sou · GRB354d1 · 2004-01-01 00:00:00 — 3.3.4Vilka poster skall ingå i beräkningsunderlaget? Från beräkningsunderlaget skall bl.a. dras den semesterlön som utgått för ordinarie semester under intjänandeåret. Semesterlön för sparade semesterdagar som togs ut under intjänandeåret skall dock ingå. Enklare borde det också bli om all förfallen lön, utan undantag för semesterlön för ordinarie semester, läggs till grund för beräk- ningen. Då skulle man slippa minska beräkningsunderlaget med nämnda semesterlön och dessutom slippa hålla reda på hur mycket av den semesterlön som utbetalats under intjänandeåret som avsåg ordinarie semesterdagar och hur mycket som avsåg sparade dagar. Om en sådan förenkling skall genomföras borde emellertid semesterlönefaktorn minskas i motsvarande mån, eftersom den är satt på en högre nivå med beaktande av bl.a. att semesterlönen för ordinarie semester inte skall ingå. Det kan tyckas som om minsk- ningen av procentfaktorn borde motsvara skillnaden mellan fem veckors andel av och fem veckors andel av , dvs. Detta blir dock inte helt exakt, eftersom den nuvarande procentfaktorn är framräknad till ett högre belopp än vad fem veckors andel av motsvarar. Denna uppräk- ning, vilken som nämnts består i både materiella överväganden om hänsynstagande till lönehöjningar och i rent schematiska avrund- ningar uppåt, blir relativt sett större om procentfaktorn minskas med en procentenhet. Eftersom det tal som då erhålls innehåller flera decimaler bör en avrundning ske, uppåt eller nedåt. Den nya procentfaktor som erhålls kan medföra krav på omförhandling av de kollektivavtals- bestämmelser som träffats om bl.a. semesterlöneberäkning. För- enklingen står inte i proportion till sådana konsekvenser och kom- mittén avstår därför från att föreslå en sådan ändring. Ett alternativ sätt att förenkla semesterlöneberäkningen i denna del vore att i stället rensa beräkningsunderlaget från all semester- lön. Samma förenkling skulle uppnås som diskuterats. Man skulle inte heller då behöva hålla reda på vilka delar av den semes- terlön som utbetalats under intjänandeåret som hör till ordinarie semester respektive sparad semester. Förenkling av semesterlagen – diskussion 3.3.5Skillnaden i semesterlöneberäkning för ordinarie och sparad semester Semesterlöneberäkningen för sparad semester skiljer sig i vissa avseenden från motsvarande beräkning för ordinarie semester. I båda fallen skall den lön eller annan ersättning som utgått med semesterlönegrundande frånvaro frånräknas lönesumman som sedan semesterlönen beräknas på. Likaså skall de dagar med sådan frånvaro inte tas med vid beräkningen av den genomsnittliga dagsinkomsten, dvs. den beräkning som görs för att fastställa en fingerad dagsinkomst som sedan läggs till lönesumman för med semesterlönegrundande frånvaro. Däremot är beräkningen mellan semesterlön för ordinarie och sparad semester olika på följande sätt. Dagar med delvis icke semesterlönegrundande frånvaro räknas in vid beräkningen av ordinarie semesterlön, men inte vid beräk- ningen av den sparade semesterlönen. Sådana dagar kan t.ex. före- komma när någon är studieledig på halvtid och arbetar halva dagar. Vid beräkningen av ordinarie semesterlön räknas den lön som utgår under sådan dag in i lönesumman och vid beräkningen av den genomsnittliga dagsinkomsten räknas dagen in i det antal dagar med vilka lönesumman skall divideras. Vid beräkningen av sparad semesterlön räknas varken den under sådan dag utbetalade lönen in i lönesumman eller den aktuella dagen in i det antal dagar med vilka lönesumman skall divideras vid genomsnittsberäkningen. Det föreligger alltså en rätt begränsad skillnad mellan semester- löneberäkningen i de båda fallen vad avser dels vad som skall ingå i lönesumman och dels, som en konsekvens därav, vid genomsnitts- beräkningen av frånvarodagarnas värde. Att det föreligger en skill- nad och vari den består är inte alldeles lätt att uppfatta. Vidare föreligger skillnader i beräkning i de båda fallen genom att arbetstagaren vid beräkningen av semesterlönen för sparad semester får tillgodoräkna sig alla frånvarodagar, medan vid beräk- ningen för den ordinarie semestern endast dagar som är semester- lönegrundande tillgodoräknas arbetstagaren. Ytterligare en aspekt på reglerna för sparad semester är att sådan semesterlön skall relatera till den sysselsättningsgrad arbetstagaren hade under det intjänandeår dagen tjänades in. Arbetade han då halvtid, skall alltså semesterlönen för den sparade dagen vara en halv semesterdagslön även om vederbörande arbetade heltid året innan den tas ut. Förenkling av semesterlagen – diskussion 3.3.6Argument för och emot olika sätt att förenkla semesterlöneregler Bestämmelserna om semesterlön syftar framför allt till att semes- terlönen skall ligga på samma nivå som den ordinarie lönen hade gjort om arbetstagaren hade arbetat. Därtill kom att man vid den nuvarande lagens tillkomst – vid konstaterandet att semesterlöne- faktorn om skulle innebära en viss överkompensation – bestämde att man som arbetstagare också skulle ha rätt till en viss ekonomisk förstärkning under semestern. Frågan är om detta syfte kan uppnås på ett enklare sätt. Andel av förfallen lön och/eller löpande lön Vi konstaterade ovan att det finns arbetstagare vars anställnings- förhållanden är så reglerade att det inte går att ha endast ett löpande-lön-baserat system för semesterlöneberäkningen. Kommittén har därför övervägt en ordning som skulle innebära att det nuvarande systemet med en semesterlön baserad på förfallen lön under intjänandeåret utgör utgångspunkten men med en möj- lighet att tillämpa ett löpande-lön-baserat system i de fall det går att avgöra vilken lön arbetstagaren hade haft om arbete utförts. I de fallen skulle semesterlönen bestå av den lön som hade utgått om arbete utförts samt ett tillägg. En förutsättning för att tillämpa en sådan regel skulle vara att arbetstagarens arbetstidsmått är fast och att lönen är fastställd eller månad. Ytterligare förutsättningar skulle vara att vecko- eller månadslönen inte innehåller en rörlig del vars storlek varierar från period till period, och att arbetstagarens sysselsättningsgrad inte ändrats sedan intjänandeåret. Arbetstagaren skulle därutöver vara berättigad till två slags semestertillägg, ett om xx procent på den löpande lönen vid semestertillfället, för att kompensera för den uppräkning som ligger i semesterlönefaktorn, och ett senast om på rörliga lönedelar (i form av övertidstillägg, bonus, m.m.). Argumenten för en sådan ändring kan sägas vara följande. För de arbetsgivare som kan tillämpa det löpande-lön-baserade systemet blir det enklare genom att man: inte behöver räkna fram förfallen lön under intjänandeåret, Förenkling av semesterlagen – diskussion inte behöver beräkna en genomsnittlig dagsinkomst för att lägga till summan av förfallen lön för dagar med semesterlöne- grundande frånvaro, för de arbetstagare som helt saknar rörliga lönedelar behöver ingen semesterlönekalkyl göras , semesterlönen kan alltså helt regleras vid semestertillfället. Argument emot ändringen är följande. Lagen kommer att innehålla fler bestämmelser om semesterlön än . Även om inte alla skall tillämpas utan det skall göras ett val mellan två system, blir det sammantaget fler bestämmelser om semesterlön att sätta sig in i. I de klara fallen torde det vara enkelt att avgöra om den enklare beräkningen kan tillämpas. I oklara fall blir det svårare. Man kan säga att lagen då tillförs ett nytt administrativt moment som arbetsgivaren måste utföra. Han måste konstatera om de nödvän- diga villkor föreligger som gör att den enklare beräkningen kan tillämpas. En fråga blir hur man skall se på den situation som kan uppstå om arbetsgivaren beslutar sig för att använda den enklare modellen trots att de nödvändiga villkoren inte är uppfyllda. Det borde anses vara ett brott mot lagen. är det ju inte säkert att arbets- tagaren förlorar några pengar, han kanske rentav får mer. Om så är fallet kommer antagligen inte frågan till prövning. Men en fråga kan vara om det är lämpligt att utforma lagstiftningen så att sådana situationer kan uppstå. Ovan nämndes såsom ett av villkoren för att använda den enklare beräkningen att arbetstagaren har samma sysselsättningsgrad vid semestertillfället som under intjänandeåret. Detta för att hindra att de som tjänat in semesterlön som heltidsanställd får ut semesterlön som t.ex. halvtidsanställd, om sysselsättningsgraden minskat. Inkomsten kan emellertid variera utan att sysselsättningsgraden ändras. Om arbetstagaren t.ex. haft en omfattande icke-semester- lönegrundande frånvaro under intjänandeåret, blir det antagligen lägre semesterlön om den perioden läggs till grund för beräkningen än om den den aktuella lönen vid semestertillfället utgör semester- lönegrund. Detta torde peka på en huvudinvändning mot den ovan diskuterade modellen. Ett system där arbetsgivaren kan välja, torde medföra att valet blir det som kostar minst, dvs. det som ger arbetstagaren lägst semesterlön. Vidare kan arbetstagaren aldrig Förenkling av semesterlagen – diskussion vara säker på vad han får, så länge två alternativa metoder att räkna ut lönen står till buds. Bör det därför vara så att arbetsgivaren inte skall kunna välja, att han alltid skall tillämpa en metod om vissa förhållanden föreligger? Om så vore fallet skulle den möjlighet till flexibilitet som föreligger , att vid fast tidlön enbart betala den löpande lönen vid semestertillfället och reglera resten vid semesterårets slut, för- svinna. Den möjligheten till flexibilitet torde vara angelägen att ha kvar. Kommittén stannar för att lagens semesterlönebestämmelser inte bör ändras på det beskrivna sättet. Kommittén anser att semesterlöneberäkningen bör förenklas genom att all semesterlön frånräknas lönesumman. Materiellt sett betyder det att de arbetstagare som sparar semester får ett lägre beräkningsunderlag för semesterlönen året efter det att de sparade dagarna tas ut, jämfört med dagens regler, och att semesterlönen därmed blir lägre. Det bör dock nämnas att inräknandet av semes- terlön för sparad semester i beräkningsunderlaget innebär en viss överkompensation för dem som sparar jämfört med dem som inte sparar. Det år dagarna sparas inräknas ju den lön som betalas ut under de dagar som annars hade varit semesterdagar i underlaget semesterlön. När de sparade dagarna sedan tas ut inräknas semesterlönen för de dagarna i beräkningen av det därpå följande årets semesterlön. Hade de tagits ut i stället för att sparas hade semesterlönen under de dagarna inte inräknats i beräkningen av semesterlönen följande år. Kommittén återkommer till ändringsförslaget i nästa kapitel . Skillnaden mellan ordinarie och sparad semester I syfte att kunna använda endast en semesterlöneberäkning föreslås att den särskilda beräkningen av semesterlön för sparad semester slopas. Om så sker skulle lagen kunna ange att semesterlönen för den sparade semesterdagen skall vara den samma som semester- lönen för en ordinarie semesterdag. Vi återkommer även till detta ändringsförslag i nästa kapitel. Förenkling av semesterlagen – diskussion 3.4Bör staten ta över betalningsansvaret för semester- lön som tjänas in under semesterlönegrundande frånvaro? 3.4.1Bakgrund – grundläggande frågor den första semesterlagen trädde i kraft har viss frånvaro likställts med arbetat tid för att räkna ut vilka semesterförmåner arbetstagare har rätt till. Från början var endast frånvaro pga. semester, olycksfall i arbete, yrkessjukdom och viss militärtjänst semestergrundande. Den s.k. privilegierade frånvaron byggdes sedan successivt ut och har den omfattning som anges i 17 § semesterlagen. Arbetsgivaren har svarat för den semes- terlön som tjänas in under semesterlönegrundande frånvaro. har det i samband med lagstiftningsarbete diskuterats en annan ordning för denna del av semesterlönen. semesterkommitté, vars betänkande ledde fram till nu gällande semesterlag, föreslog en utbyggnad av den privilegierade frånvaron och att tidsgränsen för den semesterlönegrundande frånvaron generellt skulle vara . Detta skulle leda till ökade kostnader för arbetsgivarna. För att fördela dessa kostnader föreslog kom- mittén inrättandet av en semesterlönefond, ur vilken semesterlön för semesterlönegrundande frånvaro skulle betalas. Fonden skulle finansieras genom arbetsgivaravgiften och administreras av Riks- försäkringsverket (RFV). Förslaget mötte kraftig kritik, bl.a. beroende på att det skulle medföra en omfattande administration i form av skyldighet att rapportera och registrera uppgifter. Exem- pelvis skulle arbetsgivaren rapportera anställnings ingående och upphörande. Regering och riksdag drog slutsatsen att den privile- gierade frånvaron borde byggas ut men att arbetsgivaren fortsatt borde svara för även den delen av semesterlönen. I debatten har framförts förslag om att den som betalar ut ersättning under frånvaro (dvs. i huvudsak staten) också borde betala den semesterlön som tjänas in under frånvaron. Exempelvis ansåg Småföretagardelegationen i sin rapport att en sådan ändring skulle innebära ett enklare och mer logiskt system4. Småföretagardelegationens rapport nr 7, SOU 1998:94, sid. 17. Förenkling av semesterlagen – diskussion Syftet med en ändring Vad skulle uppnås om staten övertar betalningsansvaret för denna del av semesterlönen? Syftet med en sådan ändring skulle kunna anges vara att minska arbetsgivares administration av semesterfrå- gor samt att skapa en jämnare fördelning arbetsgivare emellan och en större förutsägbarhet beträffande kostnaderna för semesterlöne- grundande frånvaro. Ändringen påverkar semesterlagstiftningens rättsförhållanden Semesterlagen är en civilrättslig lag. Mål om tillämpningen av lagen prövas av domstol enligt lagen om rättegången i arbetstvister. Vid brott mot lagen kan skadestånd utdömas. Om staten skall svara för semesterlön som tjänats in under semesterlönegrundande frånvaro blir uträkning och utbetalning av denna del av semesterlönen en offentligrättslig fråga. En sådan ordning torde bl.a. kräva att den nya lagstiftningen innehåller regler om att arbetstagaren kan anföra besvär mot beslut som fattas av den statliga myndighet som skall hantera systemet. En mindre långtgående ändring: arbetsgivaren får ersättning av staten för sina kostnader för semesterlönegrundande frånvaro Går det att åstadkomma en förenkling för arbetsgivarna med en mindre långtgående åtgärd? finns möjlighet för mindre arbetsgivare (de vars lönekostnader är under 90 gånger basbelop- pet) att teckna en försäkring hos för semester- lönekostnader som beror på semesterlönegrundande frånvaro. Avgiften för är av de sammanlagda lönekostna- derna (socialavgifterna räknas inte in). Ansökan om försäkrings- ersättning görs skriftligen och ersättning betalas ut i efterskott. Enligt uppgift från RFV var endast 158 försäkringar tecknade . En allmän (obligatorisk) försäkring med en sådan konstruktion innebär att arbetsgivarna fortfarande skulle stå för uträkning och utbetalning av all semesterlön. Dessutom skulle ytterligare admi- nistrativa moment tillkomma, då arbetsgivarna efter utbetalning har att lämna in ansökan om ersättning. Visserligen skulle de arbetsgivare med särskilt höga kostnader för semesterlönegrun- Förenkling av semesterlagen – diskussion dande frånvaro kunna minska dessa, men någon administrativ för- enkling uppnås inte genom att den nuvarande försäkringen görs allmän och obligatorisk. Kopplingen mellan antal betalda dagar och semesterlönens storlek Om arbetstagare skall ha minst samma ekonomiska ersättning under den betalda semestern som om arbete hade utförts och obetald ledighet skall kunna avstås, måste det finnas en koppling mellan antal betalda dagar och semesterlönens storlek. Även om staten skulle överta betalningsansvaret för den del av semesterlönen som tjänas in under semesterlönegrundande frånvaro, måste arbetsgivaren då hålla reda på frånvaron för uträknandet av antal semesterdagar med semesterlön. Lön eller annan ersättning under frånvarodag Enligt nuvarande bestämmelser skall arbetsgivaren vid semester- löneberäkningen, för med semesterlönegrundande från- varo, dra bort lön som kan ha utbetalats till arbetstagaren under sådana dagar. I stället läggs för varje sådan dag en genomsnittlig dagsinkomst till summan av förfallen lön, på vilken sedan semes- terlönen beräknas. Även om ansvaret för betalning av semesterlön som tjänas in under semesterlönegrundande frånvaro inte skall ligga på arbets- givaren, måste denne vid semesterlöneberäkningen även fortsatt räkna bort eventuell ersättning/lön som kan ha utbetalats till arbetstagaren under frånvarodagar. Om inte arbetsgivaren gör det får arbetstagaren för mycket pengar. Den statliga myndighet som skall hantera semesterlönen som tjänats in under frånvaro kan inte känna till vilken ersättning arbetsgivaren har betalat till arbetstaga- ren under frånvaron. Myndigheten kan därför inte minska den del av semesterlönen som den skall utbetala. Avräkningen måste alltså fortsatt göras av arbetsgivaren. Statens kostnader för semesterlönegrundande frånvaro skulle kunna finansieras genom att det i arbetsgivaravgiften införs en sär- Förenkling av semesterlagen – diskussion skild semesterlöneavgift (om xx procent). Den samlade arbets- givaravgiften blir därmed högre. Med en sådan konstruktion blir denna del av semesterlönen en del i socialförsäkringen. Semesterlön för frånvaro bör därmed hanteras av ()/försäkringskassorna (FK), vilket också kan vara lämpligt med tanke på att dessa myndigheter hanterar större delen av de ersättningar som utgår under sådan frånvaro. Det finns principiella skillnader mellan semesterlön (såsom den är konstruerad) och ersättning ur socialförsäkringen. Frågan är om dessa skillnader bör påverka utformningen av ett statligt system för semesterlön. Ur den allmänna socialförsäkringen ersätts den försäkrade i vissa fall enligt inkomstbortfallsprincipen, men endast upp till en viss högsta gräns. I andra fall utbetalas ersättning endast i form av vissa grundbelopp. Socialförsäkringen ger en grundtrygghet, rätten till ersättning prövas och kan nekas om inte nödvändiga villkor är uppfyllda. Semesterlönen har en annan karaktär. Den skall fullt ut ersätta den ordinarie lönen. Staten (i form av FK) skulle inte materiellt pröva rätten till semesterlön på samma sätt som man prövar rätten till de andra ersättningarna ur socialförsäkringen. Förutsatt att semesterlönen tjänats in och nödvändiga uppgifter om detta före- ligger skulle FK endast ha att utbetala pengarna. Bör trots denna skillnad semesterlönen ingå i statens allmänna utgifter för socialförsäkringen eller bör den vara en avskild del som förvaltas i särskild ordning? Om det senare är att föredra skulle en särskild semesterlönefond kunna inrättas, till vilken medel förs genom den särskilda semes- terlöneavgiften och ur vilken medel används för att täcka arbets- tagares krav på semesterlön fullt ut. Det blir då en avskild del i systemet. Ingen materiell prövning skulle ske av själva rätten till semesterlön förutsatt att nödvändiga uppgifter föreligger om anställning m.m. semesterkommitté föreslog som nämnts en semesterlönefond, som skulle förvaltas av RFV och finansieras genom arbetsgivaravgiften. Det kan nämnas att det finns vissa fon- der inom socialförsäkringssystemet . Fondernas kapital för- valtas av Kammarkollegiet. En semesterlönefond torde dock bli större än de fonder som finns . Om en fond inrättas uppstår frågor om hur pengarna skall för- valtas och placeras, hur eventuella överskott skall användas, m.m. semesterkommitté föreslog att semesterlönefondens över- Förenkling av semesterlagen – diskussion skott skulle användas till ändamål som tillgodoser arbetstagarnas behov av vila och rekreation under semestern. Enligt lag (1998:1757) om förvaltning av vissa fonder inom socialförsäkrings- området skall fondernas medel förvaltas så att medlen blir till största nytta för de ändamål för vilka fonderna tillkommit. Pla- ceringar av fondmedlen skall ske så att långsiktigt hög avkastning uppnås, och betalningsberedskap och riskspridning tillgodoses. 3.4.3Tekniska förutsättningar för en ändring m.m. Om utgångspunkten är att rätten till semesterlön som tjänats in under semesterlönegrundande frånvaro efter en ändring i vart fall skall ha ungefär samma omfattning och innehåll som enligt nuva- rande bestämmelser, måste de tekniska förutsättningarna för det undersökas. Ett ändrat system kan också föranleda behov av att pröva lösningar som utformas på ett annat sätt än enligt dagens regler. Här följer en diskussion om dessa förutsättningar och änd- ringsbehov. Vet FK att semesterlönegrundande frånvaro föreligger? En grundläggande förutsättning för att FK skall svara för administ- rationen av ett statligt system är att denna myndighet känner till att semesterlönegrundande frånvaro föreligger. Kopplingen mellan FK och semesterlönefrågan, och därmed vetskapen om att sådan från- varo föreligger, är att FK betalar den ersättning arbetstagaren får under ledigheten. Det gör inte FK i följande fall: av en sjukfrånvaro (Om den förlängning av sjuklöneperioden som diskuteras genomförs blir det . ledigheterna för utbildning (då arbetstagaren har rekryterings- bidrag och vuxenstuderar, deltar i teckenspråksutbildning, del- tar i svenskundervisning för invandrare, eller i utbildning som avser facklig verksamhet). Ett system med samma omfattning som och som hanteras av endast en statlig myndighet, i form av FK, skulle därmed förutsätta en inrapportering av uppgifter till denna myndighet från arbets- Förenkling av semesterlagen – diskussion givare, samt, avseende den fackliga utbildningen, från facklig organisation, arbetstagaren själv eller arbetsgivaren. Föreligger anställning under den semesterlönegrundande frånvaron? Semesterförmånerna förvärvas under anställning. De ersättningar som enligt socialförsäkringslagen är s.k. bosättningsbaserade, t.ex. föräldrapenning på lägstanivå och grundnivå är inte främst avsedda att ersätta eventuella inkomstförluster. Att anställning föreligger är därför inget som behöver framgå av de uppgifter FK har i försäk- ringsärendet. De ersättningar som CSN utbetalar går inte heller alltid till personer som har en anställning. Enligt nuvarande bestämmelser är det arbetstagarens förfallna lön under intjänandeåret som är beräkningsunderlag för semesterlönen. För med semesterlönegrundande frånvaro läggs till sum- man av förfallen lön en genomsnittlig dagsinkomst. FK har inte uppgift om förfallen lön – . Om arbetsgivaren skulle åläggas att skicka in uppgift om detta till FK kvarstår ett administrativt moment för denne att utföra. Det underlag FK har är i stället den försäkringsersättning man betalar ut under frånvaron. Skulle den kunna läggas till grund för semesterlöneberäkningen, t.ex. genom att man för varje utbetald ersättning gör ett påslag som skall utgöra semesterlön? Så sker enligt pensionssystemet, där utbetalningar ur socialförsäkringen är pensionsgrundande. Försäkringsersättningen under frånvaron är i flertalet fall (sjuk- penning m.m.) relaterad till en andel av den förväntade inkomsten, dock högst upp till viss nivå. I andra fall är emellertid ersättningen på en lägre nivå (t.ex. föräldrapenning på lägstanivå). Om alla ledigheter skulle ge lika mycket i semesterlön skulle påslaget på de olika ersättningarna vara olika stort. Den främsta invändningen mot att låta försäkringsersättningarna i sig utgöra beräknings- underlag för semesterlön torde emellertid vara att de knappast kan Förenkling av semesterlagen – diskussion läggas till grund för en semesterlön som når upp till ordinarie lön, eftersom de inte avser att ersätta lönen fullt ut. Alternativa beräkningsunderlag är den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) och den taxerade inkomsten av tjänst. SGI avser förväntade framtida inkomster, inte tidigare förfallen lön.