sou · GRB342d3 · 2004-01-01 00:00:00 — Genom ett tillägg till första stycket klargörs att ansökan om förlängt underhållsstöd görs av den studerande själv också innan han eller hon har fyllt . Syftet med regeln är att möjliggöra att ansökan kan göras i så god tid att uppehåll i utbetalningen mellan det tidigare underhållsstödet och det förlängda underhållsstödet kan undvikas eller att uppehållet blir så kort som möjligt. Någon nedre gräns för när ansökan om förlängt stöd kan göras anges inte. I praktiken torde det inte förekomma att ansökan görs tidigare än före 18-årsdagen. Det ligger i sakens natur att en ansökan som görs långt i förväg inte kan bifallas, bl.a. av den anledningen att det inte är möjligt att avgöra om förhållan- dena när den studerande uppnår är sådana att förlängt underhållsstöd skall lämnas. Övervägandena finns i avsnitt 19. När underhållsstöd enligt 8 § första, andra eller fjärde stycket sökts skall sända meddelande om ansökan till den bidragsskyldige, under förutsättning att hans eller hennes vistelseort är känd eller går att ta reda på. Meddelandet skall innehålla en uppmaning till den bidragsskyldige att yttra sig muntligen eller skriftligen inom , om han eller hon har något att invända mot ansökan eller har något att anföra i fråga om återbetalningsskyldighet enligt 21 §. I meddelandet skall även upplysning lämnas om innehållet i 3, 4, 8–10 b och 21–29 §§. Paragrafen innehåller bestämmelser om meddelande till den bi- dragsskyldiga föräldern om ansökan om underhållsstöd. ningen har ändrats så att upplysning skall lämnas även om inne- hållet i de nya bestämmelserna om omprövning av utfyllnadsbidrag (8 a §), nettoberäkning (29 och 10 a §§) och inkomstprövning gentemot boföräldern (10 b §). Vidare har en språklig ändring gjorts. När underhållsstöd enligt 8 § tredje stycket sökts skall sända meddelande om ansökan till den andra föräldern, under förutsättning att hans eller hennes vistelseort är känd eller går att ta reda på. Meddelandet skall innehålla en uppmaning till den andra föräldern att yttra sig muntligen eller skriftligen inom , om han eller hon har något att anföra i fråga om ansökan. I meddelandet skall även upplysning lämnas om innehållet i 3, 4, 8–10 a och 24–29 §§. Paragrafen innehåller bestämmelser om meddelande till den andra föräldern när underhållsstöd vid växelvis boende sökts. Sista me- ningen har ändrats så att upplysning skall lämnas även om inne- hållet i de nya bestämmelserna om omprövning (8 a §) och netto- beräkning (29 och 10 a §§). Vidare har en språklig ändring gjorts. När begäran om beräkning enligt 29 § görs skall omedel- bart sända meddelande till den andra föräldern. Meddelandet skall innehålla en uppmaning till den andra föräldern att yttra sig muntligen eller skriftligen inom , om han eller hon har något att invända mot begäran. I meddelandet skall upplysning lämnas om innehållet i 10 a och 29–31 §§. Beslut om att medge beräkning enligt 29 § och att minska underhållsstödet enligt 10 a § skall delges den andra föräldern. Paragrafen är ny. Boföräldern skall underrättas om en begäran om nettoberäkning enligt 29 §. Boföräldern får därmed möjlighet att reagera och lämna den information till som bo- föräldern anser vara av betydelse för ställnings- tagande. I underrättelsen skall boföräldern uppmärksammas på de regler som gäller för nettoberäkning och det faktum att nettobe- räkning leder till en motsvarande minskning av underhållsstödet. Underrättelsen behöver inte delges. Beslut om att medge nettoberäkning och om att sätta ned underhållsstödet skall delges boföräldern. Bestämmelserna i delgivningslagen (1970:428) skall tillämpas. Överklagandetiden räknas från den dag då boföräldern fick del av beslutet (41 § lagen om underhållsstöd jmf med 20 kap. 13 § lagen [1962:381] om allmän försäkring). När har meddelat beslut i ärendet, skall sökanden skriftligen underrättas om beslutet. Har stöd beviljats, skall underrättelse lämnas om innehållet i 18 och 20 §§. Beslut om att bevilja underhållsstöd, att fastställa återbetalnings- skyldighet och beslut enligt 29 eller 31 § skall delges den bidragsskyldige. Denne skall också underrättas om innehållet i 23, 29–33 §§ denna lag samt 7 kap. 2 a § . Andra stycket har ändrats. Den bidragsskyldige skall delges beslut om nettoberäkning och beslut om att ett tidigare beslut om netto- beräkning upphävts. Bestämmelser om delgivning finns i delgiv- ningslagen (1970:428). Den bidragsskyldige skall numera även särskilt uppmärksammas även på bestämmelserna om nettoberäkning i 29–31 §§. Över- klagandetiden räknas från den dag då den bidragsskyldige fick del av beslutet (41 § lagen om underhållsstöd jmf med 20 kap. 13 § lagen om allmän försäkring). När underhållsstöd lämnas till ett barn och det finns en bidragsskyldig förälder, skall denne återbetala ett belopp till staten som helt eller delvis motsvarar underhållsstödet. Återbetalningsskyldigheten fastställs av för- säkringskassan i enlighet med 24–29 §§ som eller efter det att beslutet om underhållsstöd meddelas. Beslut om återbetalningsskyldighet skall inte meddelas, om 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra eller tredje stycket tillämpas eller om underhållsskyldighet enligt har fastställts i form av ett engångsbelopp. Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands eller uppbär lön eller annan inkomst i eller från utlandet som inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken och en tillämpning av 34 § därför övervägs, behöver återbetalningsskyldighet inte fastställas. Återbetalningsskyldighet får inte beslutas för tid under vilken har trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag enligt 34 § och aldrig tillbaka än före den dag då meddelande enligt 13 § sändes till den bidragsskyldige. Paragrafen innehåller de grundläggande bestämmelserna om åter- betalningsskyldighet. I första stycket har en hänvisning tagits in till den nya bestämmel- sen om nettoberäkning i 29 §. Genom ett tillägg till andra stycket framgår att försäkrings- kassorna har möjlighet att underlåta att fastställa återbetalnings- skyldighet om den bidragsskyldige uppbär lön eller andra inkoms- ter som nämns i 7 kap. 1 § utsökningsbalken i eller från utlandet och som därmed inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken. Övervägandena finns i avsnitt 20. Huruvida möjligheten skall utnyttjas eller inte får avgöras i varje enskilt fall. I de fall där en bidragsskyldig får lön m.m. både i och i utlandet får avgöras vilket alternativ som är mest för- månligt för det allmänna. Om det finns anledning att räkna med att den bidragsskyldige frivilligt kommer att betala i enlighet med beslut om återbetal- ningsskyldighet finns det inget som hindrar att beslutar om återbetalningsskyldighet trots att den bidragsskyldige får lön m.m. i eller från utlandet (jfr prop. 1995/96:208 s. 44). Det torde inte finnas anledning att underlåta att fastställa åter- betalningsskyldighet om den bidragsskyldige får lön m.m. både i och i utlandet, om det belopp som kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken bedöms vara tillräcklig för att staten skall få betalt för sin fordran. I andra och tredje styckena har en följdändring gjorts med an- ledning av att den tidigare 31 § nu betecknas 34 §. Belopp som skall återbetalas till staten enligt 21 eller 22 § skall erläggas till förskottsvis för kalendermånad. Underhåll som har betalats till barnet innan den bidragsskyldige delgavs beslutet om åter- betalningsskyldighet får dock, i den mån det svarar mot underhållsstödet, avräknas från vad som skall erläggas till . Om den bidragsskyldige har haft barnet hos sig under en samman- hängande tid av minst fem hela dygn eller under en kalendermånad haft barnet hos sig i minst sex hela dygn, får han eller hon vid fullgörande av sin återbetalningsskyldighet tillgodoräknas ett avdrag som försäkrings- kassan bestämmer enligt vad som föreskrivs om underhållsbidrag i 7 kap. 4 § första och andra styckena . Avdraget beräknas dock på det belopp som barnet får i underhållsstöd för den månad då vistelsen ägde rum. Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till försäkrings- kassan från utgången av den kalendermånad då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphörde. Kan avdrag som anges i andra stycket inte avräknas på belopp som kan återkrävas senast från det anmälan om vistelsen gjordes, skall överskjutande belopp betalas ut till den bidragsskyldige. Utbetalning skall dock ske endast i den mån kommande underhållsstöd kan minskas med mot- svarande belopp. Avdrag enligt andra stycket och utbetalning enligt tredje stycket medges inte om återbetalningsskyldigheten bestämts enligt 29 § eller om den bidrags- skyldige enligt 29 § har medgetts utbetalning av ett visst belopp. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare bestämmelser om utbetalningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om återbetalning av under- hållsstöd och umgängesavdrag. Övervägandena finns i avsnitt 16. Andra stycket har ändrats. Umgängesavdraget räknas nu på det underhållsstöd som barnet får i stället för på återbetalningsbe- loppet. Återbetalningsskyldigheten får aldrig överstiga det under- hållsstöd barnet får (24 §). Ändringen får därför betydelse i de fall där det belopp som skall återbetalas understiger det underhållsstöd barnet har fått för den månad då vistelsen ägde rum. Kommande underhållsstöd minskas med motsvarande belopp (10 §). Ändringen får betydelse även för de fall där trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag (se 34 §). I tredje stycket, som är nytt, finns bestämmelser om utbetalning till den bidragsskyldige då avräkning helt eller delvis inte kan ske. I första hand antas alltså här att avräkning skall ske på redan förfallna eller förfallande återbetalnings- belopp. Rätten till utbetalning utgör inte någon självständig fordringsrätt för den bidragsskyldige. Den förutsätter att kommande underhålls- stöd kan minskas med motsvarande belopp (jfr 10 §). Äger barnets vistelse rum som barnet får underhållsstöd har den bidragsskyldige alltså ingen rätt att få beloppet utbetalt till sig. Rätten till underhållsstöd kan upphöra därför att barnet når en viss ålder, slutar skolan eller flyttar till den bidragsskyldige. Bestämmel- sen gäller endast utbetalning. I likhet med vad som gällt tidigare kan den bidragsskyldige däremot tillgodoräknas ett avdrag om återbetalningsskyldigheten för förfluten tid inte fullgjorts helt och hållet och detta även om underhållsstödet inte kan minskas med motsvarande belopp (prop. 1978/79:12 s. 162). Av fjärde stycket följer att avdrag eller utbetalning inte får medges om nettoberäkning enligt 29 § skett. Genom nettoberäkningen beaktas att den bidragsskyldige fullgör sin betalningsskyldighet genom att ha barnet hos sig. Återbetalningsbeloppet bestäms då till ett lägre belopp än vad som annars skulle ha varit fallet. Den bidragsskyldige kan inte dessutom kräva umgängesavdrag eller utbetalning enligt denna paragraf när barnet vistas hos honom eller henne. Skulle barnet vistas hos den bidragsskyldige i vidare omfattning än vad som bestämts i en lagakraftvunnen dom eller ett godkänt avtal kan den bidragsskyldige begära att nettoberäkningen enligt 29 § skall upphöra och i stället för framtiden utnyttja sin rätt till umgängesavdrag enligt 23 §. Ändras umgänget genom en dom eller ett av socialnämnden godkänt avtal kan domen respektive avtalet läggas till grund för en ny nettoberäkning. I femte stycket finns en delegationsbestämmelse. Bestämmelser om utbetalning finns i 4 § förordningen (1996:1036) om under- hållsstöd. Återbetalningsskyldighet enligt 21 § skall för varje barn som har rätt till underhållsstöd bestämmas till ett visst belopp . Beloppet skall motsvara det procenttal av den bidragsskyldiges inkomst som anges i det följande. Vid bestämmandet av procenttalet skall hänsyn tas till samtliga barn för vilka den bidragsskyldige är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § . Är den bidragsskyldige underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräld- rabalken för ett barn utgör procenttalet . Föreligger underhållsskyldighet för fler än ett barn skall procenttalet motsvara det tal som erhålls, om man dividerar sextionio med det totala antalet barn. Procenttalet bestäms till ett tal med högst två decimaler. Återbetalningsskyldigheten för ett barn får aldrig överstiga vad som lämnas i underhållsstöd till barnet återbetalnings- skyldigheten avser. Om det belopp som skall betalas för ett barn under en månad slutar på örestal, avrundas beloppet till närmast lägre krontal. Om de sammanlagda återbetalningsbeloppen för en bidragsskyldig en viss månad blir lägre än , bortfaller återbetalningsskyldigheten. Paragrafen anger grunderna för bestämmandet av återbetalnings- skyldigheten. Andra stycket har ändrats. Vid beräkningen utgår man från den bidragsskyldiges inkomst, beräknad enligt 25–28 §§. Om den bidragsskyldige endast har ett barn för vilket underhållsskyldighet enligt 7 kap. 1 § föreligger skall återbetalningsskyl- digheten fastställas till ett belopp som motsvarar av den bidragsskyldiges inkomst. Har den bidragsskyldige två barn fastställs återbetalningsskyldigheten till för varje barn som har underhållsstöd. Vid tre barn fastställs återbetalningsskyl- digheten till per barn. Fjärde stycket har ändrats. Om den månatliga återbetalningen för alla barn skulle bli lägre än bortfaller återbetalningsskyl- digheten. Övervägandena finns i avsnitt 12. Till beloppen enligt 25 § skall läggas 1.studiemedel i form av studiebidrag samt rekryteringsbidrag till vuxenstuderande, 2.en procent av den del av den bidragsskyldiges skattepliktiga förmögenhet som överstiger . Det sålunda framräknade beloppet skall minskas med om den bidragsskyldige är folkbokförd i en kommun som tillhör Stor- eller , med om den bidragsskyldige är folkbokförd i en kommun som har fler än 75 000 invånare och med om den bidragsskyldige är folkbokförd i en kommun som har 75 000 eller färre antal invånare. Det belopp som därefter återstår utgör den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av återbetalnings- skyldigheten. Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkningen av den bi- dragsskyldiges inkomst. Andra stycket har ändrats. Från det belopp som räknats fram en- ligt 25 § och 26 § första stycket skall ett visst belopp dras av. Av- dragets storlek beror på var i landet den bidragsskyldige är folk- bokförd. Vilka kommuner som omfattas av begreppet respektive framgår av 6 § förordningen (1996:1036) om underhållsstöd. Övervägandena finns i avsnitt 12. Finns en dom som vunnit laga kraft eller ett av socialnämnden godkänt avtal om umgänge får den bidragsskyldige, om umgänget uppgår till minst 30 hela dygn räknat för kalenderår, när hans eller hennes återbetalningsskyldighet bestäms tillgodoräknas ett avdrag för varje helt dygn av barnets vistelse enligt domen eller avtalet med 1/40 av det underhållsstöd som räknat för kalendermånad lämnas till barnet. Rätt till avdrag enligt första stycket föreligger inte om det finns anledning anta att umgänget i väsentlig mån understiger eller kommer att understiga det i domen eller avtalet fastställda. Om det finns särskilda skäl får avdrag dock medges även i ett sådant fall. Avdrag enligt första stycket medges från och med månaden efter den månad då anmälan om domen eller avtalet görs till . Kan avdrag som anges i första stycket inte tillgodoräknas den bi- dragsskyldige när återbetalningsskyldigheten bestäms skall överskjutande belopp betalas ut till honom eller henne. Utbetalning skall dock ske endast i den mån underhållsstödet kan minskas med motsvarande belopp. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare bestämmelser om utbetalningen. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om nettoberäkning av åter- betalningsskyldigheten i de fall där det finns en lagakraftvunnen umgängesdom eller ett av socialnämnden godkänt avtal om um- gänge. Övervägandena finns i avsnitt 16. I första stycket anges villkoren för nettoberäkning. Endast domar och avtal om umgänge omfattas av bestämmelsen. och avtal om boende faller alltså utanför. Inte heller kan nettoberäkning ske vid växelvis boende (jfr 6 kap. 15 § första stycket ). Endast domar som vunnit laga kraft och godkända avtal kan läggas till grund för en nettoberäkning. Interimistiska beslut (6 kap. 20 § ) och interimistiska avtal kan alltså inte läggas till grund för en sådan beräkning. Inte heller domar om umgänge som får verkställas utan hinder av att de inte vunnit laga kraft (se 17 kap. 14 § ) kan läggas till grund för nettoberäkning innan de vunnit laga kraft. För att en dom eller ett avtal om umgänge skall kunna läggas till grund för en nettoberäkning krävs att omfattningen av umgänget klart framgår. Är domen eller avtalet otydligt kan det vara svårt eller omöjligt för att beräkna omfattningen av umgänget. Någon nettoberäkning kan då inte ske utan den bidragsskyldige hänvisas till umgängesavdrag enligt 23 §. Dygnsberäkningen sker på samma sätt som enligt 23 §. Det innebär att endast fullbordade kalenderdygn (kl. 0–24) beaktas dock att det dygn då barnet överlämnas och det dygn då barnet återlämnas vid varje umgängestillfälle tillsammans räknas som . Att den bidragsskyldige får tillgodoräknas ett avdrag är avsett att markera att det är den bidragsskyldige som avgör om han eller hon vill utnyttja möjligheten att begära nettoberäkning. Fråga är däremot inte om någon fakultativ regel. Det är med andra ord inte fråga om en handlingsregel som tillåter att disk- retionärt, dvs. efter ett mera fritt skön, avgör om omständigheterna är sådana som motiverar att den bidragsskyldige skall eller inte skall medges nettoberäkning. Är förutsättningarna för nettoberäkning uppfyllda har den bidragsskyldige rätt till sådan. I andra stycket första meningen anges när rätt till nettoberäkning inte föreligger. Det torde endast i undantagsfall bli aktuellt att neka netto- beräkning första gången den bidragsskyldige begär en sådan. Be- stämmelsen är också i första hand avsedd för de fall där en netto- beräkning medgivits men det senare görs antagligt att umgänge inte sker i den omfattning som domen eller avtalet föreskriver. Att umgängets omfattning väsentligt avviker från det i domen eller avtalet bestämda kan ha flera orsaker. Det kan vara så att den bidragsskyldige underlåter att medverka till umgänge i avsedd om- fattning, s.k. umgängesvägran, eller att han eller hon t.ex. på grund av en flyttning inte längre har möjlighet att umgås med barnet i samma utsträckning som . Det kan också vara så att um- gänge inte kommer till stånd på grund av sjukdom hos barnet eller den bidragsskyldige. En annan situation kan vara att barnet har fyllt och att umgänge inte kommer till stånd på grund av barnets ovilja att umgås med den bidragsskyldige. Bestämmelsen tar sikte på den tidsmässiga omfattningen av um- gänget, inte umgängets förläggning i tiden. Det ställs inte något krav på att umgänge måste äga rum på i domen eller avtalet angivna tider. Inget hindrar alltså att föräldrar som är ense förlägger um- gänget till andra tider. För att rätten till nettoberäkning skall bortfalla krävs att avvikel- sen är väsentlig. Vad som är väsentligt får avgöras med hänsyn till omständigheterna i varje särskilt fall. Det förhållande som avses bör dock inte vara endast tillfälligt och avvikelsen bör vara något så när betydelsefull. En riktpunkt kan vara att umgänget understigit det beslutade eller avtalade med minst en fjärdedel under loppet av en tremånadersperiod. Är umgänget av ringa omfattning bör en större avvikelse kunna godtas innan den anses väsentlig. Om ett beslut om nettoberäkning en gång upphävts därför att den bidragsskyldige inte medverkat till umgänge får försäkrings- kassan väga in det i bedömningen av om en ny begäran skall bi- fallas. Härvid får det givetvis betydelse hur den bidragsskyldige skött umgänget . I de fall umgängesavdrag be- gärts kan det ge ledning för bedömning. Med stöd av bestämmelsen i andra meningen får undantag från regeln i första meningen göras om det finns särskilda skäl. Det kan i princip inte godtas att en boförälder agerar i strid med en lagakraftvunnen dom eller ett godkänt avtal (jfr NJA 1993 s. 128). Ett särskilt skäl att inte neka nettoberäkning, trots att umgänget väsentligt avviker från det bestämda, kan därför vara att det är uppenbart att avvikelsen beror på att boföräldern försvårar eller omöjliggör umgänget. Boföräldern bör i sådana fall av försäkrings- kassan upplysas om sin möjlighet att begära ändring i umgänget. Ett annat särskilt skäl kan vara att det står klart att umgänget under en viss begränsad tid fallit bort eller glesats ut t.ex. på grund av sjukdom hos barnet. Ett ärende om nettoberäkning avgörs av samma försäkringskassa som beslutar om återbetalningsskyldighet, se 40 § första och femte styckena. Om en nettoberäkning medges trots boförälderns motstånd och boföräldern anser att umgängesdomen eller det godkända avtalet inte följs har boföräldern möjlighet att begära en ändring av um- gänget. Allmän domstol får då ta ställning till umgänget och om- fattningen av det. En ändring av umgänget leder till en motsvarande ändring i nettoberäkningen. Upphävs umgänget får barnets vistelse hos den bidragsskyldige därefter, i förekommande fall, beaktas genom umgängesavdrag enligt 23 §. Av tredje stycket framgår att den bidragsskyldige kan medges nettoberäkning först från och med månaden efter den månad då anmälan om domen eller avtalet görs. I bestämmelsen ligger också att en ändring av umgänget beaktas först från och med månaden efter den månad då den bidragsskyldige, boföräldern eller, vid för- längt underhållsstöd, barnet anmäler ändringen till försäkrings- kassan. I likhet med vad som gäller enligt 23 § följer av fjärde stycket att utbetalning sker endast om kommande underhållsstöd kan minskas med motsvarande belopp. I femte stycket finns en delegationsbestämmelse. Bestämmelser om utbetalning finns i 4 § förordningen (1996:1036) om under- hållsstöd. En bidragsskyldig vars återbetalningsskyldighet bestämts enligt 29 § är skyldig att omgående till anmäla de ändringar i umgänget som görs av allmän domstol eller i avtal som godkänns av socialnämnden. Paragrafen är ny. Den innebär att en bidragsskyldig vid nettobe- räkning är skyldig att till anmäla om den dom eller det avtal som ligger till grund för nettoberäkningen ändras. En ändring av umgänget kan påverka rätten till nettoberäkning och utfallet av beräkningen. Inte endast nya domar som vunnit laga kraft och godkända avtal skall anmälas. Anmälningsskyldigheten omfattar även interimis- tiska beslut och interimistiska avtal som godkänts av socialnämn- den (se prop. 1997/98:7 s. 109) liksom domar som får verkställas utan hinder av att de inte vunnit laga kraft. avtal innebär som regel att den tidigare domen eller det tidigare avtalet inte längre gäller och att förutsättningarna för nettoberäk- ning därför är för handen (se 29 §). I vissa fall torde det ligga i den bidragsskyldiges intresse att anmäla en ändring till . I andra fall ligger det i boförälderns intresse att göra anmälan (jfr 18 §). Av 29 § tredje stycket får nämligen anses följa att ändringen får genomslag först från och med månaden efter den månad då an- mälan görs. Skyldigheten infinner sig så snart ändringen gjorts. En anmälan kan lämnas formlöst till , t.ex. på telefon. An- mälan kan leda till att begär kompletterande uppgifter av den bidragsskyldige för att kunna ta ställning till om återbetalningsskyldigheten bör ändras eller till att kassan begär in en kopia av domstolsavgörandet eller det godkända avtalet. I den mån behöver upplysningar om umgänget torde dessa normalt kunna fås från den bidragsskyldige eller boför- äldern. Statliga och kommunala myndigheter, t.ex. socialnämnder- na, är skyldiga att lämna uppgifter som har betydelse för tillämp- ningen av lagen om underhållsstöd. Detta framgår av 45 § jämfört med 20 kap. 9 § första stycket lagen (1962:381) om allmän för- säkring.