sou · GRB3112d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Det var ett arbete som bland annat bestod i att kontakta skolor och inform- era om verksamhet. Det var mycket meningsfullt och trivdes mycket bra. Framförallt gillade att han fick kommunicera med Det här borde alla få pröva! många människor och i viss mån sprida trons budskap. Han blev kvar i arbetet . berättar att han har funderat på att söka den till kristna folkhögskolan igen. Jag frågar honom vad det är som lockar. Ja, vad skall man säga, värmen, gudsnärvaron, överhuvudtaget omsorg- en man har om eleverna (s. 4). Det finns en tydlig koppling till de positiva minnen han har av den utbildningen och det verkar vara det som utgör det stora motivet för att söka sig tillbaka. När tänker tillbaka på sina studier har han aldrig haft någon reell möjlighet att kunna bo på internat. Han har visserligen fått erbjudande men har vägt det mot att han behöver ha tillgång till personal dygnet runt. I sitt hem kan han vara trygg. Ekonomi var en annan sak. Om han försökt flytta in på internat skulle han fått bekosta både internatboendet och sin lägenhet. anser att utifrån hans funktionshinder är folkhögskolan en klart bättre studiemöjlighet jämfört med komvux. Det finns emellertid fortfarande en del utestängande inslag som han retar sig på. funktionshinder medför att han har svårt att läsa i normal eller något snabbare studietakt på de mer avancerade kurserna. Konsekvensen blir att han inte hinner med de andra och inte kan delta aktivt i vare sig undervisning eller diskussioner. tycker det känns tråkigt att det bara skall vara läshastighet som avgör att han inte kan komma längre. Som ett tips till de som skall läsa om den här studien vill påpeka att om litteraturen hade funnits på ljudband så hade det varit oerhört mycket enklare för honom. Han hade fått en mer likvärdig chans när det gäller litteraturen. berättelse hålls samman av en tydlig intrig. Det är sökandet efter sysselsättning, kunskaper och möjligheten till kontakt med andra människor som utgör berättelsens sammanhållande element. Det är förvisso inget unikt för men den är mycket accentu- erad. Det förfaller rimligt att levnadssituation med funktions- hinder kan medföra en ofrivillig isolering och att behöver söka möjligheter till att överbrygga detta. Utbildning har visat sig vara huvudsakliga möjlighet till sysselsättning. Folkhögskolan var en utbildningsform Det här borde alla få pröva! som har givit både bra och mindre bra erfarenheter. Den folkhögskola huvudsakligen berättat om var nästan enbart en positiv erfarenhet och den fyllde flera funktioner för honom. De två viktigaste var att få kunskaper och att träffa människor med livsstil. Dessa två kan inte rangordnas då de i berätt- else förutsätter varandra. Utöver dem fick han möjlighet att ta tag i en gammal nesa, nämligen matematiken. Han träffade en lärare som gav honom den hjälp han behövde och han kände att fick ett mycket bättre grepp om matematiken. Den långsamma studietakten i allmän kurs och några andra kurs- er har passat läshastighet utmärkt. Däremot blev det svårare och till och med omöjligt på lite högre kurser. Folkhögskole- studierna har av ovan nämnda skäl haft stor betydelse för . framtida dröm och/eller intresse om att få förkunna guds ord har en direkt koppling till studierna på folkhögskola. I den miljön fick han diskutera och fördjupa sina kunskaper i kristna värden och förkunnelser. Sammantaget är olika typer av studier en stor del av liv och en dörr till umgänge med andra människor. Studierna på folkhögskola har givit mycket. träffar jag på hennes arbetsplats. Hon arbetar på en fritids- gård. Det är snart stängningsdags och endast några barn är kvar. är en kvinna som fått sin första fasta anställning inom det yrke hon utbildat sig för. läste först på en musik- linje på en folkhögskola och därefter en tvåårig fritidsledarutbild- ning på en annan folkhögskola. trivs mycket bra som fritidsledare. Hon menar att utbildningen var en bra grund. Men hon framhåller också att praktiken är något annat än allt det man pratade om på utbildningen. Det är mycket som bara kan läras på plats av andra erfarna kollegor. första kommentar på min fråga om vad de första folkhögskolestudierna har betytt för henne är kort: Det har betytt otroligt mycket (s. 16). Framförallt var det kunskaperna och gemenskapen i musikutbildningen som betydde mycket. En annan viktig betydelse är att nu har papper på en utbildning om hon vill söka sig vidare. Jag har ganska mycket på mina papper nu liksom ... och då kan det ju inte va så svårt och få jobb (s. 16). Det här borde alla få pröva! En annan sida av hennes upplevelse i är att hon också träffat en massa människor som hon lärt sig saker av. Hon tror att det är en viktig del av vad som gör att hon känner sig stark. Hon säger att: Jag är någonting , jag känner att jag är nåt (s. 17). När vi skall börja prata om bakgrund berättar hon nästan direkt att hon inte har ett så kallat läshuvud. Det visar sig att det är ett viktigt skäl till att sökte till folkhögskola. Jag frågar om när hon kom till insikt om att hon inte hade läshuvud. Hon svarar att det har hon känt under sina skolår. Hon berättar att i högstadiet och gymnasiet hade hon det väldigt kämp- igt med teoretiska ämnen som historia, geografi, samhällskunskap. känner hon att samhällskunskap är det ämne hon hatar mest av allt. Hennes egen förklaring till att det blev som det blev är att hon inte var det minsta intresserad av dessa ämnen. När man inte har intresse för ämnena blir det svårt eller kanske omöjligt att klara studierna. Jag frågar om menar att hon har svårt att läsa eller om hon tycker att hon saknar läshuvud. Hon svarar att hon inte har några lässvårigheter. Hon läser en del tidningar som hon själv är intresserad av. En intressant not är dock att hon under intervjun verkar vilja koppla allt hon läser till något praktiskt. ... jag menar om jag läser någonting å vill jag gärna ha .. jag vill gärna se att det fungerar i verkligheten och så (s. 3). Enligt har båda hennes föräldrar läshuvud. Möjligen kan det ha bidragit till att så tydligt konstaterar att hon saknar det. Musik har alltid varit största intresse och efter grund- skolan sökte in till den gymnasiala musiklinjen men blev ej antagen. I andra hand sökte hon konsumtionslinjen och där blev hon antagen. Den besvikelse hon kände över att inte ha blivit antagen till musiklinjen har vänts till att är glad att hon gick tvåårig konsumtionslinje. Flera av de mer praktiska saker hon fick lära sig i den utbildningen har hon nytta av i sitt yrke . valde hon också musik som tillvalsämne. Efter gymnasiet sökte hon direkt till musiklinje på folkhögskola men blev ej antagen på grund av att hon var för ung och saknade Det här borde alla få pröva! gymnasiets tredje år. Hon blev arbetslös och fick sedan påbörja en ungdomspraktik på en förskola. hon väntade på att bli äldre bestämde hon sig för att försöka läsa in det tredje året. Hon påbörjade en speciell utbildning för skoltrötta elever. Just utbildningsupplägget som sådant passade henne men hon trivdes inte alls och skolkade mycket. ... för jag misskötte det där i alla fall, det gjorde jag .. och det .. ja det var dåligt .. tycker man ju men ... Jag skolka från lektioner och sånt där för jag hade faktiskt ingen lust att plugga igen då, det hade jag inte, och man hade liksom inget val (s. 7). visar en klar besvikelse över sin tonårsperiod och berättar om hur fel det är att tvinga ungdomar att välja utbildning i så unga år. Istället borde de få pröva sig fram på olika praktikplatser, menar . I bakgrunden till val till folkhögskola direkt efter gymnasiet ligger att föräldrar har försökt uppmuntra att söka till . Men högskola har framstått som skräm- mande för . Rädslan kommer av att hon tror att det är hög press på studenter på högskolan. Valet till folkhögskola kom alltså av att kände behov av mer utbildning och framförallt inom sitt huvudintresse. skulle det vara en utbildning med så lite teoretiska ämnen som möjligt. Hon sökte flera skolor med musikutbildning och blev antagen till en av dem. Hon ställer sin bild av högskolan i kontrast mot sina studier på folkhögskolan och konstaterar att: Jag tycker det, på folkhögskolan där fick man gå i egen takt och man kunde prata personligen med lärarna och dom förstod liksom saker och ting .. ja man fick gå i sin egen takt, det var liksom inte den här pressen (s. 2). Informationen och motivet för att söka till folkhögskola fick från modern. Det visade sig att modern kände en syokonsulent som i sin tur hade rekommenderat musikutbildning på folkhög- skola istället för högskolan. När kom till folkhögskolan kände hon att detta skulle bli kul. Extra bra upplevde hon det när hon fick veta att hon var den enda sångerskan som blev antagen . Det gav henne en extra skjuts och hon bestämde sig för att nu skulle hon satsa allt hon kunde. Hon beskriver att hon lärde sig väldigt mycket under . Mycket av utbildningen handlade om kör och sång, huvudinstrument och andra instrument och ensamblelära. Det här borde alla få pröva! berättar om en liten konflikt med en lärare som handlade om vilken musik som skulle övas. hade fått nog av klassiskt piano. Så det är ju en viss typ av folk som söker sig till folkhögskola .. det är dom här öppna människorna tycker jag. Det är dom som inte bara tittar rakt fram utan dom är lite mer vidsynta så (s. 4) Den skola som studerade på hade en profil och eftersom hon själv inte alls är aktivt kände hon sig ibland något utanför. Hon berättar att hon ibland ifrågasatte vissa saker och hamnade då i vilda diskussioner där alla var emot henne. Det var i och för sig mest en fråga om åsikter och dessa minnen ingår som en del i de saker man upplever när man bor på internat. Men plötsligt blir hon allvarlig om skolans profil. Hon minns en special- kurs i utbildningen med ett dubbelt budskap. Å ena sidan skulle det vara ett öppet diskussionsklimat och alla åsikter var välkomna. Å andra sidan var det en mycket pressande lärare som försökte tvinga henne att svara på frågor som hon inte ville svara på, eller ens ta ställning till. Eftersom de flesta andra hade ungefär samma åsikter upplevde att hon blev trampad på och utstött. I övrigt handlar flesta erfarenheter om gemenskap. Det blev många tekvällar och såpoperor framför TV:n. tycker att det var en viktig del av vad som gjorde studietiden på folkhög- skolan så mysig. En annan sak som anknyter till det är att eleverna på skolan inte gick och tittade snett på varandra. tycker att lärarna var speciella på folkhögskolan. Lärarna bodde på skolan och man kunde prata med dem nästan när som helst. berättar att de fick lärarnas hemnummer om de behövde det. Hon lägger också till att allt är så personligt på en folkhögskola. Man möts som riktiga personer till skillnad från roller. på musiklinjen hade träffat en kurskamrat som precis genomgått fritidsledarutbildning på en annan folkhög- skola. Berättelserna om den utbildningen tilltalade mycket och hon kände att det där var precis vad hon skulle vilja arbeta med . sökte till fritidsledarutbildningen direkt efter musiklinjen men fick inte ens ett svar. När hon ringde upp för att få en förklaring fick hon veta att hon saknade passande praktisk erfarenhet och det behövdes flera ämnen inom det tredje gymnasie- året. Hon lät sig inte nedslås. hade hon fått vittring på ett mål för sig själv och bestämde sig för att skaffa passande praktisk Det här borde alla få pröva! Det passade egentligen ganska bra för nu kände hon sig en aning skoltrött igen. Direkt efter att slutat på musiklinjen gick hon och anmälde sig som arbetslös. Hon fick en praktikperiod på en djur- park. Hon gjorde också ett halvhjärtat försök att läsa in de teoretis- ka ämnen hon saknade men det gick inte alls. började hon tänka att fritidsledarutbildningen kanske inte var en så bra idé. Hon fort- satte att vara arbetslös tills hon fick ytterligare en praktikplats, den här gången på en fritidgård. Under praktiken kände hon att hon hamnat helt rätt. Intresset för fritidsledarutbildningen blommade upp igen och var det bekräftat att detta skulle hon bli. I samma veva flyttade hemifrån till eget boende. Hon fick fatt i ett deltidsarbete som städare av trapphus och planerade hur hon skulle klara skolan. Den här episoden är något oklar men det förefaller som har skakat av sig den värsta skoltröttheten och fått ökad motivation i samband med flytten hemifrån. Det allt klarare hotet av en arbetslös framtid om hon inte klarade av sina studier gjorde att hon sökte in till för att ta sitt tredje år. Den här gången gick det och berättar att hon växte enormt. Hon kände sig väldigt stolt över sig själv. Mycket kan hända i livet och även de bästa planer kan falla itu. berättar att hon läste på folkhögskola drabbades hon av en svår förlust. En anhörig gick bort. I samma veva fick hon också problem med sin sambo vilket ledde till separation. Det enda som räddade henne kvar i studierna var klassföreståndaren. Det engagemang han visade tycker fort- farande är fantastiskt. Hon berättar om att det var väldigt annorlunda att studera en andra gång på en folkhögskola. Framförallt var hon mer erfaren. Hon kände att hon inte behövde vara med på allt som pågick och skulle hända. valde också att vara externatare under den utbildningen. En annan sak hon tar upp som kontrast mellan hennes två olika utbildningar var att deltagarna på fritidsledarlinjen umgicks huvudsakligen med sig själva. Det tyckte hon var lite synd. Hon berättar också att externatboende lätt hamnar utanför på skol- or med mycket internatboende deltagare. Trots att hon själv var externatare så kände hon sig aldrig utanför. har inte någon kontakt från den klassen kvar. Skillnaden mellan internatare och externatare är att internatare ofta sitter tillsammans och pratar om vad man gjort och såna saker. Det här borde alla få pröva! En annan sak hon tar upp är att hon redan tidigare hade hört ett rykte att det skulle vara väldigt mycket superi på den här folk- högskolan. menar att det var speciellt fritidsledarutbild- ningen som hade det ryktet. tyckte att det är okay att eleverna festade och så men det var när det började festas mitt i veckorna som hon tyckte att det gick för långt. Det drog ner stämningen och förstörde en del för utbildningen och skolan. Annars var det en bra utbildning och väldigt duktiga lärare. Hon säger till och med att hon aldrig varit med om så bra lärare förut. När avslutningen på fritidsledarutbildningen närmade sig började känna av en stark ångest. hade hon läst en yrkesutbild- ning och hon funderade på vad som skulle hända om hon inte fick något jobb. Man visste inte om man skulle få jobb, och om man inte skulle få jobb, vad skall man göra då ... då blir man ju dödeprimerad och arbets- lös ... och hur skall jag komma in i systemet och det här då (s. 9). Det löste sig emellertid mycket bättre än väntat. Direkt efter avslutningen fick hon ett vikariat som fritidsledare på en fritidsgård i hemstaden. trivdes mycket bra. När det vikariatet tog slut fick hon kontakt med en annan fritidsgård som erbjöd ett nytt vikariat och senare en fast tjänst. skiner av glädje och utbrister. Helt otroligt alltså! Och tänkte jag, , det är min tur , att det är verkligen min, jag har hållit på och tragglat fram och tillbaks .. så jag hade tur alltså ... så nu är den ekonomiska biten tryggad så, nu är det familj och sådär som man ... (s. 9). är påtagligt nöjd med sin situation och sitt fasta arbete . Hon trivs utmärkt på sitt jobb och har fått ihop en fungerande ekonomi. När jag ber fundera på vad det var som gav mest på den första folkhögskolans utbildning så tänker hon och svarar: Gemenskapen, den gav mest för mig där, tror jag ... och den tror jag överhuvudtaget är viktigast för människan faktiskt, att man trivs i gemenskapen om man trivs med andra så går allting annat också bra. Det har mycket med det att göra (s. 8). Här kan man se en skillnad från det citat vi såg i början. Där berätt- ade hon stolt om sina papper, att hon har gymnasiebetyg och en yrkesutbildning. Man kan kanske säga att de två olika folkhög- Det här borde alla få pröva! skoleutbildningar, som genomgått med distans, kan sammanfattas på så sätt att den första gav gemenskap, utveck- ling av hennes intresse och inriktning för framtiden. Den andra gav den tänkta yrkesbehörigheten (tillhörighet). I det sista citatet finns en speciell förtröstan som kan sägas stå i kontrast till de episoder med ångest hon berättat om . är en duktig berättare. Hon målar snabbt upp komplexa bilder av sin verklighet. berättelse hålls samman av flera intriger. En intrig handlar om en valsituation mellan självförtroen- de, eget intresse och rimliga förväntningar på ett yrke. En annan intrig handlar om behovet att visa sin kompetens och att hon duger trots att hon inte passar in i den normala utbildningsgången. Den första intrigen har sin utgångspunkt i följande berättelse- förlopp. Hennes föräldrar ville att hon skulle läsa på musikhög- skola och kände att hon inte hade läshuvud. Hon skulle aldrig klara att läsa på högskola. Något annat mål än något yrke inom musik hade dock inte . Folkhögskolan dök upp som alternativ. Den andra intrigen tar utgångspunkt i att har mött många besvikelser som byggt på att hon inte duger. Att ta sig in på musikgymnasium och två försök att läsa in ett tredje gymnasie- år gick inte. på musikfolkhögskolan händer något och börjar fundera på en alternativ yrkeskarriär. En kurskamrat berättar om fritidsledarlinje. söker men blir refuserad. Hon lyckas dock ta sig in via en praktikperiod och studier på . Under utbildningen var en händelsekedja nära att knäcka henne men det redde upp sig med hjälp av en lärare. Med detta som utgångspunkt blir det rimligt att förstå att tillskriver studierna på folkhögskola stor betydelse. För hennes del har de präglat hennes tillvaro fram till hennes fasta anställning. Ett speciellt drag i berättelse är att hon gestaltar sin levnad som en person som inte riktigt passar in i utbildnings- systemets normalitetsmall. sökte ett normalt och tryggt liv och den vägen går nästan enbart genom en utbildning. saknade tillräckliga betyg. Vi får ta del av vilken betydelse folkhög- skolan kan ha för en person som behöver hitta en (ut)väg för att kunna ta plats i systemet. Det här borde alla få pröva! Karam är en kvinna med koreanskt ursprung som kom till . är hon gift och bor i . Hon är doktor- and på . Hennes berättelse om och folkhögskolan tar sin början vid en möjlighet till universitets- stipendium för utlandsvistelse. På det universitet där hon studerade fanns det en tradition att skicka de bästa studenterna till det valda språkets hemland. Karams tanke om folkhögskolans betyd- else är att kursinnehåll och sådant inte gav speciellt mycket men: Däremot att hur man lär sig, det var nånting nytt, eftersom vi är inte van vid det att jobba med grupp, liksom grupparbete. ... ja, skriva ganska mycke också (s. 14). Karam kom från en helt annan studiekultur och blev lite chockad över att jobba i grupp. Hon berättar att i hennes hemlands kultur bör en elev inte se läraren direkt i ögonen och inte tilltala med för- namn. Detta beteende innebär att visa respekt inför en lärare. Karam upptäckte att de andra eleverna tilltalade läraren med för- namn och när hon tog upp frågan om det verkligen gick bra blev lärarens respons gapskratt. Läraren hade själv funderat på hennes beteende men trodde att det kanske berodde på ett problem med nacken. Det centrala temat för berättelsen omkring folkhögskolan är kulturskillnader och hur dessa hanteras. Karam växte upp i en stad i . Staden är mycket stor med svenska mått mätt. Karams berättelser om gymnasietiden och flyter in i varandra och det får sin förklaring i att skill- naden mellan gymnasiet och var stor. Karam berättar växlande mellan dessa för att gestalta skillnaden. Skillnaden spelar en stor roll för Karams berättelse om skoltiden i . Det är som om hon vill att lyssnaren skall förstå att gymnasiet utgör en referenspunkt till det hon berättar om universitet och andra studier. Hon berättar att gymnasiet i är väldigt standard- iserat, en slags standardiserad livsstil eller gemenskap som bygger på att alla med en liknande bakgrund hamnar tillsammans. valde Karam inriktning på humaniora. Ett av skälen var att hennes intresse ligger åt det hållet och ett annat skäl var att Det här borde alla få pröva! hon körde i matte (s.1). När Karam började på och mötte en helt ny studiekultur fick hon perspektiv på sina gymnasie- erfarenheter. Många studenter tog det lugnt och läste endast någon kurs de tyckte passade. Det var nästan som en semesterperiod efter gymnasiet. Men jag tror faktiskt det beror på studenterna också, dom tar den här ... liksom semestertid innan man jobbar ... efter helvetet, helvete i gymnasiet, sen innan man jobbar så har man där man kan supa och ha kul (s. 5). En möjlig orsak till den semesterlika perioden är enligt Karam att gymnasietiden var ett veritabelt helvete i . Det var tre tuffa år av korvstoppningsstudier driven av en enorm konkurrens. Hon nämner ett exempel med 20 ämnen och hade man vigd till tentor. Det var en enorm press men också något som måste genomlidas i . Karam säger att hennes mor var väl medveten om hur rangordningen fungerade på universi- teten och ville att Karam skulle komma in på ett av de bästa universiteten. Hon skulle få chansen till ett bra yrke. Konkurrensen uppstår av ett rankingsystem där alla förväntas söka till de bästa universiteten direkt efter gymnasiet. Karam lägger till att: Ja, men mitt universitet är också en av dom som är bra, har högre status ... jag har haft bra poäng, så jag kunde söka det (s. 4). Det upplevda oändliga antal timmar som Karam hängde över böckerna under gymnasiet betalade sig när hon blev antagen till sitt universitet. Hon berättar att hon på det prov som alla får genomgå placerade sig bland de bästa 10–. Gymnasietiden lever fortfarande i Karams minne tillsammans med mycket aversion. En sista not Karam tar upp om gymnasiestudierna var att det stenhårda pluggandet innebar mycket lite tillägnade kunskaper. Jag har läst på gymnasiet hur många ämnen som helst, jag har läst fysik, jag har läst kemi, jag har läst biologi, jag läste ju franska och alla möjliga ämnen och ingenting är kvar på sätt och vis. Det är väldigt tråkigt tycker jag (s. 4). En intressant not i övergången till Karams erfarenheter av universitets- studier är att hon ändå valt att fortsätta med studier. När Karam började på mötte hon ungdomar från hela landet till skillnad från den standardiserade population hon sett tidigare. Karam valde svenska som huvudämne på universitet. Det här borde alla få pröva! på att hon tyckte svenska var annorlunda och exotiskt. Det fanns också en idé om att det kunde bli nyttiga kunskaper för yrkeslivet . gav intryck av att vara mycket annorlunda än . Hon berättar att det var ett TV-program som handlade om som väckte intresset. Som noterats tidigare innebar ett helt annat tempo. Karam kunde nu läsa sina poäng, hinna med ett deltidsjobb och umgås betydligt mer med sina vänner. På universitet fanns det en studentkultur som gick ut på att ta det ganska lugnt och gärna konsumera rikligt med alkohol. Karam prövade naturligtvis själv detta men säger också att: Så visst är det ganska nödvändigt att man tar en paus, tror jag .. fast ibland tycker jag, i vissa fall tycker jag att det blir för mycket sprit och .. ja, slöseri, det får jag säga (s. 6). Kanske som en konsekvens av skillnaden till gymnasietiden kände Karam lite besvikelse över universitetssystemet. Hon tycker att det borde ha varit lite hårdare krav på studierna. Hennes poäng är att även på resulterade studierna i alla ämnen utom svenska i ganska ytliga insikter. Som ett exempel nämner hon att på föreläsningar kunde det variera mellan 20–30 studenter i vissa kurser och upp till 200 i andra kurser. Hon lägger också till att hennes vänner inte alls håller med om det var för låga krav.