sou · GRB346d2 · 2004-01-01 00:00:00 — 6Förslag till förebyggande arbete Regeringen föreslås uppdra åt att utarbeta ett informationsmaterial riktat till hundägare och att sända detta till alla hundägare som märker och registrerar sina hundar enligt nu- varande lag (2000:537) om märkning och registrering av hundar. Materialet skall upplysa om vilka regler man har att rätta sig efter som hundägare, vart man kan vända sig för att få råd och hjälp i sitt hundägande samt innehålla grundläggande informa- tion om hur hundar fungerar och vilka behov de har. Regeringen föreslås uppdra åt för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) att initiera och stödja forskning som syftar till att förbättra kunskapsläget om hundars, särskilt farliga hundars, mentala egenskaper och be- teende. Regeringen föreslås uppdra åt och Brotts- förebyggande rådet att tillse att anmälningar om brott där hundar är inblandade på ett enkelt sätt skall kunna återfinnas, och att uppgifterna sammantaget skall kunna användas för att statistiskt följa utvecklingen vad gäller olika typer av brott där hundar är inblandade. 6.2Motiv för mina förslag 6.2.1Det centrala hund- och ägarregistret kan utnyttjas för att sprida information Vi har i en unikt stor andel hundägare som kommer i kon- takt med olika hundorganisationer och den vägen får information, råd och utbildning i sitt hundägande. Likaväl är nästan en tredjedel av alla hundar inte registrerade hos någon hundklubb. Förslag till förebyggande arbete lagen om märkning och registrering av hundar öppnat en ny möjlig- het att nå dessa hundägare med information. märks och re- gistreras av alla nyfödda valpar i det centrala hund- och ägarregistret. Många av ägarna till dessa hundar är inte medlemmar i någon hundorganisation, men skulle via adressupp- gifterna i registret ändå kunna bibringas råd och information. Denna möjlighet utnyttjas inte , något som är olyckligt av flera orsaker. Jag är nämligen övertygad om att det är möjligt att med hjälp av information nå en rad positiva effekter med avseende på problem med hundar i samhället. Många hundägare har inte klart för sig vilka regler som gäller när man har hund. Upplysning på detta område skulle sannolikt få flera av dessa att hålla sina hundar på ett mer ansvarsfullt sätt. Många skulle självfallet strunta i sam- hällets krav även om de kände till dem. Men det är ändå troligt att om fler av de övriga hundägarna visste vad som gällde, skulle detta sätta större press på dem som inte sköter sitt hundägande. Genom information skulle man antagligen också kunna förbättra olika delar av hundhållningen som inte nödvändigtvis regleras direkt genom lagstiftning. Det är till exempel inte ovanligt med hundägare som inte har någon som helst förståelse för att inte alla människor vill hälsa på deras hundar, att hundar inte bör rastas i ett skidspår eller att man bör plocka upp efter sin hund. Jag tror att information om varför denna typ av beteenden inte är bra, skulle leda till positiva förändringar i många fall. Vidare bedömer jag att viss grundläggan- de information om hundars beteenden och behov skulle få gynn- samma effekter ur såväl djurskyddssynpunkt som för de problem som omgivningen drabbas av vid bristande hundhållning. Slutligen är inte alla hundägare medvetna om att det finns många olika före- tag och hundorganisationer som kan erbjuda råd och hjälp om hundar och hundägande. Upplysning om denna resurs skulle kunna bidra till ett bättre samhälle med avseende på problem med hundar. är regeringens expertmyndighet på det jord- brukspolitiska området och har ett samlat sektorsansvar för bland annat djurhållning. Detta i kombination med att har ett stort ansvar för den lagstiftning som handlar om märkning och registrering av hundar, gör att jag anser att regeringen skall ge i uppdrag att utarbeta ett informationsmaterial om hundar och hundägande och distribuera detta till alla nya hund- ägare som märker och registrerar sina hundar. I samband med att ansvar för det centrala hund- och ägarregistret överförs till den nya , Förslag till förebyggande arbete förutsätter jag att även det föreslagna informationsansvaret till nya hundägare överförs till . 6.2.2Forskning om hundars beteenden bör prioriteras På flera platser i betänkandet har jag påvisat att det finns stora svårigheter med att definiera och testa hundar med avseende på deras farlighet. I kapitel 5 presenterar jag ett antal åtgärder som bland annat syftar till att skapa dokumentation om farliga hundars reaktionsmönster i olika standardiserade testsituationer. Denna do- kumentation kan utnyttjas i forskningen för att ge mer kunskaper om vilka beteenden som specifikt karaktäriserar farliga hundar. Till grund för denna forskning måste emellertid även finnas goda kun- skaper om hundars egenskaper och beteenden, såväl positiva som negativa, i ett vidare perspektiv. satsas det mycket begränsade forskningsresurser på detta område. Jag föreslår därför att reger- ingen tillser att sådan forskning initieras och att det avsätts medel, dels för grundläggande forskning om hundars mentala egenskaper och beteende, dels för mer specifik forskning som syftar till att ut- värdera testresultaten för de hundar som enligt mina förslag kom- mer att testas av polisen med avseende på farlighet. Genom dessa åtgärder torde förutsättningarna öka för att det skall bli enklare att identifiera potentiellt farliga hundar. Det har kommit till min kännedom att det finns stora problem med att försörja staten med dugliga tjänstehundsämnen (ledarhundar för synskadade, militära tjänstehundar, polishundar med flera); det råder helt enkelt brist på hundar med för dessa ändamål önskvärda egenskaper. Även dessa omständigheter moti- verar ett utökat statligt engagemang i arbetet med att utöka kun- skaperna om hundars mentala egenskaper och metoder för att de- tektera dessa. 6.2.3Mer lättillgänglig statistik om brott med hundar inblandade Till grund för den brottsstatistik som redovisas av Brottsförebygg- ande rådet (BRÅ) ligger bland annat uppgifter från de 21 polismyndigheternas system RAR (Rationell Anmälans- Rutin), i vilket anmälningar om brott förs in. Förslag till förebyggande arbete ingår polisanmälda brott, uppklarade brott och personer misstänkta för brott. RAR-systemet används av alla polismyndigheter och förs enligt dispensregler med stöd av tillstånd från Datainspektionen enligt övergångsbestämmelser till polisdatalagen (1998:622). Enligt tillståndet skall uppgifter lagras i varje polismyndighets egen data- bas. Från polisens sida finns ett intresse av att anmälningar i RAR- systemet skall få lagras i en nationell databas. Vid en anmälan om brott noteras för det aktuella brottet en brottskod som i princip bygger på indelning. Utöver brottskod kan även andra omständigheter som bedömts värdefulla att följa upp statistiskt kodsättas. Som exempel på sådana koder kan nämnas att brottet skett utomhus eller inomhus, att gärnings- mannen är bekant eller obekant med offret med mera. I anmälan beskrivs också händelseförloppet i fritext. BRÅ sammanställer och redovisar statistik över brottsutveck- lingen med hjälp av hur anmälningar om brott kodats. I samman- hanget skall nämnas att rena bötesbrott inte finns med i BRÅ:s statistik. Det innebär att bland annat brott mot lagen (1943:459) om tillsyn över hundar och katter (tillsynslagen) inte finns med i statistiken, eftersom brott mot tillsynslagen är ett bötesbrott. I bilaga 3 redovisas viss statistik om brott där hundar varit in- blandade. För att få en uppfattning om antalet sådana brottsanmäl- ningar har den officiella brottsstatistiken varit otillräcklig. På Hund- ansvarsutredningens initiativ har därför upp- dragit åt varje polismyndighet att utföra sökningar i respektive RAR-databas. Polismyndigheternas sökning har skett genom att kombinera tänkbara brottskoder och begreppet hund i fritextfältet. För varje träff har kontroll utförts för att exkludera sådana fall där hunden inte har samband med själva brottet (till exempel A var ute och rastade sin hund och fick se hur B misshandlade C). Som i många andra sammanhang kan rutinerna mellan polis- myndigheterna variera. Det medför att likartade händelser inom olika polismyndigheter kan bli statistikförda på olika sätt. Redovis- ningen av brottstyper där hundar varit inblandade skiljer sig därför åt mellan myndigheterna. Brottstyper som kan vara aktuella är skade- görelsebrott, brott mot tillsynslagen, brott mot liv och hälsa såsom misshandel och vållande till kroppsskada samt brott mot frihet och frid såsom olaga hot. I fråga om brottskoder kan exempelvis ett fall där en hund biter en människa bli fört som misshandel, vållande till kroppsskada eller brott mot tillsynslagen. Förslag till förebyggande arbete Sammanfattningsvis kan det konstateras att dagens brottsstatistik inte ger någon klar bild över förekomsten av olika typer av brott där hundar är inblandade. Detta medför att det är svårt att bedöma vilka typer av problem med farliga hundar som, med avseende på omfatt- ning och karaktär, är mest angelägna att finna lösningar på. Med hänsyn till de praktiska problemen med att få fram uppgifter är det också komplicerat att följa utvecklingen över tiden. Detta innebär att man riskerar att dels vidta åtgärder för att lösa problem som redan är i avtagande, dels underskatta problem som ökar i omfatt- ning. Det bör därför införas en möjlighet att på ett enkelt sätt kunna få fram statistik över brott där hundar varit inblandade. Jag föreslår att detta skall ske genom att BRÅ vidareutvecklar det nu- varande systemet för brottskodning och genom att polisen vidare- utvecklar sökkategorierna i RAR-systemet. 6.3Övriga överväganden och kommentarer 6.3.1Hundorganisationerna har en viktig funktion och ett stort ansvar Av bilaga 2 framgår att och övriga har en hundhåll- ning som på ett par väsentliga punkter skiljer sig från hundhåll- ningen i många andra länder. En av förklaringarna till att saknar många av de problem som andra europeiska länder rapporte- rar om (herrelösa hundar, många omplaceringar och så vidare), är sannolikt att mycket av det omfattande informations- och utbild- ningsarbete som den organiserade hundsporten be- drivit varit framgångsrikt. Detta arbete redogörs för i bilaga 7. Utan hundorganisationernas insatser är det troligt att problemen med hundar i samhället skulle ha varit större än vad de är. För att vi skall slippa se en ökning av problemen är det av stor vikt att hundorgani- sationerna fortsätter att ta ett stort ansvar. Detta ligger inte minst i deras eget intresse, eftersom ökade problem medför strängare be- stämmelser vilket i sin tur innebär inskränkningar även i de sköt- samma hundägarnas hundhållning. Förslag till förebyggande arbete Hundorganisationerna har en mycket viktig uppgift att fylla på hundavelsområdet. Om man inte på frivillig väg arbetar aktivt med att se till att hunduppfödning bedrivs på ett ansvarsfullt sätt, kan ytterligare bestämmelser komma att bli aktuella . Detta gäller för övrigt inte bara för de företeelser jag har haft att utreda, utan även på djurskyddsområdet. Det är därför viktigt att hundorga- nisationerna arbetar för att inte hundar med till exempel olämpliga mentala egenskaper används i avel. Det är också viktigt att upp- födarna vinnlägger sig om att socialisera valparna tillräckligt och att de är noggranna i urvalet av valpköpare. De olika hundorganisationerna kan , tillsammans med privata företag, i stor utsträckning tillmötesgå de behov av grundläggande praktisk utbildning som många nya hundägare söker frivilligt. I de större tätorterna råder dock fortfarande brist på utbildningsplatser. Det är angeläget att detta finner en lösning, något som bör kunna ske genom ökade insatser från hundorganisationerna och berörda företag. Jag ser det som mycket viktigt att man i kursverksamheten strävar efter att inte diskriminera vissa hundägare, till exempel beroende på vilken ras deras hundar tillhör. Dels behöver till exempel pitbull- ägare utbildning i lika stor utsträckning som ägare av andra, mer accepterade, raser. Det är därför viktigt för att förebygga problem i de enskilda fallen att alla hundägare kan erbjuds plats på hundägar- utbildning. Dels, och kanske än viktigare, skulle detta bidra till att de raser som har rykte om sig att vara särskilt farliga avdramati- serades. Detta borde i sin tur medföra att intresset för dessa hundar minskade bland de personer som enkom är ute efter en hund med rykte om sig att vara en mördarhund och som står för en stor del av de mer allvarliga problemen vi har med farliga hundar. De flesta hundägare får sannolikt något problem med sina hundar. Det kan handla om mindre problem, till exempel att hunden drar i kopplet, eller större, till exempel att hunden försöker attackera hundägaren själv eller andra människor. klarar inte en hundägare själv av att lösa de problem han eller hon har med sin hund. I vissa fall medför detta olägenheter inte bara för hundägaren, Förslag till förebyggande arbete utan även för hunden och för omgivningen. Det är därför viktigt, både ur ett djurskyddsperspektiv och med avseende på omgivningens säkerhet och välbefinnande, att det finns möjligheter för hundägare att få hjälp med olika problem i sitt hundägande. Som redogjorts för i bilaga 7 så är dessa möjligheter begränsade. Jag anser det vara av stor vikt att hundorganisationerna intensifierar sina ansträng- ningar på detta område. I bilaga 7 redogör jag för det arbete som vissa kommuner utför till- sammans med polis, lokala hundföreningar, bostadsföretag med flera, och som syftar till att genom information och olika projekt och aktiviteter skapa en bättre hundhållning i kommunen. Denna typ av arbete leder också till att kontaktytor skapas mellan olika myndigheter med ansvar på området, vilket medför att det blir enklare att gripa in på ett effektivt sätt när det uppstår hundhåll- ningsproblem. Jag anser dessa insatser vara mycket lovvärda, och det faktum att de ofta pågår tyder på att de är verk- ningsfulla. Min förhoppning är att många fler kommuner kommer att göra på liknande sätt. 6.3.3Myndigheters tillämpning av lagstiftning om hundar Ett flertal befattningshavare inom polisen och andra myndigheter har uppgivit för mig att brott med djur inblandade, däribland hundar, generellt har ganska låg prioritet inom såväl rättsväsendet som andra myndigheter med utrednings- och tillsynsansvar på området. Flera tänkbara skäl till detta har angetts. En förklaring kan vara resursbrist; hundärenden är ofta dyra i och med att omhändertagna hundar ofta måste stå uppstallade under långa perioder på den en- skilda polismyndighetens bekostnad. Mot bakgrund av detta kan det vara så att man ibland väljer ett billigare men sämre sätt att hantera ett ärende. En annan förklaring skulle kunna vara att man brister i kompetens vad gäller hundar och hundlagstiftning, kanske beroende på att brott med hundar inblandade trots allt är relativt ovanliga. Självfallet kan det också vara så att man helt enkelt be- dömer att annat är viktigare och därför inte hinner med hundarna. Sannolikt samverkar flera av dessa komponenter, i varierande omfatt- Förslag till förebyggande arbete ning och proportion hos olika myndigheter, dock med den gemen- samma följden att hundärenden hanteras ineffektivt. För att komma till rätta med detta problem krävs flera olika typer av åtgärder. Flera av mina förslag kan förväntas få positiva effekter, men jag bedömer också att man inom berörda myndigheter måste analysera vilka brister som finns och vidta åtgärder för att försöka komma till rätta med dem. 6.3.4Det är viktigt att det centrala hund- och ägarregistret hålls aktuellt Det är av flera orsaker viktigt att det centrala hund- och ägar- registret hålls aktuellt. Bland annat har det betydelse för att det skall vara enkelt att identifiera ägaren till en hund som av någon orsak omhändertagits. Dessutom kan ett aktuellt register förväntas bli till nytta för forskningen om hundar. Som framgår av bilaga 3 registreras av alla valpar. Det är angeläget att denna andel ökar. Enligt förordningen (2002:7) om märkning och registrering av hundar skall det anmälas till registret när en hund dör eller byter ägare. Det finns anledning att befara att många hund- ägare kommer att slarva även med detta. Av dessa orsaker är det motiverat att intensifiera informationsarbetet om vikten av ett till- förlitligt register. Eftersom av alla svenska hundar avlivas hos veterinär skulle mycket vara vunnet om veterinärerna kunde hjälpa till med att avregistrera döda hundar. Det är till exempel möjligt att i de datoriserade journalsystem som finns på djursjukhus och kliniker och hos samtliga statligt anställda distriktsveterinärer lägga in en modul för att möjliggöra en on-line-anmälan om dödsfallet direkt i anslutning till veterinärbesöket. Det viktigaste är emellertid att hundägarna har sina skyldigheter när det gäller märkning och registrering klara för sig. Som redo- visats i bilaga 3 görs redan insatser för att upplysa hundägarna på detta område. Dessutom bör det informationsmaterial som jag före- slagit skall skickas ut till nya hundägare kunna utnyttjas. Enligt 14 och 15 §§ kommittéförordningen (1998:1474) skall jag redovisa konsekvenserna av mina förslag: 14 § Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller in- täkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, skall dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting, skall kommittén föreslå en finansie- ring. 15 § Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkur- rensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Enligt (2002:18) skall jag i mitt arbete särskilt väga in djurskydd och allmänhetens säker- het. Jag bedömer att mina förslag inte påverkar kostnader eller in- täkter för kommuner, den kommunala självstyrelsen, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, små företags arbetsför- utsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Dessa aspekter kommer därför inte att behandlas ytterligare. 7.1Förslagens betydelse för brottsligheten, det brotts- förebyggande arbetet och allmänhetens säkerhet I bilaga 3 redovisas viss statistik om brott med hundar inblandade. Det övergripande motivet för de flesta av mina förslag är att öka allmänhetens säkerhet i förhållande till hundar. Detta uppnås bland annat genom förändringar i lagstiftningen om hundar och hund- hållning och genom informationsinsatser. Den förändrade hundlag- stiftningen innebär att det blir möjligt för samhället att gripa in tidigare och kraftfullare då en hund orsakar skador eller olägenheter för omgivningen. Tillsammans med möjligheten att utdöma böter vid bristande tillsyn över en hund, och de strängare straffsatserna för brott mot förelägganden och förbud, kan dessa förändringar förväntas ha en preventiv effekt beträffande brott mot den före- slagna lagen om tillsyn över hundar och katter. Möjligheterna att besluta om förelägganden och förbud, till exempel förbud att ha hand om hund för den som allvarligt eftersatt tillsynen över en hund, utökas. Detta torde minska framför allt återfallsbrottsligheten, efter- som det är betydligt enklare att gripa in då någon brutit mot ett föreläggande eller förbud än det är att bevisa att någon rent allmänt brustit i sin tillsyn över en hund. De tydligare reglerna om hur hundar skall hållas torde dessutom medföra dels att hundägarna blir mer medvetna om vilka krav sam- hället har på deras hundhållning, dels att myndigheterna får en enklare uppgift vid tillämpningen av hundlagstiftningen, dels att utrymmet för bortförklaringar minskar då en hundägare brustit i sin tillsyn. Även de föreslagna informationsinsatserna kan förväntas öka hund- ägarnas medvetenhet om samhällets krav. Mot denna bakgrund är det min bedömning att ett genomföran- de av mina förslag kommer att medföra en markant minskning av sådan brottslig verksamhet med hundar inblandade som riskerar att medföra skador på omgivningen. Även hundhållningen i stort torde påverkas mot ett mer ansvarsfullt hundägande. Sammantaget kom- mer detta att medföra att allmänhetens säkerhet ökar. 7.2Förslagens betydelse ur djurskyddssynpunkt Jag bedömer att mina förslag på ett flertal punkter kommer att stärka djurskyddet inom hundhållningen. De flesta förbättringarna är av övergripande eller indirekt karaktär, men vissa förslag kom- mer att ha en direkt positiv påverkan på de djur som berörs. Den mer övergripande förstärkningen är att förslaget om en skärp- ning av straffsatserna vid brott mot lagen om tillsyn över hundar och katter tydligt visar samhällets strängare syn på denna typ av brottslighet. Vidare är det min förhoppning att berörda parter kommer att ta till sig mina synpunkter om vikten av en förbättrad utbildning av hundar och hundägare, vilket i så fall kommer att resultera i en bättre hundhållning. Flera av de åtgärder som jag föreslår kommer indirekt att för- bättra djurskyddet i landet. Erfarenhetsmässigt kan man se att dålig tillsyn över djur samt ohörsamhet för omgivningens och samhällets krav på viss djurhållning ofta är kopplat till brister i djurskyddet. Eftersom polisen genom mina förslag får större möjligheter att snabbt ingripa med resoluta åtgärder kan man på goda grunder anta att risken för allvarliga missförhållanden minskar. Vidare kommer polisen enligt mitt förslag att få en skyldighet att rapportera till när de fattat beslut om tvångsåtgärder, förbud eller omhändertaganden med stöd av lagen om tillsyn över hundar och katter. Det kommer att ge en tidigare information och därmed möjligheten att snabbare undersöka och ingripa vid missförhållanden i hundhållning. Andra förslag, som bland annat bättre möjligheter att definiera potentiellt farliga hundar, förbättring av hundregistret och kon- trollen av efterlevnaden av registreringsreglerna samt förbud mot avel med hundar som nedärver okontrollerbar aggressivitet kommer även de att indirekt förbättra djurskyddet. Förslaget att upphittade hundar inte automatiskt skall tillfalla upp- hittaren om inte någon ägare kan påträffas utgör en direkt för- bättring av djurskyddet. Mina förslag innebär också att det blir en tydligare gränsdragning mellan lagen om tillsyn över hundar och katter, hittegodslagen och djurskyddslagen. Detta medför en för- stärkning av djurskyddet eftersom risken för att omhändertagna eller upphittade djur skall falla mellan stolarna blir mindre. För- slaget om förkortade omhändertagandetider enligt hittegodslagen har den positiva effekten att det troligen kommer att bli ett färre antal hundar som tvingas att tillbringa långa tider på innan de omplaceras eller avlivas. 7.3Ekonomiska konsekvenser och finansiering av förslagen 7.3.1Polisens kostnader kan förväntas minska Det har inte varit möjligt att beräkna polisens nuvarande kostnader för hantering av hundar. Detta beror på att polismyndigheterna har svårt att särskilja dessa kostnader från kostnader för annan djur- hantering. Mina förslag kan förväntas medföra ett minskat antal hundärenden för polisen att hantera, men hur stor denna minskning kommer att bli går inte heller att förutse. Det är därför inte möjligt att i termer av absoluta tal bedöma de ekonomiska konsekvenserna av mina förslag.