sou · GRB3112d1 · 2004-01-01 00:00:00 — ... där säger dom att du ska göra så här och där fråga dom hur vi ska göra (s. 4). Folkhögskolans modell där man frågar vad studenterna vill göra tycker var en bra modell. Då fick man tänka själv och känna efter vad man vill göra. Men kunde det bli lite mycket av det goda i och med att det kunde ta väldigt att gå igenom allting. på folkhögskolan bodde utanför skol- an. Enligt fanns det mest externatboende elever på de allmän- na kurserna. Specialutbildningar som musik- och textillinje hade mest internatboende elever. De hade även nivåorienterade kurser. Nivåorienterad innebar att först testade de vilken nivå eleven befann sig på och sedan läste eleven med dem som befann sig på samma nivå. gillade detta eftersom hon med sina färska kunskaper från gymnasiet hamnade på toppnivå. När det gäller folkhögskolans lärare var mycket nöjd. Men det fanns en skugga över lärarkåren. berättar följande om en lärare: han var ju bra men jag fixa inte honom riktigt för att han sa så här och så här är det, och då kan inte jag säga emot när någon säger att så här är det, men han ville att man skulle diskutera med honom (s. 6). Det här borde alla få pröva! När avslutade kursen för sitt tredje gymnasieår flyttade hon från föräldrahemmet och sökte in till en ny kurs som gick ut på att introducera ämnet naturvetenskap för kvinnor. Skälet till att hon flyttade utan en fast inkomst var att och hennes mamma bråkade så till den grad att hon kände sig tvungen att flytta. Bråken berodde på att modern skaffat en ny sambo. Hon funderade ett tag på studielån men hon var för ung så det gick inte. Folkhögskolan försökte hjälpa till och diskutera fram en dispens med kommunens socialtjänst. De var emellertid benhårda, inga studier på socialbidrag. Istället bestämde hon sig för att vänta . Det kändes inte så farligt eftersom hon nu hade ett mål, hon visste vad hon ville. Perioden utanför folkhögskolan började med ett par månaders arbetslöshet. Hon gick till för att få pengar. Just var det mycket 19-åringar som var arbetslösa. Hon umgicks mycket med en jämnårig kamrat. fick hon praktikplats på en personalmatsal. När den nya kursen började flyttade till skolans internat. gillade att bo där men det som hon framförallt berättar om är en incident som inträffade och förstörde klimatet på skolan. Det hade kommit fram att ett antal elever missbrukade droger på skol- an. Dessa avstängdes och det blev ett herrans liv. När detta drama lugnade ner sig blev allt mycket bättre på skolan. När närmar sig slutet av utbildningsåret började hon fundera på vad hon skulle göra. En kompis gick skrivarlinje uppe i och inspirerade till att söka sig från hemorten till en teaterlinje på en annan folkhögskola. Jag hade inte varit ifrån hemstaden förut ... och jag tänkte att jag skulle göra det och det var ju jättehäftigt alltså ... och gjorde någonting som var jätteskoj liksom och spela teater och så där som jag ändå hållit på med ända sen jag var 12–13 ... ja, det var stort liksom (s. 10). Den teaterlinje hon blev antagen till var nästan bara praktiska studier. Det handlade mest om praktiska övningar på teatergolvet. tyckte att de hade ett speciellt kamratskap jämfört med den allmänna linjen. I början var det jättebra men sedan blev det alltmer intriger. menar att det var så många människor som ville synas och höras så folk försökte överrösta varandra. Då kan det snabbt bli fel. En annan viktig sak berättar om är att hon kände det som fruktansvärt jobbigt att lämna folkhögskolan. Det här borde alla få pröva! lämna så många som hon tyckte så mycket om. Hon fick separations- ångest inför avslutningen och efter. Det satt i ett bra tag. Hon hade inget annat mål för framtiden. När kom hem blev hon arbetslös en period och sedan fick hon en datorteksutbildning. Efter det arbetade hon som timanställd i kommunens skolkök. På den arbetsplatsen är hon kvar och hennes arbete består mest av att diska, portionera mat, stå i kassan eller breda smörgåsar. tycker det är ett ganska okay jobb men inget hon kan tänka sig för evigt. funderar hon på en högskoleutbildning. Det finns flera skäl till att hon vill det. Ett skäl är att det inte finns någon annan i hennes släkt som har det. Det skulle vara stort att bli den första. Ett annat skäl är att hon tror det kan påverka hennes son att läsa vidare. , men inte minst, tycker hon det är roligt att gå i skolan. Den mest konkreta utbildningsinriktning hon kommit på så här långt är socionom. Ankis berättelse präglas av en ung människas erfarenheter. Med ung avses att folkhögskolan kommer in direkt efter gymnasiet och har inte hunnit pröva på speciellt många sysselsättningar annat än skolgång. Folkhögskolan blir på så sätt en slags följd av gymnasiet. Ankis berättelse kan därmed inte måla upp speciellt stora kontraster mellan grundskola, gymnasium, arbetsliv, arbets- löshet och folkhögskolan om vi jämför med flera av de andra deltagarna. En annan detalj är att egentligen sökte en annan utbildning men blev ej antagen. På grundval av det fick folkhög- skolan duga. Folkhögskolan har därmed ingen given status i Ankis berättelse om hur hon påbörjade studierna. I studierna på folkhögskolan fick hon träffa andra människor som stöttade henne och hon fick ökat självförtroende. I Ankis berättelse finns det möjlighet att anknyta betydelsen av folkhög- skolans demokratiarbete till hennes självkänsla. Den allra viktigaste biten hon fick med sig var att hon själv accepterades och att hennes åsikter var viktiga. Hon berättar också engagerat om alla besluts- processer där hon fick vara med och tycka och besluta. I den processen bildas en del av Ankis nya självförtroende och hon använde det för att våga söka till teaterlinje på en folkhögskola annorstädes. Det var Ankis första resa utanför hemstaden. Det här borde alla få pröva! injen var en mycket givande och rolig tid och mycket annorlunda från de kurser hon prövat innan. Teater var en slags barndomsdröm som slog in. har alltid tyckt att det varit roligt att studera, även om hon inte skaffat sig några högre betyg. Hon räds därför inte att söka till högskola eller universitet. Men det som saknas är vetskap om vad hon vill bli. Detta är viktigt för och verkar hämma henne från att ta steget ut från det arbete hon har . En annan intressant aspekt är att hennes mamma berättade om fördelar med folkhögskola och var på så sätt den som rekryterade henne. bor själv i en liten lägenhet i en mindre kommun i Öster- götland. har fixat kaffe och jag har tagit med mig några färska bullar till intervjun. När vi sitter och fikar i hans soffgrupp berättar att han arbetar inom vårdsektorn . läste på folkhögskola . Han påpekar att alla minnen inte känns helt klara och han försöker rekonstruera sina minnen efterhand. har prövat olika sysselsättningar och utbildningar utan att finna någon tydlig mål- inriktning i livet. Detta har varit frustrerande men tycker han med utgångspunkt i sin mognad (som 30-åring) att han upptäckt något som kan bli hans framtid. Han funderar på att utbilda sig till socionom. Alla olika yrkeserfarenheter har givit honom insikten att han vill jobba med människor. Han berättar också att som aktiv har han en fallenhet till att vilja hjälpa människor. Så här uttrycker sig om studierna på folkhögskola. Jag måste säga att jag tycker att studierna (folkhögskola) har betytt mycket för mig ändå faktiskt, att förutan dom hade jag inte kunnat, nu har jag ändå studie ... vad heter det nu igen, vad heter det, behörighet heter det ja, till utbildning till högskolan och sen tycker man att man fortfarande har kontakt med vissa människor därifrån och det är lik- som man kan tänka tillbaka på den där miljön. Jag, jag är i stort sett positiv till den folkhögskoleutbildningen (s. 12). berättar att högskolebehörigheten, kamratskap och folk- högskolans miljö är de saker han minns . Han lägger också till att dessa minnen gör att han ställer sig positiv till folkhögskole- studier. Den första och sista meningen i citatet ovan var i samman- hanget något oväntade. Det ligger en underton av att det var inte så illa trots allt. Det visar sig att kommentarerna genereras av en Det här borde alla få pröva! jämförelse mellan komvux och folkhögskolan i fråga om det mest aktuella värdet för , dvs. behörighet till högskola. När avslutade så var hans yrkesintresse för framtiden att börja arbeta i en affär. Han sökte därför till gymnasi- ets 2-åriga handelslinje. Studietiden på gymnasieutbildningen för- längdes till befann sig i studier. Han kom också på att affärsarbete nog inte var något för honom. Via praktik i affärer hade han kommit till insikt att affärsbiträde var ett enformigt arbete med tråkiga arbetstider. Han kunde omöjligt tänka sig att fortsätta med den typen av arbete resten av livet. Han började därför fundera på något alternativ. har så långt han kan minnas tyckt om att läsa och han tycker allmänt att studier i skolmiljö är roligt. Han kom fram till att han ville läsa till lärare, åtminstone i brist på annat. Ett problem var dock att gymnasiebetyg inte räckte för att bli antagen till lärarprogrammet. I samband med att han funderade över detta mindes han att hans far hade läst på folkhögskola och flera av hans bekanta hade goda erfarenheter av traktens folkhögskola. bild av folkhögskole- studier var därför väldigt positiv och han sökte till folkhögskolan. hade inte fyllt när han påbörjade studierna. De flesta han mötte på folkhögskolan var lite äldre. Det första minns av att påbörja den allmänna linjen på folkhögskola var flytten hem- ifrån till internatet. Det var första gången han lämnade hemmet och han kom att bo på internat . Den kändes främmande och lite ensam. lärde han känna några andra elever och de bildade en studiegrupp som höll ihop . Just den biten var väldigt nöjd med. De umgicks mycket, pluggade tillsammans, fikade och pratade om allt och inget. på folkhögskolan övergav planen på att skaffa sig en lärarexamen. Ett skäl till det var att kom till insikt om att yrkesvalet inte var speciellt genomtänkt. Ett annat skäl var att han hade fått se baksidan av läraryrket. Med baksidan avser att det pratades mycket bakom ryggen på lärare. kom därför att tro att läraryrket var en ganska utsatt position. Efter den insikt- en kände han sig helt utan mål igen. på folkhögskolan har flyttat hem och pendlar med buss istället. Det här borde alla få pröva! Han berättar att han kunde spara så och så mycket pengar genom att pendla till folkhögskolan. Detta var viktigt eftersom han inte kunde tänka sig att ta studielån han läste upp sina betyg. Skälet var att: det här är ingen utbildning man kan bli något på, utan det är bara något som man läser in (s. 3). I förlängningen av det lägger till att när han söker till hög- skolan så kan han tänka sig att ta studielån. I citatet ovan gör en viktig distinktion. Med hjälp av ekonomiskt värde skiljer han mellan att läsa in en behörighet och att faktiskt läsa på hög- skolan. Folkhögskolans allmänna linje får därmed en speciell status. Det han minns speciellt av studietiden på folkhögskolan var att det var en lugn och avskild miljö. Det var avkopplande på många sätt och så fick man möjlighet att lära känna varandra. Den här aspekten med att de flesta studenter bor på skolan verkar ha uppskattat mest. Han deltog också i en eller två av de råd som fanns . är dock kritisk till att rådens funk- tion mest verkade vara till för syns skull. Det förekom diskussioner men det mesta var förutbestämt och i andra fall var det lärarna som bestämde. Det fanns en möjlighet till deltagande i ett forum men saknade konkreta effekter. En annan sak han minns är att det kunde vara svårt att få vara ensam. Eftersom man bodde så nära varandra kunde det bli en del konflikter och tjafs (s. 6). Enligt var det en hel del konflikter () innan man skulle sluta. Detta var framförallt första året. När blev och skulle lämna folkhögskolan kände han sig mycket osäker på vad han skulle göra. Han var arbetslös och tog sedan ett jobb som vaktmästare han funderade på vad han skulle göra. Han visste fortfarande inte mer om sin framtid. i folkhög- skolan hade han bara läst in engelska A så nu tänkte han läsa in B- nivån och historia på komvux. Han läste på komvux och konstaterar att: Det var ett helt annat tempo då än på folkhög- skolan (s. 8). Även om det blev jobbigare så lägger han till att man fick lite gjort, om man säger (s. 8). Här läser ytter- ligare i väntan på vad som skall hända . kom- mer in på en jämförelse mellan sina erfarenheter av komvux och folkhögskola. Det här borde alla få pröva! just det här att man bodde på skolan då och framför allt att dom flesta gjorde det också och man lärde känna människor liksom där, mera då än när man går på komvux, för då går man i skolan sen går man hem och sen äter man för sig själv, för så var det inte här ... man var tvungen och lära känna människor (s. 6). Vid den här tidpunkten var och hade fortfarande ingen aning om vad han ville göra. Nästa åtgärd blev att han bestämde sig för att utveckla sin kristna tro. Han flyttade till en annan stad och läste på en bibelskola. Ytterligare motiv till beslutet att flytta var att bibelskolan var ett tidsfördriv och ett sätt komma bort från hemorten. tyckte emellertid att studierna inte gav något och det året kändes bortkastat. kritik är framförallt riktad mot undervisningen som var frikyrkligt specialiserad. Den var för in- snöad och det saknades öppenhet och bredd. När kom hem fick han ett tips från en kamrat om att ett telecomföretag sökte folk i en grannkommun. fick anställning som säljare och trivdes ganska bra. Han pendlade med bil . Fördelen med det jobbet var enligt att: jag tyckte det var ett rätt skönt jobb ändå för när man kom hem så koppla man ju bort jobbet på något sätt och man lärde sig väl prata med människor (s. 10). började företaget gå dåligt och fick sluta. Då berättade hans mor att sökte extrafolk på hemorten. började en anställning där med viss tveksamhet. Den nya yrkesinriktningen fungerade bra och trivdes. såg han att ett företag inom vårdsektorn i en större grannkommun sökte folk. Hans sökte och fick anställning. Vid tiden för intervjun har arbetat där och han trivs ganska bra. berättelse orienteras av en intrig som handlar om sökande efter en meningsfull sysselsättning, en målinriktning. Om jag hår- drar intrigen förefaller den orienteras av en idealbild som anger att han vill finna något som är rätt för just honom och för resten av livet. Saknaden av ett konkret mål har varit frustrerande och i viss mån förlamande för . Han har emellertid tagit sig fram genom olika typer av sysselsättning i väntan på den stora insikten. På vägen har han vunnit erfarenheter. Det här borde alla få pröva! visar upp en bild av yrkeslivets meritering som inte speci- fikt är knuten till vare sig studier eller folkhögskola. Under detta ligger dock en obeveklig referenspunkt som han burit sedan ton- åren. Han måste hitta rätt yrke och där skall han stanna hela livet. Denna referenspunkt som fenomen är intressant. Hur kom den till och vad gör den där förutom att skapa någon form av handlings- förlamning? har emellertid en målbild börjat klarna och väntar bara på att han skall känna (få bekräftat) att det är rätt. I episoden om folkhögskolans betydelse för berättade han om den sociala gemenskapen, den speciella lugna och natur- sköna miljön men också om att det trots allt var ganska bra? I kontrast till de flesta andra antyder kanske att det inte var så bra eller inte kan förväntas vara så bra. Vad menar han med den tonen? Är det kanske bara ett sätt att tala (en lagom gnällighet som ett kulturellt uttryck)? Är det en jämförelse mellan komvux och folkhögskolestudier på värdebas som skapar den tonen? Jag tror att det sistnämnda är det rimligaste svaret. Folkhögskolan gav inte några större intryck i jämförelse med flera andra deltagare. Ett skäl till det är att han antyder att han mest umgicks med en mindre grupp i hans egen ålder. De var gym- nasister som skulle komplettera sina betyg och det kanske inte var så speciellt. berättar några rader om av ensamhet och främlingskap på folkhögskolan. Som tonåring passade han inte in på ett självklart sätt. Utifrån ett rekonstruerat perspektiv på värde kan syn på den allmänna linjen innebära att det egent- ligen handlade om något som inte var tillräckligt bra. Därför tillskrivs det inte något riktigt värde i berättelse. Ett riktigt värde är däremot en yrkesinriktad högskoleutbildning. Utbildning- en på folkhögskola har därför inte så hög status. Han nämner också att på komvux gick det som inte har något direkt värde fortare, man fick mycket gjort. Ett intressant spår är att berättar om att anhöriga och kompisar har läst på folkhögskola. När han funderade på studier fick han mycket positiv information om folkhögskolan från dem. Den informella informationskanalen kanske är en viktig rekryterings- väg till folkhögskola? Det här borde alla få pröva! träffar jag på ett kafé i en mindre stad i . Hon har familj och bor i . Hon studerar i ett yrkesprogram på en högskola men är barnledig. är mycket nöjd med tillvaron . Hon tycker att livet känns tryggt med goda framtidsutsikter. är en mycket duktig berättare och beskriv- er målande att folkhögskoleutbildningen har betytt mycket för henne. Det mest värdefulla minnet från folkhögskolan i berättelse handlar om att hon fick förverkliga ett intresse som hon burit sedan barnsben, nämligen att läsa på teaterlinje. Förverklig- andet satte igång starka processer och vidgade hennes perspektiv på sig själv och omvärlden. uttrycker det så här: Det betydde mycket känslomässigt även om, även om jag tyckte att jag lämnades lite därhän sen när det var slut, så betyder det jättemycket känslomässigt för att det var, alltså jag utvecklades väldigt mycket under det året (s. 16). Teaterskolning innebar att våga uttrycka och visa upp känslor inför andra. Förmågan att våga uppträda var en mycket viktig kompetens hon fick med sig. En annan aspekt som också har att göra med uppträdande är körsång. innan jag gick på folkhögskola så var jag rätt skraj för att någon skulle höra mig, men från det att jag gick där så tycker jag ... jag har inte alls såna skrupler, jag tycker det är roligt och sjunga solo och så, fortfarande .. och det var ju verkligen något som lossnade under det året (s. 17). En intressant sida av den betydelse tillskriver studierna var att något inom henne lossnade, dvs. som om det tidigare suttit fast. Hon upplevde att tidigare var det något som hindrade henne och sedan lossnade det och kan hon ge det fritt uttryck. tyckte att var en tråkig tid. Dels var den klass hon gick i otrevlig med många inslag av pennalism, dels var det mest tråkiga ämnen. Tillsammans med en kompis fantiserade hon ibland om att rymma till ett bättre liv. berättar att upp- levelserna under sista år troligen berodde på att hon Det här borde alla få pröva! hade svårt att passa in i tonårstidens grupptryck och förväntningar. såg fram mot gymnasietiden. En intressant sida i berättelse är att när hon kommer till val av gymnasieutbildning så finns uppenbarligen möjligheten att välja en 2-årig utbildning som låg relativt nära hennes stora intresse för teater. Istället väljer hon den humanistiska linjen med motivet att den var treårig. Här förefaller det som hon visar upp både en avig, ungdomlig och konstnärlig sida tillsammans med en rationell kalkyl om framtida värde. egen förklaring till detta var att: ... utifrån att jag hade ganska bra betyg och så där, då ska man ... då ska man gå nåt treårigt eller fyraårigt. Tvåårigt gick man om man inte hade så bra betyg, eller var väldigt skoltrött (s. 3). Valet av utbildningstid och inriktning förefaller således orienteras av en allmän sorterande norm snarare än eget intresse. Det enda som motiverade humanistisk inriktning utifrån eget intresse var att få läsa språk. tappar intresset för skolan och hennes betyg blir ganska medelmåttiga. är inte nöjd med sin tid på gymnasiet men vill inte gå in på vad som hände. När hon närmade sig slutet av gymnasietiden börjar hon känna en viss ångest för att hon måste ta beslut om sin framtid. skulle hon bli vuxen och föräldrarnas skyddsnät skulle avvecklas. I den här fasen i livet är väldigt medveten om att hon förväntas ta näst intill livsavgörande beslut som känner att hon inte klarar av det. Oförmågan att hantera frågan, förvirring- en och den påföljande frustrationen leder till slut till att hon börjar orientera sig efter vad som kan vara meningsfullt i stunden istället. Efter att ha praktiserat inom vården under en termin bestämde sig och några kompisar för att pröva livet som universitets- student i . berättar att de sökte till psykologi, fristående kurs, och att det var en rolig tid. De hade emellertid lite svårt att koncentrera sig på studierna eftersom universitetslivet medförde många nya intryck på många olika plan. Dessutom var studiesättet eller undervisningsformen allt annat än intressant. Som för att förklara sina alternativa intressen uttrycker sig så här om studiesättet: Det här borde alla få pröva! ... ja, så att ha föreläsningar ibland och sen så bara ha tentor utifrån en eller några böcker, tjocka, som man skall proppa in i skallen och sen så redovisa ... det tycker jag är ett torftigt sätt att studera (s. 4). berättar att hon tappade lusten till akademiska studier efter det. Efter kursen började arbeta inom vården i sin hemstad igen. malde tankarna i huvudet om att hon måste hitta den rätta vägen eller sysselsättningen. beskriv- er den här perioden som en mycket förvirrande period. Hon kände det som hon borde läsa något ordentligt program på högskola men hade hon tappat intresset för det. Det var också svårt att få något annat jobb än kortare vikariat eller timanställningar. I den här situationen kommer hon plötsligt på att hon skall söka till folk- högskola. berättar att en lust efter en rolig och kreativ utbildning steg inom henne. Kanske uppstod lusten som ett svar på känslan av nödvändighet omkring den tråkiga akademiska vägen. Hon sökte olika skrivarkurser och teaterlinjer på flera olika folk- högskolor och blev antagen till en skola i . Det första säger som sin folkhögskoleutbildning var: och det var ett fantastiskt år, det var otroligt roligt och intensivt ... ja det var väldigt intensivt, så det var tufft att komma hem igen efter en sån utbildning.. och sitta i sin gamla lägenhet igen (s. 6). första dag på folkhögskolans internat präglades av spänn- ing och ångest. Hon kände sig osäker på vad som skulle komma att hända och dessutom verkade hennes rumskamrat vara djävligt jobbig. Men så släppte allt och hon kände att hon hamnat helt rätt. Berättelsen om undervisningen är uppdelad i två olika spår med teater och andra ämnen. berättar att klassens motivation för de andra ämnena var väldigt låg och det var många som inte ens gick dit. Hon uttrycker det som låg moral. Här upptäcker att hon hade någon form av ansvarskänsla som flera andra saknade. Det kändes viktigt att göra det rätta och hon engagerade sig mer än de flesta för de ämnen som inte var så intressanta. En stor del av teaterundervisningen gick ut på att träna bort låsningar i rörelse- mönster och röst. Detta var en både utvecklande och jobbig del för . Mycket gamla känslor och olösta konflikter kom upp till ytan utan att någon lärare eller kamrat fångade upp dem. När vi pratar om extra aktiviteter berättar att det i klassen var ett ganska litet intresse för något Det här borde alla få pröva! annat än deras egen verksamhet. Klassråd och stormöten var få intresserade av. De var där för att agera och sjunga och inte sitta på möten. Genom elevhemmen lärde känna många andra elever från olika kurser. Det blev en naturlig konsekvens eftersom man delade kök och TV-rum på internatet. Hon säger att annars var vi nog rätt dåliga på att umgås över kursgränserna (s. 10). En sak minns tydligt från tiden på folkhögskolan är diskussionen om skolan var alkoholfri eller inte.