sou · GRB36d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Fjäderfän avlivas i stationära slakterier med en form av elbedövning som också är möjlig att utföra rent tekniskt i ett mobilt slakteri. Efter bedövningen av djuren skall avblodning påbörjas för större djur. För alla djurslag utom ren gäller vissa regler för hantering av avfall vid slakt. Dessa innebär att avfallet måste sorteras och omhändertas efter vilken kategori det tillhör. Indelning i kategorier sker efter bedömning av risk för djur, människor och miljö kring hantering av avfallet. För avfall från renslakt medges bland annat nedgrävning av avfall. Mobila slakterier för andra djurslag kräver särskild utrustning och utformning för slaktavfallet. Kompostering på gården får dock ske med tillstånd från och kommunen vid småska- lig slakt. Avhudning, skållning och klyvning Beträffande skållning av gris behöver detta utredas ytterligare, enligt JTI. Övrig hantering kan lösas tekniskt. När djurkroppen avblodats, avhudats/skållats och tagits ur så skall köttet besiktigas. Kroppen får då inte ha delats mer än i . JTI menar dock i sin studie att vid slakt av nötkreatur i mobila slakterier så måste krop- parna förvaras i fjärdedelar i kylutrymmen, eftersom dessa utrym- men inte rymmer halva nötkreaturskroppar. Enligt JTI bör denna fråga undersökas vidare. I de beskrivningar av mobila slakterier för andra djurslag än ren som utredningen tagit del av anges i samtliga två särskilt viktiga frågor angående kylning: 14 Benfalk m.fl. (2002). Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Kylutrymmet måste utformas som en separat enhet till det mobila slakteriet. Kylutrymmet begränsar slaktkapaciteten. Nedkylning av köttet skall ske , och det skall förvaras vid max 7oC. Ätliga organ skall förvaras vid max 3oC. Om nedkyl- ningsprocessen inte störs behöver styckning inte genomföras i det mobila slakteriet, utan kan ske någon annanstans. För att nedkyl- ningsprocessen inte skall störas krävs att inget mer kött förs in i kylrummet efter genomförd slakt av en djurbesättning. Kylkapaci- teten begränsar slakten, och för svin klarar de system som utred- ningen funnit maximalt 150 grisar/dag. I de rapporter som utredningen tagit del av diskuteras de ekono- miska förutsättningarna för mobil respektive stationär slakt. Två faktorer spelar i huvudsak roll för lönsamheten – sjunkande margi- nalkostnader och effektivitet. Med sjunkande marginalkostnader menas här att de fasta kost- naderna kan slås ut på flera producerade enheter och att kostnaden per producerad enhet därmed sjunker. För ett slakteri innebär detta att om fler djur slaktas med samma utrustning och anläggning, så sjunker den totala slaktkostnaden per kilo kött, under förutsätt- ning att de rörliga kostnaderna för till exempel vatten och el är lika. Till de fasta kostnaderna kan förutom utrustning och anläggning även besiktningskostnader räknas. I de studier av mobila slakterier för andra djurslag än ren som utredningen tagit del av, sker beräk- ningar om lönsamhet utifrån förutsättningen att det mobila slakte- riet är begränsat med avseende på slaktvolym på grund av utrym- messkäl. Detta innebär att de fasta kostnaderna kan bli högre per slaktat djur i ett mobilt slakteri. Ett sätt på vilket det mobila slakte- riet kan utöka sin slaktkapacitet är att successivt hämta och köra nedkylda djur till styckningsanläggning. Så skedde vid det mobila renslakteri, som utredningen besökte . Det har utvecklats maskiner i stationära slakterier för att effekti- slaktprocessen och ersätta tidigare moment. Mot- svarande utrustning saknas för mobila slakterier. I övrigt saknas data grundade på erfarenhet, som skulle kunna ge underlag Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen för en bedömning av effektiviteten i ett mobilt slakteri för andra djurslag än ren. Angående skalfördelar har utredningen tagit del av uppgifter som pekar på att just effektiviteten kan variera mellan storskaliga och småskaliga stationära slakterier på så sätt att småskaliga slakte- rier ibland förmår vara mer effektiva och därmed kan konkurrera med de storskaliga slakterierna. Det företag som ansökt om för- ädlingsstöd för att tillverka och driva ett mobilt slakteri av fjäderfän uppger dock att investeringskostnaden är så pass hög att det inte finns marknadsintresse att genomföra denna investering utan bidrag. I A. rapport finns beräkningar som delvis bygger på kända data om kostnader vid slakt av svin samt data som bygger på uppskattningar av kostnader för detsamma. I rapporten görs en jämförelse mellan kostnaderna i de olika slaktsystemen vid en viss volym. Enligt rapporten är de fasta kostnaderna är så pass höga att det krävs relativt långa transportavstånd för att bortfall av transportkostnad för levande djur skall inverka på den totala kost- naden. I sådant fall skulle slakt av svin i mobila slakterier ha en lägre kostnad per kg kött än slakt av svin i stationära slakterier i områden där transportsträckorna är långa, som exempelvis i Norrland.15 För övriga djurslag saknas såväl historiska som beräknade data om ekonomiska förutsättningar i mobil slakt. Vad som däremot framkommit i det material som utredningen tagit del av är antagan- den om att förutsättningarna för lönsamhet vid slakt av nötkreatur i mobilt slakteri är små. Dels begränsar utrymmet möjligheten till slakt av större volymer, dels är mobil slakt av nötkreatur mer kapi- talintensiv. I de studier som genomförts av de ekonomiska förutsättningarna för mobila slakterier har bland annat angetts att slaktkostnaden per kg kött i stor utsträckning varierar beroende på beläggningsgrad och transportavstånd. Nedanstående tabell visar ett exempel utifrån antaganden om kostnadsfördelning på slaktkostnad för grisar. 15 (2000). Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Slaktkostnad för grisar i storskalig slakt jämförd med kostnad för mobil slakt i norra, mellersta och . För- dyringen i tabellen orsakas av volymminskningen i den fasta anläggningen Medelkostnad slakt kr/kg Transportkostnad kr/kg Totalkostnad kr/kg Mobil slakt 86 st grisar/dag /år Slaktkostnad kr/kg Fördyring kr/kg Totalkostnad kr/kg Differens mobil-stationär, 86 st./dag -0,32 (+) 0,99 (+) 0,96 Mobil slakt 43 st. grisar/dag /år Slaktkostnad kr/kg (+) 3,05 (+) 4,24 (+) 4,27 Källa: Fakta Jordbruk, Nr 18. Fördyringen vid användning av mobil slakt förklaras enligt samma studie som tabellen är hämtad ifrån, med att de fasta kost- naderna inte kan slås ut på flera producerade enheter. Det företag som ansökt om att få bygga ett mobilt slakteri för slakt av värphöns med mera har tidigare angett att man är beredd att betala äggproducenterna per slakthöna. Före- taget anger dock att förutsättningarna nu ändrats i fråga om finan- siering med mera, varför man inte kommer att betala äggprodu- centerna för hönsen. I de ekonomiska beräkningarna ingår i stället att producenten måste ställa tre personer till förfogande för det mobila slakteriet per dag. Jämförelsevis skulle detta ändå innebära en lägre kostnad för äggproducenterna, varför slakt i ett mobilt slakteri borde vara ekonomiskt intressant för äggproducenter som betalar för att få sina värphöns transporterade och slaktade. Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen 6.2Definition av nära uppfödningsplatsen I utredningens direktiv anges att utredningen skall definiera vad som menas med nära uppfödningsplatsen. För utredningens ändamål är en definition av begreppet nära kopplat till en transporttid av viss betydelse. Begreppet nära uppfödningsplatsen kan då användas för märkning av produkter eller för bidrag av olika slag. Eftersom utredningen föreslår att djur inte skall få transporteras längre än (inklusive på- och avlastning) måste tiden för begreppet nära uppfödningsplatsen vara betydligt kortare än så. Utredningen föreslår att nära skall avse en transporttid inklusive på- och avlastning om maximalt . Utredningen vill dock understryka att den begärda definitionen är problematisk och utredningen ställer sig mycket tveksam till om givna definition kan tillämpas i några andra syften än vad som ovan nämns. Även begreppet uppfödningsplatsen måste definieras. Med uppfödningsplats avses den gård där djuret fötts och levat eller har tillbringat sin största del av livet. Eftersom en omfattande del av den gränsöverskridande handel med djur består av handel med livdjur är det relevant att fastställa en minimitid för hur länge ett djur vistats på en plats för att den skall räknas som uppfödningsplats. Eftersom transporter alltid medför någon form av fysisk eller psykisk påfrestning för djur måste tillräckligt ha förflutit mellan transport till gård för vidare uppfödning och transport till slakteri. Utredningen bedömer att måste vara lång för att djuret ska hinna acklimatisera sig fullständigt. Det optimala är att djur finns på samma plats från födsel till tiden för slakt. Hur länge ett djur skall ha varit på sin sista uppfödningsplats före slakt för att uppfödningsplatsen ska definieras som sådan föreslås bero på djurslag. För större djur som nötkreatur och häst föreslås , för mindre däggdjur . Tidsperioden gäller för djur från och med den åldern att de anses vara transportabla. För fåglar med sin korta livstid kan ingen tid fastställas – en slaktkyckling lever – utan endast transporttid föreslås kopplas till begreppet nära uppfödningsplatsen. Sammanfattningsvis föreslår utredningen att begreppet nära uppfödningsplatsen för tamdjur (förutom fjäderfä) till slakt kan användas för djur, som transporterats maximalt tre timmat till Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen slakteri, inklusive på- och avlastning, från en uppfödare hos vilken de tillbringat för nötkreatur och häst och för andra djurslag. För fjäderfä föreslås nära uppföd- ningsplatsen betyda att de transporterats maximalt inklusive på- och avlastning från gård till slakteri. Utredningen anser också att det bör framhållas att begrepp som nära uppfödningsplatsen borde vara av intresse för konsumenterna. Utredningen föreslår därför att det skapas ett märkningsssytem, som talar om hur länge djur transporterats till slakt, gärna utifrån begreppet nära uppfödningsplatsen. Utformningen av och regler för ett sådant märkningssystem bör utredas vidare. För att underlätta för konsumenterna bör ursprungsmärkning i enlighet med vad som gäller för märkning av nötkött införas på alla köttslag. En sådan information är högst relevant eftersom den skulle öka konsumenternas möjligheter att tillgodose sina preferen- ser betydligt mer än vad som är möjligt . 6.3Utredningens analys, bedömning och förslag angående mobila slakterier I detta avsnitt redovisas analys över mobila slakterier uppdelat efter problemområden samt den bedömning utredningen gör för möjlig- heten att använda mobila slakterier. 6.3.1Utredningens analys av förutsättningarna för användning av mobila slakterier Utredningen har, liksom , konstaterat att det är oklart om det finns lagligt utrymme i gemenskaps- lagstiftningen för användning av mobila slakterier vid slakt av andra djurslag än ren. Denna fråga kräver en lösning, och utredningen menar att det är av stor vikt att följer upp sitt initiativ i frå- gan. Utredningen konstaterar också att de krav som finns angående hygien och djurskydd i nuvarande lagstiftning är utformade utifrån de förutsättningar som gäller för stationära slakterier. Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Utredningen finner dock inte att det finns anledning att sänka kraven på dessa områden för mobila slakterier eller att dessa skulle ha problem att klara kraven. Utredningen har tagit del av vetenskapliga rapporter och relevanta publikationer från berörda myndigheter. Utredningen har också samrått med branschorganisationer. Utredningen konstaterar utifrån detta att användning av mobila slakterier för andra djurslag än ren framför allt är aktuell för slakt av svin, fjäderfän och nötkreatur. I finns däremot inga pågående diskussioner om mobil slakt av får, men frågan utreds i där försök att slakta lamm mobilt prövas. Utredningen finner inga tekniska skäl till att mobila slakterier inte skulle få användas för andra djurslag än ren, utan att det mobila slakteriet kan uppfylla samma krav som gällande lagstiftning ställer på ett stationärt slakteri. Vissa tekniska problem måste dock lösas: Drivningsgångarna bör vara utformade så att krav om lutning, underlag och ljus kan uppfyllas. I mobila slakterier kan gasbedövning med stor sannolikhet inte användas för grisar, vilket innebär att en kombinerad metod av elbedövning och bultpistol förordas i de flesta utredningar. Denna metod kräver dock fixering av djuret och grisar reagerar negativt på att bli fasthållna i en sådan situation, vilket kan innebära att dessa djur utsätts för en större stress än vid gas- bedövning i flock. För skållning och avhudning krävs ytterligare utveckling av de lösningar som finns för mobila slakterier. Avfallsfrågan för olika djurslag måste lösas. Detta gäller inte minst omhändertagande och destruktion av så kallat specifikt riskmaterial från nötkreatur, får och get (SRM-material). Avfallsbehållarnas kapacitet kan begränsa det mobila slakteriets kapacitet. Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen För småskaliga slakterier gäller att slaktkropparna från nötkreatur får delas i fjärdedelar före besiktning. Motsvarande tillämpning är nödvändig för att slakt av nötkreatur skall vara möjlig i mobila slakterier. Den största tekniska invändningen mot mobila slakterier är kyl- utrymmet, som starkt begränsar det mobila slakteriets kapacitet. I det underlag som utredningen tagit del av anges att det i ett kyl- utrymme får plats maximalt 150 grisar per dag. Den totala kapaciteten enligt samma studie är 25 djur per dag för nötkreatur. Detta kan dock lösas genom att slaktkroppar transporteras succes- sivt till styckningsanläggning. I det underlag som utredningen tagit del av där tekniska problem uppmärksammas, anger man att det är fullt möjligt att lösa de tek- niska frågorna så att krav om hygien och djurskydd uppfylls. Även de problem som nämns ovan kan lösas. Angående driv- ningsgångar finns det tillräckligt mycket kunskap och teknik för att tillverka särskilda lösningar för drivningsgångar till mobila slakterier. Skjutboxarna måste, till följd av de konstruktionskrav som ställs, ingå som utrustning till det mobila slakteriet. Bedövning kan för grisar ske med en kombination av bultpistol och elbedöv- ning. För nötkreatur sker bedövningen förslagsvis med bultpistol. Avhudning och skållning kan ske på olika sätt. Enligt nuvarande modeller sitter rullen för avhudning på golvet, och huden dras av från bakdel mot framdel. Metoden förutsätter dock att en större del av huden lossas manuellt. JTI föreslår i sin rapport att en ny metod utvecklas, där kroppen placeras i en liggande vagga. Det arbetet skulle därmed begränsas, vilket är bättre ur hygiensynpunkt. I rapporten uppges att denna metod dessutom skulle fungera väl för olika slags djur. Metoden användes i det mobila renslakteri som utredningen besökte . Frågan om partering (delning) av nötkreaturskroppar i fjärde- delar kan, om regler för småskalig slakt inte kan tillämpas, lösas genom att köttet besiktigas före kylning. JTI föreslår dock att tek- niken utvecklas på detta område så att man kan förvara kroppen i i kylutrymmen. Utredningen konstaterar att det finns tek- niska förutsättningar att lösa denna fråga; detta är inte ett tekniskt problem utan snarare ett ekonomiskt. Separata kylcontainrar kan vara en lösning för att öka slaktka- paciteten. Om de modeller av mobila slakterier som finns skulle kompletteras med ökat kylutrymme finns det möjligheter för det mobila slakteriet att öka sin kapacitet avsevärt. Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Utredningen konstaterar sammanfattningsvis att det finns ännu icke lösta problem i de modeller av mobila slakterier för gris och nötkreatur som studerats. Problemen verkar dock vara möjliga att lösa utifrån befintlig kunskap och teknik. De tekniska hindren tycks därför, menar utredningen, inte utgöra något hinder för mobila slakterier. Utredningen har i tidigare kapitel konstaterat att inte bara transporter utan även på- och avlastning upplevs som stressande av djur, dock olika för olika djurslag. Användning av mobila slakterier skulle därför antagligen kunna innebära fördelar för djuren, om dessa moment helt kan undvikas. Samma vinster erhålls för små gårdsnära slakterier och vilket alternativ som väljs är en ekonomisk fråga. I utredningen slakt av , som gjorts på uppdrag av Ekologiska lantbrukare i , framhålls att små stationära slakterier som delar på ambulerande slaktare är att före- dra ekonomiskt. Av de olika utredningar som redovisats ovan framgår att mobila slakterier är lämpligast för mindre djur, som exempelvis grisar och får, medan problemen såväl med avfall som med kapacitet gör slakt av nötkreatur betydligt mer problematisk. Grisar är särskilt känsliga för på- och avlastningsmomenten. Dessa problem kan dock elimineras vid mobil slakt vid gården på samma sätt som vid gårdsnära slakt. Den ur djurskyddssynpunkt bästa bedövningsmetoden för grisar, gasbedövning i flock, är antagligen inte möjlig att tillämpa i mobila slakterier. Den alterna- tiva bedövningsmetod som redovisas ovan uppfyller dock gällande reglering angående djurskydd. Det finns i ett enda slakteri, Håkantorp i Väster- götland, som uteslutande slaktar värphöns, avelshöns och slakt- kycklingmammor. Långt ifrån samtliga fjäderfän i dessa kategorier sänds dock till slakt i . Enligt uppgift avlivas en del värphöns i burarna, bland annat genom gasning. Det finns även ett antal andra fjäderfäslakterier som i huvudsak slaktar slaktkyckling som även kan slakta andra fåglar, men detta sker endast i mycket begränsad omfattning. Enligt Jordbruksstatistisk årsbok uppgick antalet värphöns i till 5 669 655. Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Håkantorp uppger att de slaktade 2,9 miljoner värp- höns. Utredningen har inte lyckats utröna hur många värphöns som totalt slaktas i , och saknar därför uppgifter om hur slakt och transport sker för de värphöns som inte slaktas på slakte- riet i . Utredningen finner att denna situation är oro- väckande eftersom hanteringen av så många värphöns bör vara dokumenterad. Eftersom det inte finns någon avsättnings- möjlighet för hönskött i måste äggproducenterna och uppfödarna av avelshöns betala slaktkostnaden, som enligt uppgifter uppgår till cirka två–per höna. Utredningen konstaterar därför att det finns ekonomiska skäl för äggproducen- ter att hålla slaktkostnaderna nere så mycket som möjligt. Detta kan ge negativa konsekvenser ur djurskyddssynpunkt. Utredningen menar att mobila slakterier skulle kunna vara en lösning för dessa djur. Utredningen konstaterar sammanfattningsvis att mobila slakte- rier kan vara ett bra alternativ ur djurskyddssynpunkt för vissa djurslag under vissa specifika förutsättningar, jämfört med vad som allmänt gäller för svenska förhållanden. Gårdsnära slakterier ger samma fördelar. Som redogjorts för ovan finns inga färdiga tekniska lösningar för att klara alla krav som ställs på ett slakteri avseende regler om hygien, främst rörande avfallet. Det är fullt möjligt att bygga ett slakteri som uppfyller samtliga krav på hygien avseende själva byggnationen. Ett mobilt slakteri måste vara självförsörjande med vatten av högsta kvalitet, och vattnet skall också räcka till dusch för personalen om anläggningen skall klassas som storskalig. Detta innebär att en vattentillgång på 3 000–vatten behövs. Utredningen förutsätter att dessa aspekter noga tillgodoses vid byggnation av mobila slakterianläggningar och ser inga tekniska hinder för att så inte kan ske. Slakteriets kapacitet begränsas också av möjligheten till omhän- dertagande och sortering av biprodukter och avfall, varför avfalls- hanteringen är en viktig aspekt i utformningen av mobila slakterier. har i en inlaga till Djur- transportutredningen menat att mobila slakterier är svåra att Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen använda för slakt av fjäderfän, bland annat med tanke på hygien- och avfallsfrågorna. Svensk Fågel menar att frågan om risk för smittspridning ännu inte fått sin lösning. Utredningen har övervägt dessa uppgifter men också tagit del av åsikt i frågan som redovisas i deras rapport om småskalig livsmedelspro- duktion. I denna redovisas att , som tidigare nämnts, anser att det saknas skäl att från livsmedelshygienisk ståndpunkt motsätta sig en användning av mobila slakterier. Livs- medelsverket har också godkänt en mobil anläggning för slakt av fjäderfän för byggnation. Utredningen konstaterar därför att det finns möjlighet att bygga mobila anläggningar som klarar uppställda krav på hygien. Som anförs ovan är de mobila slakteriernas kapacitet olika beroende på vilket djurslag det handlar om. En mobil slakteri- anläggning för slakt av nötkreatur har begränsad produktionskapa- citet beroende på kylkapaciteten. När det handlar om mindre djur finns det dock möjligheter att utöka kapaciteten utöver vad som till exempel anges i de studier av förutsättningarna för mobila slakte- rier som utredningen tagit del av. Kapaciteten kan också ökas på samma sätt som sker för renslakterier, genom att kylbilar kör kroppar i omgångar till stationärt slakteri/styckningsanläggning. Tidsåtgången för att komma igång med slakt vid ett mobilt slakteri sedan detta anlänt till gården är betydande, varför antalet djur som kan slaktas på samma ställe är av stor betydelse för lönsamheten. Utredningen har funnit att mobila slakterier av ekonomiska skäl har större fördelar för verksamhet där många djur skall slaktas , som till exempel en större grisuppfödning. För en småskalig produktion är stationära mindre slakterier däremot att föredra. Utredningen gör i detta avseende samma bedömning som rapporten slakt. Mobila slakterier har av marknadsaktörerna inte bedömts vara något konkurrenskraftiga alternativ, varför det inte heller gjorts några större investeringar på området, undantaget de mobila ren- slakterierna. Utredningen konstaterar därför att om mobila slakte- rier skall blir mer intressanta för djuruppfödare så krävs följande: investeringsstöd och riskkapital för drift i ett inledningsskede Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen konsumentintresse och efterfrågan på djurvänligare, men dyrare, kött. Utredningen konstaterar att dessa tre förutsättningar är nödvän- diga tillsammans, men inte . En förutsättning är dock att rättsläget klargörs så att eventuella intressenter vet om mobila slakterier är tillåtna inom EU eller inte för andra djur än ren och hägnat vilt. Det finns olika former av investeringsstöd till olika projekt, men de stödformer som finns kan inte beviljas till mobila slakterier som sådana. Det finns inte heller några former av investeringsstöd som kan ges till stora investeringar vars huvud- syfte eller enda syfte är att uppnå en ökad djuromsorg. De huvud- sakliga stödformer som ges – förädlingsstöd, investeringsstöd och projektstöd – beviljas utifrån kriterier som inte nödvändigtvis, utan snarare undantagsvis, kommer att uppfyllas av mobila slakte- rier. Utredningen finner inga skäl att särbehandla mobila slakterier, utan anser att eventuella stöd till mindre slakterier skall ges lika, oberoende av om de är mobila eller stationära. Med tanke på att är ett land med få slakterier och långa avstånd vid jämförelse med andra EU-länder vore sådana bidrag väl motiverade ur djurskyddssynpunkt. De mobila slakterierna har större miljöpåverkan än små slakterier med ambulerande slaktare, vilket förespråkas i rapporten nära slakt. Ett mobilt slakteri väger mer än en konventionell djur- transport och transporten av slakteriet samt personal för driften är mer miljöbelastande än transport av enbart slaktpersonal till ett gårdsnära slakteri. Transporten av slaktkroppar är däremot lika i de två alternativen. 6.3.2Utredningens bedömning och förslag