sou · GRB391d13 · 2004-01-01 00:00:00 — Om behov av vård och omsorg uppkom- mer får den enskilde ansöka om bistånd hos kommunen. Det innebär att kommunen inte har någon kontroll eller kan på- verka vilka som flyttar in. Risken från kommunens perspektiv är att äldre med omfattande behov av vård och omsorg flyttar in och därmed blir en kostnad för kommunen. inne- bär seniorboendet att ett större underlag av potentiella boende är säkrat. Det ökar möjligheterna för att verksamheten ska kun- na leva vidare, oberoende av hur behoven bland de finsktalande äldre i kommunen utvecklas. I rapporten redovisas några goda exempel på äldreomsorg för finsktalande äldre. Ytliga beskrivningar av dessa verksamheter kan ge intrycket av att det är enspråkiga verksamheter. Vid Finskt Äldrecentrum i är arbetsspråket finska. måste alla kunna svenska eftersom all dokumentation görs på svenska. Svenskan är också viktig i kontakter med myndigheter, hälso- och sjukvården och med anhöriga. I två kommuner har det funnits särskilda boenden som varit inriktade mot finsktalande äldre som har upphört. Skälet uppges vara att efterfrågan på platserna uteblivit. Att efterfrågan uteblir kan ha flera förklaringar. En som lyfts fram är att den äldre inte vill flytta till den särskilda enheten utan föredrar att bo kvar i den del av kommunen/det område där han eller hon bott tidigare. Vård och omsorg om äldre tillhörande de nationella minoriteterna En annan aspekt av detta med små enheter för finsktalande äldre, där språket är det gemensamma, är att man blandat personer med demenssjukdom med personer som inte har en demenssjukdom. Situationen för personer med demenssjukdom behöver särskilt uppmärksammas. Personer med annat modersmål än svenska tappar ofta det svenska språket vid demenssjukdom. Samma sak gäller också vid andra sjukdomar som t.ex. stroke. En konsekvens av detta kan bli att den äldre också förlorar förmågan att kom- municera med sina barn och barnbarn som inte självklart kan finska. Geriatriska kliniken vid har möjlighet att göra demensutredningar på finska. Det innebär att man inte behöver använda tolk för att genomföra utredningen. 4.3.2Äldreomsorg på finska, meänkieli och samiska i förvaltningsområdet i i har inrättat en arbetsgrupp som har i uppgift att följa upp de regionala insatserna för genomförande av åtgärder för de nationella minoriteterna. På uppdrag av denna arbetsgrupp har två rapporter publicerats: Finska, meänkieli och samiska. Utvärdering av regionala åtgärder för nationella minoritetsspråk (i 2000) och Minoritetsspråk och myndighetskontakt (2002). I den förstnämnda rapporten redovisas resultatet av en enkät till kommuner och andra myndigheter avseende kontakter före och efter ikraftträdandet av den nya lagstiftningen. Resultatet visar att hos förvaltningsmyndigheterna i , och kommuner fanns redan före en frekvent kontakt med myndigheterna på minoritetsspråken finska och meänkieli medan övriga myndigheter redovisade betyd- ligt färre kontakter. Några tänkbara förklaringar till detta redo- visas: Minoritetsspråk är ett vardagsspråk som den enskilde använder i känd miljö och i kontakter med personer som hon/han känner till och vet har kunskap i respektive språk. Myndigheter som har sitt kontor lokaliserat utanför förvalt- ningsområdet för respektive minoritetsspråk förutsätts av den enskilde sakna personal med kunskap i aktuellt minoritets- Vård och omsorg om äldre tillhörande de nationella minoriteterna Den enskilde förutsätter att det svenska språket måste användas för att hon/han ska få ett professionellt bemötande. Kontakt med regionala myndigheter sker huvudsakligen skrift- ligt medan en relativt större andel av de lokala myndighets- kontakterna sker muntligt. Bland minoritetsspråkgrupperna finns många som har otillräckliga kunskaper i att skriva på sitt minoritetsspråk. Kontakt med myndighet som inte har personal som direkt kan kommunicera på respektive minoritetsspråk upplevs som tung- rodd vilket leder till att den enskilde väljer att använda det svenska språket. Beträffande äldreomsorg har två kommuner erbjudit service och omvårdnad på samiska inom centralorten medan en kommun er- bjuder det på flera orter. Beträffande service och omvårdnad på finska har en kommun sådan inom centralorten och tre kommuner på flera orter. Äldreomsorg på meänkieli finns på flera orter i två kommuner och i centralorten i en kommun. Några kommuner har redovisat att de avser att öka ut service och omvårdnaden på minoritetsspråken. Det kan ske bl.a. genom att de utökar verksamheten på flera orter i kommunen eller genom att man erbjuder äldreomsorg på de orter där det uppstår efterfrågan. I rapporten och myndighetskontakt (2002) redovisas resultatet av två intervjuundersökningar med minoritetsspråkanvändare i , och kommuner. Syftet med studien har varit att utreda varför språk- användarna i så liten utsträckning har använt sig av de möjligheter som lagarna innebär. Resultatet visar att det fanns stora brister i myndigheternas kom- petens att hantera ärenden på minoritetsspråken. Problemen gällde såväl brist på information som attityder och värderingar till an- vändning av minoritetsspråken. I mötet med myndighetspersoner har de flesta valt att använda svenska. Bland orsakerna nämns lingvistiska faktorer som att det saknas fackuttryck på minoritetsspråket, den egna svårigheten att uttrycka sig nyanserat på minoritetsspråket, rädsla för att inte blir förstådd av myndighetspersoner och oförmåga att uttrycka sig i skrift på minoritetsspråket. Även psykologiska hinder som rädsla och blyghet för att använda sitt minoritetsspråk har förts fram, liksom hinder som har att göra med föreställningar som att det sak- Vård och omsorg om äldre tillhörande de nationella minoriteterna nas ekonomiska resurser eller vilja hos myndigheten att använda minoritetsspråken. Behov av tolkhjälp har förts fram främst av sverigefinnar, men det gäller även äldre och personer med demenssjukdom bland samerna och tornedalingar. Osäkerheten för att använda sitt minoritetsspråk verkar vara större i stadsmiljön än på landsbygden. Bland medelålders och äldre personer verkar ändå minoritetsspråken i hög grad användas vid sidan av svenska i hemmet och ute i samhället. I kontakten med myndigheter används däremot minoritetsspråken i betydligt mindre utsträckning. genomförde en enkätundersökning avseende äldreomsorg till äldre personer med utländsk bakgrund samt nationella minoriteter (2002). Tjugo kommuner svarade att de hade ett eller flera särskilda boenden för grupper av äldre med utländsk bakgrund. Vanligast är boenden för finsktalande äldre, som fanns i 17 kommuner. I driver judiska församlingen ett särskilt boende för äldre judar (2002) och hemtjänst för äldre judar. Det finns även ett särskilt boende för judar i (prop. 1998/99:143). I kommun finns ett särskilt boende för äldre samer (2002). SFS 1980:620 Socialtjänstlag. SFS 1982:763 Hälso- och sjukvårdslag. SFS 1986:223 Förvaltningslag. SFS 1991:1128 Lag om psykiatrisk tvångsvård. SFS 1999:1175 Lag om rätt att använda samiska hos förvaltnings- myndighet och domstolar. SFS 1999:1176 Lag om rätt att använda finska och meänkieli hos för- valtningsmyndighet och domstolar. SFS 2001:453 Socialtjänstlag. Vård och omsorg om äldre tillhörande de nationella minoriteterna Betänkanden från riksdagsutskott och annat material från riksdag betänkande 1999/2000:KU6 Nationella minoriteter i . 1999/2000:69. betänkande 1996/97:SoU18 Ändring i socialtjänst- lagen. yttrande 1999/2000:SoU3y Nationella minoriteter i . betänkande 2002/03:SoU9 Äldrepolitiken – Upp- följning av den nationella handlingsplanen och förslag angående kommunernas äldreomsorg. Regeringens proposition 1998/99:143 Nationella minoriteter i . Regeringens proposition 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen. Regeringens proposition 1997/98:113 Nationell handlingsplan för Skrivelser, kommittédirektiv m.m. från regeringen och Regeringens direktiv 1998:109 Parlamentarisk äldreberedningen med uppdrag att skapa förutsättningar för en långsiktig utveckling av äldrepolitiken. Regeringens skrivelse 2002/03:30 Uppföljning av den Nationella handlingsplanen för äldrepolitiken. Regeringens skrivelse 2002/03:140 Jämt och ständigt. Regeringens jämställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperioden. Skrifter i serien Utredningar SOU 2002:29 Riv ålderstrappan! Livslopp i förändring. Diskus- sionsbetänkande av den parlamentariska äldreberedningen SENIOR 2005. Vård och omsorg om äldre tillhörande de nationella minoriteterna , , (2002) Minoritetsspråk och myndighetskontakt – flerspråkighet bland användare av samiska, meänkieli och finska i efter minoritetsspråks- lagarnas tillkomst 2000. forskning inom samhällsvetenskap (CUFS), . i (2000) Finska, meänkieli och samiska. Utvärdering av regionala åtgärder för nationella mino- ritetsspråk. (1984) Rättsfall om socialbidrag – 11. Prövning av bistånd till vårdkostnader med hänsyn till religiös och etnisk tillhörighet. Meddelandeblad nr 50/84. (2001a) Äldreomsorg för finsktalande i . (2001b) Äldres rätt att flytta. ning av 6 h § SoL. (2002a) Nationell handlingsplan för äldrepolitiken. (2002b) Äldre utanför äldreomsorgen. (2002) Födelselandets betydelse. En rapport om hälsan hos olika invandrargrupper i . (2002) Äldreomsorg till etniska mino- ritetsgrupper. Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier 1.1Diskussionsbetänkandet och arbetet inom vård och Varför scenarier inom vård och omsorg? 2.1Vad är ett scenario och på vad sätt skiljer sig detta från Motiv för scenarier inom vård och omsorg.......................... Bakgrund till scenarier inom vård och omsorg ...... Vilket problem ska scenarierna belysa? 3.3Vilka faktorer påverkar förutsättningar för vården och omsorgen om de äldre ? Inom vilka områden får scenarierna konsekvenser? Fyra vägar till framtidens vård och omsorg ........... Hur ser det ut ? Hur skulle det kunna se ut ? Fyra scenarier inom vård och omsorg om äldre .... Vad innebär scenarierna?....................................................... 5.2Vilka konsekvenser får scenarierna inom några viktiga Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier Vad skulle de fyra scenarierna betyda för olika Sammanfattning av för- och nackdelar med de Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier 1.1Diskussionsbetänkandet och arbetet inom vård och omsorg I diskussionsbetänkandet Riv ålderstrappan! (SOU 2002:29) redo- visar SENIOR 2005 att man avser att arbeta med vård och omsorg med utgångspunkt i bl.a. två viktiga frågor: Vilka behov ska tillgodoses genom offentlig vård och omsorg? Vilka resurser behövs för att tillgodose dessa behov? Inför de hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre som beredningen genomförde tog bered- ningen fram ett faktaunderlag med tillhörande bilagor. Beredningen konstaterar att det behövs en analys av dagens vård och omsorg för att man ska kunna ta ställning till framtidens vård och omsorg om äldre och hur den ska finansieras. En av de största utmaningarna för ett samhälle med en åldrande befolkning är att ordna vården och omsorgen om de äldre i fram- tiden. har frågan uppmärksammats i olika sammanhang ur olika aspekter. Utgångspunkten har oftast varit de ökade kostnaderna och hur dessa ska finansieras i fram- tiden. Det har som regel inte gjorts en analys av vad som ingår i den nuvarande vården och omsorgen om äldre. Har vården och om- sorgen rätt innehåll, tillgodoser den de behov som finns och är vården och omsorgen av rätt kvalitet? I få fall har diskussionen gällt vilka behov som ska tillgodoses inom ramen för den offentligt finansierade vården och omsorgen och – utifrån detta – vilka resur- ser som behövs för att tillgodose dessa behov. Mot bakgrund av detta har beredningen valt att ta upp frågan om det offentliga åtagande inom vård och omsorg om de äldre. Det är ett stort område och frågor kan behandlas ur både ett individ- perspektiv och ett samhällsperspektiv. Utgångspunkter kan vara etiska, ekonomiska, socialpolitiska och juridiska resonemang. Beredningens fokus kommer att ligga på frågeställningar som är påverkbara på nationell nivå och som berör politiska ställnings- taganden. Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier Beredningen har i sitt arbete gjort några avgränsningar. Den tar inte upp frågor som direkt gäller framtida finansiering av vård och omsorg huvudmannaskap för olika former av vård och omsorg avgifter för vård och omsorg. I de scenarier som beredningen presenterar berörs dock framtida finansiering av vård och omsorg samt personal- och kompetens- försörjning. Däremot tas inte huvudmannaskap och driftsformer för olika former av vård och omsorg upp. Det är först när det är klarlagt vad som ska ingå i det offentliga åtagandet som ställning kan och behöver tas till hur man organiserar verksamheten. 1.2Varför scenarier inom vård och omsorg? Mot bakgrund av det redovisade i faktaunderlaget och det som framkom vid hearingarna är det beredningens bedömning att det inte finns förutsättningar för att nu presentera konkreta förslag om framtidens vård och omsorg om äldre. Det finns två huvudskäl till detta: frågor som berör detta har inte diskuterats i sin helhet utan oftast med utgångspunkt i någon detalj och utan förankring hos befolkningen i stort. Ett tredje skäl är att oavsett om det offentliga åtagandet inom vård och omsorg om äldre ska se ut ungefär som eller om det ska ha en annan omfattning och ett annat innehåll är det ställningstaganden som påverkar många andra politikområden och grundläggande frågor om samhällsstrukturen. Enligt direktiven är det beredningens uppdrag att skapa förutsättningar för en långsiktig utveckling av den framtida äldrepolitiken. En viktig utgångspunkt för beredningens arbete är den demografiska utvecklingen, med en ökad andel äldre i samhället och den utmaning som denna utveck- ling utgör för hela samhället. Att skapa förutsättningar för hur samhället kan ordna vården och omsorgen om de äldre får kanske främst ses som att ställa de rätta frågorna Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier samt att medverka till att det tas fram bättre underlag för att besvara dessa frågor. Ett fortsatt arbete med frågor som berör framtidens vård och omsorg om äldre är nödvändigt av många skäl. Arbetet med dessa stora och viktiga frågeställningar behöver påbörjas utan dröjsmål. Att arbeta med scenarier är ett sätt att gå vidare med de stora och viktiga frågeställningar som berör framtidens vård och omsorg om äldre. Syftet med scenarierna är att visa på olika alternativ och kon- sekvenser av dessa samt de vägval som politiken står inför. Scena- rierna är uppbyggda på så sätt att de ska stimulera till diskussioner om de viktiga men svåra frågeställningar som beredningen identi- fierat inför fortsatta ställningstaganden om framtidens vård och omsorg om äldre. 2.1Vad är ett scenario och på vad sätt skiljer sig detta från andra framtidsbilder? Scenarier är ett sätt att arbeta med analys av omvärlden och framtiden i syfte att skapa beredskap för att hantera den i många avseenden osäkra framtiden. Ett scenario är en framtidsbild där man försöker göra valmöjlig- heter begripliga och visar på samband mellan orsak och verkan. Scenarier kan bl.a. användas som underlag för diskussioner, sam- tidigt som de också tydliggör de risker som finns om de förutsätt- ningar som scenarierna bygger på inte infrias. Ett sätt att beskriva scenarier är att jämföra med visioner och prognoser som är andra sätt att arbeta med framtidsfrågor. Det finns ingen allmänt vedertagen definition för begreppet vision. Men oavsett om ordet används som vag beskrivning av en ideal utveckling eller om det är mer konkreta formuleringar som grund för t.ex. långsiktiga investeringar och organisationslösningar innebär det dock att man presenterar en önskvärd framtid. Det finns några gemensamma drag för olika typer av visioner. Ett sådant är ordets positiva klang. Visionen bör beskriva något som är eftersträvansvärt och bör inspirera till handling. En vision bör också vara möjlig att förverkliga. En kritisk synpunkt mot visioner är att de ger för lite utrymme för de risker som finns om framtiden inte blir på det sätt som man utgått från i visionen. Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier En prognos innebär att man med olika former av faktaunderlag försöker förutsäga hur något kommer att bli . Prognoser kan antingen avse en variabel eller flera variabler där man försöker väga samman resultatet av dessa. Ett exempel är befolknings- prognoser, där man med hjälp av data fram till en viss tidpunkt försöker bestämma värden . Scenariometoden beskrivs i skriften omvärlden och framtiden (Ds 1994:116) från . Det som känne- tecknar denna metod sammanfattas i följande: Ett scenario ska beskriva ett skeende i tiden. Som jämförelse används uppförandet av ett skådespel. Ett scenario bör innehålla fem huvudingredienser: –aktörer, dvs. personer, organisationer, institutioner, partier eller företag, –handlingar av olika slag utförda av aktörerna och som på- verkar den framtida utvecklingen, –material, dvs. realkapital, kunskap, infrastruktur, arbete m.m. som behövs för att utföra dessa handlingar, –beskrivning av rum och tid, samt –beskrivning av hur processen fortgår från början till slut. Scenariot bygger på vissa förenklade antaganden som måste redovisas i klartext. Ett scenario får inte vara osannolikt utan ska vara begripligt, logiskt sammanhängande och möjligt att förstå. En annan beskrivning av scenariometoden återfinns i rapporten Scenarier för Teknisk Framsyn – Huvudrapport från projektet nisk Framsyn (1999) som genomfördes av FOA Försvarsanalys. Inledningsvis konstaterar man att begreppet scenario används i många olika sammanhang och därmed med många olika betydelser. Rapportens författare ansluter sig till den tradition som benämns scenarioplanering eller användning av scenarier som skräddarsydda verktyg för strategiska samtal. Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier Sammanfattningsvis konstaterar man att: Scenarier inte är någon slutprodukt, utan något man använder för att, förhoppningsvis, fatta klokare beslut. Scenarier beskriver mer eller mindre avlägsna framtider. Det är dock inte då som de ska användas, utan för att vi nu eller ska förbereda oss på bästa sätt. Ett syfte med scenarioplanering är att man ska utveckla stra- tegier som är robusta i förhållande till osäkra omvärldsfaktorer. Scenarierna ska vara relevanta vilket innebär att de ska belysa faktorer som är både viktiga och osäkra för de ställningstagan- den som scenarierna ska ligga till grund för. Dessa faktorer brukar kallas nyckeldrivkrafter. Scenarierna ska vara både trovärdiga (plausibla) och utmanande, för att åstadkomma ett engagemang och leda till någon form av nytta. När man tar fram scenarierna bör det göras utifrån ett försök att formulera det problem som scenarierna ska belysa – en fokusfråga. Vid framtagande av scenarier bör man begränsa sig till några få. Fyra nämns som ett lämpligt antal. (Om man har flera ökar risken för oöverskådlighet om vad de olika scenarierna innebär. Har man två eller tre riskerar man en överdriven polarisering eller att man väljer mittscenariot.) Samtliga presenterade scenarier ska vara tänkbara, dvs. inget scenario ska allmänt uppfattas som mer sannolikt eller det rätta jämfört med de andra. Man ska undvika katastrof- respektive lyckoscenarier. Om man vill kan man istället ta med detta som utmaningar i alla, eller flera av scenarierna. Målsättningen bör vara att samtliga sce- narier innehållet sådant som kan ses som både för- och nack- delar. 2.3Motiv för scenarier inom vård och omsorg I diskussionsbetänkandet Riv ålderstrappan! (SOU 2002:29) arbe- tade beredningen med en framtidsbild, som togs fram med en metod som kallas backcasting. Denna metod bygger på att man först beskriver en önskvärd framtid och därefter stakar ut en väg att förverkliga den. Backcasting var den metod som bedömdes vara den bästa för att ge en sammanhängande och framåtsyftande be- Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier skrivning av de tre områden som behandlades i diskussionsbetän- kandet. Det fanns mycket lite material som behandlade ett samhälle med en åldrande befolkning i förhållande till arbetsliv, samhällsliv och vardagsliv. När det gäller vård och omsorg om äldre kan konstateras att det finns mycket material och många visioner. Inom vård och omsorg finns också flera mycket aktiva aktörer på nationell nivå till skillnad mot andra områden. Av faktaunderlaget inför hearingarna framgår att det kan vara så att mängden visioner och mål har bidragit till den bristande tilltro som finns i första hand till äldreomsorgen, men även i viss mån till hälso- och sjukvården. I diskussioner om de problem som finns inom vård och omsorg om äldre så är det inte ovanligt att det görs uttalanden som tillför ännu mer visioner istället för att konkretisera aktuella problem. I beredningens arbete med framtidens vård och omsorg om äldre finns därför skäl att arbeta med scenarier som visar på olika alter- möjligheter och dess för- och nackdelar. Ett sådant arbets- sätt skulle också stämma med den förväntan som finns från upp- dragsgivaren. Socialminister har i dokumentet En god äldreomsorg på lika villkor – ett trygghetskontrakt med medborgarna () redovisat att slutbetänkandet från SENIOR 2005 ska vara underlag för en bred diskussion om framtidens vård och omsorg om äldre. För att scenarierna ska kunna användas vid denna form av dis- kussioner har SENIOR 2005 inte tagit ställning för ett visst scena- rio i slutbetänkandet. Uppgiften har i stället varit att beskriva de olika scenarierna på ett sådant sätt så att både för- och nackdelar framgår. 3Bakgrund till scenarier inom vård och omsorg Som utgångspunkt för scenarierna har SENIOR 2005 de tre huvud- principer för äldrepolitiken som redovisades i Nationella handlings- planen för äldrepolitiken (prop. 1997/98:113). De innebär att äldre- politiken ska vara Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier demokratiskt styrd genom folkvalda församlingar solidariskt finansierad genom skattemedel tillgänglig efter behov och inte efter köpkraft. Beredningen har även haft följande utgångspunkter för sina scena- rier: 1.Stat, landsting och kommuner har det yttersta ansvaret för att äldre personer får sina behov tillgodosedda. 2.Vård och omsorg om äldre personer är viktigt för individen under olika delar av livsloppet: –som anhörig/närstående till en äldre person i behov av vård och omsorg –som medfinansiär av sin egen framtida vård och omsorg som äldre –som medfinansiär av offentlig vård och omsorg om äldre. 3.Vård och omsorg om äldre är viktigt för samhället för att skapa stabila levnadsförhållanden som bl.a. kan –möjliggöra flexiblare livsloppsmönster –möjliggöra för anhöriga/närstående till äldre personer att vara delaktiga i förvärvsarbete och andra delar av samhälls- livet –stärka sammanhållningen över generationsgränserna. 3.2Vilket problem ska scenarierna belysa? I Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre gör SENIOR 2005 bedömningen att principen om mainstreaming och de fyra nycklarna som presenterades i diskus- sionsbetänkandet bör användas även inom vård och omsorg. Bered- ningen pekar på behovet av en femte nyckel som mer direkt avser vård och omsorg. Tydliggör det gemensamma ansvaret för att möta behov av vård och omsorg hos äldre personer. Det problem (fokusfråga) som scenarierna ska belysa skulle då vara den femte nyckeln formulerad som en fråga med beaktande av vad som har framkommit vid bl.a. hearingarna och i vårt arbete. Vägar till framtidens vård och omsorg om äldre – fyra scenarier