sou · GRB373d2 · 2004-01-01 00:00:00 — De får för detta ändamål, på eget initiativ eller till följd av ett klagomål, fatta beslut om att kräva att en överträdelse skall upphöra, förordna om interimistiska åtgärder, ålägga böter, förelägga viten eller ålägga andra påföljder som föreskrivs i den nationella lagstiftningen. Om de på grundval av de uppgifter som de förfogar över finner att villkoren för ett förbud inte är uppfyllda, får de även besluta om att det inte finns skäl för dem att ingripa. Nationella domstolar skall vara behöriga att tillämpa artiklarna 81 och 82 i fördraget. Konstaterande och upphörande av överträdelser 1.Om kommissionen till följd av ett klagomål eller på eget initiativ konstaterar att bestämmelserna i artikel 81 eller artikel 82 i fördra- get har överträtts, får den genom beslut ålägga de berörda företa- gen eller företagssammanslutningarna att upphöra med överträdel- sen. För detta ändamål får kommissionen ålägga dem alla åtgärder som hänför sig till företagets agerande (beteendemässiga åtgär- der)eller strukturella åtgärder som är proportionerliga mot över- trädelsen och nödvändig för att få denna att upphöra. Strukturella åtgärder får endast åläggas om det antingen inte finns någon lika effektiv beteendemässig åtgärd eller om en lika effektiv beteendemässig åtgärd skulle vara mer betungande för det berörda företaget än den strukturella åtgärden. Om kommissionen har ett berättigat intresse av det får den även konstatera att en överträ- delse har ägt rum. 2.Fysiska och juridiska personer som kan åberopa ett berättigat intresse i saken samt medlemsstaterna skall ha rätt att ge in kla- gomål enligt punkt 1. 1.I fall som är brådskande på grund av att konkurrensen riskerar att lida allvarlig och irreparabel skada, får kommissionen på eget initi- ativ och på grundval av att en överträdelse vid första påseende kan konstateras, genom beslut förordna om interimistiska åtgärder. 2.Ett beslut enligt punkt 1 skall gälla för en bestämd tid och får för- nyas i den mån detta är nödvändigt och lämpligt. 1.När kommissionen avser att fatta ett beslut om att en överträ- delse skall upphöra och de berörda företagen erbjuder åtagan- den för att undanröja de betänkligheter som kommissionen har delgivit dem i sin preliminära bedömning, får kommissionen genom beslut göra dessa åtaganden bindande för företagen. Ett sådant beslut får fattas för en bestämd period och skall fast- ställa att det inte längre finns skäl för kommissionen att ingripa. 2.Kommissionen får på begäran eller på eget initiativ ta upp för- farandet på nytt a)om de sakförhållanden som låg till grund för beslutet har änd- rats i något väsentligt avseende, b)om de berörda företagen åsidosätter sina åtaganden, eller c)om beslutet grundar sig på ofullständiga, oriktiga eller vilsele- dande uppgifter som parterna har lämnat. Om gemenskapens allmänintresse vid tillämpningen av artiklarna 81 och 82 i fördraget så kräver, får kommissionen, på eget initiativ, genom beslut konstatera att artikel 81 i fördraget inte är tillämplig på ett avtal, ett beslut av en företagssammanslutning eller ett samordnat förfarande, antingen för att villkoren i artikel 81.1 i för- draget inte är uppfyllda eller för att villkoren i artikel 81.3 i fördra- get är uppfyllda. Kommissionen får även göra ett sådant konstaterande avseende artikel 82 i fördraget. Samarbete mellan kommissionen och medlemsstaternas konkurrensmyndigheter 1.Kommissionen och medlemsstaternas konkurrensmyndigheter skall tillämpa gemenskapens konkurrensregler i nära samarbete. 2.Kommissionen skall till medlemsstaternas konkurrensmyndig- heter översända kopior av de viktigaste handlingarna som den har inhämtat i syfte att tillämpa artiklarna 7, 8, 9, 10 och 29.1. På begäran av en medlemsstats konkurrensmyndighet skall kommissionen till den överlämna en kopia av andra befintliga dokument som är nödvändiga för att bedöma ärendet. 3.Medlemsstaternas konkurrensmyndigheter skall, när de tilläm- par artikel 81 eller artikel 82 i fördraget, skriftligen meddela kommissionen före eller utan dröjsmål efter påbörjandet av den första formella utredningsåtgärden. Denna information får göras tillgänglig för konkurrensmyndigheterna i de andra med- lemsstaterna. 4.Senast innan ett beslut fattas med åläggande om att upphöra med en överträdelse, om godtagande av åtaganden eller om återkallelse av ett undantag enligt en förordning om gruppundantag, skall medlemsstaternas konkurrensmyndighe- ter underrätta kommissionen. I detta syfte skall de till kommis- sionen översända en sammanfattning av ärendet, det planerade beslutet, eller, i avsaknad av sådant, andra dokument av vilket den planerade åtgärden framgår. Denna information får också göras tillgänglig för de andra medlemsstaternas konkurrens- myndigheter. På begäran av kommissionen skall den hand- läggande konkurrensmyndigheten till kommissionen överlämna andra dokument som konkurrensmyndigheten innehar och som är nödvändiga för att bedöma ärendet. Den information som lämnas till kommissionen får göras tillgänglig för de övriga medlemsstaternas konkurrensmyndigheter. Nationella konkur- rensmyndigheter kan också inbördes utbyta information som är nödvändig för bedömningen av ett fall som de behandlar enligt artikel 81 eller artikel 82 i fördraget. 5.Medlemsstaternas konkurrensmyndigheter får rådgöra med kommissionen i alla ärenden som gäller tillämpning av gemen- skapsrätten. 6.Om kommissionen inleder ett förfarande i syfte att fatta ett beslut enligt kapitel III, fråntas medlemsstaternas konkurrens- myndigheter sin behörighet att tillämpa artiklarna 81 och 82 i fördraget. Om konkurrensmyndigheten i en medlemsstat redan handlägger ett ärende, skall kommissionen inleda ett förfarande endast efter att ha samrått med den nationella konkurrensmyn- digheten. 1.Vid tillämpningen av artiklarna 81 och 82 i fördraget skall kom- missionen och medlemsstaternas konkurrensmyndigheter vara behöriga att till varandra översända all information om faktiska eller rättsliga omständigheter, även konfidentiella uppgifter, och att använda dem som bevisning. 2.Information som utbyts skall endast användas som bevisning i syfte att tillämpa artikel 81 eller artikel 82 i fördraget och beträffande den sakfråga för vilken den inhämtades av den översändande myndigheten. Om emellertid nationell konkur- rensrätt tillämpas på samma ärende och parallellt med gemen- skapens konkurrensrätt samt inte leder till ett annorlunda resultat, kan den information som utbytts enligt denna artikel också användas vid tillämpningen av nationell konkurrensrätt. 3.Information som utbytts enligt punkt 1 kan endast användas som bevismedel för att ålägga fysiska personer påföljder om det i den översändande myndighetens lagstiftning förutses påföljder av liknande slag i samband med överträdelser av arti- kel 81 eller artikel 82 i fördraget eller, om så inte är fallet, informationen har inhämtats på ett sätt som respekterar samma nivå av skydd av fysiska personers rätt till försvar som före- skrivs enligt de nationella bestämmelser som gäller för den mottagande myndigheten. I detta fall får den mottagande myn- digheten dock inte använda den utbytta informationen för att utdöma frihetsstraff Avbrytande eller avslutande av förfaranden 1.När ett klagomål har anhängiggjorts vid konkurrensmyndighe- ter i två eller flera medlemsstater eller när konkurrensmyndig- heter i två eller flera medlemsstater har inlett ett förfarande på eget initiativ enligt artikel 81 eller artikel 82 i fördraget avse- ende samma avtal, beslut av en företagssammanslutning eller samordnade förfarande, utgör det faktum att en myndighet handlägger ärendet ett tillräckligt skäl för de övriga myndighe- terna att avbryta sitt förfarande eller avvisa klagomålet. Kom- missionen får också avvisa ett klagomål på den grunden att det handläggs av en konkurrensmyndighet i en medlemsstat. 2.När ett klagomål har anhängiggjorts vid en medlemsstats kon- kurrensmyndighet eller kommissionen avseende ett avtal, beslut av en företagssammanslutning eller samordnat förfa- rande som redan har handlagts av en annan konkurrensmyn- dighet, får klagomålet avvisas. 1.Kommissionen skall samråda med en rådgivande kommitté för kartell- och monopolfrågor innan beslut fattas enligt artiklarna 7, 8, 9, 10, 23, 24.2 och 29.1. 2.Vid diskussioner av enskilda ärenden skall den rådgivande kom- mittén bestå av företrädare för medlemsstaternas konkurrens- myndigheter. Vid möten där andra frågor än enskilda ärenden diskuteras får en extra företrädare från medlemsstaten vilken är sakkunnig i konkurrensfrågor utses. Företrädarna får vid för- hinder ersättas av andra företrädare. 3.Samrådet kan äga rum vid ett sammanträde som sammankallas och leds av kommissionen och som hålls tidigast efter det att kallelsen har sänts ut tillsammans med en sam- manfattning av det ärende som skall behandlas, med uppgift om de viktigaste handlingarna och ett preliminärt utkast till beslut. När det gäller beslut enligt artikel 8 kan mötet hållas efter det att den normativa delen av ett utkast till beslut har sänts ut. När kommissionen sänder ut en kallelse till ett möte som innebär en kortare kallelsetid än de ovan nämnda, kan mötet äga rum det föreslagna datumet, om ingen medlemsstat har några invändningar. Den rådgivande kommittén skall avge ett skriftligt yttrande om kommissionens preliminära utkast till beslut. Den får avge ett yttrande även om några ledamöter eller deras ersättare inte är närvarande. På begäran av en eller flera medlemmar skall skälen för ståndpunkterna i yttrandet anges. 4.Samrådet kan även äga rum genom skriftligt förfarande. Om någon medlemsstat begär det skall kommissionen dock kalla till ett sammanträde. Vid skriftligt förfarande skall kommissionen fastställa en tidsfrist på minst inom vilken med- lemsstaterna skall lämna sina synpunkter som skall sändas ut till alla övriga medlemsstater. Vid beslut som skall fattas enligt artikel 8 ersätts tidsfristen . Då kommissionen fastställer en tidsfrist för skriftligt förfarande som är kortare än de ovan nämnda, skall den föreslagna tids- fristen tillämpas om ingen medlemsstat har några invändningar. 5.Kommissionen skall ta största hänsyn till yttrandet från den rådgivande kommittén. Kommissionen skall informera kom- mittén om hur yttrandet har beaktats. 6.Om den rådgivande kommittén lämnar ett skriftligt yttrande, skall detta yttrande bifogas utkastet till beslut. Om kommittén rekommenderar offentliggörande av yttrandet, skall kommis- sionen svara för detta med beaktande av företagens berättigade intresse av att deras affärshemligheter skyddas. 7.På begäran av en medlemsstats konkurrensmyndighet skall kommissionen på den rådgivande kommitténs dagordning ta upp ärenden som handläggs av en medlemsstats konkurrens- myndighet enligt artikel 81 eller artikel 82 i fördraget. Kommis- sionen får också göra detta på eget initiativ. I båda fallen skall kommissionen underrätta den berörda konkurrensmyndig- heten. En begäran får särskilt göras av en konkurrensmyndighet i en medlemsstat beträffande ett ärende där kommissionen har för avsikt att inleda förfaranden med tillämpning av artikel 11.6. Den rådgivande kommittén skall inte lämna yttranden om ärenden som medlemsstaternas konkurrensmyndigheter handlägger. Den rådgivande kommittén får också diskutera allmänna frågor inom gemenskapens konkurrensrätt. Samarbete med nationella domstolar 1.Vid förfaranden där artikel 81 eller artikel 82 i fördraget tilläm- pas får medlemsstaternas domstolar från kommissionen begära upplysningar som den förfogar över eller yttranden i frågor rörande tillämpningen av gemenskapens konkurrensregler. 2.Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna kopior av alla skriftliga avgöranden från nationella domstolar som gäller tillämpningen av artikel 81 eller artikel 82 i fördraget. En sådan kopia skall överlämnas utan dröjsmål efter det att det fullstän- diga skriftliga avgörandet har tillställts parterna. 3.Medlemsstaternas konkurrensmyndigheter får på eget initiativ lämna skriftliga yttranden till de nationella domstolarna i sina respektive medlemsstater om frågor som rör tillämpningen av artikel 81 eller artikel 82. Med tillstånd av den berörda domsto- len får de också lämna muntliga yttranden till de nationella domstolarna i sina medlemsstater. Om den enhetliga tillämp- ningen av artikel 81 eller artikel 82 i fördraget så kräver, får kommissionen på eget initiativ lämna skriftliga yttranden till medlemsstaternas domstolar. Efter tillstånd av domstolen i fråga får kommissionen också avge muntliga yttranden. Endast i syfte att utarbeta sina yttranden får medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och kommissionen begära att den berörda domstolen i medlemsstaterna översänder eller säkerställer översändande till dem av alla handlingar som är nödvändiga för att bedöma ärendet. 4.Denna artikel påverkar inte mer vittgående befogenheter att lämna yttranden inför domstol som medlemsstaternas konkur- rensmyndigheter kan ha tilldelats enligt lagstiftningen i respektive medlemsstat. Enhetlig tillämpning av gemenskapens konkurrensrätt 1.När nationella domstolar fäller avgöranden om sådana avtal, beslut eller förfaranden enligt artikel 81 eller artikel 82 i fördra- get som redan är föremål för ett beslut av kommissionen får de inte fatta beslut som strider mot det beslut som kommissionen har fattat. De måste också undvika att fatta beslut som skulle strida mot ett beslut som övervägs av kommissionen i förfaran- den som den har inlett. I detta syfte får den nationella domsto- len bedöma om det är nödvändigt att vilandeförklara saken. Denna skyldighet påverkar inte tillämpningen av de rättigheter och skyldigheter som avses i artikel 234 i fördraget. 2.När medlemsstaternas konkurrensmyndigheter fäller avgöran- den om sådana avtal, beslut eller förfaranden enligt artikel 81 eller artikel 82 i fördraget som redan är föremål för ett beslut av kommissionen får de inte fatta beslut som strider mot beslut som kommissionen har fattat. Utredning av branscher och avtalstyper 1.Om utvecklingen av handeln mellan medlemsstater, prisstelhet eller andra omständigheter tyder på att konkurrensen inom den gemensamma marknaden kan vara begränsad eller snedvriden, får kommissionen göra sin egen utredning av en särskild bransch eller av en särskild typ av avtal i olika branscher. Kommissionen får i samband därmed begära att de berörda företagen eller företagssammanslutningarna lämnar upplys- ningar samt utföra de inspektioner som är nödvändiga för att ge verkan åt artiklarna 81 och 82 i fördraget. Kommissionen får särskilt begära att de berörda företagen eller företagssammanslutningarna informerar den om samtliga avtal, beslut och samordnade förfaranden. Kommissionen får offentliggöra en rapport om resultaten av sin utredning av särskilda branscher eller avtalstyper i flera branscher och uppmana de berörda parterna att lämna synpunkter. 2.Artiklarna 14, 18, 19, 20, 22, 23 och 24 skall gälla i tillämpliga delar. 1.För fullgörandet av de uppgifter som kommissionen tilldelas genom denna förordning får den genom en enkel begäran eller genom beslut begära alla nödvändiga upplysningar från företag och företagssammanslutningar. 2.När kommissionen sänder en enkel begäran om upplysningar till ett företag eller en företagssammanslutning skall den ange den rättsliga grunden och syftet med begäran, precisera vilken information som begärs, fastställa den tidsfrist inom vilken upplysningarna skall lämnas, samt ange de påföljder som före- skrivs i artikel 23 för lämnande av oriktiga eller vilseledande upplysningar. 3.När kommissionen genom beslut kräver att företag eller före- tagssammanslutningar lämnar upplysningar, skall den ange den rättsliga grunden och syftet med begäran, precisera vilken information som begärs och fastställa den tidsfrist inom vilken upplysningarna skall lämnas. Kommissionen skall också i beslutet ange de påföljder som föreskrivs i artikel 23 samt ange eller förelägga de påföljder som föreskrivs i artikel 24.Kommissionen skall även upplysa om rätten att få beslutet prövat av . 4.Företagens ägare eller deras företrädare och, när det gäller juri- diska personer, bolag eller föreningar som inte är juridiska per- soner, de som enligt lag eller stadgar är utsedda att företräda dem, skall lämna de begärda upplysningarna på företagets eller företagssammanslutningens vägnar. I behörig ordning befull- mäktigade advokater får lämna de begärda upplysningarna på sina huvudmäns vägnar. Huvudmännen skall förbli fullt ansva- riga om de lämnade upplysningarna är, ofullständiga, oriktiga eller vilseledande. 5.Kommissionens skall utan dröjsmål sända en kopia av den enkla begäran eller av beslutet till konkurrensmyndigheten i den medlemsstat inom vars territorium företaget eller företags- sammanslutningen har sitt säte och till konkurrensmyndighe- ten i den medlemsstat vars territorium berörs. 6.På kommissionens begäran skall medlemsstaternas regeringar och konkurrensmyndigheter lämna alla nödvändiga upplys- ningar till kommissionen så att den kan fullgöra de uppgifter som den tilldelas genom denna förordning. Befogenhet att inhämta redogörelser 1.För fullgörandet av de uppgifter som kommissionen tilldelas genom denna förordning får den höra alla fysiska eller juridiska personer som samtycker till detta, i syfte att samla information om frågor som har samband med föremålet för en utredning. 2.Om förhör enligt punkt 1 hålls i ett företags lokaler, skall kom- missionen informera konkurrensmyndigheten i den medlems- stat inom vars territorium förhöret äger rum. Om konkur- rensmyndigheten i medlemsstaten i fråga så önskar, får dess tjänstemän bistå tjänstemän och andra medföljande personer som kommissionen bemyndigat att hålla förhöret. Kommissionens befogenheter vid inspektioner 1.För fullgörandet av de uppgifter som kommissionen tilldelas genom denna förordning får den genomföra alla nödvändiga inspektioner hos företag och företagssammanslutningar. 2.De tjänstemän och andra medföljande personer som kommis- sionen bemyndigat att genomföra en inspektion har befogenhet att a)bereda sig tillträde till företags eller företagssammanslutningars lokaler, mark och transportmedel, b)granska räkenskaperna och andra affärshandlingar, oavsett i vilken form de föreligger, c)göra eller erhålla alla former av kopior av eller utdrag ur sådana räkenskaper och affärshandlingar, d)försegla samtliga företagslokaler, räkenskaper eller affärshand- lingar och i den omfattning det är nödvändigt för inspektionen, e)begära att företagets eller företagssammanslutningens företrä- dare eller medarbetare lämnar förklaringar till sakförhållanden och dokument som har samband med föremålet för och syftet med inspektionen och protokollföra deras svar. 3.De tjänstemän och andra medföljande personer som kommis- sionen bemyndigat att genomföra en inspektion skall utöva sina befogenheter efter uppvisande av ett skriftligt tillstånd som anger föremålet för och syftet med inspektionen samt de påföljder som föreskrivs i artikel 23 om begärda räkenskaper eller andra affärshandlingar inte läggs fram i fullständigt skick eller om svaren på en begäran enligt punkt 2 i den här artikeln är oriktiga eller vilseledande. Kommissionen skall före inspektionen underrätta konkurrensmyndigheten i den med- lemsstat inom vars territorium inspektionen skall genomföras om denna. 4.Företag och företagssammanslutningar är skyldiga att under- kasta sig de inspektioner som kommissionen har beslutat om. I beslutet skall anges föremålet för och syftet med inspektionen, fastställas när den skall börja och anges de påföljder som före- skrivs i artiklarna 23 och 24 samt upplysas om rätten att få beslutet prövat av . Kommissionen skall fatta sådana beslut efter att ha samrått med konkurrensmyndigheten i den medlemsstat inom vars territorium inspektionen skall genomföras. 5.Tjänstemän som är anställda vid eller bemyndigade eller utsedda av konkurrensmyndigheten i den medlemsstat inom vars territorium inspektionen skall genomföras skall, på begä- ran av den myndigheten eller kommissionen, aktivt bistå de tjänstemän och andra medföljande personer som kommissio- De skall för detta ändamål ha de befogenheter som anges i punkt 2. 6.Om de tjänstemän och andra medföljande personer som kom- missionen bemyndigat konstaterar att ett företag motsätter sig en inspektion som har beslutats enligt denna artikel, skall den berörda medlemsstaten lämna dem nödvändigt bistånd, och, när det är lämpligt, begära handräckning av polisen eller annan motsvarande verkställande myndighet, för att de skall kunna genomföra sin inspektion. 7.Om det bistånd som föreskrivs i punkt 6 kräver tillstånd av en rättslig myndighet enligt nationella bestämmelser, skall ett sådant tillstånd begäras. Ett sådant tillstånd kan också begäras i förebyggande syfte. 8.Vid ansökan om ett tillstånd enligt punkt 7 skall den nationella rättsliga myndigheten kontrollera att kommissionens beslut är fattat i vederbörlig ordning och att de planerade tvångsåtgär- derna varken är godtyckliga eller alltför långtgående i förhål- lande till föremålet för inspektionen. Den nationella rättsliga myndigheten får vid sin kontroll av att tvångsåtgärderna är proportionella, direkt eller via medlemsstatens konkurrens- myndighet, be kommissionen om närmare förklaringar om framförallt de grunder på vilka kommissionen misstänker överträdelse av bestämmelserna i artiklarna 81 och 82 i fördra- get samt hur allvarlig den misstänkta överträdelsen är och på vilket sätt det berörda företaget är inblandat. Den nationella rättsliga myndigheten får dock inte ifrågasätta att en inspektion behövs eller begära att få tillgång till uppgifter i kommissionens handlingar i ärendet. Lagenligheten hos kommissionens beslut kan endast prövas av . Inspektion av övriga lokaler 1.Om rimlig misstanke finns om att räkenskaper eller andra affärshandlingar, som har samband med föremålet för inspek- tionen och som kan vara av betydelse för att bevisa en allvarlig överträdelse av artikel 81 eller artikel 82 i fördraget, förvaras i andra lokaler, på annan mark och i andra transportmedel, inklu- sive de berörda företagens eller företagssammanslutningarnas ledares, direktörers och andra medarbetares bostäder, får kommissionen genom beslut beordra att en inspektion genomförs i dessa lokaler, på denna mark och i dessa trans- portmedel. 2.I beslutet skall anges föremålet för och syftet med inspektio- nen, fastställas tidpunkten när den skall börja och upplysas om rätten att få beslutet prövat av . Det skall särskilt meddelas på vilka grunder kommissionen har antagit att miss- tankar enligt punkt 1 finns. Kommissionen skall fatta sådana beslut efter att ha samrått med konkurrensmyndigheten i den medlemsstat inom vars territorium inspektionen skall genom- föras. 3.Ett beslut som antas enligt punkt 1 kan inte genomföras utan förhandsgodkännande från den nationella rättsliga myndighe- ten i den berörda medlemsstaten. Den nationella rättsliga myn- digheten skall kontrollera att kommissionens beslut är fattat i vederbörlig ordning och att de planerade tvångsåtgärderna var- ken är godtyckliga eller alltför långtgående i förhållande till framförallt hur allvarlig den misstänkta överträdelsen är, bety- delsen av den bevisning som avses, det berörda företagets med- verkan och den rimliga sannolikheten för att de räkenskaper och affärshandlingar som inspektionen avser förvaras i de lokaler för vilka bemyndigande begärs. Den nationella rättsliga myndigheten får, direkt eller via medlemsstatens konkurrens- myndighet, be kommissionen om närmare förklaringar i de avseenden som krävs för att den skall kunna kontrollera att de planerade tvångsåtgärderna är proportionella. Den nationella rättsliga myndigheten får dock inte ifrågasätta att en inspektion behövs eller begära att få tillgång till uppgifter i kommissionens handlingar i ärendet. Lagenligheten hos kommissionens beslut kan endast prövas av .