sou · GRB36d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Utredningen kan inte se vare sig hygieniska eller tekniska skäl för förbud att slakta andra djurslag än renar och hägnat vilt i mobila slakterier och menar att regeringen bör verka för att undanröja av de juridiska otydligheterna i EU för sådana slakterier. Utredningen finner dock att mobila slakterier och gårdsnära slakterier bör ges samma förutsättningar för att minska djurtransporter. Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Utredningen bedömer att mobila slakterier bättre passar för en uppfödning där många djur slaktas , och finner att tids- åtgången för montering och demontering av ett mobilt slakteri gör det omöjligt att köra från gård till gård för att slakta få djur per gård. Kapacitetsbegränsningar och problem med hantering av spe- cifikt riskmaterial (SRM-material) gör att utredningens bedömning är att mobil slakt för nötkreatur inte är möjligt . För svin och fjäderfä bör däremot mobila slakterier passa bra. För får passar mobila slakterier, uppställda och dit uppfödare av lamm kan köra djuren själva, bättre. är små gårdsnära slakterier med gemensam ambulerande slakteripersonal i samarbete med central styckningsanläggning ett ekonomiskt mer lönsamt alternativ än mobila slakterier. En sådan struktur kan ge samma djurskyddsmässiga fördelar som ett mobilt slakteri. Utredningen anser att dessa alternativ måste få samma ekonomiska förutsättningar och menar att stöd, som vore önskvärt, inte skall vara kopplat till mobiliteten av slakteriet, utan till möjlig- het att korta tiden för djurtransporter. Många konsumenter upp- rörs av bilder på djurtransporter och vill att djur skall slaktas på gården. För dessa konsumenter borde en sådan slakt kunna innebära att köttet får ett mervärde. Utredningen bedömning är slutligen att mobila slakterier inte kan lösa problemet med långa djurtransporter, men att de kan bli ett bra alternativ där de är ekonomiskt lönsamma till stationära slakterier. Det är viktigt att det blir möjligt att godkänna mobila slakterier för andra djurslag än ren och hägnat vilt och att rege- ringen driver på i EU för så att mobila slakterier kan godkännas för bruk på samma villkor som de stationära. 7Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster Gränsöverskridande handel med levande djur sker främst till de länder som inte föder upp tillräckligt många djur för slakt i förhållande till den egna efterfrågan hos konsumenter, slakterier och livsmedelsindustri. Djurhandlare är viktiga aktörer vad gäller den gränsöverskridande handeln och har starka intressen i att denna bibehålls. Det finns också flera skäl; tradition, kultur, ekonomiska och sociala skäl till varför man hellre transporterar djur istället för kött. En mycket viktig förutsättning för att transportera djur över långa avstånd är att transportkostnaderna är så pass låga i förhållande till djurkropparnas värde. Utred- ningen bedömer att det inte finns några ekonomiska skäl för marknadsaktörerna att förhindra långa respektive onödiga djur- transporter eller vidta ett större djurskyddd. Det lidande som djuren utsätts för under transport har dock ett pris som näringen enligt utredningens bedömning skall bära fullt ut. Utredningen bedömer att det krävs kraftfulla åtgärder från sam- hällets sida för att styra bort från långa respektive onödiga djurtransporter. Utredningen bedömer vidare att exportbidraget på ett direkt sätt bidrar till långa respektive onödiga djurtransporter. Det är också viktigt att i ett avlångt land som skapa förutsättningar för att hålla nere transporttiden i så hög utsträckning som möjligt genom att antalet slakterier ökar. Djurtransporter bör beläggas med en avgift eller skatt. Frågan bör dock utredas vidare. Vidare förordar utredningen att exportbidragen för levande djur avskaffas helt. Det bör också ges möjlighet för uppfödare att få ekonomiskt stöd för åtgärder för att förbättra djurskyddet på gårdarna i samband med Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster transport till och från gårdarna genom bättre ramper med mera för på- och avlastning. Vidare bör det vara möjligt att bevilja förädlingsstöd till företag som vill utveckla produkter vars mer- värde består i att särskilda djurskyddshänsyn tagits. Marknads- föringsstöd bör kunna beviljas för organisationer som inför märkningssystem för köttprodukter från djur som inte transporterats långt. Det bör också vara möjligt att, med hän- visning till djurskyddsaspekterna, bevilja investeringsstöd till alternativa slakterisystem (mobila slakterier, slaktbodar med mera). Enligt utredningens direktiv ska utredningen särskilt utreda möj- ligheten att med ekonomiska åtgärder förändra transportmönstren. Utredningen skall också undersöka och föreslå åtgärder för att sti- mulera slakt av djur för konsumtion nära den plats där de föds upp. I samband med medlemskap i 1995 kom den svenska jordbrukssektorn att omfattas av EU:s gemensamma jordbruks- politik. Nedan redovisas några av de många marknadsregleringar på jordbruksområdet som direkt eller indirekt påverkar djuruppföda- res förutsättningar och marknadsstrukturen. Handelsvillkor och marknadsförutsättningar på jordbruksområdet regleras i EG-fördragets tredje del, i artikel 32 – 381. Det är för de flesta väl bekant att jordbruksområdet skiljer sig från övriga han- delsområden på så sätt att det är omgärdat av ett stort antal mark- nadsregleringar. Regleringarna syftar till att medverka till att vissa politiska mål på jordbruksområdet uppfylls2. EU:s gemensamma jordbrukspolitik (CAP – Common Agricultural Policy) utgör en stor del av EU:s verksamhetsområde och de jordbrukspolitiska marknadsinterventionerna tar en ansenlig del av EU:s budget i anspråk. uppgick den gemensamma jordbrukspolitikens budgetmässiga andel budgetutgifterna till 46 procent3. Jordbruks- sektorns totala andel är dock något större. Även andra ekonomiska åtgärder på jordbruksområdet, som till exempel insatser för att för- 1 EGT C 340, 10.11.1997, s. 145. 2 Se ovan. 3 Källa: Kommissionen. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster bättra den sociala och ekonomiska situationen inom vissa delar av jordbrukssektorn i EU, finansieras genom . Den gemensamma jordbrukspolitiken har varit och är föremål för omfattande diskussioner och reformer. 1992 genomfördes den så kallade MacSharry-reformen4 som syftade till att öka legitimiteten för den gemensamma jordbrukspolitiken hos medborgarna samt att långsiktigt minska de livsmedelslager och kostnader som den gemensamma jordbrukspolitiken stod för. Reformen innebar bland annat att EU lade om jordbrukspolitiken med en övergång från prisstöd (prisinterventioner) till ökat direktstöd till lantbrukarna och införde produktionsbegränsande åtgärder. Budgetreformen Agenda 2000 antogs med ett särskilt reformavsnitt om jordbruksområdet. Reformen, som till- kom som ett initiativ inför en utvidgning av EU, skall genomföras i två steg och omfattar jordbrukspolitiska åtgärder. Reformen, som skall vara fullt genomförd 2006, syftar bland annat till att långsik- tigt minska jordbrukssektorns kostnader med tanke på en före- stående utvidgning. Agenda 2000 innebär, på djursidan, en vidare utveckling av att minska prisinterventionerna till förmån för ökade direkta bidrag till djuruppfödarna. Stöd och bidrag utformas som ökade djur- och arealbidrag för att begränsa produktionen. Refor- men innebär också en förändring av de jordbrukspolitiska målen med ökad tonvikt på kvalitetsaspekter såsom miljöaspekter och regional utveckling. Det finns således ett relativt stort antal marknadsregleringarna inom den gemensamma jordbrukspolitiken varav somliga direkt påverkar animalieproduktionen i EU. Dessa utgörs av marknads- regleringar i form av marknadsinterventioner, bidrag och stöd. Dessutom tillkommer ett antal olika stödformer som utöver detta indirekt påverkar animalieproduktionen. Nedan ges en redovisning av de marknadsregleringar som berör levande djur samt några av de stödformer som påverkar animalieproduktionen i övrigt. Marknadsordningarna kan, grovt sett, indelas i två regleringsgrup- per som svarar mot olika grundläggande principer i den gemen- samma jordbrukspolitiken. Den ena gruppen utgörs av marknads- regleringar med syftet att skydda den interna marknaden och följer 4 Efter dåvarande kommissionären för jordbruksfrågor . Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster principen om gemenskapspreferens. Den andra gruppen utgörs av marknadsregleringar med pris- och produktionsstyrande effekter och följer principen om gemensamma marknader och priser. De förra avser att påverka handelsförutsättningarna för EU:s jord- bruksproducenter i handel med tredje land och de senare avser att påverka produktionsnivåerna inom EU. En tredje princip är den om gemensam finansiering. EU:s marknadsregleringar för animaliemarknaden berör inte alla lantbrukets djur. För denna utredning är inte heller alla former av stöd till animalieproduktionen av intresse. I vad som följer är det är främst stöd och bidrag för produktområdena nötkreaturs- och får/getuppfödning som berörs – och då med särskild tonvikt på de stöd och bidrag som kan påverka handel med levande djur på olika sätt. För levande grisar, hästar och fjäderfän betalas inga generella direktstöd i form av djurbidrag ut, varför dessa djurslag inte kom- mer att beröras närmare här.5 Bidrag och stöd betalas ut inom vissa bestämda ramar och kan vara helt eller delvis finansierade av EU. Alla pris- och marknads- stöd (inklusive direktbidragen) är helt finansierade av EU. Den gemensamma jordbrukspolitiken finansieras via EUGFJ.6 EU:s direktbidrag utbetalas enbart ut inom ramen för systemet med bidragskvoter. Enligt detta system tilldelas varje land en viss kvot av bidrag som begränsar den totala möjliga summan av bidrags- tagare eller bidrag. Kvoten omgärdas av ett antal mycket specifika kriterier och bestämmelser. De nationella kvoterna tilldelas efter förhandling mellan medlemsstaterna.7 Kvoterna är i princip base- rade på medlemsstaternas historiska produktion, men de är beslu- tade efter förhandlingar på högsta politiska nivå. Kvotsystemet syftar till att hålla nere produktionen och överträdelser av produk- tionsnivåerna hos medlemsstaterna kan leda till ekonomiska bestraffningar. De nationella myndigheterna kan också välja att fördela bidrag och stöd inom ramen för ett så kallat nationellt kuvert. Det natio- nella kuvertet, som följde av Agenda 2000-refomen, är en ekono- 5 Bidrag, till exempel för grisuppfödning, kan i vissa fall erhållas som stöd av regionalpolitiska skäl. 6 EUGJF: Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, instiftad genom förordning nr 25 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (EGT B 30 20.4.1962, s. 991) ändrad genom rådets förordning (EEG) nr 728/70 av om tilläggsbestämmelser för finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (EGT L 94, 28.4.1970, s. 9). 7 EG-fördraget, artikel 37. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster misk ram inom vilken medlemslandet kan välja mellan ett antal olika kriterier för att ge bidrag och stöd. Marknadsreglering är tvingande att tillämpa på samma sätt i alla medlemsstater. Det finns sålunda mycket litet utrymme för natio- nella särbestämmelser. I samband med reformbeslut öpp- nades dock möjligheten att medlemsstaterna får omfördela av direktstöden till miljö- och regionalstöd.8 I nuläget9 är det få länder som använder denna regel och då inte fullt ut. tillhör de länder som valt att inte utnyttja möjligheten till omfördelning. Gränsskyddet är ett ekonomiskt handelshinder i form av tull, som syftar till att skydda den inhemska produktionen mot import från tredje land. Tullarna regleras i en stor mängd olika rättsakter utifrån vilka länder, handelsorganisationer varor och underklasser av varugrupper som kommer ifråga. Vid import av levande djur tas det ut en tull som för vissa djur- slag baseras på det ekonomiska värdet av importen, värdetull, och för andra djurslag är det en kombination av värdetull och vikttull. För de generella tullsatserna10 vid import av levande djur tas endast en vikttull ut. Generellt för alla djurslag gäller att det inte tas ut någon tull vid import av avelsdjur. Förmånskvoter för import av levande djur innebär att vissa djur- slag kan importeras till EU med lägre tullsatser än vad som gäller generellt. Kommissionen lägger fram förslag om fördelning av för- månskvoter mellan medlemsstaterna grundade på historiska data från ländernas importstatistik. Beslut om fördelning av förmåns- kvoter fattas av ministerrådet. EU tillämpar två olika typer av kvo- ter för levande djur (främst och utnyttjar import- kvoten). Det finns dels kvoter inom avtalet mellan EU och län- derna i och dels kvoter inom ramen för det så kallade WTO-avtalet11. Kvoterna framgår av följande tabell: 8 Så kallad modulering. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster SOU 2003:6 EU:s importkvoter för levande djur Nötkreatur, 80– Nötkreatur, <80 kg Tjurar, kor och kvigor Unga handjur** Källa: Kommissionen. *För import av får anges kvoten i ton. **För uppfödning. EU beviljar exportbidrag till stöd vid export av vissa jordbruks- varor till tredje land. Exportbidrag regleras genom rådets förord- ning (EG) nr 1254/1999.12 Exportbidrag ges för flera olika jord- bruksprodukter, men vid export av levande djur utbetalas endast exportbidrag ut för nötkreatur. Exportbidragsnivåerna fastställs utifrån prisnivån i EU och på världsmarknaden, balanssituationen i EU och konkurrenssituatio- nen på viktiga marknader utanför EU. Bidrag för export av levande nötkreatur ingår som en del av marknadsregleringen för nötkött och regleras inte i särskilda kvoter för varje land, utan beviljas alla uppfödare i EU som ansöker och är berättigade till det. Export- bidraget för levande nötkreatur i nuläget13 redovisas enligt vad som följer i tabell 7.3. 12EGT L 160, 26.6.1999, s. 21, artikel 33. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster Exportbidrag för levande nötkreatur () Övriga djur (för uppfödning eller slakt), kor och tjurar Övriga djur (för uppfödning eller slakt), kvigor Källa: Kommissionen. Av följande uppställning framgår hur de totala exportbidragen för levande nötkreatur utvecklats i EU /99– 2000/01. EU:s exportbidrag för levande nötkreatur, miljoner euro –2001 Exportbidrag för levande djur, miljoner euro 2000/01* * är, som det tidigare angivits, med hänvisning till mul- och klövsjukeutbrottet inte repre- sentativt. Källa: Kommissionen. För de nötkreatur som exporteras betalas även slaktbidrag ut. En avgörande majoritet av exporten av levande nötkreatur till tredje land sker med exportbidrag. Största mottagare av export- bidrag är vars totala export av nötkreatur till tredje land uppgick till cirka 66 000 djur . Det land som hade den största exporten till tredje land av nötkreatur var , med drygt 116 000 exporterade djur. Av värdet för hela EU:s animalie- export (undantaget mejerivaror) så uppgick andelen levandedjurs- export till år 2000.14 Direktstöd regleras i rådets förordning 1259/99 av om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för 14 Källa: Kommissionens jordbruksstatistiska årsbok för ; European Union Directorate-General for Agriculture: Agriculture in Union, Statistical and Economic information 2001. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken.15 EU har också antagit ändringar i förordningen genom rådets för- ordning (EG) nr 1244/2001 av om ändring av för- ordning (EG) nr 1259/1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken.16 Med direktstöd avses ekono- miskt stöd som utbetalas direkt till den enskilde uppfödaren eller odlaren och som främst har funktionen av kompensation för sänkta prisstöd. Till direktstöden räknas areal- och djurbidrag. Bestämmelser om bidrag till nötkreatur regleras i rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av om den gemensamma orga- nisationen av marknaden för nötkött.17 Djurbidrag betalas till upp- födare med am- och dikor och handjur. Bidragsbeloppen är de samma över hela EU, men antalet bidragsrätter, det vill säga den rätt som uppfödaren måste ha för att få kvittera ut bidrag för sina djur, är kvoterat för varje medlemsland. Djurbidragen är avsedda att kompensera uppfödarna i EU för inkomstbortfallet till följd av sänkta stödpriser. Djurbidragen finansieras via EUGFJ. Djurbidrag, euro/djur –2003 *Bidraget utbetalas , i dock först efter slakt. Källa: Kommissionen. 15EGT L 160, 26.6.1999, s. 113. 16EGT L 173, 27.6.2001, s. 1. 17EGT L 160, 26.6.1999 s. 21. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster Exportbidragen har stadigt minskat i takt med att direktstöden ökat, som interventionspriserna genom Agenda 2000 skrivits ned. De totala kostnaderna för nötköttsektorn 2001 har ökat . Bidrag för får och lamm regleras i rådets förordning (EG) nr 2529/2001 av om den gemensamma organi- sationen av marknaden för får- och getkött.18 För får betalas bidrag per tacka. Inga bidrag ges vid slakt. Antal bidragsrätter fördelas per land. Bidragsrätter som inte utnyttjas förvaltas i en nationell reserv i varje medlemsland och möjlighet finns för uppfödare att överlåta eller upplåta bidragsrätter som de innehar. Från den nationella reserven fördelas bidragsrätterna särskilt till nytillkomna upp- födare, unga jordbrukare eller andra prioriterade uppfödare. För att minska utgifterna inom fårköttssektorn beslutade ministerrådet i samband med CAP-reformen att fastställa individuella tak för det antal bidragsrätter en uppfödare kan få. Nationella tak för antal bidragsrätter för får inom EU, 1000-tals Källa: Rådets förordning (EG) nr 2529/2001 bilaga I. beslutades om en ny rådsförordning för den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött och som trädde i kraft . Syftet är framförallt att förenkla, men också att göra stödformen mer förenlig med WTO- 18 EGT L 341, 22.12.2001, s. 3. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster I beslutet fastslås att tackbidrag skall betalas ut som ett årligt fast bidrag. Dessutom beslutades det om ett nationellt kuvert19 till respektive medlemsland. Respektive medlemsstat kan använda det nationella kuvertet särskilt till följande åtgärder: främja produktion som är viktig för den lokala ekonomin eller miljöskyddet, en generell ökning av tackbidraget, stöd till omstrukturering av uppfödarföretag eller utveckling av uppfödarorganisationer och arealersättning vilken skall beviljas per hektar foderareal som en uppfödare har tillgång till under det berörda kalenderåret. För grisar och hästar finns inga generella bidrag. Prisstöd kan ges tillsammans med gränsskydd. Prisstödet, som ges för kött, fungerar genom interventionssystem, det vill säga ett system för EU att gå emellan och reglera uppfödarnas priser. Då det inhemska priset i ett medlemsland sjunkit under en viss nivå av marknadspriset i EU och ligger under en viss nivå av interventionspriset, kan ett land begära att interventions- systemet öppnas. När interventionssystemet öppnats köper EU jordbruksprodukterna till ett visst bestämt pris. Bidrag kan också ges för privat lagring vid överproduktion. Eftersom det genom- snittliga marknadspriset fastställs först efter kalenderårets utgång kan det ske två förskottsutbetalningar där prognostiserade genom- snittliga marknadspris ligger till grund för delutbetalningar. EU:s bidrag och stöd till djuruppfödare beviljas genom de myn- digheter som varje regering utser att handlägga ärendena. 19 Med nationellt kuvert avses här del av resurs som av en medlemsstat inom vissa ramar själv kan disponera över hur den skall användas till olika stödåtgärder. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster 7.2Miljö- och regionalpolitik inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken Som tidigare nämnts finansieras den gemensamma jordbrukspoliti- ken solidariskt via jordbruksfonden (EUGJF), som är uppdelad i två delar. Den så kallade garantisektionen finansierar de av gemen- skapen beslutade marknadsregleringarna på det jordbrukspolitiska området. Den så kallade utvecklingssektionen finansierar struk- turella åtgärder på det jordbrukspolitiska området i form av stöd till exempelvis till mindre gynnade områden, vilka indelas i tre olika så kallade målområden. Vidare finansieras åtgärder inom struktur- och regionalpolitiken med the , som också finansierar motsvarande åtgärder inom andra områden. Vidare finns det en särskild fond som särskilt stö- der , , och , med hänvisning till att dessa länders BNP understiger av medel-BNP för EU. Den gemensamma finansieringen av landsbygdsutvecklande pro- grammen får sägas vara en liten utgiftspost inom den gemensamma jordbrukspolitiken. I tabell 7.7 nedan framgår landsbygdsutveck- lingens andel av den totala kostnaden för garantisektionen inom fonden: De nationella miljö- och landsbygdsprogrammen finansieras del- vis av EU:s fondmedel, delvis av medlemsstaterna själva. Det inne- bär att satsningarna på miljö- och landsbygdsutvecklande åtgärder kan skilja sig mellan olika länder i EU. Hur Agenda 2000 skall användas till miljö- och landsbygdsstöd regleras genom två olika förordningar. Dels genom rådets förordning (EG) nr 1257/99 av om stöd från Europeiska utvecklings- och garan- tifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar,20 dels en tillämpningsföreskrift. Den konkreta utformningen av program- men på nationell nivå utarbetas av varje medlemsstat utifrån de gemensamma riktlinjerna, men godkänns av kommissionen. 7.3Bidrag till djuruppfödning och livsmedelsproduktion i I handläggs ansökningar om stöd och bidrag av länsstyrel- serna i respektive län, som också utövar tillsyn och kontroll. 20 EGT L 160, 26.6.1999, s. 80. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster centrala administrationen och handläggningen av EU:s stöd och bidrag till jordbruket sköts av . Utnyttjade bidragsrätter med mera i för åren 1995–2003 åskådliggörs i tabellerna nedan. Bidragsrätter och belopp för 1995–2003 135 (tjurar), 108,7 (stutar) 144,9 135 (tjurar), 108,7 (stutar) 144,9 135 (tjurar), 108,7 (stutar) 144,9 160 (tjurar), 122 (stutar) 163 185 (tjurar), 136 (stutar) 182 SOU 2003:6 Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster 210 (tjurar), 150 (stutar) 200 210 (tjurar), 150 (stutar) 200 * Siffror är preliminära. Varje medlemsstat har dessutom tilldelats ett nationellt kuvert. Utbetalning får göras som ett djur- eller arealbaserat stöd. Från svensk sida är bestämt att man skall använda det nationella kuvertet som ett tillägg till slaktpremien. Två tredjedelar av beloppet ska tilldelas dem som fått slaktbidrag för kvigor. Resterande andel ska fördelas mellan dem som fått slaktbidrag för handjur. slaktades cirka 60 000 kvigor. Om 65 000 kvigor slaktas skulle det innebära ett tilläggsbelopp på /kviga. För handjur beräknas motsvarande tilläggsbelopp bli /handjur. Utnyttjandegraden av nationella taket 180 000 bidragsrätter för tackor låg 1995 på . uppgår den preliminärt till . Möjlighet finns också för uppfödare i så kallade mindre gynnade områden att få ett tilläggsbidrag utöver tackbidraget i syfte att sti- mulera produktion i områden med begränsade möjligheter till annan produktion. omfattade av de svenska ansökningarna bidrag för produktion i mindre gynnade områden. Det nationella kuvertet för fåruppfödning uppgår för till , per bidragsberättigad tacka. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster I finns det möjlighet att få ett antal stöd för miljö- och landsbygdsbefrämjande åtgärder.