sou · GRB391d8 · 2004-01-01 00:00:00 — Om arbete, genus, åldrande och omsorg i tre EU-länder. Tema Lin- Universitet Rapport 1: 2001. Stiftelsen (2001) Äldres hälsa och välbefinnande. En utmaning för folkhälsoarbetet. Folkhälso- rapport projektet och Folkhälsa. (2002) Aktuellt om äldreomsorgen. Tornstam, (1981) Realiteter och föreställningar om vardags- problem bland äldre, medelåders och yngre. Arbetsrapport 1 från Projektet i samhället förr, nu och . , (1988) The Sources of Innovation. Weijers, van, (1997) The Elderly in the : Incorporation or Exclusion? i Silverstone, , (eds) Technology, Culture, Identity Teknik för hela livet Äldres behov, teknikers och marknaders utveckling Working Paper No 4 of Media technology and (). , (1994) Experiences with Safety-Alarmes for the Elderly in . Published in Wild C & Kirschner A eds: , technical Aids and Smart Homes. The Akon Series: Ageing in the contemporary society, Volume 8. , (1995) Gammal är äldst. En studie av teknik i äldre människors liv. Studies in Arts and Science No 129. , (1999) Tekniska möjligheter & sociala begränsningar – om äldre människors väg in i IT-samhället. , (2001) Föredrag om Lost in the innovation system – bridging the gap between industry, academia and users vid semi- nariet Exploring the Future Consumers på i . , (2002) Samhällsvetenskaplig forskning om teknik och äldre finns den? Litteraturöversikt på uppdrag av Tema Äldre och åldrande, , Campus . En redovisning av analyser genomförda på uppdrag av SENIOR 2005 av professor , doktorand och professor , , Politik och samhälle .......................................... Äldres politiska deltagande ................................................... Förtroende för institutioner och människor........................ Synen på äldre.................................................. Kunskaper om äldre människors situation........................... Uppfattningar om äldre och politik...................................... Hur förändra äldres livssituation? Medier och livsstilar .......................................... Äldre i mediesamhället .......................................................... Den nya informationstekniken ............................................. Livsstil, omvärldshot och hälsa ............................................. Äldres sociala umgänge.......................................................... Uppmärksamhet för yngre och äldre.................................... Ålder och förändring .......................................... Vuxna och medelålders människor ....................................... Upplevda förändringar – på gott och ont............................. vid har av SENIOR 2005 fått i uppdrag att dels analysera befintliga undersökningsdata från statsvetenskapliga institutionens Valundersökningar 1956–2002 och från SOM-undersökningarna 1986–2002, dels inom ramen för SOM-undersökningarna 2001–2002 ställa frågor om synen på äldres deltagande i samhällslivet. Arbetet har genomförts i form av ett mindre forskningsprojekt med namnet Äldre i samhället. är en forsknings- och undersökningsorganisation som primärt arbetar med årliga frågeundersökningar riktade till allmänheten, med fokus på samhällsdeltagande, åsiktsbildning och massmedieanvändning, samt med analyser av befintligt datamate- rial. De årliga undersökningarna omfattar dels en nationell, tvådelad studie baserad på ett slumpmässigt urval på totalt 6 000 personer, dels en regional undersökning i likaledes med totalt 6 000 slumpmässigt utvalda personer. Datainsamlingen sker med hjälp av postenkäter och svarsprocenten varierar normalt mellan . Valundersökningarna har genomförts vid statsveten- skapliga institutionen, en av de tre institutioner som är huvud- intressenterna i . Undersökningarna initierades av med som undersökningsansvarig. leds de av . Undersökningarna om- fattar ett urval på 2 900 personer och genomförs i anslutning till riksdagsvalen. Datainsamlingen sker i form av besöksintervjuer och administreras av SCB. Huvudresultaten från de genomförda analyserna presenteras i fem olika avsnitt. Redovisningarna baseras på trenddata på äldres deltagande i samhällslivet samt på fördjupade analyser av synen på äldre och umgängesvanor bland äldre. När det gäller trenddata bygger den första delen på statsvetenskapliga institutionens val- undersökningar, den andra på årliga frågeunder- sökningar. De särskilda frågorna om synen på ålder och äldre är baserade på data från SOM-undersökningarna 2001 och 2002. Information om varje enskild undersökning finns i en särskild bilaga. Texten i redovisningen är förhållandevis kortfattad men hänvisar till en utförlig figur- och tabellbilaga. Redovisningen av trenddata är upplagd så att det för varje fråga har redovisats hur aktiviteten eller intresset ser ut inom olika åldersintervall. I de fördjupade analyserna finns vid sidan av ålder även analyser efter kön, utbild- ning, familjeklass och partisympati. För varje redovisning finns även angivet hur frågan varit ställd och vilka bearbetningar som gjorts i övrigt. 2 Politik och samhälle när det svenska valdeltagandet slog rekord och nådde i valet deltog unga och äldre väljare i samma omfattning. Enligt Valundersökningen röstade av förstagångsväljarna och av samtliga väljare mellan 71–. De flitigaste röstarna var som oftast medelålders personer med ett deltagande på . är valdeltagande- siffrorna inte lika höga för någon åldersgrupp. Röstandet har minskat bland gamla såväl som bland unga. Men nedgången har inte varit störst bland äldre. Valdeltagandeminskningen har tvärtom tenderat att vara minst bland äldre personer. Det är främst bland förstagångsväljare och människor i yngre medelåldern som valdeltagandet gått ned . I riksdagsvalet röstade bland 71 80-åringar mot bland förstagångsväljare. Det är inte bara valdeltagandet som har sjunkit i . Även tron på att röstning betyder något har minskat. Röstnormen har försvagats. Starkast är den bland äldre och medelålders personer som nedgången varit tydligast bland de yngsta. Äldre människor kan och vill uppenbarligen fortfarande delta i val- demokratin. Det är mest bland dagens ungdom som viljan och/eller förmågan börjat svikta. De relativt sett höga siffrorna för äldre människors deltagande i valen är som framgått ingen nyhet. De var höga också 1976. Val- deltagande bland äldre har i själva verket alltid varit förhållandevis högt så länge som vi har haft mätningar. Medelålders personer har tenderat att ha ett något högre röstdeltagande än äldre, men inte ett mycket högre deltagande. Och det är en viktig informationsbit eftersom den illustrerar ett mönster som går igen i många andra mätningar av politiskt deltagande; mätningar som gäller andra former av deltagande vid sidan om och utöver röstande i allmänna Mönstret är att äldre människor inte skiljer sig särskilt mycket från andra människor när det gäller politiskt deltagande och engagemang, och i den mån vi kan spåra några skillnader tenderar äldre att vara mer aktiva, inte mindre aktiva, än yngre ålders- grupper. Ett exempel är självuppskattat politiskt intresse där Valunder- sökningarna redovisar mätserier ända . Tendensen är uppåtgående som i de flesta andra västdemokratier; det politiska intresset bland allmänheten har inte sjunkit, det har ökat. Och uppgången återfinns i alla åldersgrupper, inte minst bland äldre. Resultaten visar också att skillnader i subjektivt politiskt intresse alltid har varit relativt små mellan olika åldrar, om än med en viss tendens att yngre personer anger ett något lägre intresse. En form av deltagande i samhället är att ta del av debatt och politik via medierna. Valundersökningarnas mätningar visar att äldre tenderar att läsa mer av nyheter och artiklar om politik i dagstidningarna än yngre åldersgrupper. Och det är ett mönster som vi kunnat iaktta ända sedan de första mätningarna 1960. Äldre människor har också alltid åsett och åhört valens avslutande partiledardebatter mer än andra väljare. Kort uttryckt exponerar sig äldre människor mer för politik via medier än yngre människor, och skillnaderna kan ibland vara mycket påtagliga. Äldre människor deltar också mer i politiken via partierna än yngre. Partiidentifikationen – känslan av anhängarskap – försvagas bland alla väljare i , men den är fortfarande som tidigare klart starkare hos äldre väljare än hos medelålders och yngre. Detsamma gäller formellt partimedlemskap. Siffrorna pekar även här nedåt, men minst så bland de äldsta. Den traditionella partibaserade demokratins mesta utövare är de äldre. Det är främst ungdomen som vänder partierna ryggen. Äldre människors större exponering för politik via eget intresse, massmedier och partier betalar sig i form av ett positivt utslag på ett centralt demokratiskt värde, nämligen kunskap. Valunder- sökningarna innehåller en rik uppsättning kunskapsfrågor av olika slag. I Valundersökningen 2002 prövades intervjupersonernas kun- skaper när det gäller både sakkunskaper i olika politiska sakfrågor och vad partierna stod för, liksom kännedom om ledande politiker. Resultaten påvisar klara kunskapsskillnader mellan olika ålders- grupper. Äldre och medelålders väljare är mycket kunnigare än de yngre. Andelen personer som kvalificerar sig som mest kunniga i toppen på ett samlat kunskapsindex är bland 61–70- åringar, bland 51–60-åringar, bland 71–80- åringar, bland 31–40-åringar, bland 23–30- åringar och bland de yngsta förstagångsväljarna. Resultaten kan konkretiseras genom att vi ser på hur kända olika ledande politiker är i olika åldersgrupper. I Valundersökningarna presenteras intervjupersonerna för ett antal politikernamn och tillfrågas sedan vilka partier politikerna tillhör. Om vi jämför an- delen rätt svar när det gäller partitillhörighet hos ett antal politiker 2002 bland förstagångsväljare, 23–30-åringar respektive 71–80- åringar blev resultaten som följer: : 18–, 23–, 71– : 18–, 23–, 71– : 18–, 23–, 71– : 18–, 23–, 71– : 18–, 23–, 71– : 18–, 23–, 71– : 18–, 23–, 71– : 18–, 23–, 71–. Det är klara och tydliga skillnader. Äldre människor är kunnigare än yngre. Det lönar sig uppenbarligen kunskapsmässigt att intressera sig för politik och följa med i medierna, som äldre gör. Det är äldre väljare mer än yngre som bäst lever upp till det demokratiska kravet att vara kunnig om det som valen handlar om. Ett område där det också finns stora åldersskillnader i del- tagandet, men till äldre människors nackdel, är när det gäller själva grundbulten i den mycket omdiskuterade deliberativa demokratin. Den grundbult vi tänker på är det politiska samtalet. En mätserie visar att svenska folket har blivit allt mer benägna att delta i samtal om politik. Det politiska självförtroendet och diskussionsvilligheten har ökat. Intervjufrågan gäller vad människor gör när samtalet kommer in på politik. Andelen som svarar att de då på något sätt brukar delta har ökat från 2002. Debattviljan har varit lägst bland de äldsta, men den har ökat även bland dem, från 2002. Den nya samtals- demokratin är kanske initialt något som i första hand tilltalar ungdomen? Det kan ta lite tid för äldre att vänja sig. Den gamla partibaserade demokratin känner de äldre bättre igen sig i. 2.2Förtroende för institutioner och människor Det talas ibland om opinionssamhället. Med detta menas då ett samhälle där det vi kallar image är det centrala och där kon- kurrensen mellan mångfalden av budskap ofta leder till att den bild som förmedlas får större betydelse än det som ligger bakom. Ett sätt att få en bild av samhället i ett sådant perspektiv har i de årliga SOM-undersökningarna varit att studera det förtroende människor har för ett antal olika samhällsinstitutioner. Vi har studerat tilliten till regering och riksdag, men också till sjukvården, polisen, kunga- huset, radio-TV, banker, storföretag med mera. I toppen placerar sig sjukvården, universitet/högskolor, polisen och radio-TV och i botten de politiska partierna, och missionen. Det har skett vissa förändringar . befann sig bankerna tillsammans med sjukvården i toppen, men i och med bankkrisen förvisades bankerna till botten i allmänhetens förtroende. De har senare återhämtat sig något. Allmänhetens förtroende för olika samhällsinstitutioner är endast i liten utsträckning åldersskiktat. För vissa samhällsinstitutioner finns dock en klar tendens att de äldre har ett högre förtroende. Detta gäller bland annat , , kungahuset och i någon mån polisen. För flera andra samhällsinstitutioner är tendensen tvärtom att de yngre har ett något högre förtroende för samhällets institutioner än vad äldre har. Också förtroendet för andra människor har undersökts. I ligger detta generellt mycket högt (, 2002). På en skala mellan 0 (det går inte att lita på människor i allmänhet) och 10 (det går att lita på människor i allmänhet) placerar sig på värdena 7–10 med ett medelvärde på 6,5. Förtroendet ökar med stigande ålder, särskilt höglitarna (värdena 9–10) som bland pensionärerna utgör , i jämförelse med bland de yngsta. 3 Synen på äldre 3.1Kunskaper om äldre människors situation I syfte att kunna koppla allmänhetens föreställningar om äldre till deras faktiska kunskaper ställdes inom ramen SOM- undersökning fyra kunskapsfrågor. Dessa byggde på frågor som förekommit i en tidigare undersökning kring synen på äldre och åldrande, genomförd (Tornstam, 1998). Frågorna gällde kunskaper om äldres bostadsförhållanden, funktions- nedsättningar, trivsel och socialt liv. Det allmänna mönstret är att människor i allmänhet underskattar pensionärers boendesituation och överskattar deras funktions- hinder. En majoritet tror inte att så många som en tredjedel av pensionärerna bor i eget hus och en majoritet av allmänheten tror att omkring hälften av pensionärerna har funktionshinder. Däre- mot gör man generellt en korrekt bedömning i fråga om hur äldre trivs med livet och av deras umgängesvanor. På de punkter där det finns vissa möjligheter till jämförelser med den tidigare undersökningen – uppfattning om bostadsförhållanden och funktionshinder – är kunskaperna bättre . var det som svarade fel, (Tornstam, 1998:101ff). Det går dock inte att bortse ifrån att skillnader i undersökningsmetodiken kan för- klara en del av skillnaden. Slutsatsen är att det bland allmänheten i flera avseenden råder delvis diffusa föreställningar om pensionärer eller en under- skattning av de äldres situation. Det som möjligen är något överraskande är att också pensionärerna har svårt att göra en korrekt bedömning i fråga om boende och funktionshinder; i båda fallen gör de yngre en något mer korrekt bedömning än de äldre. När det gäller livstillfredsställelse och sociala vanor gör pensionärerna däremot i betydligt större utsträckning en rimlig bedömning jämfört med yngre. När det gäller skillnader i kunskap om pen- sionärernas situation efter svarspersonernas kön, utbildning och familjeklass finns inga enhetliga mönster. 3.2Uppfattningar om äldre och politik Verklighetsuppfattningar kan ibland skilja olika politiska läger åt mer än åsikter och målföreställningar. Verklighetsuppfattningar, eller kognitioner som de heter på samhällsvetenskaplig jargong, är dessutom inte så lättpåverkade som man ibland föreställer sig. De kan vara väl så svårändrade som attityder. Tanken att man kan informera bort olika problem genom att påverka människors verklighetsuppfattningar har ofta visat sig alltför enkel. De verk- lighetsbilder av äldres politiska situation som vi har mätt i SOM- studierna /2002 skall alltså inte ses som några tillfällighets- bilder. De är tvärtom med all sannolikhet mycket stabila före- ställningar som inte förändras lättvindigt. De verklighetsuppfatt- ningar som vi haft tillfälle att mäta såväl 2001 som 2002 uppvisar mycket likartade resultat både totalt sett och inom olika under- grupper. Verklighetsuppfattningar är en av tre centrala ingredienser i en ideologi. De båda övriga är målföreställningar och medelbedöm- ningar. Enkelt uttryckt handlar en ideologi om från här till där via en utstakad väg. Den centrala rollen som verklighetsuppfattningar har gör dem viktiga att studera. Det vi i första hand är intresserade av i detta sammanhang är i vad mån kognitioner om äldres politiska situation är socioekonomiskt strukturerade av faktorer som kön, yrkesklass, utbildning och, självfallet, ålder. Förekomsten av eventuella samband mellan social position och verklighetsuppfatt- ningar skulle kunna tyda på olika typer av egenintressekopplingar och kanske också på socialt relaterade vanföreställningar i olika grupper. Människornas partitillhörighet inkluderar vi i analysen för att kunna studera huruvida uppfattningar om äldres politiska situation tenderar att vara partiskiljande. Frågan är om äldres politiska tillstånd håller på att partipolitiseras i opinionen? När det gäller sociala gruppskillnader i synen på äldres politiska situation är resultatet tämligen entydigt. Vid sidan av ett flertal mycket påtagliga skillnader i verklighetsuppfattning mellan unga och äldre återfinns mycket små och osystematiska kognitions- skillnader mellan olika sociala grupper när det gäller synen på äldres politiska situation. Människor gör likartade bedömningar oberoende av kön, utbildningsnivå och klasstillhörighet. Samma slutsats kan i allt väsentligt också dras när det gäller partitillhörigheten. Verklighetsuppfattningarna skiljer sig mycket lite åt mellan väljare som sympatiserar med olika partier. skillnader som ibland uppträder avslöjar inte några enkelt iakttag- bara mönster. Det är uppenbart att svenska folkets verklighets- uppfattningar om äldres politiska situation inte är partiskiljande. Den rakt motsatta slutsatsen måste dock dras när det gäller åldersfaktorn. Svarspersonernas ålder har ett klart samband med hur man uppfattar äldre människors politiska situation. Sambanden avslöjar ofta en egenintressekoppling och bedömningar som är färgade av vilken åldersgrupp man tillhör. Vi koncentrerar oss på de största skillnaderna – dem mellan 15–29-åringars och 75–85-åringars verklighetsuppfattningar. Det vore fel att säga att bedömnings- skillnaderna är himmelsvida, i många fall inskränker de sig till att ungas och äldres uppfattningar i genomsnitt inte skiljer sig åt mer än 5–. Men i några fall har vi att göra med 25– 45 procentenheters differenser mellan hur de yngsta och de äldsta uppfattar den politiska verkligheten för äldre. Och har vi att göra med reella skillnader och inte några tillfälligheter eller slump- produkter. Uppfattningen att äldre är underrepresenterade i svensk politik är den som splittrar unga och äldre allra mest. Bland ungdomen är det som tycker det är en riktig uppfattning att äldre är underrepresenterade mot bland de äldsta. Sanningen är att de äldre har rätt. Andelen pensionärer i olika valda församlingar är klart lägre än deras andel av valmanskåren. finns det färre än tio ledamöter som är . Uppfattningen att äldre människors erfarenheter inte tas till vara är ett annat exempel på en verklighetsbild där yngre och äldre skiljer sig åt. En klar majoritet av de äldsta tycker det är en riktig bild () medan endast en minoritet bland de yngsta håller med (). Det är för starkt att tala om några tydliga generationsmot- sättningar men vissa tecken finns, till exempel i synen på olika åldersgruppers egenintresse. Det är endast en liten minoritet () bland de äldsta som tycker det en riktig verklighets- beskrivning att påstå att äldre människor som är aktiva i politiken sällan tar hänsyn till frågor som är viktiga för yngre och medel- ålders människor. Bland de yngsta är det klart fler som uppfattar att äldre politiker sällan uppmärksammar viktiga frågor för yngre generationer (). På en rak fråga om huruvida motsätt- ningarna mellan äldre och yngre människor håller på att öka i håller av de äldsta med. Bland de yngsta är andelen lägre, men ändå relativt hög. Generationsskillnaderna är något större när det gäller att bedöma om blir ett bättre land att leva i om äldre människor får mer att säga till om. Bland de äldsta instämmer en majoritet på . Bland de yngsta är det en klart mindre minoritet som tror att det blir bättre i om de äldre får mer inflytande (). Någon generationskamp är det inte fråga om, men det är tydligt att äldre tror på ett bättre om äldre får mer makt medan ungdomen är klart skeptisk. 3.3Hur förändra äldres livssituation? Resultaten från analysen av verklighetsuppfattningarna känns igen när vi studerar vilka åsikter olika grupper har när det gäller hur äldre människors situation kan ändras. Olika politiska förändrings- förslag bedöms förhållandevis lika oberoende av könstillhörighet, klassbakgrund, utbildningsnivå eller partisympati. De åsikts- skillnader som kan noteras mellan olika grupper överstiger sällan 10–. Opinionen om äldrepolitiken är endast svagt kopplad till människors socioekonomiska omständigheter. Detsamma gäller vänster-högerideologi och partitillhörighet. Äldrefrågorna är i liten grad partipolitiserade bland väljarna. När det gäller ålder finner vi dock något större åsiktsskillnader mellan olika generationer. Och de skillnaderna uppträder främst i frågor som är klart relaterade till olika åldersgruppers egenintresse. Förslaget att öka andelen ålderspensionärer bland politiska besluts- fattare i får stöd av bland de äldsta men endast av av de yngsta. Tanken att satsa en större andel av samhällets totala resurser på att tillgodose äldre människors behov tilltalar av de äldsta mot av de yngsta; en överraskande liten skillnad kan det tyckas, en majoritet av de yngsta vill trots allt satsa mer resurser på de äldre. Som framhållits tidigare, någon generationskamp kan vi knappast tala om. De äldsta svarspersonerna är inte lika generösa när frågan gäller om vi skall satsa en större andel av samhällets totala resurser på att tillgodose yngre människors behov. Endast en minoritet om bland de äldsta tycker det är ett bra förslag. Bland de yngsta finns det en majoritet för förslaget, men endast en liten majoritet om . Ånyo finner vi alltså åsiktsskillnader som kan förstås utifrån de olika åldersgruppernas egenintresse, men skillnaderna är förhållandevis små. Slutsatsen står sig. Generationsskillnader i bedömningar och värderingar av äldres politiska situation i är inte stora. Men de finns och de är inte försumbara. Opinionsstödet i hela befolkningen för de studerade förändrings- förslagen varierar från en massiv uppslutning bakom idén att skapa fler platser där äldre och yngre människor kan mötas – tycker det är ett bra förslag – och en klar majoritet som vill satsa mer resurser på äldres behov (), till som vill öka andelen ålderspensionärer bland politiska besluts- fattare i . 4 Medier och livsstilar har det skett en genomgripande för- ändring av det svenska mediesystemet. expanderade videon och det tillkom ett ökande antal satellitkanaler, introducerades reklam-TV och reklamradio och i slutet av samma decennium fick internet sitt stora genomslag. Det samlade medieutbudet ökade kraftigt och publiken spred sig efter hand över allt fler kanaler (Mediebarometern, 2003). De som snabbast sökte upp de nya kanalerna var de yngre och högutbildade. Det är i linje med vad vi vet från tidigare föränd- ringar av motsvarande slag och från teorier om diffusion av nya idéer. Äldre och lågutbildade är normalt så kallade laggards eller eftersläntrare (, 1962). Ett typiskt exempel är publiken till det marksända TV4. var de yngre klart överrepresenterade i kanalens publik, men andelen tittare bland personer ökade successivt och 1995 var andelen i denna åldersgrupp den högsta. Generellt gäller att äldre människor överlag är flitigare TV-tittare än andra. tittar regelbundet på Tele- visions program, att jämföra med i den näst äldsta åldersgruppen och bland ungdomarna. För TV4 är inte skillnaderna lika markerade men går i samma riktning. En viktig förklaring till att TV-tittandet är högre hos äldre är att televisionen är ett tidskrävande medium som dessutom är knutet till bostaden.