sou · GRB391d2 · 2004-01-01 00:00:00 — På arbetet finns både anslutning och support, vilket är svårt att klara på egen hand för t.ex. LO-medlemmar och personer som lämnat arbetslivet av åldersskäl. Även om tillgång till dator och Internet är bättre bland de generationer som går i pen- sion kommer det under minst att finnas en stor grupp äldre som varken har persondator, Internet-uppkoppling eller IT-kunnande. Vilka nya teknologier som kommer är svårt att förutse, men det är möjligt att spridningen av dessa kommer att drivas av samma krafter som drivit IT-utvecklingen och indirekt skapar betydande ålders- och kohortskillnader. Resultat från de undersökningar av medievanor som vid gjort sedan mitten av 1990- talet bekräftar denna bild (se t.ex. 2003). Det är de yngre, de högutbildade och de högre tjänstemännen som i större utsträckning än andra i det svenska samhället skaffat datorer och kopplat upp sig på Internet. Bland äldre personer har utjämningen mellan arbetare och akademiker inte heller gått lika fort som bland personer . Bland arbetare i åldern 65 har internetinnehavet ökat från år , medan andelen bland personer i åldern 15 ökade från knappt en fjärdedel till drygt två tredjedelar. Bland högre akademiker i åldern 65 ökade andelen internetinnehavare från drygt en fjärdedel till drygt hälften . Här, som i annan tillgänglig statistik inom området, har inga personer tillfrågats. På vårt uppdrag frågade de svarande som uppgav att de inte använder Internet om skälen till detta (se rapport i bilagedel B). Resultaten ger en varierad bild, där skälen i grunden inte skiljer sig så mycket åt bland personer (antalet icke-användare var så litet i åldersgruppen 15 att dessa inte tas upp här). En uttalad ovilja att använda Internet och ett uttalat ointresse för ny teknik gick att se bland icke-användarna oavsett ålder. I den äldsta gruppen svarande uppgav relativt få ekonomiska skäl, medan dessa var viktigare för personer . Relativt små andelar uppgav att de behövde hjälp för att använda Internet men saknade stöd. Varför använder du inte Internet? Andel icke-användare i procent Vet inte vad jag skall ha det till Behöver hjälp men har inget stöd Inte intresserad av ny teknik Vill inte använda Internet Källa: (se bilagedel B). Även inom vård- och omsorgsområdet har möjligheterna ökat att utveckla och tillämpa nya tekniska lösningar. Flera olika lösningar har prövats , bl.a. för att skapa smarta hem där olika apparater kan kommunicera med varandra i ett internt nät- verk, automatiska övervakningstjänster, möten mellan patienter och vårdpersonal på distans samt tillgång till egenvårdsstöd. I en rapport från presenteras exempel på dessa tjänster (2003). Dessutom listas ett flertal förtjänster med dessa lösningar för äldre människor, deras anhöriga och för vårdgivare. Det handlar bl.a. om ökade möjligheter till självständig- het och frihet för individen genom möjligheter att bo kvar i det tidigare hemmet och själv utföra egenvård, men också om ökad trygghet och kontroll över vården och omsorgen för äldre män- niskor och deras anhöriga. För vårdgivare handlar det bl.a. om administrativa vinster, bättre förutsättningar att följa upp och kvalitetssäkra olika vårdtjänster samt effektivare resursfördelning. Det finns dock även risker med tekniken. Flera av dessa gäller säkerhets- och sekretessfrågor, men också risker för att hemmiljön alltmer förvandlas till en vårdavdelning i miniatyr och för att tek- niken används för att ersätta närvaron av vårdpersonal i stället för att frigöra tid så att vårdpersonalen kan ge mer personlig omvård- nad. konstaterar, i den rapport om framtidens anhörigomsorg som myndigheten utarbetat på vårt uppdrag, att teknikutvecklingen i alltför liten utsträckning har diskuteras utifrån de anhörigas perspektiv (se bilagedel C). Detta kan te sig märkligt, med tanke på vilken central roll anhöriga spelar för att möjliggöra kvarboendet och vården i hemmet. Många av de hjälp- medel som utvecklats innebär dock ett indirekt stöd till de anhöriga, genom att de underlättar vården och omsorgen om vård- tagaren. I rapporten beskrivs ett utvecklingsprojekt, där modern teknik har använts för att ge information, utbildning och stöd som kan underlätta för anhöriga att ha kontakt med vårdpersonal och andra anhöriga i samma situation. Erfarenheterna från detta projekt pekar i riktning mot att man med modern kan underlätta åtskilligt för de anhöriga, framför allt genom att stärka deras sociala nätverk. Den ofta förekommande ensamhetskänslan bland anhöriga som vårdar, liksom behovet av att kunna fråga någon till råds eller att byta erfarenheter i vårdarrollen, kunde med hjälp av denna teknik tillgodoses. Att nya tekniska lösningar kan medföra etiska dilemman har uppmärksammats i olika sammanhang. Ett par frågor som har dis- kuterats är personlig integritet vid bildbaserad övervakning av äldre människor med demenssjukdom och riskerna för icke avsedda effekter av tekniken. Det har också framförts farhågor för att sociala perspektiv kommer i skymundan när tekniska system som enbart tar hänsyn till objektiva och mätbara data införs. Etikern har föreslagit att det bör inrättas etiska nämnder som kan bevaka användningen av tekniska lösningar i demens- vården (Holbye 2003). Vad menar vi här med äldre? I huvudsak avses personer som är 65 och äldre eftersom arbetslivet än så länge erbjuder särskilda möjligheter att komma i kontakt med ny teknik. Hur förhåller sig inriktningen till nationella mål inom andra politikområden och statliga myndigheters ansvar? Mål för de insatser som staten gör när det gäller teknikutvecklingen finns inom flera olika politikområden, bl.a. näringslivspolitiken och forskningspolitiken. I skolpolitiken och ungdomspolitiken finns det delmål som gäller barns och ungdomars möjligheter att använda ny teknik, särskilt inom IT-området. Något mål eller delmål som särskilt avser äldre personers roll i utvecklingen av ny teknik finns dock inte. Inom ramen för regeringens Äldreprojekt stöddes flera projekt som främjade äldre personers tillgång till främst IT. Några fortsatta statliga insatser har inte gjorts sedan avslutades. Vilka är hindren för att stärka utvecklingen av ny teknik för äldre människor? Vi ser två grupper av hinder: dels attityder till åldrandet och äldre människor, dels brist på stöd för att skapa en utveckling som kan ge livskvalitetsvinster för enskilda människor, ekonomiska vinster för företag och kanske även minskade eller uppskjutna behov av offentliga tjänster för service och stöd (se rapport av m.fl. i bilagedel B). levererades patienttvättningsmaskiner till ålder- domshemmen genom landstingens inköpscentraler. Pattienttvätt- ningsmaskinen var mobil och utrustad med en uppsättning slangar, munstycken, tvättlappar, en hink för smutsvatten och en hink för avföring. Den äldre personen placerades på en sadel i mitten av maskinen, elektriciteten slogs på och patienten tvättades och sköljdes automatiskt. Varken patienten eller vårdgivaren behövde göra något mer än att låta maskinen göra sitt jobb. Synen på patienten såväl som på vårdgivaren var att de var synnerligen pas- siva i sitt förhållande till tekniken. vill vi gärna tro att vi lagt detta bakom oss. Visserligen skulle de som planerar äldres livs- miljöer knappast konstruera patienttvättningsmaskiner, men hur ser de på äldre teknikanvändare? Betraktas de som objekt eller subjekt i teknikutvecklingsprocessen? Berättelsen om patienttvättningsmaskinen visar att bilden av teknikanvändaren förändras och att det är den bilden som formar hur tekniken organiseras och hur de olika systemen och produkterna kommer att se ut. När patienttvättningsmaskinen ut- vecklades betraktades tekniken som huvudaktör och användaren som en mer eller mindre passiv aktör. är medvetenheten om användarens roll större. Så kräver t.ex. aktiveringen av ett trygg- hetslarm en aktiv användare annars händer inget. Det är alltså viktigt att synliggöra föreställningar om användare. kommande föreställning är att tekniken är hård och oföränderlig, möjligen anpassningsbar, och att människor är mjuka och i högsta grad anpassningsbara. Empirisk forskning visar dock att det mycket väl kan vara tvärtemot, dvs. att människor är tämligen svårföränderliga. Även är attityder grundläggande hinder för utveckling av teknik som kan locka äldre människor till användning. Äldre män- niskor måste betraktas som kompetenta medborgare och respekte- rade kunder och konsumenter inom teknikområdet. De ska inte bemötas med någon annan attityd än att de själva kan förstå sina egna behov och själva som subjekt, inte som objekt vara del- aktiga i innovationsprocesserna. motverkar diskriminering, okunskap och osynliggörande av äldre innovationsprocesser inom teknikområdet. Därmed bibehålls föreställningar om äldre som passiva och behövande mottagare, rent av som offer för ny teknik, som måste tas om hand och som dessutom är ovana och rädda för ny teknik och som har bristande kompetens. Detta i sin tur mot- verkar en teknikutveckling som kan komma äldre till godo. Möjligheterna att förändra dessa attityder är kopplade till prak- tisk handling. Mot bakgrund av de tekniska möjligheter som står till buds i form av kompetens, vana och resurser och den fram- gångsrika samhällsutveckling som bidragit till att så många svenska medborgare lever så länge, finns det skäl att i grunden se positivt på möjligheter inom området. med denna positiva grundsyn finns en kluvenhet inför de problem som tekniken skapar och en otålighet inför de trögheter som motverkar möjligheterna att tillgodose äldres efterfrågan på bra teknik. Problemen kan sammanfattas i följande frågor: Varför osynliggörs stora grupper av äldre i statistik och annan kunskapsframtagning som har med teknikinnehav och teknikanvändning att göra? Varför har inte de äldre själva tolkningsföreträde när det gäller sina behov av teknik och krav på teknik? Varför är inte svenska företag mer marknads- inriktade på denna växande grupp av äldre kunder och konsumen- ter? Det finns också flera konkreta hinder för utveckling av teknik för äldre användare. Staten har ett särskilt ansvar att skapa god till- gänglighet till offentliga organs webbplatser genom bättre gräns- snitt. Inom detta område pågår det europeiska projekt som kan bidra med viktiga kunskaper att omsätta i praktiken. Det gäller bl.a. projekt som syftar till bättre gränssnitt inom ramen för eEurope och Web Accesssibility Initiative (tillgänglighet för funktions- hindrade). Andra konkreta hinder gäller stöd till utvecklingsarbete. saknas det stöd till framväxten av nya företag som arbetar med att utveckla teknik för äldre människor. Ett sätt att stödja etableringen av nya företag är att inrätta en s.k. inkubator. En inkubator är en organisation som kan främja tillväxt av teknikföretag utifrån uppfinningsförmåga, riskkapital, forskning och samhällets gemen- samma resurser. Idén om affärsmässiga inkubatorer har sin grund i tanken om att samarbete mellan uppfinningsförmåga, riskkapital, forskning och samhällets kollektiva resurser på ett mer effektivt sätt kan göra innovationer och produktutveckling marknadsmässigt framgångsrika. En inkubator behöver utvecklas i skydd av detta samarbete till dess att den är så pass konkurrenskraftig att den kan fungera oberoende av detta stöd dvs. kan fungera på den öppna marknaden (ordet inkubator är i detta sammanhang hämtat från engelskan, där det också kan betyda kuvös). Man kan skilja mellan formella och informella inkubatorer. Formella inkubatorer finan- sieras av regeringen. Exempel på sådana är Teknikhöjden i , som är ett samarbete mellan och univer- sitet i syfte att etablera IKT-företag (företag inom informations- och kommunikationsteknik), och i med inriktning på medicinsk teknik. Informella inkubatorer är utveckling av nya företag utan att det var planerat så från början, ofta ur skyddade laboratorier inom större företag. Ett exempel är som när man inriktade sin verksamhet mot civila marknader kom att utveckla oljetrycksmätare till oljeplattformar och fartyg. har analyserat förutsättningar för att utveckla marknaden för IT-lösningar inom vården och om- sorgen om äldre människor (2003). Den utveckling som skett inom området har i stor utsträckning drivits av fri- stående eldsjälar inom vården eller bland teknikleverantörerna. Ofta har det handlat om isolerade projekt som blivit ofullständigt utvärderade. De möjligheter som tekniken erbjuder för effek- tivisering har inte heller alltid fullt ut tagits till vara. Generella orsaker till den långsamma utvecklingstakten är bristande dialog mellan leverantörer och vårdgivare, men också vårdsektorns komplexa organisation och IT-system som ofta är svåra att förena med nya tekniska lösningar. En slutsats är, enligt , att vården och omsorgen behöver delta mer aktivt i utvecklingen av nya Vården och omsorgen måste också bli en tydligare beställare, om fler svenska leverantörer ska inrikta sig på denna sektor. tycks det dock finnas en Moment 22-situation: leverantörer är ovilliga att utveckla tekniken innan de ser att någon vill betala för produkterna, och vården och omsorgen har svårt att formulera sina önskemål innan det finns ett utbud av lyckade exempel att utgå från. Institutet pekar på att statligt stöd till genomtänkta och storskaliga försöksprojekt skulle kunna vara ett sätt att bryta detta dilemma. är i sin rapport om framtidens anhörigomsorg inne på liknande tankar. Av rapporten framgår att det i ett fram- tidsperspektiv finns många spännande möjligheter att utveckla anhörigstödet med hjälp av ny teknik, och att det vore önskvärt att anhörigas behov av stöd i olika former över huvud taget kan bidra till utvecklingen av ny teknik i anslutning till vård och omsorg om äldre människor (se bilagedel C). konstaterar dock att det är osäkert om teknikutvecklingen kommer att fortgå av egen kraft eller med kommersiella drivkrafter. I den offentliga vården ser man ofta inte de möjligheter som teknikutvecklingen ger. Än mindre är man beredd att ta kostnaderna för denna ut- veckling. Det saknas också stöd till arenor och aktörer som kan bidra till ökad kännedom om och spridning av ny teknik till äldre män- niskor. Även om andelen äldre personer som har tillgång till och använder IT ökar så är det troligt att många personer i 50- och 60-årsåldrarna, som inte lärt sig använda IT i arbetslivet, kan komma att fortsätta att stå utanför viktiga delar av informations- samhället . har inte minst pensionärsorganisationer, studieförbund och bibliotek spelat en viktig roll i introduktionen av äldre personer i ny informations- teknik. De återkommande Seniorsurfarna har också givit detta arbete massmedialt genomslag. Seniorsurf deltog 550 bibliotek. Intresset för dessa arrangemang är stort och anmälnings- listorna blir ofta snabbt fulltecknade. Många äldre lär sig också IT genom de datacirklar som studieförbunden arrangerar. arrangerades omkring 20 000 sådana cirklar med 150 000 medlem- mar. Uppgifter om deltagarnas ålder saknas dock. har gjort en bedömning av vilka åtgärder som bör vidtas för att främja ökad IT-användning bland äldre (SOU 2002:15). I första hand bör insatser för att introducera så många som möjligt till tekniken och dess möjligheter komma i I andra hand bör det handla om att ge bidrag till utbildning och främja utvecklingen av enklare gränssnitt. Först i tredje hand bör det bli aktuellt att ge bidrag till anskaffning och support. Utifrån denna prioritering föreslår rapportförfattarna att särskilda stimulansmedel ställs till förfogande för utbildningssatsningar och försöksverksamheter som stimulerar till användning av IT. De äldre bör vara en viktig målgrupp, men aktiviteterna ska kunna omfatta alla. Sökande ska i första hand vara folkbibliotek, men även för- eningar som t.ex. pensionärs- och invandrarorganisationer ska kunna komma i fråga. Stimulansmedlen föreslås utgå för att därefter utvärderas. föreslås fördela stimulansmedlen. När det gäller de båda senare punkterna i listan ovan innebär förslagen i rapporten att bör undersöka förutsättningar för att initiera ett utvecklingsprojekt riktat mot äldres IT-användning och att vara beredda att åter- komma med förslag om avdrag i inkomstbeskattningen för inköp av hemdatorer. Ny teknik och nya massmedier introduceras ofta i kulturlivet. Ett aktuellt exempel är digitaliseringen av radio- och TV-sänd- ningar. Ett annat, mer speciellt exempel är dagens talböcker som i stor utsträckning lånas ut till många äldre på biblioteken. kommer dessa att läsas in på i stället för på kassett. Det är angeläget att biblioteken har möjligheter att introducera lån- tagare även i denna nya teknik, t.ex. genom att låna ut utrustning . Användningsområden i t.ex. boendemiljön och trafiksystem, där den enskilde själv beställer och betalar resor med hjälp av IT eller smarta kort, kan också bidra starkt till ökad användning av ny teknik bland äldre människor. Det visar bl.a. resultat från den första projektperiod när den s.k. flexlinjen prövades i en stadsdel (Flexibla servicelinjer i , se även 2002). Var fjärde resenär boka- de automatiskt sina resor med de IT-baserade lösningar som fannstalsvar eller kortläsare trots att medelåldern var . Eftersom användningen av teknik här är direkt kopplad till någonting som den enskilde upplever som konkret och meningsfullt kan det om det görs på ett pedagogiskt och respektfullt sätt utgöra en god form av introduktion till ny teknik. Hur bråttom är det att undanröja hindren och vilka är riskerna om detta inte lyckas? Det behövs snabba åtgärder för att långsiktiga vinster ska bli möjliga för enskilda individer, företag och offentliga aktörer. En fortsatt utveckling och användning av ny teknik utan hänsyn till äldre personer kan leda till betydande risker att dessa får sämre till- gång till olika typer av service. Detta kan försämra möjligheterna att uppnå självständighet och delaktighet, och både direkt och indirekt leda till ökade uppgifter för äldreomsorgen. Vilka indikatorer kan användas för att följa förändringar och vilka är möjligheterna att arbeta med mätbara delmål? Det finns ett visst statistiskt underlag , men användbarheten av detta begränsas bl.a. av åldersgränser vid t.ex. 74 eller . Mätbara delmål kan följaktligen formuleras när det gäller tillgång till och användning av olika former av teknik bland yngre äldre men inte bland alla äldre människor. Att följa upp hur företag och andra ser på äldre personer som användare av teknik och i vilken utsträckning äldre personer inkluderas i produktutveckling är ännu svårare. Ett eventuellt del- mål som avser detta kräver speciella undersökningar för att bli uppföljningsbart. 5.3.3Förslag till åtgärder (nr. Insamlandet av offentlig statistik om tillgång till och användning av teknik bör förbättras så att diskriminerande urval och den osam- manhängande bilden av äldres situation undanröjs. Ett viktigt led i detta är att påverka det europeiska förslaget som övre åldersgräns i EU-gemensamma undersökningar av individers IT- användning. Även i bör, som redan nämnts under inrikt- ning 5, de övre åldersgränserna tas bort i den offentligt finansierade statistikinsamlingen. Kunskapen om äldre teknikanvändare och teknikanvändning hos deras anhöriga eller närstående bör synliggöras och förbättras genom ökad forskning om äldre människors vardagsliv och teknik- användning samt om teknikens roll i samband med åldrandet. Dessa frågor bör också ses i förhållande till människors teknik- användning under hela livsloppet. Varken frågorna eller svaren kan vara föremål enbart för en utpekad forskningsinriktning. Därför bör tvärvetenskapliga initiativ och samarbete mellan tekniska, sam- hällsvetenskapliga och medicinska forskare uppmuntras. Här har forskningsfinansiärer med uppdrag att bedriva forskning och ut- veckling om äldre och teknik ett viktigt ansvar. Regeringen bör överväga förutsättningarna för att få till stånd en innovationsprocess som har plats för äldre teknikanvändare – och deras anhöriga eller närstående – och som motverkar de trögheter som hindrar företag från att möta en oexploaterad efterfrågan på användbara och ändamålsenliga produkter och tjänster för dessa. I detta sammanhang bör möjligheterna att starta en s.k. inkubator övervägas, dvs. en organisation som kan främja tillväxt av teknik- företag utifrån uppfinningsförmåga, riskkapital, forskning och samhällets gemensamma resurser. Sådana inkubatorer finns redan för andra former av teknikutveckling. Här skulle en inkubator med hjälp av framstående experter från olika områden kunna utveckla kunskaper och skaffa praktiska erfarenheter av teknikutveckling för äldre människor. Syftet skulle vara att förstärka och etablera en utveckling som bygger på äldre människor som subjekt i innova- tionsprocessen och den drivkraft som deras efterfrågan på tekniska produkter kan utgöra. Regeringen bör också stödja utbildningsinsatser i samverkan mellan näringsliv och etablerade utbildningar. Möjligheterna att genom- föra en husesyn avseende den teknik som äldre människor fak- tiskt använder i sina hem – både enskilda produkter och system – bör ses över i syfte att visa vilken efterfrågan på produkter och tjänster som finns i praktiken och i vilken utsträckning det finns eller saknas leverantörer till denna marknad. En sådan inventering bör kombineras med en strategi för att medvetande- göra näringslivet om denna potentiella marknad. De roller och strategier varigenom äldre själva får och försöker få tillgång till ny teknik bör stödjas. Det handlar om möjligheter till utbildning via studieförbund och pensionärsorganisationer och enkel tillgång till teknik i offentliga miljöer, men också om ökad tillgänglighet till offentliga organs webbplatser genom bättre gräns- snitt. Inte minst biblioteken har visat sig vara en viktig arena för äldre människors möjligheter att komma i kontakt med ny teknik.