sou · GRB3121d1 · 2004-01-01 00:00:00 — medverkar ofta vid internationella utställningar och i publikationer, t.ex. vid 300-årsjubileet i . (RAÄ, ) är central förvaltnings- myndighet med ansvar för kulturmiljö och kulturarv, inrättad 1630. utses av regeringen, ledningen består av riksantikva- rien och en överantikvarie. RAÄ har drygt 400 heltidsanställda medarbetare och ytterligare 260 tidsbegränsat anställda, fördelade på sju avdelningar. Ramanslaget (förvaltningsanslaget) uppgår till . Bidrag till kulturmiljövård uppgår till . Målen för verksamheten inom kulturmiljöområdet är följande: ett försvarat och bevarat kulturarv ett hållbart samhälle med goda och stimulerande miljöer, med kulturmiljöarbetet som en drivande kraft i omställningen allas förståelse, delaktighet och ansvarstagande för den egna kulturmiljön nationell och internationell solidaritet och respekt inför olika gruppers kulturarv. Merparten av den internationella verksamheten vid ämbetet har fram till utförts på direkt uppdrag av regering och riksdag. Den har bl.a. inneburit att bistå regeringen i internationella kultur- arvsfrågor, främst i samarbetet med ICCROM () och , inom EU, och , samt att arbeta med kulturarvsfrågor i . RAÄ:s uppgifter i EU-arbetet inkluderar att följa och bevaka frågor som berör kulturmiljövården inom EU:s olika program, lik- som att verka för att den svenska kulturarvssektorn känner till de stödmöjligheter som finns inom EU. Tillsammans med har RAÄ enligt ett särskild avtal med i uppgift att informera om EU–stöd till svenskt kulturliv. Riks- antikvarieämbetet ska också tillsammans med , och följa utvecklingen vad gäller medel från till svenska kulturpro- jekt och bl.a. till regeringen redovisa antalet projekt som får stöd. RAÄ samordnar denna redovisning. RAÄ ska även se till att konventioner implementeras, att förpliktelser som följer med konventionerna verkställs samt följa de kommittémöten som anordnar. RAÄ har tagit ini- tiativ till ett svenskt världsarvsnätverk och samordnar uppföljning och rapportering av tillståndet på de svenska världsarvsplatserna. RAÄ ger också tekniskt stöd till länder i för världsarvs- nomineringar. RAÄ har en representant i styrelsen för NWHF () i , en organisation som driver världsarvsfrågor i . I samverkan med länsstyrelserna ska RAÄ identifiera vilka objekt som ska ha skydd enligt , samt utföra de arbetsuppgifter som är fastlagda i föreskrifter för konventionen. Det nordiska samarbetet sker dels inom , dels i form av nätverksmöten mellan de nordiska riksantikvarierna och deras motsvarighet. RAÄ följer och håller sig informerat om arbetet inom NGO:s som är verksamma internationellt med frågor som rör kulturmiljövård, och ger även bidrag till organisationerna Nostra, Kulturarv utan gränser och ICOMOS. RAÄ var sekretariat för Kulturministrarnas Östersjösamarbete –2003, och medverkar i de fyra arbetsgrupper där specialistsamverkan sker. Samarbetet har genererat ett flertal specialistnätverk, och ett stort antal seminarier har hållits. , som för framtiden ska bli mötesplats för kultur- arvsintressenter i , har etablerats. RAÄ har i uppdrag att utveckla ett närmare samarbete med Sida. –2003 har en försöksverksamhet bedrivits, för att utreda möjligheterna att stärka och utveckla formerna för sam- verkan. RAÄ har 2002–2005, på uppdrag av Sida, ett uppföljnings- och utvärderingsansvar för 2000, ett utbildningsprogram inom kulturarvsområdet. centralmuseer är ; National- museum med ; Riks- museet; Statens museer för världskultur; Livrustkamma- ren//; Statens maritima museer; ; Statens musiksamlingar; Statens försvarshisto- riska museer; samt stiftelserna , , och Arbetets museum. Samtliga upprätthåller internationella kontakter och bedriver samverkan i en mångfald former. De flesta deltar i internationella seminarier, symposier och konferenser och är med i olika interna- organisationer. Museerna deltar också i internationella nät- verk. Många av dessa nätverk har skapats inom ICOM (Internatio- nal ) De flesta centralmuseer deltar i olika samarbetsprojekt – till största delen Östersjösamarbeten. Några bedriver samarbete med med stöd av SAMP (Swedish-African Museum Programme). Vissa museer medverkar i internationella forsknings- projekt. Samarbete om migration har också förekommit . Svensk samtidskonst uppmärksammas internationellt mer och mer och svenskt deltagande i internationella konstbiennaler har ökat . har en viktig roll i denna utveckling. Moderna Museets uppdrag inom internationellt samarbete är att stödja och organisera svenskt deltagande i inter- nationella konstbiennaler. Museets Internationella Program ger stöd till deltagande vid dessa biennaler och utställningar samt för- medlar resestöd till svenska konstnärer som bjuds in till utställ- ningar i utlandet. Museet gör också besöksprogram för personer som bjuds in till . Beskrivning av centralmuseernas internationella kulturutbyte finns i bil. Riksutställningar () är en statlig myndig- het som arbetar med vandringsutställningar. Den leds av en styrelse som utses av regeringen och har 64 anställda. Anslaget uppgår till . Riksutställningar medverkar i olika internationella organisationer och dess internationella verksamhet på utställningsområdet ökar stadigt. Myndigheten är ordförande i () och medverkar i ICEE (ICOM:s International Committée for ) samt i InSEA (through Art) . Riksutställningar är också med i ICOM-kommittéernas nätverk – ICOM Nord – omfattande nordiska ordförande och sek- reterare. Vidare är Riksutställningar svensk korrespondent i nät- verket . (SR, ) är ett allmännyttigt företag med uppgift att göra kvalitativa radioprogram av alla slag för hela befolkning. Organisatoriskt är SR ett aktiebolag som ägs av en stiftelse. Stiftelsen äger också de två andra public service- företagen, () och Utbildningsradion (UR). Public service i är finansierad av en TV-avgift. mellan alla public service-bolagen (procent, och Utbildningsradion ). sänder i fyra rikstäckande kanaler och i 26 lokala kanaler. Bolaget sänder internationellt på olika språk i utlands- kanalen Radio . En stor del av programmen återutsänds dessutom av utländska nationella radiostationer världen över. SR sänder även över en flerspråkig FM-kanal i , , som också sänds digitalt. Kanalen ger pro- gram på minoritets- och invandrarspråk och ger återutsändning av program från bl.a. National Public Radio i , brittiska BBC, Radio Internationale och Radio . För lokala kanaler i gränsområdena är det naturligt med pro- gramsamarbete utanför det egna området. SR mång- kulturella arbete består bl.a. av Radio Barents som speglar hela och bygger på samtal mellan journalister i , , och . Den finskspråkiga radion, Sisuradio, och Sameradion har också ett nära samarbete med nor- diska kolleger. Genom sin utvecklingsenhet Media Development Office har SR på uppdrag av Sida genomfört ett mångårigt samarbete med (för utveckling av lokalradio på provinsnivå) samt deltagit i projekt i och . En växelverkan sker mellan svenskt och internationellt musikliv via det omfattande musikutbytet inom EBU (, . Genom detta samarbete exponeras svensk musik för en internationell radiopublik, som SR ger svenska lyssnare en bred spegling av musiklivet i och andra delar av världen. kommer ungefär två tredjedelar av den klas- siska musiken i P2 via EBU-utbytet. – direkt eller inspelat – som erbjudits av andra radiobolag inom EBU. Under erbjöd SR sina kollegor inom EBU 66 konserter. En sådan konsert sänds normalt i mellan 10 och 20 länder, vilket innebär att många svenska tonsättare, musiker och artister också når en miljonpublik i och i andra delar av världen. (SVT, ) har fem TV-kanaler. Dessa är , , , Barnkanalen och SVT Extra, som är en ny digital kanal som sänder evenemang (t.ex. Utöver dessa TV-kanaler finns också SVT som sänder ett urval program över hela (men inte i ). Program från andra länder kommer till stånd genom förvärv, internationella samarbetsprojekt och utbyte inom Nordvisionen (NV) och Eurovisionen (EBU). I det svenska TV-utbudet utgör internationell fiction av främst anglo-amerikanskt ursprung en betydande del. SVT:s export av program utgör en viktig del av kultur- kontakter med vissa områden, särskilt med . Iku har inhämtat vissa uppgifter om omfattningen av denna export. Intäk- terna från programförsäljningen var 2002 ca . Nedan följer sammanställd programstatistik om SVT:s utländska förvärv på kulturområdet mätt i timmar 1996 och 2002 samt den uppskattade kostnaden för de sända timmarna 2002. Tabellen anger förstasändning (dvs. exkl. repriser) av program. Utöver detta till- kommer samproduktioner, samfinansieringsprojekt eller förbetalda visningsrätter. landet 1996 sänt i landet 2002 sänt i I summan ryms både de traditionella konstarterna och musik och fiktion i vid bemärkelse. Hit förs också det kulturorienterade fak- tautbudet och evenemang där förmedlat firan- det av olika högtidligheter. Däremot ingår inte kulturinslagen i nyhetsprogrammen i utbudsstatistiken. utgjorde de av den första- sända tiden (i SVT1 och SVT2). Totalt sändes inkl. repriser . utgjorde de 882 totalt timmarna av den förstasända tiden (i SVT1 och SVT2). Totalt sändes inkl. repriser . samproduktioner med länder som t.ex. , eller betyder att programmen når en internationell mångmiljonpublik, vilket exempelvis är fallet vid en TV-serie eller TV-film av . samproduce- rade timmar fiktion med andra länder. Kulturrådstjänsterna kommenteras i kapitel 11.2. Stödgivningen vid har låg rörlighet, dvs. myndig- heten har ett stort antal fasta bidragsmottagare. Därtill kommer att ett mycket stort antal förslag om tilldelning av små medel föreläggs styrelsens medlemmar för beslut. Detta är ett ineffektivt sätt att arbeta och lägger en onödig arbetsbörda på styrelsen, som i stället borde kunna ägna sin kraft och tid åt förslag av mer strategisk betydelse för verksamhet och organisation. Enligt Ikus uppfattning har en alltför omfattande organisation av arbets- och referensgrupper; bidragshanteringen bör således ses över. En samlad utvärdering och uppföljning av de stöd som delas ut före- faller också saknas. Alla kulturinstitutioner måste präglas av en internationell utblick, och ha ett aktivt, ständigt utvecklat kontaktnät. skulle vinna mycket på en internationalisering av sin organisation, och därmed också bli en förstärkt resurs i utveck- lingen av internationella kulturutbyte. Rådet har en mycket begränsad kompetens för internationella frågor, ett förhål- lande som påtalats under utredningsarbetets gång. Bland de kun- skaper det borde inhämta och sprida inom svenskt kulturliv hör information om finansieringsformer och nätverk i utlandet. Beho- vet av att rekrytera medarbetare med internationell inriktning och kompetens måste följaktligen understrykas. och har en rad gemensamma intressen, bl.a. avseende trycksaksproduktion och allmän informa- tion om svenskt kulturliv. Vidare arbetar båda myndigheter med översättningsstöd och litteratur. Här finns rationaliseringseffekter att hämta, och ytterligare vinster för båda vid exempelvis en sam- lokalisering (IT-stöd, reception, lager, arkiv, registratur osv. IASPIS verksamhet har stor betydelse – både för svenska bild- konstnärers möjlighet att arbeta i utlandet och för utländska konstnärer att arbeta i . Det är angeläget att nämnden prövar möjligheten att applicera denna modell på fler konstområden. /Svensk Musik och Export Music /Svensk Musik och ExMS utför ett viktigt och mycket aktivt internationellt arbete för att främja svensk samtida musik och stödja det internationella utbytet. Jämfört med sina nordiska mot- svarigheter har dessa aktörer emellertid mycket begränsade medel och personella resurser för detta ändamål. Eftersom /Svensk Musik av naturliga skäl arbetar med den svenska upphovsrättsligt skyddade musiken finns ingen institution som arbetar aktivt med att informera om svensk äldre musik, musiker, musikliv och noter. Finska och danska framgångar internationellt kan avläsas i relation till de medel respektive land tillgängliggjort för mark- nadsföring i utlandet av musik och tonsättare, både samtida och äldre. Kompetens inom området för samtida och klassisk musik, folk- musik och jazz synes vara god inom institutionerna, medan kom- petensen och stödet inom populärmusikens område framstår som otillräcklig. ExMS saknar det långsiktiga verksamhetsbidrag som skulle kunna frigöra resurser för ett ännu djupare och mer långsiktigt internationellt arbete. och IASPIS stöder båda svenskt deltagande i internationella konstbiennaler samt förmedlar resestöd till svenska konstnärer som bjuds in till utställningar i utlandet. Uppdelningen mellan och IASPIS beträffande stöd i samband med biennalerna är, i stora drag, att stödjer del- tagande i de väletablerade biennalerna (t.ex. ) och IASPIS de nya biennalerna (såsom m.fl.). Iku förut- sätter att och IASPIS fortlöpande fördelar ansva- ret på detta område, inklusive resestöd. Institutionerna inom arkiv-, biblioteks-, kulturmiljö- och musei- områdena har en omfattande internationell verksamhet. Deras internationella kontaktmönster är i hög grad jämförbara. Gemen- samt för dem är en intensiv nätverksbildning och professionellt kunskapsutbyte. Frågor som rör digitalisering kräver internatio- nella lösningar, liksom frågor om gemensamma standarder. Kulturarvs- och biblioteksinstitutioner är genom Sida ofta enga- gerade i infrastruktursatsningar inom kulturbiståndet och har där- med en uppgift för främjande av demokrati i vissa utvecklings- länder. Tillgängligheten till svenskt kulturarv utomlands kan ytterligare förstärkas om det gränsöverskridande samarbetet mellan arkiv, bibliotek och museer utvecklas. Detta skulle i hög grad underlätta en fördjupad presentation av svensk kultur i utlandet. Iku förutsätter att institutionerna vidareutvecklar existerande nätverk och informationsutbyte. Det ankommer vidare på och att beakta kulturarvs- och biblio- teksinstitutionernas roll i gränsöverskridande kultursatsningar i utlandet. Design, form och arkitektur har fått ett internationellt genomslag på formgivnings- området under det gångna decenniet. Det är viktigt att den vunna uppmärksamheten utnyttjas och följs upp i långsiktiga satsningar i utlandet, exempelvis genom nationellt stöd till deltagande vid vik- tiga mässor. Också enskilda kulturarbetare behöver ekonomiskt stöd och hjälp att etablera internationella kontakter. Näringsministern är ansvarigt statsråd i regeringen för frågor inom ansvarsområde som rör handel och handels- politik, exportfrämjande åtgärder, främjande av utländska investe- ringar i och genomförandet av EG:s inre marknad. övergripande mål är att skapa förutsätt- ningar för bättre välfärd, ökad sysselsättning och en god och var- aktig ekonomisk tillväxt som är förenlig med en ekologisk, social och kulturell utveckling. Bland de bolag och organisationer som lyder under, eller arbetar på uppdrag av, departementet och som har verksamhet inom de s.k. upplevelseindustrierna finns och Stiftelsen Svensk Industridesign. , även kallat TuristRådet, () bildades formellt . Bolaget ägs till lika delar av svenska staten och den svenska turistnäringen. Turist- Rådet ska på delägarnas uppdrag marknadsföra som resmål, därmed bidragande till att: människor i och utanför får attraktiva och berikande upplevelser företag och samverkansorganisationer i kan förbättra företagens lönsamhet som nation får ökade inkomster och därmed ökat väl- stånd. TuristRådet ingår i i utlandet (NSU). Stiftelsen Svensk Industridesign (SVID, ) arbetar på uppdrag av (se kapitel 9.1.5).