sou · GRB349d4 · 2004-01-01 00:00:00 — Stams GJ, Juffer F, Rispens J, Hoksbergen RA. The development and adjustment of 7-year-old children adopted in infancy. J Child Psychol Psychiatry 2000;41(8):1025-37. Juffer F, Hoksbergen RA, Riksen-Walraven JM, Kohnstamm GA. intervention in adoptive families: supporting maternal sensitive responsiveness, infant-mother attachment, and infant competence. J Child Psychol Psychiatry 1997;38(8):1039-50. Juffer F, van Ijzendoorn MH, Bakermans-Kranenburg MJ. Intervention in transmission of insecure attachment: a case study. Psychol Rep 1997;80(2):531-43. van Ijzendoorn MH, Juffer F, Duyvesteyn MG. Breaking the intergenerational cycle of insecure attachment: a review of the effects of attachment-based interventions on maternal sensitivity and infant security. J Child Psychol Psychiatry 1995;36(2):225-48.) Beijersbergen, M A child adopted. what is next? Dutch adoption-aftercare in European perspective. ; ADOC, 2002. Frågor om på vilken grund man kan dra slutsatser om stöd- och behandlingsinsatser utifrån befintlig forskning, vilka brister denna forskning har samt identifiering av områden där forskning saknas, diskuteras nedan i anslutning till de områden som huvud- sakligen fokuserats inom adoptionsforskning. Vad är det som gör att vi människor utvecklas till dem vi är och vad påverkar vår förmåga att handskas med livets olika skeenden? Inom modern utvecklingspsykologi pekar man på betydelsen av samspelet mellan mer konstitutionella, individuella faktorer och miljöfaktorer, främst med tanke på det samspel som sker mellan individen och betydelsefulla andra. Utan tvekan har erfarenheter under barn- och ungdomstid avgörande betydelse för individens förmåga att som vuxna hantera sitt liv, men även det som sker under livets resa har betydelse. 3.3.2Psykisk hälsa och social anpassning För att förstå varför det går bra för vissa adopterade, men blir problem för andra, behöver man kunskap om de erfarenheter adopterade gör, såväl före som efter adoptionen, utifrån sina förut- sättningar. Man behöver också studera individers utveckling . Detta låter sig emellertid inte så enkelt göras, dels därför att det inte alltid finns kunskap att tillgå om barnets tid före adoption, dels på grund av att det kräver tämligen omfattande forskningsresurser. Merparten av den adoptionsforskning som bedrivits har foku- serat adopterades psykiska hälsa och sociala anpassning under uppväxten. Den slutsats man kan dra av den sammantagna forsk- ningen är att utlandsfödda adopterade löper högre risk att utveckla en sämre anpassning förutsatt att de varit äldre vid adoptionen och upplevt umbäranden före adoptionen. Den typ av forskning som genomförts ger inte direkta svar på vilka stöd- och behandlings- insatser som bör utvecklas, men visar på vikten av att man upp- märksammar de barn som adopteras vid högre ålder och deras familjer. Med utgångspunkt från utvecklingspsykologisk kunskap kan man tänka sig att det skulle vara av värde att särskilt stötta anknytningsprocessen i adoptivfamiljen. Man behöver dessutom bättre förstå varför vissa barn, trots dessa riskfaktorer, inte utvecklar psykisk ohälsa eller brister i sin sociala anpassning. Det vill säga, identifiera vilka salutogena faktorer som gör att barnen klarar sig bra, trots allt. Det kan handla om att studera såväl konstitutionella faktorer hos barnet, som sam- spelsprocesser och känslomässiga anknytningsmönster i adoptiv- familjen. Det finns förhållandevis få studier om internationellt adopterades somatiska hälsa. De undersökningar som gjorts visar att initiala problem snabbt förbättras. Tidig pubertet med kortare längd- utveckling som konsekvens har uppmärksammats i en studie. Här saknas emellertid kunskap om den tidiga pubertetens psykologiska konsekvenser . 3.3.4Språket, skolan och arbetsmarknaden I skolan ställs barnets intellektuella och sociala förmåga på prov och det är nu utlandsfödda adopterades språkproblem oftast identifieras. Inom detta forskningsområde har man främst fokuse- rat språk, behov av specialundervisning samt uppnådd utbildnings- nivå. Resultaten är inte av lika stort värde i de fall man enbart belyser barnets språkliga förmåga utan att göra kopplingar till kognitiv och social utveckling. Inom detta område saknas forskning som analyserar orsaker till adopterades olika förmåga att ta sig ut på arbetsmarknaden. Identitetsutvecklingen blir mer komplex när olika dimensioner av annorlundaskap såsom utseende, etniskt och kulturellt ursprung eller handikapp finns med i en individs liv. För adopterade handlar det också om att i sin identitet integrera delar av sin historia som ligger före adoptionen, en historia som kan handla om olika former av utsatthet. Ofta har man inom forskningen studerat den adopterades förhållningssätt till sitt ursprung och relaterat detta till psykisk hälsa och självkänsla, men också till faktorer som underlättar för individen att utforska sitt ursprung. Den slutsats man kan dra av forskningen är att adopterades intresse för sitt ursprung antingen tycks vara uttryck för en nyfikenhet i avsaknad av information, utgörande en del i en normal identitetsutveckling, eller uttryck för otillfredsställande livssituationen, något som kan bottna i upplevel- ser av bristande tillhörighet till adoptivfamiljen eller det samhälle man lever i. Resultaten pekar på mångfalden i upplevelsen av att vara adopterad. lyfts vikten av att som individ få bli bekräf- tad, som den man upplever sig vara. Det ligger en stor fara i att dra enkla generaliserande slutsatser om vilka insatser som bäst gagnar adopterade. En svårighet när det gäller att tolka resultaten inom identitetsforskning ligger i otydliga teoretiska ansatser, men också i mångfalden av disciplinära utgångspunkter (psykologi, sociologi, antropologi, etnologi), utan försök till tvärdisciplinära ansatser. Vidare skiljer man på synliga och osynliga adoptioner i de slutsatser som dras. Ett område där det saknas forskning är betydelsen känslo- mässig anknytning (attachment) i relation till identitetsutveckling. Ett annat område där det också saknas forskning är hur adopterade som föräldrar använder sig av sin unika bakgrund i fostran av sina egna barn. Vi vet förhållandevis mycket om hur det går för utlandsfödda adopterade och vad som kan tänkas orsaka problem, men vi vet tämligen lite om vilka resurser som gör att adopterade klarar sig bra trots olika riskfaktorer. Det finns förvånansvärt lite under- sökningar om tidiga samspelprocesserna mellan barn och adoptiv- föräldrar. Vi vet inte heller hur svaren på många av de frågor som ställts ser ut i ett livsloppsperspektiv och generationsperspektiv. Longitudinella studier skulle kunna bidraga till att identifiera mer kritiska livsfaser i adopterades och adoptivfamiljers liv. Det saknas också undersökningar som i sin design beaktar medierande eller modererande faktorer. Slutligen saknas forskning som belyser effekter av pågående stöd- och behandlingsinsatser gällande adopterade/adoptivfamiljer. Kunskap som ligger till grund för vissa stöd- och behandlings- insatser finns inom den traditionella psykologin och psykia- trin, men är inte alltid identifierad och tydliggjord i förhållande till ett professionellt arbete med adopterade och deras specifika livs- situation. har i sin bok växer upp visat hur ett teoretiskt och professionellt kunnande, parat med stor erfarenhet av adoptionsfrågor, resulterat i tillämpbar kunskap inom området. Det finns också mycket kunskap i den forskning som redan gjorts, men det föreligger uppenbara problem med att systematisera och kommunicera resultaten så att de blir användbara i olika stöd- och behandlingsinsatser.