sou · GRB3106d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Arbetsskadeförsäk- ringen bör finnas tillsammans med övrig socialförsäkring på varje regional försäkringskassa eller enhet och utgöra en integrerad del av försäkringsregleringen och rehabiliteringen såsom lagstiftningen förutsätter. Jag ställer mig tveksam till om det är rimligt att en myndighet får rollen att fatta viktiga regionalpolitiska beslut, som exempelvis var koncentrerad arbetsskadehandläggning ska placeras i landet. Enligt min uppfattning tillkommer det regeringen att, samordnat med en rad andra hänsyn, fatta sådana beslut. Vid flyttning av utlandsavdelningen till samt vid omlokalisering av yrkes- skadehandläggningen från till gjorde rege- ringen sådana avvägningar. Utredaren föreslår att de ärenden som avgörs av socialförsäkringsnämnden ska avgöras i särskild sammansättning efter föredragning dvs. av en tjänsteman och två förtroendevalda ledamöter. Mandatperioden för arbetsskade- nämndens ledamöter bör vara . Förtroendevalda i arbetsskadenämnder bör kunna utses och verka på samma sätt som förtroendevalda i övriga beslutsfunktioner. Enligt direktiven till (Dir 2002:116) bör det övervägas om det är lämpligt att vidta nåra administrativa ändringar inom pensionsadministrationen. Utredaren presenterar fyra tänkbara alternativ för den framtida pensionsadministrationen: 1.Den nuvarande ansvarsfördelningen mellan RFV och PPM behålls oförändrad. 2.En fristående pensionsmyndighet bildas som administrerar inkomstpension, tilläggspension, garantipension, premiepen- sion, efterlevandepension, äldreförsörjningsstöd och bostads- tillägg till pensionärer samt vissa andra pensionsförmåner t.ex. den frivilliga försäkringen. 3.En ålderspensionsmyndighet bildas som administrerar inkomstpension, tilläggspension, garantipension och premie- pension. 4.PPM sammanförs med den nya socialförsäkringsmyndigheten. Utredaren tar inte någon egentlig ställning till förslagen utan före- slår att nuvarande ansvarsuppdelning mellan RFV och PPM bibe- hålls i den nya myndigheten. Men RFV och PPM föreslås få i upp- drag att skapa en gemensam kundservice och utarbeta gemen- samma strategier för informationsarbetet. Jag delar inte utredarens uppfattning utan anser att de problem som finns kommer att kvarstå. Jag anser att PPM ska sammanföras med den nya socialförsäk- ringsmyndigheten. Min bedömning är att service och information om samtliga pensionsförmåner till den enskilde medborgaren då förbättras. Arbetet med genomförande av den nya organisationen Utredaren behandlar i ett särskilt kapitel, Förändringsarbetet, vissa hållpunkter inför genomförandet av den nya organisationen. Den nya organisationen föreslås träda i kraft . Enligt min uppfattning förefaller tidplanen orealistisk för att det ska vara möjligt att genomföra de åtgärder som utredaren redovisar som nödvändiga. Med ett så snabbt genomförande finns det stora risker för att förändringsarbetet måste forcera fram lösningar som stör den ordinarie löpande verksamheten. Sådana störningar kan komma att drabba försäkringskassornas arbete mot ohälsan. Jag förordar en betydligt mindre riskfylld ordning för omställ- ningsarbetet. Omställningsarbetet bör göras stegvis, där det första steget skulle kunna vara att inordna försäkringskassorna i den stat- liga myndighetsstrukturen till . Övriga nöd- vändiga omställningsåtgärder skulle det då kunna ges rimligare tid för. Den nya myndigheten skulle då kunna vara etablerad i sina huvuddrag till . Proposition 1985/86:73 Om ökat förtroendemannainflytande i för- säkringskassorna m.m. Proposition 1996/97:63 Samverkan, socialförsäkringens ersättnings- nivåer och administration, m.m. Proposition 1997/98:41 Socialförsäkringens administration, m.m. Proposition 1997/98:136 Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst Proposition 1997/98:151 Inkomstgrundad ålderspension, m.m. Proposition 1998/99:1 Budgetproposition Proposition 1998/99:119 Socialförsäkringens personkrets Proposition 2001/02:1 Budgetproposition Proposition 2001/02:151 Tillsynen över arbetslöshetsförsäkringen Proposition 2002/03:1 Budgetproposition Proposition 2002/03:2 Vissa socialförsäkringsfrågor m.m. Proposition 2002/03:89 Förändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet Proposition 2002/03:90 nordiskt samarbete 2002 Proposition 2002/03:99 Det nya skatteverket Proposition 2002/03:132 Finansiell samordning inom rehabili- teringsområdet Proposition 2003/04:1 Budgetproposition Regeringens skrivelse Skr 2002/03:137 Kontrollfunktioner i staten Offentliga utredningar (SOU och Ds) SOU 1985:21 Ökat förtroendemannainflytande i försäkringskassorna SOU 1996:64 Översyn av socialförsäk- SOU 1996:83 Allmänt pensionssparande SOU 1997:131 Lag om premiepension SOU 1997:134 Förtroendemannainflytande – ökad kvalitet och rättssäkerhet SOU 1998:149 Att bilda försäkringskassa i SOU 2000:78 Rehabilitering till arbete, En reform med individen i centrum SOU 2001:17 En handläggningslag – förfarandet hos försäkringskas- sorna SOU 2002:5 Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet SOU 2002:13 och mötesplats SOU 2002:14 Statlig tillsyn Granskning på medborgarnas uppdrag SOU 2002:32 Den arbetsgivarpolitiska delegeringen i staten SOU 2002:62 Kunskapsläge sjukförsäkringen. Delbetänkande av utredningen om analys av hälsa och arbete SOU 2002:80 Koncentrerad arbetsskadehandläggning för likformighet och rättvisa SOU 2003:41 Förstärkt granskning av polis och åklagare SOU 2003:93 Internrevision i staten – förslag till en förstärkt intern- revision Ds 2002:15 Det nya Ds 2002:22 Obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron Ds 2003:2 Finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet Årsredovisning för Årsredovisning för Varför varierar handläggningstider? (2001:10) Vägledning 2001:12 Socialförsäkringsnämnder Redovisar 2003:3 Beslut av socialförsäkringsnämnderna 1998-2002 RFV och AMS förslag till en effektivare arbetslivsinriktad rehabili- Utredningar från andra myndigheter Statskontoret 2001:01 Partnerskap – nytt inslag i svensk samhälls- organisation eller snarare uppgraderad samverkan Statskontoret 2001:15 Staten i omvandling Statskontoret 2002:26 Bättre styrning av socialförsäkringens admi- nistration 2002:20 Välfärdssystemen behöver förenklas! 2003:21 Vad kostar pensionen – en granskning av administrationskostnaderna för den inkomstrelaterade all- männa pensionen 2001 Effektiv socialförsäkring En skrift om hur socialförsäkringen kan förändras för att säkerställa varaktig effektivitet Årsredovisning för Årsredovisning för Årsredovisning för Årsredovisning för Årsredovisning för Årsredovisning för Årsredovisning för FKF 2001 Enkät 2001, Förtroendevalda i FKF 2001 Långtidssjukskrivna inom FKF 2003:3, Fakta och debatt, Lerwall, av social- försäkringsnämnd – ett meningsfullt uppdrag? , Gynnerstedt, Assistansreformen i politik och förvaltning, och rehabiliteringsforskning 2003 , , , , Kvalitetssäkrad avveckling, Ett gott slut – en god fortsättning, förstudie FRI, Vad är en bra avveckling? Erfarenheter från avvecklingen av , 1992 , Veta och förstå det lokala – att vara ledamot i socialförsäk- ringsnämnd, 2001 , , Företagsfusioner – en studie av aktörer, motiv och drivkrafter, magisteruppsats i nationalekonomi, uni- versitet 1999 Kernell , – en företagskulturell studie i en fusionskontext, D-uppsats, och forskning, 2001 Kvisth, Symboltest , dolhem design/Försäk- ringskassan 2002 Löfqvist, , Delaktighet i en förändringsprocess, en fallstudie vid , , C-uppsats, Han- delshögskolan i , , Riktlinjer för Regerings- kansliets arbete med organisations- och strukturförändringar inom staten, 2003 , , Exempelsamling till rikt- linjer för arbete med organisations- och struk- turförändringar inom staten, 2003 Översyn av socialförsäkringsadministrationen Dir. 2002:166 Beslut vid regeringssammanträde . Socialförsäkringsadministrationen består av () och de allmänna försäkringskassorna. En särskild utredare skall lämna förslag till hur den framtida socialförsäkringsadministrationen skall utformas så att förutsätt- ningarna för att komma till rätta med de administrativa brister som uppmärksammats i olika sammanhang blir bättre. Likaså skall förutsättningarna öka att genom gemensamma förhållningssätt bryta utvecklingen av ohälsan och att kunna utnyttja samhällets samlade resurser på bästa sätt för den försäkrade. Uppdraget skall slutredovisas men skall utredaren redovisa ett översikt- ligt förslag till organisationsstruktur och ansvarsfördelning mellan de berörda aktörerna. Nuvarande organisationens roll- och ansvarsfördelning RFV är central förvaltningsmyndighet för socialförsäkringen och anslutande bidragssystem. RFV:s roll omfattar verksamhetsgre- narna normgivning, tillsyn över de allmänna försäkringskassorna och (), systemägarskapet för de gemensamma IT-systemen samt ekonomistyrning. Dessutom skall RFV agera stabsorgan till regeringen, ansvara för officiell statistik inom socialförsäkringsområdet samt följa och utvärdera utveck- lingen av socialförsäkringen. Tillsammans med försäkringskassorna har RFV ansvar för handläggning och information. het i handläggningsprocessen ökar bl.a. till följd av ny teknik och framväxten av ärendehanteringssystem och internet-tjänster. PPM handhar försäkringsfunktionen i premiepensionssystemet. Denna verksamhet ställer krav som är unika i statsförvaltningen och därför inrättades en särskild myndighet för denna funktion. Försäkringskassorna är självständiga offentligrättsliga juridiska personer. De är inte statliga myndigheter men finansieras fullt ut med statliga medel. Det finns 21 försäkringskassor som under sig har ett antal lokalkontor. Varje försäkringskassa har en styrelse som ansvarar för att verksamheten bedrivs författningsenligt, effektivt och i överensstämmelse med syftet för verksamheten. Ledamöterna utses av regeringen. Försäkringskassorna har i uppdrag att handlägga enskilda ären- den inom socialförsäkrings- och bidragssystemen på regional och lokal nivå samt att svara för samhällets samordning av arbetslivs- inriktad rehabilitering för sjukförsäkrade personer. De flesta ären- den handläggs av på den ort där den försäkrade är bosatt men vissa ärendeslag handläggs koncentrerat vid särskilda av regeringen utsedda försäkringskassor. Försäkringskassornas ärenden avgörs antingen av en tjänsteman eller av en socialförsäkringsnämnd. Nämnden avgör ärenden om rätten till vissa förmåner som handikappersättning, vårdbidrag, förtidspensioner, arbetsskadelivränta och assistansersättning. Nämndens ledamöter utses av styrelse. För den dagliga verksamheten ansvarar kassans direktör. Direktören anställs genom beslut av regeringen efter RFV:s hörande på förslag av sty- relsen. I medverkan i den arbetslivsinriktade rehabi- literingen ingår att upprätta en rehabiliteringsplan för en försäkrad som behöver en arbetslivsinriktad rehabiliteringsåtgärd. Planen skall innehålla uppgifter om vilka åtgärder som skall vidtas, vem som bär ansvaret, tidplan och kostnader för rehabiliteringen. Inom ramen för de s.k. särskilda medlen som anslås över statsbudgeten har möjlighet att köpa arbetslivsinriktade rehabi- literingstjänster. Bland annat när det gäller organisatoriska frågor har socialför- säkringsadministrationen en annorlunda ansvarsfördelning än stat- liga myndigheter. I statliga myndigheter är det vanligen myndig- hetschefen som beslutar i organisatoriska frågor. När det gäller för- säkringskassorna måste ibland regeringen och i vissa fall fatta sådana beslut. Exempel på sådana beslut är koncentration av handläggningen av efterlevandepension och efterlevandestöd till barn. I ett lämnat betänkande (SOU 2002:80) föreslås en koncentration av arbetsskadeförsäkringen och även beslut i detta ärende kommer att tas av regeringen. Vissa arbetsmarknadsfrågor ligger nära socialförsäkringsområdet. () omfattar () och en länsarbetsnämnd i varje län. AMS är den centrala förvaltningsmyndigheten för allmänna arbetsmarknadsfrågor och är chefsmyndighet för länsarbetsnämn- derna. Vid AMS finns en styrelse med fullt ansvar och vid länsar- betsnämnderna finns styrelser med begränsat ansvar. AMS ger riktlinjer och uppdrag till länsarbetsnämnderna, fördelar resurser och följer upp verksamheten i länen. Länsarbetsnämnderna har motsvarande ansvar för arbetsförmedlingarna i det egna länet. Inom AMS finns dessutom vissa rådgivande nämnder. När det gäller enskilda personers behov av rehabilitering finns olika aktörer som skall se till att sådan kommer till stånd. Förutom arbetsgivaren finns fyra olika aktörer på det offentliga området som var och en har ett ansvar när det gäller rehabilitering. Hälso- och sjukvården ansvarar för den medicinska rehabiliteringen, till vilken bl.a. räknas - utöver ordinär sjukvård - rådgivning, stödåtgärder och funktionsprövning. Kommunens socialtjänst ansvarar för den sociala rehabiliteringen, som bl.a. avser frågor som service, råd, upplysning och bistånd i personliga angelägenheter. Arbetsförmed- lingen ansvarar för arbetslivsinriktad rehabilitering för arbetslösa, där den som är i behov av särskilt stöd erbjuds utredande, vägle- dande, rehabiliterande och arbetsförberedande insatser med målet arbete, i första hand på den reguljära arbetsmarknaden. Försäk- ringskassan har en initiativroll och ett samordningsansvar för reha- bilitering av sjukförsäkrade personer. (), som är central förvaltningsmyndighet för arbetsmiljö- och arbetstidsfrågor, bildades . Detta skedde genom att tio distrikt och Arbetarskyddssty- relsen gick samman och bildade en enda myndighet. Därmed kom yrkesinspektionsdistrikten, som benämns arbetsmiljöinspektio- nen, att utgöra en avdelning inom . Verket har en styrelse som består av högst sju ledamöter inklusive generaldirek- tören. AV har bl. a. tillsynsansvar i fråga om arbetsgivarnas skyldigheter att ha en organiserad arbets-, anpassnings- och rehabiliteringsverk- samhet för fullgörande av uppgifter enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) och 22 kapitlet lagen (1962:381) om allmän försäkring. Tillsynsansvaret omfattar även frågan om skyldighet för arbetsgi- vare att tillhandahålla företagshälsovård. Frågor som rör möjligheterna att såväl effektivisera socialförsäk- ringsadministrationen som att skapa nya och bättre förutsättningar för att använda samhällets samlade resurser på ett bättre sätt har behandlats i olika sammanhang. Nedan pekas på några utredningar och andra sammanhang där sådana frågor aktualiserats. revisorer har i sin rapport /99:1 framhållit att granskningen visar att kostnader, kvalitet och prestationer varierar på ett omotiverat sätt mellan olika försäkringskassor. RFV har i sin tillsynsverksamhet också följt upp sådana frågor och funnit lik- nande brister. Försöksverksamhet har bedrivits i olika former för att stärka samverkan mellan skilda samhällsområden i rehabiliteringsarbetet. Dessutom har , , och ett gemensamt uppdrag från regeringen att samverka inom den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Samverkan i dessa frågor har förbättrats och en mängd goda resultat uppnåtts. visar dock utvärderingar bl.a. att förändringar av roller och ansvar krävs för att en effektiv samverkan skall kunna åstadkommas. Så anses det t.ex. att ett gemensamt ansvar över sektorgränserna behövs för att rehabilitera särskilt utsatta personer. Även betydelsen av gemensam politisk styrning för att göra prioriteringar lyfts fram. bedrivs samverkan inom rehabiliteringsområdet i enlighet med de riktlinjer som regeringen angav i propositionen Samverkan, socialförsäkringens ersättningsnivåer och administra- tion (prop.1996/97:63). I proposition Vissa socialförsäkringsfrågor m.m. (prop. 2002/03:2) föreslår regeringen att skall få utökade möjligheter att bidra med medel för samverkan inom reha- biliteringsområdet. Regeringen gav RFV och AMS uppdrag att förnya den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. AMS och RFV skall bl.a. redovisa erfarenheterna som gäller ansvarsfördelningen mellan och arbetsförmedlingen som gäller Även erfarenheterna när det gäller ansvars- fördelningen för de sjukskrivna som har en anställning, men där det är klarlagt att de inte kommer att kunna återgå i arbete hos sin ordinarie arbetsgivare, skall redovisas. Om erfarenheterna visar att ansvarsfördelningen behöver förändras skall AMS och RFV lämna förslag till regeländringar. skall en redovis- ning av dessa frågor lämnas. I betänkandet Rehabilitering till arbete (SOU 2000:78) framhålls att det offentliga ansvaret för rehabilitering präglas av en hög grad av sektorisering. Fyra parallella sektorer finns med olika mål, medel och ansvar. I betänkandet föreslås att en ny rehabiliteringsförsäk- ring införs och att en ny statlig myndighet inrättas för att leda och samordna arbetet med rehabilitering. gav (bet. 2001/02:SfU1, rskr. 2001/02:84) regeringen tillkänna att regeringen bör återkomma till med ett förslag om en finansiell samordning som omfat- tar socialförsäkringen, hälso- och sjukvården, och arbetsmarknadsmyndigheterna. Med anledning av till- kännagivande har det tillsatts en arbetsgrupp inom Regeringskans- liet för att utarbeta ett sådant förslag. Förslaget skall träda i kraft . I betänkandet (SOU 2002:5) Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet föreslås att försäkringskassorna organiseras inom ramen för den normala statliga myndighetsstrukturen och att regeringen skall tillsätta en utredning med uppdrag att lämna närmare förslag till utformning och genomförande av den nya organisationen. Dessutom föreslås att regeringen skall överväga utformningen av en fast organisatorisk samverkan mellan arbetsförmedlingen och . Utredningen (S 2002:01) om Analys av Hälsa och Arbete (AHA) har i uppdrag att föreslå hur en analysgrupp inom området hälsa och ohälsa i arbetslivet skall utformas. Utredningen skall också föreslå den närmare inriktningen för analysgruppens arbets- område och redovisa för- och nackdelar med olika organisations- former samt klarlägga analysgruppens funktion och ansvar i för- hållande till andra myndigheter. Ett delbetänkande (SOU 2002:62) Kunskapsläge sjukförsäkringen har redan lämnats och slutbetän- kande skall lämnas . Regeringen har utsett en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till utformning av en koncentrerad handläggning av arbetsskadeärenden och inrättandet av en kunskapsbank på områ- det (S 2002:08). lämnade utredaren betän- kande (SOU 2002:80) Koncentrerad arbetsskadehandläggning för likformighet och rättvisa. Slutbetänkande skall lämnas . har i sin uppföljningsrapport men behöver förenklas (RRV 2002:20) framhållit att socialförsäk- ringsadministrationen behöver tydligare ledning. Riksrevisionsver- ket har dessutom i olika sammanhang uttalat sitt stöd för att för- säkringskassorna inordnas i den statliga förvaltningsstrukturen och att socialförsäkringsadministrationen ges en tydlig och samman- hållen organisationsform med den centrala myndigheten som chefsmyndighet. Regeringen beslutade att tillkalla en utredare med uppdrag att utreda den statliga tillsynen (Ju 2000:06). I delbe- tänkandet (SOU 2002:14) Statlig tillsyn som lämnades kartläggs den statliga tillsynen samt de problem som före- kommer. I slutrapporten skall utredaren lämna förslag till hur den statliga tillsynen kan göras tydligare och effektivare. Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att granska styrningen inom socialförsäkringsadministrationen mot bakgrund av att en ökad fokusering krävs på resultat och resultatstyrning. Statskontoret har särskilt undersöka hur försäkringskassornas sty- relser arbetar och hur samarbetet mellan styrelse och direktör fun- gerar. I rapporten styrning av socialförsäkringens administ- ration (2002:26) som redovisades konstate- ras att styrningen, med många styrande aktörer i mångfaldiga och komplicerade konstellationer, bäst och enklast kan beskrivas som överstyrning. Behovet av en översyn Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2002/03:1 Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handi- kapp) aviserat en översyn av socialförsäkringens administration. Som motiv för översynen pekar regeringen särskilt på att det finns stora skillnader mellan hur reglerna tillämpas och hur människor blir bemötta i olika delar av landet. Av RFV:s årsredovisning framgår att handläggningen av flera slags förmåner visar all- varliga kvalitetsbrister. En granskning som () gjort visar att de försäkrade inte får tillgång till socialförsäk- ringen på lika villkor. JO anser vidare att det finns systemfel. Felen, som är fler och allvarligare än hos andra myndigheter, rör sig om bl.a. oacceptabelt långa handläggningstider, bristfälliga besluts- underlag, underlåtenhet att besvara brev och slarvigt förda journa- ler. Skälen till bristerna är enligt JO låg utbildningsnivå, dåligt efterföljande av förvaltningslagen (1986:223) samt otillräcklig led- ning, kontroll och styrning. Bland annat skrivna inom pekar på bristande delaktighet hos personalen, brist på öppenhet och hög arbetsbelastning. Detta leder till stressbesvär och sjukdom. Sjukfrånvaron har stigit från 4,7 pro- cent 2001. Detta är oroande. Än mer oroande är dock utvecklingen inom enskilda kassor. Värt att notera är dock att sjukfrånvaron minskat i fyra försäkringskassor . Försäkringskassornas resurserna har inte helt motsvarat de kraftigt ökande arbetsmängderna. Samhällets största utmaningar blir att bryta den ogynnsamma ohälsoutvecklingen. Detta kräver extra- ordinära insatser både när det gäller hur trygghetssystemen utfor- mas och hur socialförsäkringsarbetet organiseras. För att administ- rationen trots sina begränsade resurser skall kunna möta framtidens utmaningar krävs att resurserna används optimalt. Utgångspunkten är ett helhetsperspektiv och ett gemensamt förhållningssätt. I en så stor och geografiskt spridd organisation som försäkrings- kassorna utgör måste det ges ett stort utrymme för decentraliserat beslutsfattande, även om kärnverksamheten avser relativt standar- diserade och enhetliga tjänster. Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2002/03:1) också betonat att nya och bättre förutsättningar måste skapas för att använda samhällets samlade resurser på bästa sätt för den försäkrade. Problembilden för ohälsoutvecklingen är komplex och berör flera olika samhällsområden. De åtgärder som krävs för att förbättra situationen går över sektorgränserna. Ansvars- och arbetsfördelningen mellan olika aktörer kan därför behöva justeras och nya organisationsstrukturer prövas för att samhällets resurser skall kunna utnyttjas på ett optimalt sätt. De områden som är av särskilt intresse är de som har direkt koppling till arbetslivet. För- bättringar i arbetsmiljö och effektivare arbetslivsinriktad rehabili- tering är exempel på sådana områden. Övergripande mål för den framtida organisationen Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2002/03:1) slagit fast att det övergripande målet för administrationen av socialförsäkringen är att denna skall administreras rättssäkert, effektivt och med god tillgänglighet så att tilltron till den bevaras och stärks. Detta mål gäller som grundförutsättning för den fram- tida organisationen. Hänsyn skall även tas till det etniska perspek- tivet och jämställdhetsmålet, så att kvinnor och män behandlas lika t.ex. inom rehabiliteringsområdet. Organisationen skall ha helhetsperspektiv och gemensamma för- hållningssätt som en grundförutsättning. Tydligt ledningsansvar, nationell samsyn och likformighet i de beslut som fattas samt inriktning på gemensam verksamhetsutveckling innefattas i detta. Vidare skall funktionerna för normering, handläggning och tillsyn vara tydligt angivna och organisationen skall ha förutsättningar att effektivt ta fram och genomföra IT-lösningar. RFV:s roll som cent- ralt styrorgan vid t.ex. normering i förhållande till rollen som till- synsmyndighet skall förtydligas. För att garantera en bra arbets- miljö samt en god kompetensförsörjning krävs bl.a. en väl funge- rande gemensam personalpolitik samt gemensamma satsningar för utbildning och kompetensutveckling.