sou · GRB3118d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler SOU 2003:118 Antal projektstöd 1998–2002 Av de 561 byggnadsprojekten var det 243, dvs. av de olika byggnadsåtgärderna som beviljades statligt stöd under perio- den –2002. Av dessa avsåg. Jämfört med ansökningarna var det en mindre andel av de bygg- nadsåtgärder som avsåg nybyggnad som beviljades stöd, . När det gäller standardhöjande åtgärder var det en större andel som beviljades stöd jämfört med ansökning- arna, . Av tabell 18 framgår hur bidraget har fördelats på de olika samlingslokalföreningarna. Fördelning av stödet på samlingslokalföreningar Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler Av tabellen framgår att av de 243 föreningar som beviljades bidrag var medlemsföreningar i Folkets Hus och Parker. medlemsföreningar i Våra Gårdar. i kategorin övriga samlingslokalföreningar. Av tabell 19 framgår det genomsnittliga bidragsbeloppet som beviljades för de olika typernas av byggnadsåtgärder. Genomsnittliga bidragsbelopp (Mkr) fördubblades de genomsnittliga bidrag- beloppen för nybyggnation jämfört innan. För om- och tillbyggnad var tendensen att det genomsnittliga bidragsbeloppet halverades . För standardhöjande åtgärder var det genomsnittliga bidragsbeloppet i stort sett oförändrat, . 8.4Kommunalt driftbidrag till allmänna samlingslokaler Enligt förordningen (1996:1593) om bidrag till allmänna samlings- lokaler ställs det krav på viss delfinansiering för att stat- ligt stöd skall kunna lämnas. Enligt enkät var mer- parten av samlingslokalföreningarna beroende av kommunalt drift- stöd för att kunna bedriva verksamhet i sina lokaler. Föreningarna hade ofta inte resurser för mer än det mest nödvändiga underhållet, varför det löpande underhållet ofta var eftersatt. Det fanns således ett behov av samhällsstöd, inte bara för investeringar, utan även för drift och underhåll av allmänna samlingslokaler. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler Enligt redovisade 1 000 av samlingslokalföreningarna att man hade fått kommunala driftsbidrag . Sammanlagt uppgick det av föreningarna redovisade kommunala driftstödet till . De 1 000 föreningarna hade fått följande belopp fördelat efter storleken på beloppet: hade fått mer än . Kommunalt driftstöd lämnades med i genomsnitt ca /m2. Av de kommuner som besvarade enkäten upp- gav att man hade lämnat driftstöd till samlings- lokaler . Det sammanlagda beloppet uppgick till . Det genomsnittliga stödet per kommun- invånare uppgick till per person . I samlingslokalenkäten tillfrågades samlingslokalföreningarna om de hade fått kommunalt driftstöd . 554 föreningar svarade att de hade fått kommunalt driftstöd. Svaren redovisas i tabell 20. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler Procentuell fördelning av samlingslokaler som har fick kommunalt driftstöd (tkr) Av de 819 föreningar som besvarade enkäten var det 554 föreningar, eller , som svarade att de hade fått stöd. En stor andel svarade inte alls på frågan. Fördelningen på de olika stödbeloppen visar följande: fick mellan och . Sammanställningen visar också att av bygdegårdarna och medlemmarna i Våra Gårdar fick i driftstöd. av medlemmarna i Folkets Hus och Parker fick i driftstöd. En jämförelse mellan uppgifterna om kommunalt driftstöd i de båda enkäterna redovisas i tabell 21. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler Procentuell fördelning efter storleken på det kommunala driftstödet Jämförelsen mellan enkäterna visar en viss överensstämmelse. 1991 fick av samlingslokalföreningarna i driftstöd. 2001 var det som fick motsvarande belopp. Det som främst skiljer mellan åren är den andel som hade fått . Det beror sannolikt på att i samlingslokalenkäten ingår endast 30 av de 300 samlingslokaler av kategorin övriga som ingick undersökning. Dessa lokaler är ofta små och får troligen mindre belopp i driftstöd. Av samlingslokalsenkäten framgår att av samlings- lokalerna inte har fått besked från kommunen om fortsatt kommu- nalt driftstöd. Av de föreningar som hade fått besked från kommu- nen, hade fått beskedet att stödet skulle minska fram- över. hade fått besked att stödet troligen kom- mer att vara oförändrat. Av de 249 kommuner som besvarade kommunenkäten var det 222, eller , som angav att de ger direkt ekonomiskt stöd för drift och underhåll till de allmänna samlingslokalerna. En jämförelse med enkät visar att det då var av kommunerna som angav att man hade lämnat drift- stöd till samlingslokaler . I kommunenkäten tillfrågades kommunerna om hur drift- stödet hade utvecklats . Svaren framgår av tabell 22. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler Utvecklingen av driftstödet i kommunerna stöd (222) ger stöd (27) Av tabellen framgår att av de 222 kommuner som gav direkt ekonomiskt stöd 2002 angav att stödet hade varit oförändrat eller minskat : Med tanke på att inflationen har varit innebär ett oförändrat anslag i praktiken en minskning. Av de 27 kommuner som inte gav direkt ekonomiskt stöd svarade 12 kommuner, eller , att stödet hade varit oförändrat , vilket bör tolkas som att de inte heller tidigare hade givit något stöd. 10 kommuner, eller , hade minskat sitt stöd, dvs. Kommunerna tillfrågades också om hur de tror att driftstödet kommer att utvecklas . Svaren framgår av tabell 23. Utvecklingen av driftstödet i kommunerna Stödet kommer att öka Stödet kommer att minska Stödet kommer att vara oförändrat Av de 222 kommuner som ger direkt ekonomiskt stöd bedömer att stödet kommer att vara oförändrat . bedömer att det kommer att minska. bedömer att det kommer att öka. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler 8.4.3Jämförelse av det kommunala driftstödet En jämförelse av det kommunala driftstödet visar följande: både 1991 och 2001 1991 men inte 2001 2001 men inte 1991 besvarades av 208 kommuner. Av dessa upp- gav 12 kommuner, eller , att de inte gav något driftstöd 1991. Omräknat till samtliga dåvarande 287 kommuner skulle det innebära att 17 kommuner inte gav driftstöd 1991. kommunenkät besvarades av 249 kommuner. Av dessa uppgav 27 kommuner, eller , att de inte gav något drift- stöd 2001. Omräknat till samtliga 289 kommuner skulle det inne- bära att 31 kommuner inte gav driftstöd 2001. Jämfört med 1991 skulle det innebära att antalet kommuner som inte ger driftstöd skulle ha ökat med 14 . Av de 196 kommuner som 1991uppgav att man gav driftstöd angav 167 kommuner ett belopp. En summering visar att det sam- manlagda beloppet 1991 för driftstöd i dessa kommuner uppgick till , eller i genomsnitt per kommun. Av de 222 kommuner som 2001uppgav att man gav driftstöd angav 211 kommuner ett belopp. En summering visar att det sam- manlagda beloppet 2001 för driftstöd i dessa kommuner uppgick till , eller i genomsnitt per kommun. Slutsatsen av jämförelsen mellan enkäterna och 2002 blir således att antalet kommuner som inte ger driftstöd nästan har för- dubblats från 17 kommuner till 31. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler per kommun har minskat med , eller en minskning . Om inflationen beräk- nas till har den faktiska minskningen av driftbidraget varit . 8.5De allmänna samlingslokalernas ekonomiska förhållanden Av tabell 24 framgår samlingslokalföreningarnas löpande kostnader . Procentuell andel av samlingslokalernas löpande kostna- der Kostnader (tkr) Tabellen visar att av bygdegårdarna har en löpande kostnad som är lägre än . För medlemsföreningarna i Våra Gårdar var motsvarande andel . För medlems- föreningarna i Folkets Hus och parker var det som hade en löpande kostnad . hade en löpande kostnad på mer än . Samlingslokalföreningarna tillfrågades också hur man finansierar sina kostnader. Svaren framgår av tabell 25. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler Procentuell andel av samlingslokalernas hyresintäkter Hyresintäkter (tkr) Av tabellen framgår att 2001 hade av bygdegårds- föreningarna en intäkt av hyra som understeg . För medlemsföreningarna i Våra Gårdar var motsvarande andel . av medlemsföreningarna i Folkets Hus och Parker hade hyresintäkter som översteg . hade en hyresintäkt som översteg . I samlingslokalenkäten tillfrågades föreningarna vilka principer som tillämpades när man fastställde hyran för olika typer av hyres- gäster. Svaren framgår av tabell 26 Samlingslokalernas principer för hyressättning Av tabellen framgår att av föreningarna sätter hyran så att man får täckning för sina kostnader. Denna princip gäller särskilt när andra föreningar är hyresgäster. Endast ett fåtal avstår från att ta ut hyra. Antagligen får dessa samlingslokal- föreningar ett täckningsbidrag från kommunen så att de kan tillämpa 0-taxa. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler 8.5.2Övrig finansiering av verksamheten 2001 fick drygt 111, eller , av de samlingslokalföreningar som besvarade enkäten ersättning för uppdrag som man utförde åt kommunen. Av dessa föreningar fick hälften i ersättning. Av de föreningar som fick mer än i ersättning var alla utom en medlem i Folkets Hus och Parker. Egna ekonomiska insatser såsom insamlingar, lotterier m.m. har också en viss betydelse för samlingslokalföreningarna att finansiera verksamheten. Av enkäten framgår att för av förening- arna understiger det belopp man samlar in . En viktig del av samlingslokalernas finansiering av verksamheten är medlemmarnas ideella arbete. Av tabell 27 framgår hur det ideella arbetet fördelas på de olika samlingslokalföreningarna. Procentuell fördelning av ideellt arbete i samlings- lokalerna Ideellt arbete (tim) Totalt av föreningarna beräknar att antalet ideella arbetstimmar överstiger . Det motsvarar året om. beräknar att antalet timmar understiger 200. För kategorin övriga innebär det lilla svarsunder- laget säkerligen en underskattning av deras värden. Sannolikt mot- svar de ungefär värdena för BR och VG. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler 8.6De allmänna samlingslokalernas ombyggnads- behov I enkäterna och 2002 tillfrågas samlingslokalföreningarna om lokalens nybyggnadsår eller senaste tidpunkt för större byggnads- åtgärder såsom om- och/eller tillbyggnad eller större upprustning. Föreningarna tillfrågas även hur man hade finansierat åtgärderna, om man t.ex. hade fått statligt stöd. Samlingslokalföreningarna tillfrågades även om behovet av upprustningsåtgärder den närmaste framtiden och tilltänkt finansiering. I svarade 1083 föreningar på frågan om ny- respektive om- och tillbyggnadsår eller upprustningsår. Av dessa uppgav att sådana åtgärder hade vidtagits eller . Av dessa hade de flesta fått någon form av finansiellt stöd från samhället, i första hand från kommunerna. Knappt hälften angav att man hade fått statligt stöd. Trots att det stora flertalet uppgav 80-talet eller senare som senaste tidpunkt för större byggåtgärder, pekade utredare på att närmare hälften av föreningarna hade uppgett att man behövde vidta ytterligare åtgärder av samma art. Detta tydde enligt utredare på att de åtgärder som föreningarna hade vidtagit utgjorde delar av större projekt som man av ekonomiska skäl hade tvingats att skjuta . En annan trolig för- var enligt utredare att föreningarna av ekono- miska skäl tvingades skjuta underhållsbehovet framför sig. Av de cirka 500 föreningar, eller , som 1992 uppgav ett behov av nyinvesteringar och som redovisade tilltänkt finansiering, avsåg flertalet, 229 föreningar, att söka statligt stöd. Tillsammans beräknade dessa föreningar ett behov av statligt stöd om tillsammans . Nära hälften, eller 394 av de 819 samlingslokalföreningar som besvarade samlingslokalenkäten , uppgav att man hade genomfört en nybyggnad eller en omfattande om- och/eller tillbyggnad eller större upprustning under den senaste tioårsperio- den. hade genomfört den senaste åtgärden . hade genomfört åtgärden . Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler Av tabell 28 framgår den procentuella fördelningen av byggåtgärder fördelat på de olika typerna av samlings- lokaler. Procentuell fördelning av byggåtgärder Av de samlingslokalföreningar som angav ett årtal för den senaste byggnadsåtgärden hade byggt en ny lokal hade byggt om lokalerna. hade gjort en större upprustning. Av tabell 29 framgår den procentuella fördelningen på de olika typerna av samlingslokaler och de olika byggåtgärderna. Procentuell fördelning av olika byggåtgärder I samlingslokalenkäten var det 394 samlingslokalföreningar som angav ett årtal för den senaste byggnadsåtgärden Drygt hälften av dessa uppgav att de hade finansierat åtgärden med investerings- bidrag från kommunen. Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler av dessa hade fått . hade fått ett stöd som översteg . Något färre, , av föreningarna uppgav att de hade finansierat åtgärden med statligt stöd. av dessa hade fått . hade fått ett stöd som översteg . 229, eller , av föreningarna hade finansierat åtgärden med egna insatser. Av dessa hade: en egeninsats som understeg . en egeninsats som översteg 171, eller , av föreningarna hade också finansierat åtgärden med eget arbete. av dessa föreningar upp- skattade att värdet av det egna arbetet understeg . 77, eller , av föreningarna hade finansierat åtgärden med hjälp av andra insatser. av föreningarna uppskat- tade att dessa insatser understeg . upp- skattade värdet av dessa insatser till Av de totalt 819 samlingslokalföreningar som besvarade samlings- lokalenkäten angav att de planerar någon form av större byggnadsteknisk åtgärd inom den närmaste femårs- perioden Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler De planerade åtgärderna fördelar sig enligt följande diagram: Procentuell fördelning av byggtekniska åtgärder Av de 281 föreningar som angav att de planerar en större bygg- nadsåtgärd uppgav 44, eller , att de skulle bygga om. att kostnaden kommer att understiga att kostnaden kommer att uppgå till , att kostnaden kommer att uppgå till , att kostnaden kommer att uppgå överstiga . 40 av föreningarna, eller , planerar att bygga till den befintliga lokalen. Av dessa beräknar: att kostnaden kommer att understiga . att kostnaden kommer att uppgå till , att kostnaden kommer att uppgå till att kostnaden kommer att uppgå till att kostnaden kommer att överstiger . Det statliga och kommunala stödet till allmänna samlingslokaler 167, eller , av de 281 föreningarna planerar en större underhållsåtgärd den närmaste femårsperioden. att kostnaden kommer att understiga . att kostnaden kommer att uppgå till , att kostnaden kommer att uppgå till att kostnaden kommer att uppgå till att kostnaden kommer att överstiger . 41, eller , av de 281 föreningarna planerar någon annan typ av underhållsåtgärd. Något mindre än hälften av föreningarna uppskattar att kostna- den kommer att understiga . att kostnaden kommer att understiga . att kostnaden kommer att uppgå till , att kostnaden kommer att uppgå till att kostnaden kommer att uppgå till att kostnaden kommer att överstiger . Av de 281 föreningarna avser att delfinansiera byggåtgärderna s med statligt stöd. att delfinansiera byggåtgärderna s med kommunalt stöd att delfinansiera byggåtgärderna s med egna insatser. Jag har enligt direktiven tre huvuduppgifter: utreda i vilken utsträckning de allmänna samlingslokalerna är tillgängliga för det lokala föreningslivet samt olika gruppers användning av lokalerna, undersöka och analysera vilken betydelse de allmänna samlings- lokalerna och det stöd som utgår för dessa lokaler har för när- samhället, särskilt när det gäller invånarnas deltagande i sam- hällslivet och i de politiska processerna, utreda effekterna av det statliga stöd som lämnas för allmänna samlingslokaler. I direktiven hänvisas till samlingslokalutredning som menade att en avveckling av det statliga stödet bland annat skulle leda till att invånarnas möjligheter att utnyttja de grundlagsfästa mötes-, yttrande- och föreningsfriheterna skulle inskränkas samt att möjligheterna till möten mellan individer med olika etnisk och kulturell bakgrund skulle försämras. Men någon närmare redovisning av vilken betydelse de allmänna samlingslokalerna och stödet för dessa har för den lokala demokratin lämnades inte i betänkandet. Mot denna bakgrund finns det enligt direktiven behov av att särskilt utreda vilken betydelse de allmänna samlingslokalerna har för närsamhället, särskilt när det gäller invånarnas deltagande i samhällslivet och i de politiska processerna. I utredningsarbetet har jag därför särskilt tagit fasta på den betoning som direktiven lägger på de allmänna samlingslokalernas betydelse för demokratin. 9.1.1Utvecklingen av nya rörelser En utgångspunkt för mig har varit att de allmänna samlings- lokalernas tillkomst och ställning hänger nära samman med folk- rörelsernas och föreningslivets framväxt. I kapitlen 2, 3 och 4 har jag översiktligt redovisat föreningslivets utveckling under 1900- talet, utvecklingen av de allmänna samlingslokalerna samt utveck- lingen av det statliga stödet. Det ursprungliga syftet för de olika rörelserna att skaffa egna samlingslokaler var att det fanns ett praktiskt behov bland stora befolkningsgrupper av att kunna utöva de grundläggande fri- och rättigheterna och hävda en förenings- och församlingsfrihet och rätten att verka för vissa ideal. När många av lokalerna kom till stod kampen för allmän och lika rösträtt, rätt till arbetskonflikt samt alkoholförbud högst på den politiska dagordningen. Dessa krav kom att gradvis förenas med föreningslivets insatser för en folk- bildnings- och studieverksamhet. Folkrörelserna blev en rekryte- ringsbas för den framväxande folkstyrelsen. Här spelade samlings- lokalerna en mycket viktig roll. Införandet av den allmänna och lika rösträtten och resultatet av folkomröstningen om alkoholförbud förändrade successivt det framväxande föreningslivets förhållande till statsmakten. Organisationerna växte i styrka och respekt. Den folkbildande verksamheten fick en större betydelse. Detta ledde till att 1942 beslutade om ett statligt stöd till allmänna samlingslokaler. inledde staten ett nära samarbete med samlingslokalföreningarnas nybildade riksorganisa- tioner. Det nära samarbetet mellan statsmakt och folkrörelser började ifrågasättas, inte minst inom partierna och folk- rörelserna själva. växte det fram nya protest- rörelser som mestadels bestod av ungdomar som samlades nationellt och internationellt kring frågor om atomvapen, de afrikanska staternas koloniala frigörelse, krigföring i , miljön och kärnkraften. Det fanns även ett engagemang kring närsamhällets miljö och utveckling liksom för kvinnors frigörelser vilket samlade medborgargrupper utanför systemet. bedömning var att man kan dra paralleller mellan de nya sociala rörelsernas framväxt till folkrörelsernas framväxt och . Inte heller då accepterades till en början de nya rörelserna av det politiska etablissemanget. ökade dock lyhördheten från staten, i synnerhet i de fall då rörelserna agerade enligt de traditionella folkrörelsernas principer. Min bedömning är att vi kommer att se en likartad utveckling för de s.k. nya rörelser som har växt fram under de senaste decen- nierna. De har utmärkts av en samhällskritik med alternativa idéer och dagordningar, liksom av annorlunda arbetssätt genom nätverk och aktionsgruppers organisering. har organisation via Internet över nationsgränserna kommit att tillämpas allt mer . Men i och med att de nya rörelserna har etablerats och åldrats har även de drabbats av de traditionella rörelsernas problem. Makt- utredningen (SOU 1990:44) pekade på att ett allt för flitigt kompromissande med staten innebär att organisationerna riskerar att tappa mycket av sin ideologiska spetskaraktär och mobiliseringsgrundval. Det omfattande deltagandet i den offentliga beslutsprocessen begränsar organisationernas obundenhet och möjlighet till fritt agerande. Ett annat problem enligt Maktutred- ningen är att organisationerna får svårigheter att locka nya aktiva. Något som gäller både traditionella organisationer och nya sociala rörelser. Den utveckling som pekade på i början av 1990- talet har till stor del fortsatt. I rapporten i har , , redovisat att sjönk den andel av hela befolkningen i åldern som är medlem i någon förening från . Andelen aktiva föreningsmedlemmar sjönk från . Det motsvarar en halv miljon medlemmar. Detta mönster gäller för i stort sett alla föreningstyper De politiska partierna har tappat en tredjedel av medlemmarna . Miljöorganisationerna har halverats. Föräldraföre- ningarna och kvinnorörelsen har tappat av medlem- marna. Endast inom några få områden har organisationsgraden stigit. Minst drabbade är lokala aktionsgrupper. Pensionärsorganisa- tionerna har fått något fler medlemmar, liksom patient- och handikappföreningar. som antalet medlemmar har minskat i de flesta föreningstyper, har allt fler medlemmar minskat sin aktivitetsgrad. Andelen organiserade medlemmar som är passiva tenderar att öka. Det är alltså en allt större andel av föreningsmed- lemmarna för vilka medlemskapet endast handlar om ideellt ekonomiskt stöd och information, utan fysisk närvaro. Det blir fler postgiromedlemmar och färre eldsjälar och mötesdeltagare. I rapporten pekar SCB också på att föreningslivet har svårt att rekrytera nya medlemmar, framför allt yngre. I åldersgruppen ökade andelen helt föreningslösa från . En förklaring är enligt SCB att konkurrensen om de ungas fritid har hårdnat i takt med ökad sysselsättning. Det ställs också ökade krav i arbetslivet och på arbetsintensiteten vilket innebär att man orkar mindre . Undersökningarna visar att föreningslivet har minskat mest i storstäderna. Det kan bero på att det finns alternativa möjligheter till sociala möten och att fritidsalternativen är flera. I glesbygden har andelen aktiva ökat och antalet föreningar är högre än i stor- städerna. När det gäller fritidsmönster bland ungdomar pekar forskaren i rapporten kallar oss unga på en intressant för- ändring. Flera av de ungas traditionella kultur- och nöjesaktivite- terna tycks ha förflyttats från offentliga lokaler, utformade speciellt för aktiviteterna i fråga, till en privat sfär. Exempelvis är hemmet den plats där nio av tio ungdomar uppger att de ser på film, dansar, ser på dans, läser, lyssnar på och spelar musik. Frågan man då kan ställa sig är om det kan vara så att före- ningslivet inte längre känns attraktivt och att medborgarna väljer andra sätt att agera och att organisera sig. Det gäller även alternativa sätt att kommunicera och skaffa sig kunskap. Särskilt det enormt vidgade utbudet av TV-kanaler respektive Internet konkurrerar naturligtvis med föreningslivet om den allt knappare fritiden. SCB ställer den viktiga frågan om ungdomens tvekan att göra entré i svenskt föreningsliv kan vara en periodeffekt av 1990- talskrisen, eller om det är fråga om en mer djupgående förändring som har med utbud och organisationsformer att göra. Enligt SCB tyder mycket på att det handlar om en uppskjuten etablering i vuxenvärlden . Den kan förklaras av en snabbt ökande ungdomsarbetslöshet, längre ungdomsutbildning, senare egen bosättning, senare utträde på arbetsmarknaden och senare barnafödande. I så fall skulle den svaga återväxten vara en periodeffekt , som skulle innebära att de unga tillfälligt har senarelagt sin entré i föreningslivet. Om det vi ser däremot skulle vara en mer långsiktig trend mot minskat föreningsengagemang tror jag, liksom SCB, att detta skulle få allvarliga konsekvenser för demokratin, men även för välfärden. Minskat frivilligarbete i föreningarna skulle innebära verksam- hetsminskningar och kostnadsökningar. Vissa aktiviteter kommer inte längre att kunna utövas och verk- samheter kommer att ersättas av tjänster på marknaden. Mötesplatser för sociala kontakter skulle krympa. En infrastruktur för individuellt stöd, liksom för alternativa politiska dagordningar, skulle försvagas. 9.1.3Förändrade fritids- och kulturmönster i den vuxna befolkningen