sou · GRB381 · 2004-01-01 00:00:00 — Beträffande slutligen Nybyggares heftningsrätt till jorden, samt Nyhemmans Skatteläggning, så har Collegium i underdånighet upplyst, att uti Wårt nådiga Bref den 21 Martii 1781, samt Collegii Circulaire den 14 Februarie 1782 är förordnadt, att å Krono Nybyggen, som beviljas, hvilka alltid förblifva af Krono natur, första upptagaren skulle njuta ständig och orubbad besittningsrätt för sig Barn och efterkommande, men att, då hemmanet ginge ur deras hand, den efterträdande skulle erhålla besittningsrätt derå , hvarefter dermed skulle förfaras på samma sätt, som om Kronohemman i allmänhet är stadgadt, hvilka förmåner, som således förut blifvit nybyggare försäkrade, Collegium ansett wara tillräcklige för befrämjandet af nyttige odlingsföretag och alltså i underdånighet hemställt att dervid måtte förblifva; Och som genom afvittrings Instruktionen för Westerbotten den 23 1780 finnes föreskrifvet, att sedan antalet af Tunneland blifvit faststäldt och räntan uträknad, Skatteläggningen derigenom ansåges wara fullgjord, samt Lägenhetens mantal och ränta gifne, så har Collegium, då någon mera enkel och med mindre omgång förknippad method till Skatteläggningens werkställande svårligen stode att uppfinna, i underdånighet föreslagit, att jemväl härmed måtte förblifva vid hvad således förut är wordet stadgadt. Öfver hvad således blifvit af Wåre och Rikets Kammar och Commerce Collegier i underdånighet anfördt och hemställt, hafven I med underdåniga påminnelser inkommit; äfvensom I, uti en till Oss, den 20 Januarii sistledne år, ytterligare ingifven Skrift, dels i underdånighet anhållit, det Oss i nåder täcktes fastställa en af Eder den 17 i berörde månad utfärdad Kungörelse till förekommande af oordentligheter vid Kyrko Städerne, dels ock i underdånighet hemställt, att de mål, hvilka röra öfvervåld och oskickligt förhållande vid Kyrko Städerne, med undantag af grafva brott, måtte, i egenskap af Policemål, af Eder upptagas och afgöras, hvaröfver Wår den 10de October sistledit år i underdånigt utlåtande afgifvit. Hvad sålunda blifvit i underdånighet anfördt, föreslaget och hemstäldt, hafve WI i nådigt öfvervägande tagit och dervid funnit det wara af Eder och Wårt Consistorium i Hernösand ådagalagdt, att Stora missbruk, ledande till sedeförderf, sysslolöshet och andre oordentligheter, genom inrättningen af de så kallade Kyrko Städer i det Eder i nåder anförtrodde Län hafva sig inrotat och i senare tider märkeligen tilltaget; Och ehuru WI, då Kyrko Stugorne för den långt från kyrkorne boende allmoge i ett hårdt Climat icke utan olägenheter skulle kunna saknas, ansett betänkligt, att dem allmänt afskaffa, wile WI likväl till missbrukens undanröjande härmed i nåder hafva förordnat: 1:o Att alla nu befintlige Kyrko Stugor väl må af dem nu warande Egare få behållas och för gudstjenestens bevistande begagnas, så länge de dertill finnas brukbare, men inga nya uppföras, eller köp om de nu warande slutas utan Edert tillstånd. 2:o Att vid pröfningen af ansökningar om sådane tillstånd, den allmänna grund bör följas, att ingen, som bor inom en mil från Kyrkan, må hädanefter tillåtas förvärfva eller uppbygga Kyrko Stugor, och att inga slag handelsvaror få emellan Marknaderne till Salu hållas, hvarken uti marknadsbodar, som nästgränsande Städers Borgare i Kyrko Städerne innehafva, eller uti Sockneboernes Kyrko Stugor, samt att alle desse Handelsbodar böra emellan marknadstiderne, och Kyrko Stugorne emellan de tider, då allmogen ditkommer till Gudstjenstens bevistande, ovillkorligen wara obebodde och tillslutne, vid ansvar af de till Salu hålle warors förlust, enligt VI Capitlet 1 § Handels Balken, samt Tre Riksdaler böter för så väl husegaren, som den Inhysing sig der bosatt, hvilken sednare äfven bör genast derifrån utvräkas; dock måga Inhysingar, som kunna bo uti Kyrkobyshusen, lemnas anstånd med afflyttningen derifrån till den 1ste nästkommande October. Hvad sidermera beträffar Eder underdåniga hemställan, att tillåtelsen för allmogens Söner att betjena de Handlande i Städerne å Sjöresor, måtte antingen alldeles upphöra, eller ock inskränkas, samt Författningarne om öfverses och rättas, så hafve WI icke funnit skäl att dertill bifalla, utan kommer Wårt i desse ämnen widtagne och eder meddelade nådiga beslut, att tjena till underdånig efterrättelse. Widkommande Edert underdåniga tillstyrkande, att löst folk ej må wara tillåtet att nedsätta sig i Byarne, annorlunda än såsom Torpare och nyttige arbetare, samt att Legohjons och Wärfnings Stadgarne måge på dem få lämpas; så emedan genom Wärfnings Stadgan den 7de , Tjenstehjons Stadgan den 15de 1805 och Wårt nådiga Påbud , bestämde föreskrifter äro gifne, hvad i anseende till Dylike personer iakttagas bör, hafve WI ansett något serskildt stadgande derom nu wara öfverflödigt, utan egen I, att öfver verkställigheten af berörde föreskrifter behörig handhålla. Beträffande Edert underdåniga Förslag, om ett förökadt Spannemåls understöd för nybyggare, så wile WI Oss deröfver yttra, enär Riksdagsmannens för allmogen i Westerbotten, hos Oss gjorde underdåniga ansökning om tillökning i förmånerne för nybyggare kommer att underställas Wår nådiga pröfning; Och som billigheten fordrar att nya och gamla hemman erhålla lika förmåner, och möjligheten icke medgifver att tilldela de sednare mera mark än de redan erhållit, och då dertill äfven kommer, att en åbo icke kan med fördel för sig och det allmänna odla och sköta en större egorymd än 1400 Tunneland, som för hans arbetsflit och utkomst lemna tillräckligt utrymme, utan all anledning skulle wara att befara, det följderne af vidsträcktare utrymmes beviljande, blifve dels att af den utsynte marken en stor del blifve lemnad utan odling, dels ock att Skogarne medtogos och nedhöggos; så hafva WI icke funnit skäl bevilja något vidsträcktare område för hemmanen i det Eder i nåder anförtrodde Län, än afvittrings Instruktionen den 23 1810 utstakar. Hvad angår bestämmandet af ett större antal frihetsår för nybyggare, så hafve WI funnit nödigt deruti bevilja någon tillökning utöfver hvad Wårt nådiga Bref till Wårt och Rikets Kammar Collegium den 19 Martii 1810 föreskrifver, hvarvid således kommer att förblifva, men till ytterligare uppmuntran för nybyggens anläggning i det Eder i nåder anförtrodde Län, wile WI härmed i nåder hafva förordnat, att Nybyggen derstädes ifrån den tid de efter fullbordade odlingsskyldigheter begynna att erlägga Skatt och Ränta till Oss och Kronan, måga, utan Skattelösens erläggande af Åboen, genast anses och i jordeböckerne upptagas såsom Skattehemman, och bör en nybyggare, innan frihetsåren tilländagått, genom behörig Syn, den I egen förordna, kunna wisa att han fullgjort alla odlingsskyldigheterne, hvarefter hemmanet kommer att genast ikläda sig Skatte natur och i sådan egenskap i jordeböckerne införas, derom I alltid hafven att till Wårt och Rikets Kammar Collegium berättelse afgifva. Widkommende slutligen Eder underdåniga hemställan om Wår nådiga Stadfästelse å eder Kungörelse emot ooordentlighet vid Kyrko Städerne, samt att de mål, som röra öfvervåld och oskickligt förhållande, med undantag af grafva brott, måtte i egenskap af mål få af Eder upptagas och afdömmas; så, då Lag och gällande Författningar, hvilka med Lagen ega sammanhang, redan med ansvar och straff belägga sådane förbrytelser, som uti Eder utfärdade Kungörelse omnämnas, samt utstaka den Rättegångsordning, som för så beskaffade mål iakttagas bör, och Eder underdåniga hemställan åsyftar förändring och tilläggning uti hvad redan är förordnadt, samt följakteligen utgör ett föremål för den egentliga Lagstiftningen hafve WI, med Wår icke funnit skäl att till berörde hemställan i nåder Detta allt hafve WI härmed wilat eder till nådigt svar och efterrättelse tillkännagifva. / C. W. Ehrenborgh Till Landshöfdingen i . ang. Kyrko-Städerne i Länet, samt åtskillige anstalter till Jordbrukets förkofran derstädes. Sedan Wår Befallningshafvande uti hos Oss i underdånighet hemställt, att åtskillige föreslagne anstalter måtte blifva widtagna, dels till afhjelpan af de utsväfningar och oordningar, som vid de så kallade Kyrko Städerne inom förefalla, dels till undanröjande af de hinder som skola möta jordbrukets förkofran derstädes, och WI sistlidne år i nåder anbefallt Eder, att, med anledning af hvad bemälte Wår Befallningshafvande i dess ämnen anfördt, och Wåre och Rikets Kammar och Commerce Collegier uti deröfver afgifvit underdånigt utlåtande andragit och hemställt, till Oss i underdånighet inkomma, med hvad I, i afseende på det Eder i nåder anförtrodde Län, dervid kunde hafva att i underdånighet anföra; så hafven I, till underdånig åtlydnad deraf, den 20 derpå följde , ett sådant underdånigt yttrande afgifvit, och deruti andragit, att äfven i det Eder i nåder anförtrodda Län skola Kyrko Städerne wara ganska skadlige, ledande till yppighet, utsväfningar och sedeförderf, hvilket likväl wore att anse såsom ett nödvändigt ondt, så länge en betydlig del af ortens Innevånare hade 2, 3 till 4 mil, och derutöfver till närmaste kyrka; likväl hafven I, till missbrukens hämmande i underdånighet föreslagit: att alla nu befintlige Kyrkobyshus väl måtte af deras nuvarande ägare få behållas och före Gudstjenstens bevistande begagnas så länge de dertill funnos brukbare, men inga nya uppsättas, eller köpeshandlingar om de nuvarande ingås utan Edert tillstånd; att hvarje Socknebo, som kunde med beqvämlighet färdas till och från Kyrkan, nemligen alla de, som icke bo längre än en mil derifrån, måtte förbjudas att hädanefter förvärfva, eller å nyo uppbygga Kyrkostugor; att intet slags Handelsvaror finge emellan marknaderne till salu hållas, hvarken uti de marknadsbodar, som nästgränsande Städers Borgerskap uti Kyrko städerne innehafva, eller uti Sockenboernas Kyrko Stugor, samt att alla desse handelsbodar borde emellan helgedagarne ovillkorligen wara obebodde och tillslutne, vid ansvar af de till salu hållne warors confiscation och lämplige Böter för så väl husegaren, som den inhysing sig der bosatt. Widare hafven I ansett de föreslagne inskränkningarne, dels uti Seglationsfriheten, dels uti allmogens rättighet, att såsom Sjömän, betjena Städernas handlande icke wara för det Eder i nåder anförtrodde Län gagnande. Beträffande åter frågan om större friheter och understöd för Nybygges anläggningar, hafven I åberopat den 2 Martii 1813 afgifne underdåniga yttrande öfver Riksdagsfullmäktigen i samma ämne hos Oss gjorde underdåniga ansökning, samt derjemte i underdånighet hemställt, att, så väl till Skogarnes fredande, hvilkas åtkomst och förstöring ej sällan skall warit förnämsta skälet för ansökningar om rättighet till nybygges anläggande, som äfven afseende på en högst nödig tillsyn öfver odlingsskyldighetens behöriga fullgörande, Nybyggen, så länge frihetsåren fortforo, måtte förblifva under Krononatur, men att de, ifrån den tid de efter fullbordade odlingsskyldigheter, begynna erlägga skatt och ränta, finge, utan annan skattelösen, än det arbete och kostnad, som på Hemmanens iståndsättande blifvit använd, genast anses och i upptagas såsom skattejord. Den föreslagne tillökningen i Tunnelandtalet för nybyggen, hafven I för det Eder i nåder anförtrodde Län väl ansett billig i jemförelse med Climatet och förmånerne uti Jemtlands och , men då, om någon slags likhet i förmåner emellan nuvarande och blifvande hemman skulle winnas, en sådan förändring måste medföra den till sine följder oberäkneliga olägenheten, att hela den i Länet werkställde afvittringen wore oduglig och de derpå använde dryga kostnader förgäfves utbetalade, så hafven I ansett Eder icke kunna tillstyrka någon förändring i hvad ortens skatteläggnings method i denna del stadgar, helst tillgång till den föreslagne tillökningen i jordrymd, på många ställen icke skulle finnas annorlunda, än på flere mils afstånd ifrån Hemmanens gamla egor, och en sådan tillökning, utöfver Tunnland duglig mark på mantalet, dessutom icke wore nödvändig, då åtskillige gamla Byar inom Länet funnos, hvilkas hela område i duglig och oduglig mark, sammanräknad icke utgjorde tredjedelen af sistnämnde ägovidd, och hvilka Byar således, om möjligt wore, borde billigtvis först erhålla fyllnad efter nuvarande skatteläggningsmethod, innan denne Författning, till större förmån för nyhemman förändrades. Hvad I sålunda anfört och hemställt, hafve WI i nåder låtit Oss föredragas; Och som, enligt hvad I upplyst, stora missbruk, ledande till sedeförderf, sysslolöshet och andre oordentligheter, genom inrättningen af de så kallade Kyrko Städerne i det Eder i nåder anförtrodde Län, skola sig derstädes inrotat, och i sednare tider märkeligen tilltagit; och WI, då Kyrko Stugorna för den långt från Kyrkorne boende Allmoge i ett hårdt Climat, icke utan olägenheter skulle kunna saknas, ansett betänkligt, att dem allmänt afskaffas; alltså wile WI likväl, till missbrukens undanröjande härmed i nåder hafva förordnat: 1:o Att alla nu befindtlige Kyrkobyshus wäl må af deras nuvarande ägare få behållas, och före Gudstjenstens bevistande begagnas, så länge de dertill finnas brukbare, men inga nya uppföras, eller köp om de nuvarande slutas utan Edert tillstånd. 2:o Att vid pröfningen af ansökningar om sådant tillstånd, den allmänna grund bör följas, att ingen, som bor inom en mil från Kyrkan, må hädanefter tillåtas förvärfva eller uppbygga Kyrkostugor. 3:o Att inga slags Handelsvaror få emellan marknaderne till salu hållas, hvarken uti marknadsbodar, som nästgränsande Städers Borgare i Kyrko Städerne innehafva, eller uti Sockneboernes Kyrko Stugor, samt att alla desse handelsbodar böra emellan marknadstiderne, och Kyrkostugorne emellan de tider då allmogen ditkommer till Gudstjenstens bevistande, ovilkorligen wara obebodde och tillslutne, vid ansvar af de till salu hållne varos förlust, enligt VI Capitlet 1 § Handelsbalken, samt böter för så väl husegaren, som den Inhysing sig der bosatt, hvilken sednare äfven bör genast derifrån utvräkas; dock måga de Inhysingar, som kunna bo i Kyrkobyshusen, lemnas anstånd med afflyttningen derifrån till den 1ste nästkommande October. Hvad beträffar tillåtelsen för allmogens Söner att betjena de Handlande i Städerne å Sjöresor, samt författningarne om , så hafve WI, lika med Eder, icke funnit skäl att uti desse ämnen stadga någon förändring , utan kommer Wårt derom widtagne nådiga Beslut att tjena till underdånig efterrättelse. Widkommande frågan om större Spannemåls understöd för nybyggare, så wile WI Oss deröfver i nåder yttra, enär förre Riksdagsmannen för allmogen i det Eder i nåder anförtrodde Län i enahanda ämne hos Oss gjorde underdåniga ansökning kommer att underställas Wår nådiga pröfning. Beträffande frågan om tillökning uti ägovidden för hemmanen, så då utom de wälgrundade skäl I häremot anfört, äfven förekommer att en åbo icke kan, med fördel för sig och det allmänna odla och sköta en större ägorymd än 1400 Tunneland, som för hans arbetsflit och utkomst lemnade tillräckligt utrymme, utan all anledning wore att befara, det följderne af widsträcktare utrymmes beviljande blifve, dels, att af den utsynte marken en stor del blifve lemnad utan odling, dels ock, att Skogarne medtogos och uthöggos; hafve Wi, lika med Eder, icke funnit skäl bevilja något widsträcktare område för hemmanen uti det eder i nåder anförtrodde Län, än afvittrings Instruktionen af den 23 1780 utsstakar, nemligen ifrån 700 till 1400 Tunneland på mantalet; äfvensom WI ansett någon tillökning uti frihetsåren för nybyggare icke wara nödig, utöfver hvad Wårt nådiga Bref till Wårt och Rikets Kammar Collegium den 19 Martii 1810 föreskrifver, hvarvid således kommer att förblifva. Slutligen wile WI, till ytterligare uppmuntran för Nyhemmans anläggning i det Eder i nåder anförtrodde Län, härmed i nåder hafva förordnat, att nybyggare derstädes ifrån den tid de, efter fullbordade odlingsskyldigheter, begynna att erlägga Skatt och Ränta till Oss och Kronan, måga, utan Skattelösens erläggande af åboen, genast anses, och i jordeböckerne upptagas såsom Skattehemman; Och bör en nybyggare, innan frihetsåren tilländagått, genom behörig Syn, den I egen förordna, kunna wisa, att han fullgjort alla odlingsskyldigheterne, hvarefter nybygget kommer att genast ikläda sig skattenatur, och i sådan egenskap i jordeböckerna införas, derom I alltid till Wårt och Rikets Kammar Collegium berättelse afgifva. Detta allt hafve WI härmed welat Eder till nådigt svar och efterrättelse tillkännagifva. WI befalle Eder etc. Bilaga 2 SOU 2003:81 den 9 Nowember 1849 Till Kammar Collegium, angående Rikstes Ständers underd[ånig]a hemställan i fråga om rättighet till Kyrkostugors uppförande inom Westerbottens och Hos Oss hafva Rikets sednast församlade Ständer, uti skrifwelse sistlidet år, anfört, hurusom hos Rikets Ständer blifvit anmäldt: att det genom nådigt Bref till Wåre Befallningshafwande i Westerbottens och af stadgade förbud för de inom en mil från Kyrkan belägne Byar att å Kyrkovallen uppföra Kyrkostugor skall dels utgöra hinder för ett oafbrutet begagnande af undervisningen uti den wid Kyrkan inrättade Folkskolan, helst de skolbarn, hwilkas hemvist icke wore längre aflägse från Kyrkan, än en mil, wintertiden, i saknad af nödiga herbergen, icke kunde fortsätta skolgången, dels ock gifva anledning dertill att, under nämnde årstid, de Församlingsboer, hwilke inom berörde afstånd från Kyrkan vore bosatte, icke så ofta infunne sig derstädes för gudstjenstens bevistande, enär tillfälle vore dem betaget att, wid ankomsten till Kyrkan, erhålla tjenligt herberge, der de kunde värma och hvila sig; med afseende å hvilket förhållande och till afhjelpande af berörde olägenheter för en del invånare uti ifrågavarande 2ne glest bebodda Län, Rikets Ständer i underdånighet anhållit, det Oss i nåder måtte täckas förklara, att äfven de Församlingsboer, hvilkas hemvist äro belägna inom en mil från Kyrkan, må, derest herbergen derstädes äro för dem behöfliga då de wilja bewista gudstjensten, eller för barnen under skolgången, ega rättighet att, utan hinder af hwad i Kong. Brefvet angående Kyrko Städerne i Westerbottens och härom blifwit stadgadt, sådane byggnader hädanefter upföra och för det upgifna ändamålet begagna, så widt Wåre Befallningshafwande i berörda Län, efter Församlingarnes hörande, funne hinder deremot i öfrigt icke möta. Sedan Wåre Befallningshafvande öfwer Westerbottens och , efter det vederbörande Församlingar, Pastorer och Kronofogdar blifvit hörde, äfwensom Consistorium i Hernösand afgifvit underd. yttranden, samt I derefter under den 4 sistl. October med dessa yttranden och eget infordradt underdånigt utlåtande i ämnet till Oss inkommit, hafwe WI tagit detta ärende i nådigt öfverwägande, och derwid, i öfwerensstämmelse med hwad I och öfrige vederbörande tillstyrkt, i nåder funnit godt att ifrågavarande underdåniga anhållan bifalla. Hvilket WI Eder till swar samt Wåre Befallningshafvandes öfver Westerbottens och meddelande härmed i nåder tillkännagifwe. 1.Att samla och sprida kunskap om skadlig inverkan och framgångsrik rehabilitering. 2.Fördelningseffekter av miljöpolitik. Bilaga 11 till . Dämpningsregel för fastighetsskatten och sänkt arvsskatt. 4.Behandling av personuppgifter inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten. 5.Förändringar i tingsrättsorganisationen. En utvärdering av sammanläggningar av tingsrätter 1999–2001. 6.Kännande varelser eller okänsliga varor? 7.Åldersgränser och ersättnings- etablering. 8.Bokpriskommissionens andra del- rapport. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter II. 9.Skatt på handelsgödsel och bekämp- ningsmedel? 10.Trygga medborgare – säker kommuni- kation. Förslag till gemensamt radio- kommunikationssystem för skydd och säkerhet. 11.System för samordnad krisinformation. 12.Beskattningen av utomlands bosatta. 13.AHA – utredningsinstitut och mötes- plats. 14.Principer för ett moderniserat solvens- system för försäkringsbolag. 15.Läromedel – specifik –. 16.Mansdominans i förändring. Könsfördelning i ledningsgrupper och styrelser. 17.Diskriminering av invandrarföretagare i . En empirisk studie av små- företagskonkurser . 18.Ett diplomatiskt misslyckande. Fallet och den svenska utredningsledningen. 19.Barns rätt till säkra och utvecklande miljöer – framtida huvudman. 20.Fördelningspolitikens mål och medel. Bilaga 8 till . 21.Konstnärerna och trygghetssystemen. 22.Framtida finansiell tillsyn. 23.Vårda vården – samverkan, mångfald och rättvisa. 24.Kampidrott i fokus. 25.Verkställighet vid oklar identitet m.m. UD. 26.Lekmannamedverkan i Försvarsmakten. Delrapport 1 om signalskydd. 28.Ekonomiskt stöd vid ungdomsstudier. 29.Mot en ny landsbygdspolitik. – en översyn. 31.En hållbar framtid i sikte. 32.Vår beredskap efter . 33.Tillräcklig flygplatskapacitet i – . 34.Försvarets underrättelseverksamhet och säkerhetstjänst. Integritet – Effektivitet. 35.För den jag är. Om utbildning och utvecklingsstörning. 36.En jämställd föräldraförsäkring? Bilaga 12 till . 37.Ökad rörlighet för sysselsättning och tillväxt. 39.Godstransporter i samverkan. –tekniska hinder, forskning och utbildning. 41.Förstärkt granskning av polis och åklagare. 42.Ett reformerat underhållsstöd. 43.Ett reformerat skolsystem för Försvarsmakten. 44.Om allmännyttan säljs – stärkt kooperativ hyresrätt. 45.Sveriges konkurrensfördelar för export och multinationell produktion. Bilaga 6 till . 46.Hund i rätta händer – om hundägarens ansvar. 47.Koncessionsavgift på televisionens område. 48.Införlivande av transparensdirektivet. 49.Adoption – till vilket pris? + Samman- ställning av adoptionsforskning. + Engelsk sammanfattning. Skydd och anpassning. Bilaga: Ett vägval för framtidens sjukpenningskydd. 51.God man för ensamkommande flykting- barn. 52.Ökad patientsäkerhet på läkemedels- området. 53.Dentala material och hälsa. + Engelsk sammanfattning. 54.Semesterlagen och övriga ledighetslagar –översyn och förenklingar. 55.Digitala tjänster – hur då? En IT-politik för resultat och nytta. 57.Alternativ finansiering av offentliga tjänster. Bilaga 7 till . –rättsinformation och IT 2002. 60.Handla för bättre klimat. 62.Reklamtid i TV. En sammanhållen admi- nistration av socialförsäkringen. 64.Arbetstagarinflytande i europabolag. 65.Alkoholbranschens idrottssponsring och alkohol vid ungdomsevenemang m.m. S. 66.Harmoniserad patenträtt.+ Bilagor. 67.Kollektivtrafik med människan i centrum. 68.Efter Kommundelegationen – hur gick det? 69.Alkoholreklam i tryckta skrifter i ett folkhälsoperspektiv. 70.Miljöbedömningar avseende vissa planer och program. 71.Internationell redovisning i svenska företag. 72.Havet – tid för en ny strategi. Konsekvenser i av EG:s nya tillämpningsförordning. 74.Ökad effektivitet och rättssäkerhet i brottsbekämpningen. Möjligheter och ansvar för individ och samhälle. 76.Bokpriskommissionens tredje del- rapport. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter III. 77.Vidare vägar och vägen vidare – svenska som andraspråk för samhälls- och arbetsliv. 78.Bredbandsnät i hela landet. Statens infrastrukturer som resurs. 79.Två läsår bland 10–15 åringar i . Inblick i skade- mönster, skadeomständigheter och skolliv. 80.EFUD – en del i omställningen av energisystemet. 81.De norrländska kyrkstäderna. Förändringar i tingsrättsorganisationen. En utvärdering av sammanläggningar av tingsrätter 1999–2001. Diskrimineras invandrarföretagare i ? En empirisk studie av små- företagskonkurser . Kampidrott i fokus. Vår beredskap efter . Förstärkt granskning av polis och åklagare. God man för ensamkommande flykting- barn. Harmoniserad patenträtt.+ Bilagor. [66] Internationell redovisning i svenska Ökad effektivitet och rättssäkerhet i brottsbekämpningen. Möjligheter och ansvar för individ och samhälle. Ett diplomatiskt misslyckande. Fallet och den svenska utredningsledningen. Verkställighet vid oklar identitet m.m.[25] Utlänningsdatalag. System för samordnad krisinformation. Lekmannamedverkan i Försvarsmakten. Delrapport 1 om signalskydd. – en översyn. Försvarets underrättelseverksamhet och säkerhetstjänst. Integritet – Effektivitet.