sou · GRB3105d2 · 2004-01-01 00:00:00 — 140Bennet Gårdö, och , , Anlagda våtmarker och små- vatten i jordbruksmark, Rapport från kulturmiljöövervakning, Riksantikvarie- ämbetets rapport 2001:3. 141Sammanfattning av resultat från Bergums vattenreningskärr 1996–2002, , 2002. 142Översyn av Miljö- och landsbygdsprogrammet 2000–2006, Jord- bruksverkets rapport 2001:19. 143Svensson, ; Strand, ; Sahlén, och , , Preliminär delrapportering för utvärdering av projektstödsvåtmarker (LBU) med avseende på näringsretention och biologisk mångfald, Våtmarkscentrum, , 145Miljö- och landsbygdsprogram 2000–2006, Jordbruks- departementet, . 147Jordbruksverkets underlag för utvärdering av miljöersättningarna, , kontaktperson Per . 148Jordbruksverkets underlag för utvärdering av miljöersättningarna, , kontaktperson Per . 149Underhandsuppgifter från , 2003, kontaktperson . Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 150Översyn av Miljö- och landsbygdsprogrammet 2000–2006, Jord- bruksverkets rapport 2001:19. 151Underhandsuppgifter från , 2003, kontaktperson och underhandsuppgifter från , , kontaktperson . 152Miljö- och landsbygdsprogram 2000–2006, Jordbruks- departementet, . 153Miljö- och landsbygdsprogram 2000–2006, Jordbruks- departementet, . 154Jordbruksverkets underlag för utvärdering av miljöersättningarna, , kontaktperson Per . 155Jordbruksverkets underlag för utvärdering av miljöersättningarna, , kontaktperson Per . 156Sammanställning av svar på Frågeformulär om det administrative genomförandet av Miljö- och landsbygdsprogrammet, kontaktperson , i , och underhandsmaterial från Trädgårdsprodukter ekonomiska förening, 157Miljö- och landsbygdsprogram 2000–2006, Jordbruks- departementet, . 158Miljö- och landsbygdsprogram 2000–2006, Jordbruks- departementet, . 159Jordbruksverkets underlag för utvärdering av miljöersättningarna, , kontaktperson Per . 160Jordbruksverkets underlag för utvärdering av miljöersättningarna, , kontaktperson Per . 161Översyn av Miljö- och landsbygdsprogrammet 2000–2006, 2001:19. 162Underhandsuppgifter från och , , kontaktperson, , . 163Sammanställning av svar på Frågeformulär om det administrative genomförandet av Miljö- och landsbygdsprogrammet, kontaktperson , i , . 164Översyn av Miljö- och landsbygdsprogrammet 2000–2006, 2001:19. 165Underhandsuppgifter från och , , kontaktperson, , . Utredningen har funnit att kompensationsbidraget tillsammans med andra ersättningsformer har bidragit till att förhindra ned- läggning av jordbruk och jordbruksmark. Utan stöden hade sannolikt antalet företag varit färre och den brukade arealen mindre . Bidraget är emellertid inte en tillräcklig åtgärd för att förhindra att nedläggning ändå sker. Detta förhållande märks särskilt i stödområde 1 och de fjällnära kommunerna. Kompensationsbidrag lämnas till jordbruk i mindre gynnade områ- den enligt artiklarna 13–15 i Rådets förordning och den svenska förordningen om stöd för miljö- och landsbygdsutvecklings- åtgärder samt föreskrifter.1 Beslut om kompensa- tionsbidrag fattas av länsstyrelserna. Kompensationsbidraget ingick tidigare (1995–1999) i EU:s jord- bruksrelaterade strukturpolitik men var då annorlunda utformat.2 Exempelvis var stödet tidigare djurbaserat medan det nu är areal- baserat. Stödnivån för spannmål sänktes vid övergången till nuvarande programperiod. Denna sänkning kompenserades dock delvis indirekt i form av ett direktstöd för torkning. Stödnivån för vall höjdes indirekt genom förändringar i stödet vid övergången till nuvarande programperiod. Det finns även ett nationellt stöd vid sidan av Miljö- och landsbygdsprogrammet enligt artikel 42 i anslutningsfördraget för stödområdena 1–3 med syfte att främja traditionell jordbruks- produktion och förädling som är särskilt lämpad för klimatförhåll- anden i norra . I Rådets direktiv av anges att betydande delar av jordbruksområden är missgynnade på grund av naturförhållanden.4 Dessa medför högre produktionskostnader och hindrar jordbrukarna från att uppnå skäliga inkomster. Förutom bergsområden omfattas områden med generellt sämre förutsätt- ningar än vad som i genomsnitt råder i jordbruksbygder. Som exempel kan nämnas områden med kullar, kuperad terräng och sönderstyckad jordbruksmark, sanka områden eller områden som är översvämmade samt skärgårdar. Områden som ligger norr om sextioandra breddgraden ingår också på grund av sina svåra klimatförhållanden. Kompensationsbidrag beviljas av länsstyrelserna till jordbrukare inom mindre gynnade områden som iakttar god jordbrukarsed. Mindre gynnade områden omfattar stödområdena 1–5c. Kompens- ationsbidrag lämnas för odling av vall och betesmark i stödom- rådena 1–5b och för odling av spannmål och potatis i stödområdena 1–3. En prioritering av tillgängliga medel har gjorts varvid stödom- råde 5c inte har inkluderats i detta bidrag.5 I betesmark ingår slåtteräng, skogs- och fäbodbete. För att få kompensationsbidrag krävs ett åtagande om att bruka jordbruks- mark inom stödområdet. Kompensationsbidrag lämnas till och med det år då lantbrukaren uppbär statlig ålderspension eller hel förtidspension. Finansieringen sker till av EU. För kompensationsbidraget gäller särskilda regler. Exempelvis skall vall ha betats eller slagits och betesmark skall ha betats året före stödåret eller under detta år och potatis skall vara etablerad före utgången av juni under stödåret. kan även vänd- tegar ingå i den stödgrundande arealen.6 Areal som inte omfattas av stödet är bl.a. träda. Kompensationsbidrag lämnas således per hektar vall och betes- mark inom stödområdena 1–5b. Åtgärden riktas till mark som med hjälp av betande djur (nötkreatur, får och getter) kan skötas på ett hållbart sätt. Därmed bidrar åtgärden till att hålla landskapet öppet. Villkoren för stöd speglar de traditionella jordbrukssystemen i de mindre gynnade områdena. Detta innebär ett krav på djurhållning motsvarande det antal djur som krävs för att långsiktigt sköta marken med hänsyn tagen till regionala förutsättningar. I stöd- områdena 1–3 är den minsta djurtätheten 1 djurenhet per hektar, i 4a och 4b 1,1 och i 5a och 5b 1,3. Jordbrukare med mark i flera stödområden får sina djur fördelade på olika stödområden så att djur först tillgodoräknas mark i stödområdena 1–3, därefter i 4a, 4b, 5a och 5b. Uppgifter om antal nötkreatur hämtas ur CDB. Sär- skilda regler gäller för den period under vilken djur skall hållas. Stöd lämnas enligt de nivåer som visas i tabell 5.1. Kronor/hektar upp Källa: Miljö- och landsbygdsprogrammet, 2000.7 Därutöver lämnas som nämnts ett nationellt stöd i stödområdena 1–3 för smågris- och slaktsvinsproduktion, uppfödning av getter, ägg- och mjölkproduktion, potatis, bär och grönsaker.8 De produk- tionsgrenar, där både nationellt stöd och kompensationsbidrag kan betalas ut, är således mjölkproduktion, uppfödning av getter samt odling av potatis. Miljöersättning till ett öppet och varierat odlingslandskap lämnas i stödområdena 1–5m. Denna ersättning avser vallodling utan användning av kemiska bekämpningsmedel. Åtagandet enligt denna ersättningsform hänger nära samman med det åtagande som sker inom ramen för kompensationsbidraget. Av de drygt 77 000 registrerade lantbruksföretagen var om- kring småbruk (med upp till 400 arbetade timmar ).9 Dessa är i huvudsak fritids- och deltidsföretag där företagarna hämtar merparten av sin inkomst från annat håll. är i , , och . Företag med husdjursskötsel uppgick totalt till av landets jordbruksföretag. I landets norra delar, liksom i södra och skogsbygder, är husdjursskötseln dominerande. Ett typiskt lantbruk i de mindre gynnade områdena består således till största del av husdjursskötsel och i många fall är dessa lantbruksföretag små. Kompensationsbidraget skall enligt Miljö- och landsbygdsprogram- met medverka till att det övergripande målet Ett rikt odlingsland- skap uppnås genom att bibehålla jordbruksmarken i produktion inom de mindre gynnade områdena. Det specifika målet är att bibehålla sysselsättningen inom jord- bruket i dessa områden som jordbruksmetoder som särskilt beaktar miljökraven bevaras och gynnas. Detta innebär att bibehålla jordbruksmarken under extensiva produktionsformer och att bevara de ekonomiska förutsättningarna för jordbruk med inriktning på mjölk- och köttproduktion. Totalt finns åker och betesmark inom dessa områden och 23 000 företag beräknas omfattas av stödet10. Som operativt mål anges att stödet skall medverka till att jord- bruket inom de mindre gynnade områdena kompenseras för nega- tiva produktionsförutsättningar och på så sätt bidra till att en bättre regional balans skapas. beräknade att kostnaden för kom- pensationsbidrag kommer att uppgå till vilket är i nivå med den ursprungliga omfatt- ningen vid en eurokurs på 8,5.11 har betalats ut. Ett stöd till mindre gynnade områden som motsvarade det nuvarande kompensationsbidraget fanns även –1999. Mot bakgrund av detta borde vissa effekter av stödet kunna fastställas. Det är emellertid svårt att isolera effekterna av kompensationsbidraget från de effekter som andra stöd kan tänkas medföra. Detta framgår av och lant- bruksuniversitets utvärdering av kompensationsbidraget som utgör ett underlag för utredningen. Ett annat underlag är den utvärdering av de regionala stöden till jordbruket som gjordes av Jordbruks- verket –1998. Därtill har utvärderingsunderlag som tagit fram använts. har tagit fram en modell i vilken över- och underskott från olika produktionsgrenar kan studeras. Genom beräkningar i denna produktionsgrenskalkyl kan intäkter och kostnader från mjölkproduktion i de mindre gynnade områdena jämföras med dem från mjölkproduktion i ett genomsnittligt område i . På så sätt kan kompensationsbidragets betydelse fastställas utifrån ett modellmässigt angreppssätt. I denna kalkyl särredovisas intäkterna till följd av kompensa- tionsbidrag, nationellt stöd och ersättning för öppet och varierat odlingslandskap. Det bör dock tilläggas att även andra miljö- ersättningar – vilka inte redovisas i kalkylen – troligtvis påverkar inkomstutvecklingen. Detta förhållande gäller dock även för referensområdet, varför det antas ha en mindre betydelse i sam- manhanget. Direkta och indirekta kostnader särredovisas också i denna kalkyl. Kostnader till följd av naturgivna produktionsnackdelar har av utredningen tolkats innefatta direkta kostnader för foder, grov- foder och koncentrat samt indirekta kostnader i form av avskriv- ningar och arbete. Kostnaderna för foder är högre inom de mindre gynnade områdena på grund av sämre produktionsförutsättningar såsom kortare växtperiod. Kostnaderna till följd av investeringar är högre inom dessa områden på grund av högre slitage på maskiner och högre kostnader för byggnader. Arbetskostnaderna är högre till följd av större tidsåtgång på grund av dålig arrondering, små, steniga och kulliga åkrar liksom mindre maskiner. har tillsammans med även tagit fram ett spridningsmått på hur stor andel av jordbruks- företagen inom de mindre gynnade områdena, som kompenseras till för de naturgivna produktionsnackdel- arna, till mellan samt till genom kompensationsbidrag, nationellt stöd och ersättning för öppet och varierat odlingslandskap. Ett annat underlag är modell Regional balans. I denna kan bl.a. inkomster för både den tätortsnära landsbygds- befolkningen och befolkningen i mer avlägset belägna områden studeras. har använt modellen i studien av jord- bruket i de fjällnära områdena som har utgjort ett underlag för utvärderingen. För bedömningar av jordbrukets miljöpåverkan inom de mindre gynnade områdena har Jordbruksstatistisk årsbok använts när det gäller uppgifter om användning av gödselmedel och bekämp- ningsmedel. 21 310 jordbruk , 21 2001 och 22 2000 bevilj- ades kompensationsbidrag.12 Arealen för vilken kompensationsbidrag utbetalades uppgick till 552 2002, 554 2001 och . Antalet jordbruk och ansluten areal minskade något under period- en vilket framför allt beror på utvecklingen i stödområde 3. Uppgifterna skall jämföras med de 43 350 jordbruksföretag (med mer än ) som var registrerade i dessa områden 2002.13 I stödområdena 1–5b fanns det enligt lantbruksregistret och IAKS- systemet vall och betesmark. I stöd- område 1–3 fanns det enligt samma källor spannmål och potatis. 1999 fanns 23 400 jordbruksföretag med kompensationsbidrag vilka sammanlagt hade en areal om . Arealen med kompensationsbidrag bestod till av vall och betesmark. Spannmålsarealen uppgick till om- kring av den anslutna arealen. Arealen potatis var . av lantbruken med kompensationsbidrag hade djur. Resterande avser enbart spannmål eller potatis. har spannmåls- och potatis- arealen minskat med vardera . Den samman- lagda vall- och betesmarksarealen har däremot ökat med . Diagram 5.1 visar antal jordbruk med kompensationsbidrag upp- delade på jordbruk med ersättning för bevarande av betesmarker och slåtterängar, ekologisk produktion och öppet och varierat landskap samt jordbruk med mindre än och fler än 2 djurenheter per hektar. Antal jordbruk med kompensationsbidrag m.m. Därav jordbruk med ersättning för öppet landskap Därav jordbruk med ersättning för bevarande av betesmarker Därav jordbruk med mer än 2 djurenheter/hektar Därav jordbruk med ersättning för ekologisk produktion Därav jordbruk med mindre än 2 djurenheter/hektar Anmärkning: Uppgifterna i diagrammet bygger på antal jordbruk som ansökt om komp- ensationsbidrag. Den ersatta arealen är något mindre beroende på bl.a. djurkoppling. Källa: , 2003.14 Som diagrammet visar har en betydande andel av jordbruken med kompensationsbidrag även ersättning för öppet odlingslandskap (), för bevarande av betesmarker och slåtterängar () samt för ekologisk produktion ().15 av alla jordbrukare med kompensationsbidrag har ersättning för både öppet och varierat odlingslandskap och eko- logisk produktion och har ersättning för bevarande av betesmarker och slåtterängar, ekologisk produktion och öppet och varierat odlingslandskap. har genomfört ett antal beräkningar i en modell för produktionsgrenskalkyler.16 Beräkningarna enligt denna metod är baserade dels på officiell statistik, dels på antaganden om t.ex. byggnadsvärden och arbetskostnader. Mjölkproduktion (per ko) har jämförts mellan områdena med kompensationsbidrag och ett referensområde i län (Kumla kommun). Tabell 5.2 visar hur intäkter och kostnader varierar mellan de olika områdena och vilka effekter dessa variationer har för jordbrukets lönsamhet. Jämförelse av intäkter m.m. per mjölkko mellan mindre gynnade områden och ett genomsnittligt produktionsområde 1999 Resultatkalkyl (kronor) (nationellt stöd) (justerat för underhåll, (justerat för kalkylerade Anmärkning: Uppgifterna är baserade på en mjölkproduktion om med en besättning på 22 kor. Strukturella skillnader har inte beaktats. Täckningsbidrag II redovisar det resultatmässiga utfallet justerat för underhåll, avskrivningar och ränta i nominella värden (anskaffningsvärde). Ränta på eget kapital, skatter m.fl. overheadkostnader ingår inte i kalkylen. Täckningsbidrag III redovisar det resultatmässiga utfallet efter just- ering för kalkylerade arbetskostnader enligt tidigare beräkningar av skötseln av ett hektar vall, spannmål etc. Källa: , 2003.17 Som tabellen visar har skillnaderna i produktionsförutsättningar mellan de olika områdena jämnats ut, bl.a. med hjälp av kompensa- tionsbidraget.18 Än mer avgörande för denna utjämning är miljö- ersättningen för öppet och varierat odlingslandskap och det nation- ella stödet i form av pristillägg för mjölkproduktion i . Effekter av vissa miljöersättningar såsom ekologisk produktion och ersättning för bevarande av betesmarker och slåtterängar ingår inte i kalkylen. Som visas i diagram 5.1 är många jordbruk inom de mindre gynnade områdena anslutna även till dessa ersättningar, varför de också bör ha en viss effekt. Denna effekt bör emellertid gälla även för referensområdet, varför den i en sådan här jämförelse får mindre betydelse. Vid en motsvarande jämförelse för minskar utjämnings- effekten (se täckningsbidrag II och III i tabell 5.3). ökade särkostnaderna och övriga kostnader i alla områden. Förändring- arna var dock till större nackdel för de mindre gynnade områdena än för referensområdet. Jämförelse av intäkter m.m. per mjölkko mellan mindre gynnade områden och ett genomsnittligt produktionsområde 2002 kalkyl (kronor) (justerat för underhåll, Anmärkning: Se tabell 5.2. Källa: , 2003.19 Motsvarande jämförelse har gjorts för spannmål, där beräkningarna är baserade på normskördar för respektive område.20 Av utrym- messkäl redovisas dock enbart resultaten av denna jämförelse. Kompensationsbidraget har även i spannmålsproduktionen hjälpt till att utjämna produktionsnackdelarna mellan mindre gynnade områden och övriga områden. Utjämningseffekten mellan de mind- re gynnade områdena och referensområdet är betydande när det gäller täckningsbidrag I men mindre för täckningsbidrag II och III. Detta beror bl.a. på högre kostnader för underhåll, investeringar och arbete inom de mindre gynnade områdena har med hjälp av tagit fram ett spridningsmått över andelen jordbruk med kompensa- tionsbidrag som kompenseras till vissa kompensationsgrader – enligt utvärderingsfrågor – som ett komple- ment till produktionsgrenskalkylerna.21 Beräkningarna har gjorts med utgångspunkt från jordbrukens totala produktomsättning och bygger på faktiska uppgifter från den officiella statistiken genom FADN22 som följer standard. Dessutom har vissa antag- anden fått föras in för att beräkningarna skulle kunna göras. Det bör nämnas att underlaget innehåller få observationer och därför är osäkert. Kompensationsbidraget (inklusive ersättning för öppet och vari- erat odlingslandskap och nationellt stöd) täcker i genomsnitt merkostnaderna till följd av produktionsnackdelar till enligt denna beräkning. Hänsyn har då tagits till samtliga kostnader (täckningsbidrag III). Variationen i kompensationsgrad är stor. av jordbruken kompenseras till , till mellan och till . Till viss del förklaras denna variation av att antalet observationer är få och varje observation får stort genomslag. I Miljö- och landsbygdsprogrammet beräknades ursprungligen att skillnaden i nettoförädlingsvärde per hektar vall och bete i de mindre gynnade områdena jämfört med ett referensområde i mell- ersta skulle kompenseras till med hjälp av kompensationsbidrag, ersättning för öppet odlingslandskap och nationellt stöd.23 Denna nivå är beräknad och är inte styrande. Den skall jämföras med utfallet på 59 procents kompensationsgrad av- seende merkostnader för naturgivna produktionsnackdelar redovis- at som intäkter och kostnader per ko för en genomsnittlig mjölk- kobesättning. Skillnaden i begrepp här är alltså att i Miljö- och landsbygdsprogrammet angavs en kompensationsgrad utifrån areal och i detta sammanhang redovisas en kompensationsgrad utifrån en genomsnittlig besättning. Utredningen anser det vara en rimlig tolkning av intentionerna i programmet att en kompensationsgrad om är önskvärd även avseende den här redovisade prod- uktionen med utgångspunkt i en genomsnittlig mjölkkobesättning. Tabell 5.4 visar hur arealen har förändrats i samtliga stödområden . Arealförändring i procent i samtliga stödområden Arealförändring (%) Uttagen areal (träda) Anmärkning: De tabellrutor där ingen uppgift har angetts avser en förändring från noll 1999. Källa: , 2003.24 Som tabellen visar så har åkerarealen minskat i stödområdena 1 och 2b.25 I andra mindre gynnade områden ligger minskningen på mellan och är i linje med utvecklingen i övriga landet. Det är arealen vall och spannmål som är mest intressant att titta på, eftersom andelen vall generellt sett är hög inom de mindre gynnade områdena. Andelen spannmål är också betydande i flera stödområden. Den genomsnittliga andelen vall och spannmål i landet är . Tabell 5.6 visar andelen vall och spannmål inom stödområdena 1–5b 2002. Andelen vall och spannmål i stödområdena 1–5b 2002 Andel (%) Källa: , 2003.26 Arealen slåtter- och betesvall har minskat mest i stödområde 1, med . I resterande områden varierar minskningen med mellan . I stödområdena 4 och 5b har arealen i I landet som helhet har vallarealen ökat . I stödområdena 3, 4 och 5b utgör även spannmålsarealen en stor andel av åkerarealen. I stödområdena 4 och 5b har arealen spannmål minskat . I stödområde 3 har den i stället ökat . För hela landet var arealen spannmål oförändrad 2002 jämfört med . Minskningen av åkerarealen var störst i början av perioden – 2002. Denna utveckling hänger sannolikt samman med de olika ersättningarna genom Miljö- och landsbygdsprogrammet. Det är svårt att få fram uppgifter om hur omfattande nedläggningen skulle ha varit om stöden inte hade funnits. Därför är det inte möjligt att nu försöka kvantifiera programmets eller enskilda ersättnings- formers betydelse för en minskad nedläggning. För sådana beräk- ningar krävs bl.a. information om de anslutna jordbrukens finans- iella situation före och efter anslutning till olika ersättningsformer liksom den finansiella situationen i icke-anslutna jordbruk. För att få en mer heltäckande bild krävs också en längre tidsserie över åkerarealens utveckling inom de olika stödområdena och en analys av olika skäl till fluktuationer i denna. Dessa uppgifter låter sig inte enkelt tas fram. Det framgår vidare av arealförändringarna att arealen spannmål har minskat i flera av de mindre gynnade områdena medan arealen vall har ökat. Detta har enligt ett samband med kompensationsbidragets utformning i den nuvarande program- perioden, eftersom ersättningsnivån för spannmål har sänkts medan den har höjts för vall och betesmark.27 Utveckling i stödområdena 1–3 visar i sin rapport om det fjällnära jordbruket att strukturförändringen är mer omfattande och att landsbygdsbefolk- ningen minskar snabbare i norra än i övriga landet.28 Antalet jordbruksföretag i stödområde 1 har minskat . I stödområde 1 minskade befolkningen i aktiv ålder (16–) med , i 2a samt i 2b och 3 med vardera . Mellan av de totalt sysselsatta var verksamma inom jordbruket i stödområde 1 vilket motsvarar andelen i landet totalt. Av rapporten framgår också att arealen jordbruksmark minskade i alla områden, dock inte i den omfattning man skulle kunna för- vänta sig av det minskande antalet jordbruksföretag. Detta förklaras av att det framför allt är mindre företag som upphör och att arealen i betydande del tas över av kvarvarande större företag. I stödområde 1, där minskningen var som störst, minskade jord- bruksarealen – till största del vall – . Minskningen var större i alla stöd- områden än , med undantag för stödområde 2b. Vallarealen har stadigt minskat i stödområdena 1–3 och minskningen var större än . Betesmarksarealen har däremot ökat i dessa stödområden , med undantag för 2b där den har minskat. Spannmålsarealen var oförändrad i stödområde 1 , minskade i 2a och 2b och ökade i 3. Den uppvisade en topp 1999 i samtliga dessa stödområden. Den viktigaste driftsgrenen inom stödområdena 1–3 är mjölk- produktion. Minskningen i antal företag har varit omfattande i hela landet, dock särskilt stor i stödområde 1 där antalet företag minsk- ade . Antalet mjölkkor minskade också markant i stödområde 1, . Antalet företag med nötkreatur minskade i stödområde 1 . Sammantaget innebär detta en produktionsminskning av mjölk i stödområdena 1 och 3. Fjällkommunerna, dvs. , , , , , , , , , , , , , och , har till rapporten lämnat underlag över utvecklingen av jordbruksföretag och . I flera av kommunerna har antalet jordbruksföretag minskat . Detta är en påtaglig minskning, särskilt som den i flertalet fall skett från en låg nivå. Även åkerarealen uppvisar en betydande minskning i fjällkommunerna i och . Vid en jämförelse av täckningsgraderna för jordbruksföretag i dessa kommuner med jordbruksföretag i andra kommuner så fann att täckningsgraden var väsent- ligt lägre i fjällkommunerna. Användning av handelsgödsel och bekämpningsmedel