sou · GRB332d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Den utförs från stationer, som med hänsyn till radiovågornas utbredning är placerade på lämpliga platser i . Spaning bedrivs även från flygburna stationer och från fartyget . FRA inhämtar inte information från trafik som går genom elektriska eller optiska kablar.26 FRA är organiserad i sju avdelningar. Kommunikationsspaning återfinns i avdelningarna för inhämtning, bearbetning och under- rättelserapportering, medan den tekniska signalspaningen och en del av stödet till Försvarsmakten genomförs inom avdelningen för teknisk signalspaning. Stödverksamhet bedrivs inom avdelningarna för systemutveckling, drift och underhåll samt den administrativa avdelningen. FRA:s signalspaning innefattar inhämtning, bearbetning, analys och rapportering. Inhämtningen sker genom avlyssning mot och registrering av utvalda signaler. Den sändande parten söker ofta skydda innehållet i kommunikationen genom ett högt utvecklat s.k. signalskydd. Bearbetningen syftar till att forcera signalskyddet och frilägga eller beskriva sändningarnas innehåll. Teknisk analys, trafikbearbetning och kryptoforcering är verktyg för detta. En fortsatt analys ger de faktiska underrättelser, som är syftet med verksamheten. Den information som erhålles spänner över ett brett spektrum från det utrikes- och försvarspolitiska området till detaljuppgifter om t.ex. enskilda militära förband eller vapensystem och deras kapacitet. En del av informationen avser förhållanden som rör terrorism och extremism. 26 FRA har upplyst att av trafik till och från går genom kabel. Genom flera typer av rapporter delger FRA sina underrättelser till olika uppdragsgivare. De flesta underrättelserna går till Försvars- makten. Till mottagarna av FRA:s underrättelser hör även , , och . Andra uppdragsgivare är (Säkerhetspolisen och ) samt Tullverket27. Rapporteringen till dessa uppdragsgivare, främst Säkerhetspolisen, innehåller bl.a. information om terrorism och extremism. beslutade regeringen dels att en särskild ut- redare skulle granska verksamheten vid FRA, dels om direktiv till utredningen, vilken senare antog namnet . Enligt direktiven (dir. 2001:66) skall utredaren värdera den övergripande inriktningen av verksamheten vid FRA och föreslå vilka uppgifter myndigheten bör ha . Som utgångspunkt för gransk- ningen gäller bl.a. att FRA skall genomföra såväl militär som civil signalspaning. Vidare skall utredaren bedöma om rapporteringen från FRA till och andra myndigheter uppfyller dessas kvalitativa behov, samt utreda möjligheterna till samordning mellan FRA och andra myndigheter med underrättelseuppgifter när det gäller analysförmåga, utnyttjande av öppna källor etc. Bland övriga uppgifter ingår att utredaren skall utvärdera FRA:s stöd till Försvarsmakten och göra en bedömning av den framtida utveck- lingen av detta. avser att redovisa uppdraget till regeringen som 11 september-utred- ningen.28 () är enligt 1 § första stycket förordningen (2000:1074) med instruktion för en central förvaltningsmyndighet med huvud- uppgift att bedriva forskning, metod- och teknikutveckling samt utredningsarbete för totalförsvaret och till stöd för nedrustning 27Den verksamhet som FRA bedriver i förhållande till sistnämnda kategori av uppdrags- givare omfattas, enligt FRA:s uppfattning, inte av regleringen i lagen om försvarsunder- rättelseverksamhet. 28Enligt tilläggsdirektiv (dir. 2002:152) får redovisa resultatet av sitt arbe- te . och internationell säkerhet. FOI får även i övrigt bedriva forskning, metod- och teknikutveckling samt utredningsarbete. Verksamheten skall bedrivas med beaktande av krav på relevans, integritet, veten- skaplig kvalitet och effektivitet. I andra stycket nämnda paragraf erinras om att FOI skall bedriva försvarsunderrättelseverksamhet. Uppgiften skall fullgöras genom analyser av information som inhämtas från offentliga informations- källor eller som lämnats av uppdragsgivare. Enligt tredje stycket skall FOI följa utvecklingen inom sitt ansvarsområde och bygga upp kunskaper och kompetens för att tillgodose framtida behov. FOI skall verka för att försvarsforskningen nyttiggörs även utan- för totalförsvaret och särskilt verka för samverkan mellan militär och civil forskning samt mellan nationell och internationell forsk- ning (2 §). Vidare skall FOI bistå regeringen vid deltagan- de i samarbetet inom Europeiska unionen samt delta i samarbetet inom ramen för Partnerskap för fred (3-4§§). FOI:s verksamhet är avgiftsfinansierad (6§). FOI leds av en styrelse som ansvarar för verksamheten. Institutets generaldirektör är chef för myndigheten. Till sitt förfogande har generaldirektören en stab. FOI består vidare av en gemensam förvaltningsenhet och sju forskningsenheter (avdelningar)29. Inom varje forskningsenhet finns ett antal institutioner. Forskningsavdelningen Försvarsanalys bidrar med sakunderlag och metoder till studier som bedrivs inom totalförsvaret. Avdel- ningen bedriver också fristående forsknings- och utrednings- projekt. Verksamheten omfattar bl.a. säkerhetspolitik, totalförsva- rets struktur i stort, samhället i kris och krig, ledningssystem, försvarsekonomi samt funktionsstudier. Avdelningen har även operationsanalysgrupper som deltar i studie- och planeringsarbete vid andra totalförsvarsmyndigheter. Forskningsavdelningen NBC-skydd är totalförsvarets expertorgan för frågor som rör nukleära, biologiska och kemiska vapen (NBC) och har i regleringsbrev ålagts ett särskilt ansvar; larmklocka i ett breddat säkerhetspolitiskt perspektiv. Exempelvis bedriver Institu- tionen för Hotbedömning verksamhet som omfattar teknisk- 29 Forskningsavdelningarna Flygteknik FFA, Försvarsanalys, Ledningssystem, NBC-skydd, Sensorteknik, Systemteknik samt Vapen och Skydd. vetenskaplig och säkerhetspolitisk bedömning av utvecklingen inom NBC i omvärlden och inom landet. Institutionen värderar det svenska skyddet mot NBC och nya potentiella hot. Avdelningen bedriver även viss forskning rörande miljöfrågor, strålskydd och kemiska risker i det fredstida samhället. Vidare upprätthåller avdel- ningen en viss operativ beredskap i form av experter som kan ställa upp och stödja svenska myndigheter med sin kompetens vid NBC- händelser.30 Avdelningen har även laboratorieberedskap för okända NBC-prover. FOI:s roll inför terroristattacker eller andra likartade extraordinära händelser i är mångsidig. En roll är expertrollen när något har hänt – någon att fråga, någon som snabbt kan analysera, någon som kan bistå på fältet. En andra roll är förvarningen – någon som kan förbereda andra myndigheter på det oväntade, t.ex. genom att anordna spel eller publicera scenarier. En tredje roll är rådgivarens – hur kan man med stöd av andras och egna erfarenheter av kata- strofer och krishantering lämpligen organisera samhället för att på bäst möjliga sätt kunna möta terroristattacker och likartade extra- ordinära händelser, råd som kan gälla lagstiftning, organisation och planering.32 FOI har före i några olika scenarier visat vad som är tänkbart ur katastrofsynpunkt samt vad som krävs för att möta detta i form av organisation, planering och förberedelser. FOI kan ta fram en mer heltäckande samling scenarier över i möjliga terroristattacker och över likartade extra- ordinära händelser. Genom såväl praktiskt handlande som forskning har FOI erfaren- het av särskilda arbetsformer och arbetsmetoder på området. FOI:s personal har förstärkt andra myndigheters ledningsfunktioner under kriser och bistått med expertkunskaper. Vidare har Forsknings- avdelningen NBC-skydd under anstormningen av misstänkta 30Med början organiseras, utrustas och utbildas en beredskapsstyrka vid Forskningsavdelningen NBC-skydd med uppgift att med kort varsel kunna bistå vid NBC- händelser nationellt och internationellt. 31Följande redovisning bygger i huvudsak på uppgifter som FOI har lämnat till utredningen i sin skrivelse (utredningens dnr 5/02). 32FOI erinrar i sammanhanget om att en av väl använd metod är att alltid inom telefons räckvidd ha experthjälp tillgänglig genom upprättandet av omfattande expertlistor. antraxbrev, kunnat lösa brådskande uppgifter åt andra myndig- heter. Vad gäller arbetsformer och arbetsmetoder där FOI har fått erfarenhet genom forskning kan nämnas på scenarier byggda spel, där befattningshavare vid såväl FOI som andra myndigheter tränats i att hantera svåra situationer. Inom FOI kan enskilda forskares internationella personliga kon- takter användas av andra myndigheter för att snabbt få information eller annan hjälp. De kan också användas för att snabbt åstad- komma önskat samarbete med utländska myndigheter och andra organisationer. Vid FOI:s forskningsenheter finns i stor utsträckning kompe- tens inför terroristattacker och liknande händelser, men beredska- pen är ojämn. För vissa typer av händelser (sådana som inträffat eller sådana man övat på) är beredskapen god, för andra typer av händelser finns ingen beredskap att tala om. Vid relativt omfatt- ande terroristattacker är FOI:s nuvarande organisation för liten. Avdelningen Försvarsanalys utför arbeten åt (främst Försvarsdepartementet och Försvarsberedningen), Försvars- makten, , , Sta- tens räddningsverk och . Mot bakgrund av den nya hotbilden avser avdelningen att söka utvidga kretsen av uppdrags- givare (främst och Säkerhetspolisen, Kustbevak- ningen samt ). Enligt FOI kan avdelningen med förstärkta forskningsresurser bl.a. utföra följande uppgifter. Bidra med scenarier som täcker in storskalig terrorism, belysa säkerhets- och sårbarhetsfrågor, analysera de säkerhetspolitiska förändringarna i det internatio- nella systemet (pågående och bedömda framtida), ange vilka elementen i en svensk strategi för att möta de nya hoten kan vara, hur samverkan med andra länder kan utformas och ange konsekvenserna för vår säkerhetspolitiska handlings- frihet samt etablera ett centrum för terroristforskning. Slutligen bör nämnas att ett NBC-analyslaboratorium är under projektering inom FOI. Laboratoriet skall kunna ta emot prover vars innehåll är okänt men antas innehålla radiologiska, biologiska eller kemiska stridsmedel eller en blandning av dessa. Nuvarande organisation m.m. SOU 2003:32 beredskapen inom Forskningsavdelningen NBC-skydd kommer därmed att förbättras. Försvarshögskolan har enligt 1 § första stycket förordningen med instruktion för Försvarshögskolan (1996:1476) till uppgift att bedriva högskoleutbildning av yrkes- och reservofficerare på högre nivåer för krigs- och fredsbefattningar, kompetensuppbyggnad och chefsutveckling för främst total- försvarets behov genom utbildning av civil och militär perso- nal, annan kursverksamhet främst för totalförsvarets behov. Vid skall det också bedrivas forskning. Utbild- ningen och forskningen skall bedrivas främst inom ämnena säkerhets-, försvars- och utrikespolitik, internationella förhållanden, svenskt totalförsvar, ledarskap och ledningsvetenskap, krigskonst med militärhistoria, militärteknik samt ekonomi och logistik med av- seende på försvaret. Vidare skall Försvarshögskolan delta i samarbetet inom ramen för Partnerskap för fred. I 2 § andra stycket samma förordning anges att Försvarshög- skolan skall samverka med universitet, andra högskolor, Total- , samt andra institutioner och myndig- heter för att hålla sig underrättad om sådan forskning och annan utveckling som är av betydelse för Försvarshögskolans verksamhets- område. Vidare skall Försvarshögskolan stödja utbildningen vid Försvarsmaktens skolor, verka för att en hög kvalitet nås i skolor- nas utbildningar och bistå med utvärdering av utbildningarnas kvalitet. Försvarshögskolan finns på tre olika orter, , där huvuddelen av verksamheten bedrivs, samt . 33 Redovisningen bygger på underlag som Försvarshögskolan har lämnat till utredningen i skrivelse (utredningens dnr 10/03). Försvarshögskolan leds av en styrelse som ansvarar för verksam- heten. Försvarshögskolans rektor är chef för myndigheten. Till sitt förfogande har rektorn ett ledningskansli för att administrera skol- gemensamma frågor. Försvarshögskolan består vidare av ett gemen- samt förvaltningskontor och fyra institutioner. bedriver utbildning och forsk- ning i krigsvetenskap, ledningsvetenskap, militärteori, och militär- historia med inriktning på krigshistoria. Det bedrivs därutöver ock- så utbildning inom områdena militärstrategi samt operationer och taktik. Vidare har institutionen ansvaret för de militära program- men Stabsprogram, , och Chefsprogram, , samt den högre reservofficersutbildningen. Institutionen ansvarar också för koordineringen av det skolgemensamma utvecklingsarbetet med försvarsmaktsuppdragen kring NBF-Nätverksbaserat försvar. utbildning och forskning i militärteknik inom områdena modellering och simulering, skydds- teknik, vapen och verkansteknik. Institutionen bedriver samarbete med bl.a. och Totalförsvarets forsk- ningsinstitut inom det militärtekniska området. Utbildning bedrivs företrädesvis inom de militära programmen. och management bedriver utbildning och forskning inom områdena pedagogik, ledarskap, genus och management. Utbildning bedrivs också i språk och forskning inom urval och personbedömningar. Utbildning bedrivs främst inom de militära programmen men också gentemot högre statstjänstemän, polis och räddningstjänst. och strategi bedriver utbildning inom områdena säkerhetspolitik med strategi, statsvetenskap med inrikt- ning mot krishantering och internationell samverkan, media- och kommunikationsvetenskap med inriktning mot kriskommunika- tion, militärhistoria, folkrätt samt informationsoperationer. Forsk- ningsprojekt bedrivs inom områden som den svenska säkerhets- politiken , europeisk säkerhet och de trans- atlantiska relationerna, nya vapenteknologier ur ett folkrättsligt perspektiv samt informationskrigföring ur ett folkrättsligt perspek- tiv. Vid institutionen finns också utbildning som bedriver totalförsvarsutbildning som riktar sig till högre militära chefer och tjänstemän inom näringsliv och offentlig Syftet med dessa utbildningar är att sprida kunskap om svensk säkerhetspolitik samt Försvarsmaktens uppgifter, organisa- tion och verksamhet. Stark tonvikt läggs på ledning och samverkan vid svåra påfrestningar på samhället i fredstid och vid olika kris- situationer. Vid institutet bedrivs också på uppdrag vissa inter- nationella utbildningar inom ramen för Partnerskap för fred. 4.7Överstyrelsen för civil beredskap () – som lades ned – var en central förvaltningsmyndighet för frågor om ledning och samordning av verksamhet inom det civila försvaret. I samband med nedläggningen fördes delar av ÖCB:s verksamhet över till den nya (se nästa avsnitt). ÖCB:s verksamhet reglerades i den numera upphävda förord- ningen (1988:1122) med instruktion för . Myndigheten var ansvarig för funktionerna Civil led- ning, Transporter och Försörjning med industrivaror. (Funktions- indelningen har numera upphört.) Bland uppgifterna ingick också att samordna den frivilliga försvarsverksamheten inom det civila försvaret (1 §). I 1 a § nämnda förordning föreskrevs att ÖCB skulle leda och samordna beredskapsförberedelserna vid övriga funktionsansvariga myndigheter. I ÖCB:s samordningsuppgift ingick bl.a.: att analysera den hotbild som avser det civila försvaret, genom råd och rekommendationer verka för enhetlighet i frå- gor som är gemensamma för det civila försvaret, verka för ökad förmåga att använda det civila försvarets resurser bl.a. vid svåra påfrestningar på samhället i fred och samordna utbildning i frågor som är gemensamma för det civila försvaret. ÖCB skulle i sin samordningsroll genomföra uppgifterna i sam- verkan med det civila försvarets myndigheter. I rollen som funk- tionsansvarig ingick att ÖCB skulle bevaka den civila delen av totalförsvaret från ett vidgat säkerhetsbegrepp och därmed beakta s.k. hot och risker i en bred hotskala. ÖCB bedrev även samarbete med andra länders civila försvarsmyndigheter och medverkade i övrigt i internationell förtroendeskapande verksamhet. Studier med anknytning till terrorism, m.m. ÖCB har i rapporter och annat analys- och forskningsmaterial behandlat olika frågor med anknytning till terrorism. Efter terror- attackerna i redovisade ÖCB bl.a. en studie inom transportområdet. I rapporten (Transportsystemet i under och efter terroristattackerna , ) beskrev och analyserade ÖCB de följder som attack- erna och säkerhetsåtgärderna fick för transportsysten samt drog vissa slutsatser beträffande den svenska transportsektorn. I en rapport till regeringen (Infrastrukturuppdraget – om sårbar- heten i den tekniska infrastrukturen, ) redovisade ÖCB i vilken utsträckning sårbarheten hos den civila infrastrukturen, i främst telekommunikationerna, elförsörjningen och datasystemen, kan bedömas vara gränssättande för totalförsvarsförmågan vid olika antaganden om de resurser som en angripare kan sätta in. gjorde ÖCB en komparativ studie om civil krishantering och skyddet av samhällsviktig infrastruktur i , , Storbritan- nien och EU (Civil krishantering och skydd av samhällsviktig infrastruktur). Härutöver kan nämnas att ÖCB har redovisat forskning, studier och annan verksamhet inom området informationskrigföring (Översikt – verksamhet med anknytning till IW/IO, rapport .) ÖCB har vidare med utgångspunkt från de svenska antraxbreven i en temaskrift kommenterat och beskrivit sam- hällets beredskap för NBC-händelser ( och NBC-bered- skap är god?, 2002). () inrättades för att samordna arbetet med samhällets beredskap inför allvarliga kriser. KBM tog vid bildandet över vissa uppgifter från ÖCB och Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF)34. I 1 § förordningen (2002:518) med instruktion för Krisberedskaps- myndigheten anges att KBM är central förvaltningsmyndighet för frågor om samhällets säkerhet när det gäller krishantering och civilt försvar. Med krishantering avses i detta sammanhang åtgärder vid sådana situationer som beskrivs i 3 § förordningen (2002:472) om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap, dvs. situa- tioner som uppstår hastigt, oväntat och utan förvarning, situationer som kräver brådskade beslut och samverkan med andra samhälls- organ, situationer som allvarligt påverkar samhällets funktions- förmåga eller tillgång till nödvändiga resurser, och förmåga att hantera mycket allvarliga situationer inom myndighetens ansvars- område. I 1 § föreskrivs också att KBM i samarbete med ansvariga sam- hällsorgan skall bidra till att minska samhällets sårbarhet samt utveckla och stärka samhällets krishanteringsförmåga inom detta område. Vidare anges att KBM skall bidra till att stärka krishante- ringsförmågan hos kommuner, landsting, länsstyrelser och centrala myndigheter, verka för samverkan mellan offentliga organ, orga- nisationer och näringsliv samt kunna lämna stöd till offentliga organ i krissituationer. KMB:s uppgifter preciseras närmare i förordningens 2-12 §§. Bland annat skall KBM inom sitt område bedriva omvärldsbevak- ning och genomföra omvärldsanalyser (2 §). KMB skall ha förmåga att vid angivna krissituationer kunna bistå med främst områdesvisa lägesbeskrivningar (8 §). Myndigheten skall också följa den internationella utvecklingen och lämna underlag och analyser till om internationella frågor inom sitt verksamhetsområde (9 §). 34 SPF:s huvudsakliga uppgift efter är att ge råd och vägledning om mass- medieföretagens beredskapsplanering och mediernas beredskap för svåra påfrestningar på samhället i fred. Konkret innebär uppgiften att SPF skall ge medieföretagen råd och vägledning i tekniska frågor. SPF skall även sprida kunskap om och främja information om säkerhetspolitik och totalförsvar samt följa opinionsutveckling av betydelse för det psyko- logiska försvaret. Vidare har SPF regeringens uppdrag att svara för information om förlisning. Inom ramen för nämnda uppgifter skall KBM analysera sam- hällsutveckling, omvärldsförhållanden och beroendeförhållanden mellan viktiga samhällsfunktioner. Myndigheten samordnar också forskning och utveckling inom krisberedskapsområdet och har det sammanhållande myndighetsansvaret för samhällets informations- säkerhet. KBM lämnar vidare förslag till regeringen om medelstilldelning och fördelar sedan pengar till myndigheter som bedriver verksam- het inom krisberedskapsområdet. Myndigheten inriktar, samordnar och följer upp åtgärderna inom området. KBM stödjer kommuners, landstings, länsstyrelsers och andra myndigheters arbete med krisberedskap. Bland annat stärker myndig- heten informationsberedskapen och kriskommunikationsförmågan i samhället. Därutöver skall KBM arbeta för samverkan mellan den offentliga sektorn och näringslivet, samt för att kunskapen i frivilligorganisa- tioner och trossamfund tas tillvara i krishanteringen. Bland övriga uppgifter kan slutligen nämnas att KBM samarbetar internationellt med motsvarande myndigheter i andra länder och stödjer i det krisberedskapssamarbete som bedrivs inom EU och tillsammans med Nato inom ramen för Partnerskap för fred. Inom KBM finns sex enheter: forsknings- och analysenheten, planerings- och samordningsenheten, krishanteringsenheten, tek- niska enheten, administrativa enheten och informationsenheten. Vidare finns det en stab, vilken har inrättats som en resurs för verksledningen och alla enheterna. KBM:s generaldirektör är chef för myndigheten. Verksamheten bedrivs från och . Till KBM är knutet ett råd för näringslivssamverkan och ett råd för trossamfundens medverkan i krishantering och civilt försvar. KBM har lämnat bl.a. följande upplysningar till utredningen. KBM kan stödja offentliga organ i krissituationer. Det innebär att personal vid KBM kan stödja ansvariga med både krishanterings- kompetens och kompetens för kriskommunikation. KBM kan också bistå med omvärldsanalys med inriktning på de förhållanden som råder i mot bakgrund av händelseutvecklingen i en aktuell kris. Uppgiften löses i samverkan med ett stort antal opera- tiva aktörer. Vidare kan KBM stödja (Försvarsdepartemen- tet) med områdesvisa lägesrapporteringar. För att detta arbete skall kunna bedrivas effektivt och över en längre tidsperiod bör enligt KBM ett regeringsbeslut fattas som ger övriga myndigheter ett uppdrag att bistå i arbetet. KBM är inte någon operativ myndighet i den bemärkelsen att myndigheten skall hantera kriser. Detta innebär att förmågan att lämna rapporter i ett inledningsskede kan vara begränsad beroende av när behovet av stöd uppstår. KBM kan emellertid i detta skede kontinuerligt samla berörda aktörer och sammanställa aktuellt läge för rapportering till . KBM kan också stödja vad avser under- lagsframtagande och internationella kontakter på myndighetsnivå. KBM har även förmåga att ge motsvarande stöd åt andra sam- hällsaktörer än (Försvarsdepartementet). Där- utöver kan KBM stödja med tekniskt ledningsstöd till framför allt länsstyrelsernas ledningsplatser i det fall det skulle bli aktuellt att ta dessa i bruk. KBM skall samordna och inrikta samhällets säkerhetsarbete rör- ande skyddet mot NBC-stridsmedel. Det samordningsarbete som krävs inom ramen för denna verksamhet kommer bl.a. att ske genom att myndigheten successivt tar över ansvaret för vissa arbetsuppgifter som f.n. utförs av en arbetsgrupp inom (Arbetsgruppen för nukleära, biologiska och kemiska strids- medel, AgNBC).36 En handlingsplan skall vara klar . KBM skall också stärka informationsberedskapen och kriskommunika- tionsförmågan i samhället. Däremot är det inte någon huvuduppgift för KBM att förse samhället med information i samband med olika 35Redovisningen i detta avsnitt bygger på skriftligt underlag (utredningens dnr 20/02) och muntliga upplysningar som KBM har lämnat till utredningen. 36Se vidare avsnitt 6.9.2. Den som ansvarar för en viss verksamhet har också informationsansvaret för denna. KBM har även ett sammanhållande myndighetsansvar för sam- hällets informationssäkerhet. Inom ramen för denna uppgift skall KBM också organisera en samverkansgrupp liknande den arbets- grupp som finns i , Arbetsgruppen för skydd mot informationsoperationer (Ag IO).