sou · GRB3114 · 2004-01-01 00:00:00 — Åklagaren skall efter förhöret besluta om den misstänkte skall förbli anhållen. Har någon gripits enligt 7 §, skall han förhöras av polisman eller åkla- gare. Har åklagaren inte redan underrättats om frihetsberövan- det, skall det skyndsamt anmälas till honom. Åklagaren skall efter förhöret besluta om den misstänkte skall anhållas. Anhålls inte den misstänkte, skall beslutet om gripande ome- delbart hävas. Innan åklagaren har underrät- tats om frihetsberövandet, får beslutet om gripande hävas av Har beslut att anhålla någon meddelats i hans frånvaro, skall han, så snart beslutet har verk- ställts, förhöras av polisman, kriminalutredare eller åklagare. Har åklagaren inte redan under- rättats om frihetsberövandet, skall det skyndsamt anmälas till honom. Åklagaren skall efter förhöret besluta om den misstänkte skall förbli an- hållen. Har någon gripits enligt 7 §, skall han förhöras av polisman, kriminal- utredare eller åklagare. Har åklagaren inte redan underrättats om frihetsberövandet, skall det skyndsamt anmälas till honom. Åklagaren skall efter förhöret besluta om den misstänkte skall anhållas. An- hålls inte den misstänkte, skall beslutet om gripande omedel- bartInnanhävasåklagaren. har underrät- tats om frihetsberövandet, får beslutet om gripande hävas av polismyndigheten, om det är polismyndigheten, om det är uppenbart att det inte finns skäl uppenbart att det inte finns skäl för fortsatt frihetsberövande. för fortsatt frihetsberövande. omedelbar anslutning till gri- omedelbar anslutning till gri- pandet får beslutet under samma pandet får beslutet under samma förutsättningar hävas även av en förutsättningar hävas även av en polisman som har fattat beslu- polisman eller av en kriminalut- redare som har fattat beslutet. Om den som misstänks för brott avviker och det finns skäl att anhålla honom, får åklagaren efterlysa honom. I avbidan på rättens beslut om kvarstad får undersökningsledaren eller åklagaren taga lös egendom i förvar. Är fara i dröjsmål, må åtgärd, Vid fara i dröjsmål får åtgärd, som nu sagts, vidtagas även av som nu sagts, vidtas även av po- polisman; anmälan därom lisman eller av kriminalutredare. dock skyndsamt göras hos un- Detta skall dock skyndsamt an- ren, som har att eller åklagaren, som har att pröva, om egendomen pröva, om egendo- kvarbliva i förvar. men skall bli kvar i förvar. Den som med laga rätt griper eller anhåller en misstänkt eller verkställer häktning, husrannsakan, kroppsvisitation eller kropps- besiktning får ta föremål som därvid påträffas i beslag. Föremål, som i annat fall på- Föremål, som i annat fall på- träffas, får tas i beslag efter be- träffas, får tas i beslag efter be- Vid fara i dröjs- Vid fara i dröjs- mål, får även utan sådant beslut mål, får även utan sådant beslut åtgärden vidtas av polisman, om åtgärden vidtas av polisman eller det inte är fråga om en försän- av kriminalutredare, om det inte delse som avses i 3 §. är fråga om en försändelse som avses i 3 §. Verkställs beslag av någon annan än undersökningsledaren eller åklagaren och har denne inte beslutat beslaget, skall anmälan skyndsamt göras hos honom, som skall pröva om be- slaget skall bestå. En polisman får företa hus- rannsakan utan förordnande enligt 4 §, om det är fara i dröjsmål. Detta gäller dock inte husrannsakan för delgivning. En polisman eller en krimi- nalutredare får företa husrann- sakan utan förordnande enligt 4 §, om det är fara i dröjsmål. Detta gäller dock inte husrann- sakan för delgivning. För ändamål, som sägs i 1 eller 2 §, äge undersökningsledaren eller åklagaren så ock polisman företaga undersökning å annat ställe än i 1 § avses, även om det icke är tillgängligt för allmänhe- ten. För ändamål, som anges i 1 el- ler 2 §, får undersökningsledaren eller åklagaren samt även polis- man eller kriminalutredare företa undersökning på annat ställe än som avses i 1 §. Det gäller även om det stället inte är tillgängligt för allmänheten. och kroppsbesiktning skall i till- och kroppsbesiktning skall i till- lämpliga delar gälla vad i 3 a, 4, 8 lämpliga delar gälla vad i 3 a, 4, 8 och 9 §§ är föreskrivet om hus- och 9 §§ är föreskrivet om hus- Är fara i dröjsmål, får Vid fara i dröjsmål siktning beslutas av polisman. Förrättning, som är av mera väsentlig omfattning, skall verkstäl- las inomhus och i avskilt rum. Verkställs den av någon annan än en läkare, skall såvitt möjligt ett av förrättningsmannen anmodat tro- värdigt vittne närvara. Blodprov får inte tas av någon annan än en läkare eller legitimerad sjuksköterska. Annan mera ingående under- sökning får utföras endast av läkare. Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning av en kvinna får inte verkställas eller bevittnas av någon annan än en kvinna, läkare eller legitimerad sjuksköterska. Kroppsvisitation som enbart innebär att föremål som en kvinna har med sig undersöks och kroppsbesikt- ning som enbart innebär att blodprov eller alkoholutandningsprov tas får dock verkställas och bevittnas av en man. Denna lag träder i kraft . 2.Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att 2 och 32 §§ lagen (1964:167) med sär- skilda bestämmelser om unga lagöverträdare skall ha följande lydel- se. Förundersökning mot den som inte har fyllt skall, om det inte möter hinder, ledas av en åklagare eller polisman som, med avseende på intresse och fallenhet för arbete med unga lagöverträdare, är särskilt lämpad för uppgiften. Har den unge tidigare varit föremål för förundersökning eller utredning enligt 31 §, skall om möjligt samma åklagare och polismän anlitas för den nya förundersökningen. Förundersökning mot den som inte har fyllt skall, om det inte möter hinder, ledas av en åklagare, polisman eller kriminalutredare som, med av- seende på intresse och fallenhet för arbete med unga lagöverträ- dare, är särskilt lämpad för upp- giften. Har den unge tidigare varit föremål för förundersökning eller utredning enligt 31 §, skall om möjligt samma åklagare, po- lismän och kriminalutredare anli- tas för den nya förundersök- ningen. Bestämmelserna om förundersökning i 23 kap. 3 §, 4 §, 6-12 §§, 13 § första stycket och andra stycket andra och tredje meningarna, 14 §, 17 §, 18 § andra stycket, 19 §, 21 § och 24 § skall i tillämpliga delar gälla beträffande sådan utredning som avses i 31 §. En utredning som avses i 31 § skall bedrivas med särskild skynd- Utredningen skall, om det inte möter hinder, ledas av en inte möter hinder, ledas av en åklagare, polisman eller krimi- med avseende på intresse och nalutredare som, med avseende fallenhet för arbete med unga på intresse och fallenhet för ar- lagöverträdare, är särskilt läm- bete med unga lagöverträdare, är pad för uppgiften. särskilt lämpad för uppgiften. Har den unge tidigare varit Har den unge tidigare varit föremål för utredning enligt 31 föremål för utredning enligt 31 §, skall om möjligt samma åkla- §, skall om möjligt samma åkla- gare och polismän anlitas för den gare, polismän och kriminalutre- dare anlitas för den nya utred- Denna lag träder i kraft . Polismännen och kriminalut- redarna är tjänstemän hos po- lismyndigheterna, i den mån inte annat föreskrivs av reger- ingen. Regeringen bestämmer vad som avses med polisman och kriminalutredare. Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) Härigenom föreskrivs att 4, 8, 9, 10 a och 29 §§ polislagen (1984:387) skall ha följande lydelse. Varje län utgör ett polisdistrikt. I varje polisdistrikt finns en po- lismyndighet som ansvarar för polisverksamheten inom distriktet. Regeringen eller den myndighet som regeringen utser bestämmer i vad mån en polismyndighet skall bedriva verksamhet utanför sitt distrikt. Polismännen är tjänstemän hos polismyndigheterna, i den mån inte annat föreskrivs av re- geringen. Regeringen bestäm- mer vad som avses med polis- man. En polisman som har att En polisman eller en krimi- verkställa en tjänsteuppgift skall nalutredare som har att verkstäl- under iakttagande av vad som la en tjänsteuppgift skall under föreskrivs i lag eller annan för- iakttagande av vad som före- fattning ingripa på ett sätt som skrivs i lag eller annan författ- är försvarligt med hänsyn till ning ingripa på ett sätt som är åtgärdens syfte och övriga om- försvarligt med hänsyn till åt- gärdens syfte och övriga om- gripas, skall detta ske endast i den form och den utsträckning gripas, skall detta ske endast i som behövs för att det avsedda den form och den utsträckning resultatet skall uppnås. som behövs för att det avsedda resultatet skall uppnås. Ett ingripande som begränsar någon av de grundläggande fri- och rättigheter som avses i 2 kap. regeringsformen får ej grundas enbart på bestämmelserna i första stycket. När en polisman får känne- dom om ett brott som hör un- När en polisman eller en kri- minalutredare får kännedom om der allmänt åtal, skall han lämna rapport om det till sin förman så snart det kan ske. En polisman får lämna rap- porteftergift om brottet med hänsyn till omständigheterna i det särskilda fallet är obetydligt och det är uppenbart att brottet inte skulle föranleda annan på- följd än böter. ett brott som hör under allmänt åtal, skall han lämna rapport om det till sin förman så snart det kan ske. En polisman eller en krimi- nalutredare får lämna rapportef- tergift om brottet med hänsyn till omständigheterna i det sär- skilda fallet är obetydligt och det är uppenbart att brottet inte skulle föranleda annan påföljd än böter. Vad som i 15 § första stycket Vad som i 15 § första stycket lagen (1976:371) om behand- lagen (1976:371) om behand- lingen av häktade och anhållna lingen av häktade och anhållna m.fl. föreskrivs i fråga om rätten m.fl. föreskrivs i fråga om rätten att belägga någon med fängsel att belägga någon med fängsel skall gälla även då en polisman skall gälla även då en polisman omhändertar eller på annat sätt eller en kriminalutredare om- inskränker någons rörelsefrihet. händertar eller på annat sätt in- skränker någons rörelsefrihet. Vad som föreskrivs i 10 § för- sta stycket 1, 2 och 4 gäller även sådan vaktpost eller annan som vid försvarsmakten tjänstgör för bevakning eller för att upprätt- hålla ordning och föreskrifterna i 10 § första stycket 1-4 även tjänsteman vid som enligt särskilda bestämmel- ser medverkar vid polisiär över- vakning. Bestämmelsen i 10 § första stycket 2 gäller dessutom den som annars med laga stöd skall verkställa ett frihetsberö- vande och bestämmelsen i sam- ma paragraf första stycket 4 den som i myndighetsutövning har Vad som föreskrivs i 10 § för- sta stycket 1, 2 och 4 gäller även sådan vaktpost eller annan som vid försvarsmakten tjänstgör för bevakning eller för att upprätt- hålla ordning och föreskrifterna i 10 § första stycket 1-4 även tjänsteman vid som enligt särskilda bestämmel- ser medverkar vid polisiär över- vakning. Föreskrifterna i 10 § första stycket 1-6 gäller också kriminalutredare. Bestämmelsen i 10 § första stycket 2 gäller dessutom den som annars med laga stöd skall verkställa ett fri- hetsberövande och bestämmel- befogenhet att verkställa någon sen i samma paragraf första sådan åtgärd som där anges. stycket 4 den som i myndig- ingripande med stöd av 10 § för- hetsutövning har befogenhet att sta stycket 4 tillämpas också verkställa någon sådan åtgärd andra stycket samma paragraf. som där anges. med stöd av 10 § första stycket 4 tillämpas också andra stycket När den som avses i första När den som avses i första stycket med laga stöd berövar stycket med laga stöd berövar någon friheten eller avlägsnar någon friheten eller avlägsnar någon, tillämpas också 19 § 1. någon, tillämpas också 19 § för- sta stycket 1. § första stycket 2 gäller också en kriminalutredare som med laga stöd berövar någon friheten. Bestämmelserna i 10 a och 13 § gäller också en ordningsvakt, om inte annat framgår av hans förordnande. Har en ordningsvakt om- händertagit någon, gäller dock att den omhändertagne skyndsamt skall överlämnas till närmaste polisman. I fråga om befogenhet för en tjänsteman vid att tillämpa 13 § finns särskilda bestämmelser. Denna lag träder i kraft . 4.Förslag till lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1994:260) om offentlig an- ställning skall ha följande lydelse. Utöver de krav på svenskt medborgarskap som följer av regeringsformen eller någon annan lag gäller också att bara svenska medborgare får ha en anställning som åklagare eller polis eller ha en militär anställ- ning. Utöver de krav på svenskt medborgarskap som följer av regeringsformen eller någon annan lag gäller också att bara svenska medborgare får ha en anställning som åklagare, polis eller kriminalutredare eller ha en militär anställning. Denna lag träder i kraft . 5.Förslag till förordning om ändring i förundersökningskungörelsen (1947:948) Härigenom föreskrivs att 6 § förundersökningskungörelsen (1947:948) skall ha följande lydelse. sökning fråga om hämtning till sökning fråga om hämtning till förhör och skall förhöret ej hål- förhör och skall förhöret ej hål- äger gripa den som skall höras äger gripa den som skall höras eller jämlikt 23 kap. 8 § rätte- eller jämlikt 23 kap. 8 § rätte- gångsbalken medtaga honom till gångsbalken medtaga honom till förhöret eller ock fara är i förhöret eller ock fara är i dröjsmål, för vilka fall förhörs- dröjsmål, för vilka fall förhörs- ledaren själv äger förordna om ledaren om denne är polisman förordna om hämtningen. Hämtning till förhör av den som skall höras som vittne eller el- jest utan att vara misstänkt för brott bör äga rum allenast när skäl av särskild vikt föreligga för sådan åtgärd, såsom att förhöret icke eller endast med avsevärd svårighet kan hållas på den plats, där den som skall höras befinner sig, eller att vittne behöver inställas på viss plats för konfrontation eller på brottsplats för prövning av vittnets iakttagelseförmåga eller till rekonstruktionsförsök eller ock att med hänsyn till brottets beskaffenhet och omständigheterna i öv- rigt särskild skyndsamhet är av nöden. Denna förordning träder i kraft . 6.Förslag till förordning om ändring i kungörelsen (1969:84) om användande av skjutvapen i polistjänsten Härigenom föreskrivs att 1-3 och 6-8 §§ kungörelsen (1969:84) om användande av skjutvapen i polistjänsten skall ha följande lydel- se. Föreligger rätt till nödvärn enligt 24 kap. 1 § , får polisman använda skjutvapen för att avvärja svårare våld mot polismannen själv eller annan eller hot som innebär trängande fara för sådant våld. Föreligger rätt till nödvärn enligt 24 kap. 1 § , får en polisman eller en krimi- nalutredare använda skjutvapen för att avvärja svårare våld mot polismannen, kriminalutredaren eller annan eller hot som inne- bär trängande fara för sådant våld. Föreligger ett fall som avses i 24 kap. 2 § eller i 10 § första stycket 2 polislagen (1984:387) och är ett in- gripande nödvändigt, får polismannen använda skjutvapen för att 1.gripa den som på sannolika skäl är misstänkt för mord, dråp, grov misshandel eller människorov, våldtäkt, grov våldtäkt, rån el- ler grovt rån, mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggel- se, sabotage, grovt sabotage, kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage eller spridande av gift eller smitta, uppror eller väpnat hot mot laglig ordning, högförräderi, krigsanstiftan, spione- ri, grovt spioneri eller landsförräderi, grovt narkotikabrott eller försök eller straffbar förberedelse till brott som har nämnts; 2.hindra någon från att rymma eller för att gripa någon som har rymt, om han är häktad, anhållen eller gripen för brott som anges under 1 eller om han är dömd för ett sådant brott till fängelse och intagen i anstalt; 3.omhänderta en person, som på grund av allvarlig psykisk stör- ning eller innehav av vapen som kan befaras bli missbrukat eller av annan anledning uppenbarligen är farlig för annans liv eller hälsa. Första stycket 1 och 2 gäller även en kriminalutredare. I andra fall som avses i 24 kap. 2 § eller 10 § polislagen (1984:387) än sådana som nämns i 2 § får polischefen medge en polisman att använda skjutvapen för genomförande av en viss tjänsteåtgärd, om det är oundgängligen nödvändigt med hänsyn till åtgärdens vikt. Polis- chefen bestämmer vem som får lämna ett sådant medgivande, när polischefen själv inte är till- gänglig. I andra fall som avses i 24 kap. 2 § eller 10 § polislagen (1984:387) än sådana som nämns i 2 § får polischefen medge en polisman eller en kri- minalutredare att använda skjut- vapen för genomförande av en viss tjänsteåtgärd, om det är oundgängligen nödvändigt med hänsyn till åtgärdens vikt. Polis- chefen bestämmer vem som får lämna ett sådant medgivande, när polischefen själv inte är till- gänglig. Polisman som uppträder i grupp eller avdelning under di- rekt ledning av polisbefäl får använda skjutvapen endast på order av den som har befälet, om ej gruppen, avdelningen eller annan utsättes för sådant an- grepp eller hot om angrepp att vapen oundgängligen måste an- vändas . En polisman eller en kriminal- utredare som uppträder i grupp eller avdelning under direkt led- ning av ett polisbefäl eller en kriminalutredare i arbetsledande ställning får använda skjutvapen endast på order av den som har befälet, om inte gruppen, avdel- ningen eller någon annan utsätts för ett sådant angrepp eller hot om angrepp att vapen ound- gängligen måste användas ome- delbart. Innan polisman använder skjutvapen, skall han särskilt beakta risken för att utomståen- de skadas. Skottlossning inom område, där många människor bor eller vistas, skall i det längs- ta undvikas. Innan skott avlossas, skall po- lismannen ge tydlig varning ge- Innan en polisman eller en kriminalutredare använder skjutvapen, skall han eller hon särskilt beakta risken för att ut- omstående skadas. Skottloss- ning inom område, där många människor bor eller vistas, skall i det längsta undvikas. Innan skott avlossas, skall po- lismannen eller kriminalutreda- nom tillrop, om sådan varning ej ren ge tydlig varning genom till- rop, om sådan varning ej är te användas, skall polismannen, när omständigheterna ej tvingar användas, skall polismannen el- till annat, först avlossa varnings- ler kriminalutredaren, när om- ständigheterna ej tvingar till an- nat, först avlossa varningsskott. Vid skottlossning mot person skall eftersträvas att endast för tillfället oskadliggöra honom. När en polisman använt skjutvapen, skall han eller hon lämna en rapport om händelsen till myndighetens chef. När en polisman eller en kri- minalutredare använt skjutva- pen, skall han eller hon lämna en rapport om händelsen till myndighetens chef. Denna förordning träder i kraft . Behörighetsbevis behöver inte utfärdas för en polisman, en kriminalutredare eller en yrkes- officer. Behörighetsbevis behö- ver inte heller utfärdas för en reservofficer när denne fullgör tjänstgöring vid Försvarsmak- ten. 7.Förslag till förordning om ändring i förordningen (1996:31) om statliga myndigheters skjutvapen m.m. Härigenom föreskrivs att 9 § förordningen (1996:31) om statliga myndigheters skjutvapen m.m. skall ha följande lydelse. I samband med att myndigheten tilldelar någon som inte utgör totalförsvarspliktig personal ett skjutvapen skall myndigheten ut- färda bevis om mottagarens behörighet att ha skjutvapen i tjänsten (behörighetsbevis). Behörighetsbevis behöver inte utfärdas för en polisman eller en yrkesofficer. Behörig- hetsbevis behöver inte heller utfärdas för en reservofficer när denne fullgör tjänstgöring vid Försvarsmakten. Denna förordning träder i kraft . 8.Förslag till förordning om ändring i åklagarförordningen (1996:205) Härigenom föreskrivs att 3 § åklagarförordningen (1996:205) skall ha följande lydelse. I varje åklagarregion finns det antal åklagarkammare som Riks- åklagaren bestämmer. Riksåkla- garen bestämmer också om åklagarkamrarnas lokalisering. Innan sådana beslut fattas skall samråd ske med Rikspolisstyrel- sen och . I varje åklagarregion finns det antal åklagarkammare som Riks- åklagaren bestämmer. Riksåkla- garen bestämmer också om åklagarkamrarnas lokalisering. Innan ett beslut om lokalisering fattas, skall samråd ske med , Rikspolisstyrel- sen och samt med berörda tingsrätter, polismyndigheter och kriminal- vårdsmyndigheter. Denna förordning träder i kraft . 9.Förslag till förordning om ändring i polisförordningen (1998:1558) Härigenom föreskrivs i fråga om polisförordningen (1998:1558) dels att 3 kap. 6 a §, 4 kap. 2 och 9 §§ samt 5 kap. 3 § skall ha föl- dels att det skall införas två nya paragrafer, 1 kap. 4 a § och 3 kap. 14 a § av följande lydelse, dels att det närmast före 1 kap. 4 a § och 3 kap. 14 a § skall infö- ras nya rubriker av följande lydelse. Vid tillämpning av lag eller annan författning avses med kri- minalutredare en sådan anställd vid polismyndighet eller Rikspo- lisstyrelsen som har godkänts av efter genom- gången särskild utbildning för kriminalutredare. fastställer innehållet i den utbildning som avses i första stycket. När polismyndigheten be- stämmer om fördelning av ären- den enligt 6 § skall den se till att ärendena fördelas mellan de an- ställda efter deras kvalifikatio- ner. Vid fördelningen skall myndigheten beakta vad som krävs för att upprätthålla kvali- tet och säkerhet i handläggning- en och se till att effektivitet och När polismyndigheten be- stämmer om fördelning av ären- den enligt 6 § skall den se till att ärendena fördelas mellan de an- ställda efter deras kvalifikatio- ner. Vid fördelningen skall myndigheten beakta vad som krävs för att upprätthålla kvali- tet och säkerhet i handläggning- en och se till att effektivitet och snabbhet i verksamheten främ- jas. Myndigheten skall också beakta i vilken utsträckning handläggningen kräver särskild kompetens, utbildning eller er- farenhet. skall myn- digheten se till att ärendena inte handläggs av personal som är mer kvalificerad än vad ärendet kräver. får inte överlämna åt någon annan än en polisman att avgöra eller leda handläggningen av ärenden som enligt skall skötas av en polismyndig- het. snabbhet i verksamheten främ- jas. Myndigheten skall också beakta i vilken utsträckning handläggningen kräver särskild kompetens, utbildning eller er- farenhet. skall myn- digheten se till att ärendena inte handläggs av personal som är mer kvalificerad än vad ärendet kräver. får inte överlämna åt någon annan än en polisman eller en krimi- nalutredare att avgöra eller leda handläggningen av ärenden som enligt skall skötas av en polismyndighet. Innan polismyndigheten fattar beslut om större förändringar be- träffande lokalisering av verk- samheten, skall polismyndigheten samråda med , Riksåklagaren och Kriminal- vårdsstyrelsen samt med berörda tingsrätter, åklagarmyndigheter och kriminalvårdsmyndigheter. Skadas någon till följd av in- gripande av en polisman och är skadan inte obetydlig, skall den polismannen genast se till att den skadade får den vård som behövs och anmäla det inträffa- de till sin förman. Skadas någon till följd av in- gripande av en polisman eller av en kriminalutredare och är ska- dan inte obetydlig, skall den po- lismannen eller kriminalutreda- ren genast se till att den skadade får den vård som behövs och anmäla det inträffade till sin för- man. Polismän får fortsätta ett uppdrag utanför polisdistriktet för att fullfölja en spaning, för att gripa någon som har begått brott eller är efterlyst för brott eller när det av någon annan an- ledning behövs. Om det behövs från allmän synpunkt, får polis- män också i övrigt ingripa utan- för polisdistriktet för att trygga allmän ordning och säkerhet eller för att tillförsäkra allmän- heten skydd och hjälp, vare sig polismännen är lediga eller inte. Polismännen skall un- derrätta polismyndigheten i det polisdistrikt där de gjorde ingri- pandet, om det inte är obehöv- ligt.