sou · GRB354d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Semesterlagen och övriga ledighetslagar – översyn och förenklingar Slutbetänkande av arbetstids- och semesterregler (Knas) SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av förvaltningsav- delning. Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 1993. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren kan beställas hos: Fax: 08–405 42 95 Telefon: 08–405 47 29 /propositioner/sou/pdf/remiss.pdf Genom ett beslut bemyndigade regeringen statsrådet att tillkalla en parlamentarisk kommitté med upp- drag att göra en översyn av arbetstidslagen, semesterlagen och övrig ledighetslagstiftning. förordnades LO:s förre avtalssekreterare som ordförande. entledigades från uppdraget som ordförande fr.o.m. . Som ny ordförande förordnades fr.o.m. SIF:s förra förhandlingschef . Som ledamöter förordnades riksdagsledamöterna (), (), (), (), (), (), (), och (). ersattes av riksdagsledamoten (). Representanter för arbetsmarknadens parter har knutits till kommittén. Genom beslut förordnades förhand- lingsdirektören (), arbets- rättsjuristen (), förhand- laren (), verkställande direktören (Svenskt näringsliv), förste vice ordföranden (LO), kanslichefen (LO), ombudsmannen () och ombuds- mannen (TCO) att ingå i kommitténs referensgrupp. entledigades från sitt uppdrag och ersattes av förhandlaren . förordnades kanslirådet , kansli- rådet Bo Barrefelt, hovrättsassessorn (samtliga på ) och departementssekreteraren () som sakkunniga samt avdelnings- chefen (), docenten (), chefsjuristen () och departementssekreteraren () som experter. förordna- des chefsjuristen () som expert. ersattes av departementssekreteraren (Finansdepartemen- tet). Departementssekreteraren (Finansdeparte- mentet) ersatte . ersattes av departementssekretera- ren . ersattes av departementssekreteraren (Näringsdeparte- mentet). ersattes av rätts- sakkunnige . förordnades Per som huvudsekre- terare. förordnades och som sekreterare. förordnades som sekreterare. har varit kommitténs assistent. Under utredningsarbetet har tidigare även och medverkat som sekreterare. Kommittén överlämnar härmed sitt slutbetänkande, Semester- lagen och övriga ledighetslagar – översyn och förenklingar. Kom- mitténs arbete är därmed slutfört. Reservationer har lämnats av ledamöterna . Särskilda yttranden har lämnats av ledamöterna . Ett gemensamt särskilt yttrande har lämnats av och . Kommitténs tidigare förslag.................................................... Slutbetänkandets frågor och disposition................................ Semesterlagen – tillämpningssvårigheter och 2.1.1 Semesterlagstiftningens utveckling ............................. 2.1.2 Kort om lagens innehåll och uppbyggnad................... Semesterlagen i övrigt.............................................................. På vilka sätt är lagen krånglig? Kollektivavtalsreglering av semesterfrågor............................. Föranleder EG:s arbetstidsdirektiv någon ändring?.............. Förenkling av semesterlagen – diskussion ..................... Kort om uppdrag, resonemang och disposition..................... 3.2.1 Slopa kravet på intjänande ............................................ Argument för och emot........................................................... 3.2.2 Parallellt intjänande under semesteråret...................... Argument för och emot........................................................... 3.2.3 En möjlighet till semester i förskott ........................ Argument för och emot........................................................... Argument för och emot........................................................... 3.3.3 Två huvudalternativ för semesterlöneberäkningen..... 3.3.4 Vilka poster skall ingå i beräkningsunderlaget? 3.3.5 Skillnaden i semesterlöneberäkning för ordinarie och sparad semester ...................................................... 3.3.6 Argument för och emot olika sätt att förenkla 3.4Bör staten ta över betalningsansvaret för semesterlön som tjänas in under semesterlönegrundande frånvaro? 3.4.1 Bakgrund – grundläggande frågor................................ Finansiering och form................................................... 3.4.3 Tekniska förutsättningar för en ändring m.m............. Utbetalning av semesterlönen.................................... Sparande av semester .................................................. 3.4.6 Hur skulle en förändring påverka 3.4.8 Argument för och emot.............................................. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar...... Inledning – förslagen i korthet.............................................. 4.2Enklare intjänanderegler – semesterlönegrundande 4.2.1 Färre tidsgränser för semesterlönegrundande 4.2.2 Viss grundutbildning enligt lagen om 4.2.3 Tvåårsgränsen för sammanhängande frånvaro.......... Färre och enklare regler för beräkning av semesterlön ....... 4.3.1 Ingen semesterlön inräknas i 4.3.2 Ingen särskild semesterlöneberäkning för sparad 4.3.3 Slopa den särskilda semesterlönen för Samordning av lagar ................................................. Uppdraget och förslagen i korthet ....................................... Vilka regler är lämpliga att samordna?.................................. 5.2.1 Samordning av ledighetslagarna (utom 5.2.2 Samordning av semesterlagen och övriga 5.2.3 Samordning av arbetstidslagen och semesterlagen ... Ledighetslagarna – gällande rätt och tillämpning................. Lagarna i korthet......................................................... 5.3.2 Lagarnas uppbyggnad – skillnader och likheter........ Tillämpningen av lagarna............................................ Förslag till samordning av ledighetslagarna ......................... 5.4.1 En lag eller flera?......................................................... 5.4.3 Utformningen av nya ledighetslagar.......................... Frågan om rätt till deltid för äldre arbetstagare Inledning, kort om resonemangen ........................................ Sluta helt eller trappa ned?..................................................... 6.2.1 Faktorer som påverkar tidpunkten för 6.2.2 Finns önskemål om kortare arbetstid mot slutet Konsekvenser av en lagstadgad rätt till deltid ...................... Överväganden inför en eventuell lagstiftning ...................... Förslag till semesterlag ........................................................... Förslag till föräldraledighetslag .............................................. Förslag till lag om rätt till ledighet för utbildning ................. 7.4Förslag till lag om rätt till ledighet för att bedriva 7.5Förslag till lag om rätt till ledighet för närståendevård och ledighet av trängande familjeskäl............................................ Reservationer och särskilda yttranden................................. Kommitténs uppdrag i denna del av utredningen har varit att i förenklingssyfte föreslå ändringar i semesterlagen och pröva en samordning av arbetstidslagen, semesterlagen och övriga ledighets- lagar. Direktiven anger att förenklingarna framför allt skall vara avsedda att underlätta för små företag att tillämpa lagstiftningen. En utgångspunkt har varit att förenklingarna inte skall medföra försämringar av arbetstagarnas förmåner. Kommittén konstaterar att semesterlagen i vissa delar är krånglig att tillämpa. Lagen reglerar semesterfrågorna i stor detalj och inne- bär att ett antal mer eller mindre komplicerade räkneoperationer måste utföras. Beräkningen av semesterlön och reglerna om semes- terlönegrundande frånvaro är de delar i lagen som framstår som svårast. För stora delar av arbetsmarknaden har dock de delar av lagen som är särskilt tekniskt komplicerade ersatts av bestämmelser i kollektivavtal. I kollektivavtal har också sådant preciserats som lagen saknar närmare regler om. Det är framför allt mindre företag som inte har kollektivavtal. Det är främst bland de mindre före- tagen som de starkaste kraven på förenklingar finns. I enlighet med direktiven har lagens intjänandebestämmelser undersökts och olika metoder för förenkling övervägts. Kommit- tén konstaterar att en lagstiftning utan krav på intjänande visser- ligen blir enkel, men orimlig i ett antal avseenden. Vidare konstateras att ett slopande av intjänandeåret och en övergång till ett system där semestern tjänas in parallellt under semesteråret inte innebär någon väsentlig förenkling. I stället tillkommer ett antal frågor som ställer krav på nya och knappast enklare regler. Sam- manfallande intjänande- och semesterår med rätt att få ut ännu inte intjänad semesterlön ställer krav på regler om hur för mycket utbetald semesterlön skall återbetalas. Kommitténs slutsats är att lagens intjänandesystem bör bibehållas, men göras något mindre detaljerat och administrativt betungande. Detta gäller särskilt reg- lerna för semesterlönegrundande frånvaro. Även vad gäller semesterlöneberäkningen har kommittén under- sökt olika sätt att förenkla reglerna. Det konstateras att det nuva- rande systemet, med en semesterlön som baseras på förfallen lön under intjänandeåret, är det mest ändamålsenliga. Vissa förenk- lingar bör dock göras även här så att det inte skall behöva göras olika beräkningar i olika situationer. Kommittén har också undersökt det lämpliga i att staten tar över ansvaret för den del av semesterlönen som tjänas in under semes- terlönegrundande frånvaro. Det konstateras att det visserligen skulle uppnås vissa förenklingar för arbetsgivaren, men att nya administrativa moment skulle tillkomma i form av rapporterings- skyldighet m.m. Ett antal argument, både av principiell och tek- nisk natur, talar mot en sådan förändring. Kommitténs övergripande slutsats vad gäller ändringar i semes- terlagen blir därmed att det nuvarande regelsystemet i allt väsent- ligt bör behållas och att förenklingar bör göras inom systemets ram. Kommittén konstaterar att de grundläggande syftena och princi- perna i de olika ledighetslagarna (utom semesterlagen) i stort sett är de samma. Det bör därmed gå att åstadkomma en samordning av de olika ledighetsformerna vad gäller regleringen av frågor av samma slag. Kommittén har prövat både att lägga samman alla ledighetsformer i en lag och att behålla dem i olika lagar. Kommit- tén stannar för det . Då uppnås största möjliga tydlighet beträffande vad som gäller för var och en av de olika ledigheterna, som vissa ändringar föreslås i syfte att göra de olika lagarna mer enhetligt utformade. Semesterlagen och övriga ledighetslagar skiljer sig dock åt i väsentliga avseenden. Semesterlagen reglerar betald ledighet för alla arbetstagare medan ledighetslagarna ger rätt till obetald ledighet för arbetstagare med vissa särskilda förhållanden. Regelverken är där- med mycket olikartade. Det gör att en innehållslig samordning knappast kan åstadkommas utan mycket långtgående materiella ändringar. Störst tydlighet om vad som gäller för de olika ledig- heterna uppnås därmed om semesterlagen hålls för sig och de andra ledigheterna regleras i särskilda lagar. Vad gäller arbetstidslagen och semesterlagen konstateras att en samordning knappast kan motiveras enbart av förenklingsskäl. En samordning skulle i stället främst syfta till en gemensam arbetstids- och semesterlagstiftning, för att öka flexibiliteten i arbetstidens förläggning och uttaget av semester. En sådan ändring förutsätter dock ett betydligt bredare uppdrag än det kommittén har haft. Frågan om rätt till deltid för äldre arbetstagare I samband med diskussionen om olika sätt att förkorta arbetstiden, som kommittén förde i delbetänkandet Tid – för arbete och ledig- het (SOU 2002:58), inleddes en diskussion om det lämpliga i att det i lagstiftningen införs en rätt till deltid för arbetstagare . En viktig bakgrundsfaktor är att stora delar av befolk- ningen i åldrarna 61–står utanför arbetskraften. Att så är fallet beror på ett antal faktorer, som dels är av ekonomisk art och dels knutna till arbetsmiljö och hälsa. Skulle en rätt till deltid leda till ett större arbetsutbud? En annan viktig bakgrundsfaktor är det nya allmänna pensionssystemet, som medger uttag av del av pensionen fr.o.m. den månad man fyller . Det kan argumenteras för att det nya pensionssystemet inte är komplett eftersom det inte finns en rätt att trappa ned arbetstiden i motsvarande mån som man börjar ta ut del av sin pension. Kommittén har undersökt vad som utretts om effekterna på bl.a. arbetsutbud av förbättrade möjligheter att arbeta deltid. Vidare har de avvägningar som bör göras i en eventuell lagstiftning diskute- rats. Det konstateras att något lagförslag inte bör läggas i detta skede. Mer belysning krävs av konsekvenserna av en lagstiftning om rätt till deltid, bl.a. med avseende på konsekvenserna för arbetsutbudet. Kommittén föreslår att det införs en gemensam tidsgräns per intjänandeår för all semesterlönegrundande frånvaro utom arbetsskada. Frånvaro pga. arbetsskada skall fortsatt vara semesterlönegrundande hela intjänandeåret. För att förenkla han- teringen av semesterlönegrundande frånvaro ytterligare föreslås att gränsen för hur länge man som arbetstagare kan vara samman- hängande frånvarande och fortfarande tjäna in semesterlön minskas från två hela intjänandeår till ett helt intjänandeår. Lagens bestämmelser om beräkning av semesterlön föreslås för- enklade genom att det i fortsättningen endast skall behövas en semesterlöneberäkning. Det betyder att de särskilda reglerna för beräkning av semesterlön för sparad semester och semesterlön för okontrollerade arbetstagare föreslås slopade. Semesterlöneberäk- ningen föreslås vidare förenklad genom att man vid fastställande av beräkningsunderlaget inte längre skall behöva skilja på semesterlön för ordinarie semester och sparad. Förslaget innebär att all semes- terlön frånräknas beräkningsunderlaget. Dessutom föreslås att vissa bestämmelser förtydligas i ljuset av lagens syften och den rättspraxis som utvecklats sedan lagen trädde i kraft, samt att en viss språklig bearbetning och omdisponering av lagtexten görs. Ändringsförslagen syftar till att göra lagens bestämmelser i vissa delar mindre administrativt betungande. I vissa fall blir reglerna mindre förmånliga ur arbetstagarsynpunkt, i andra fall blir de mer förmånliga. Kommittén anser att sådana effekter är nödvändiga för att uppnå förenklingar och att de bör accepteras så länge inte lagens förmåner allmänt sett försämras och reglerna i övrigt får rimliga konsekvenser. Kommittén anser att störst enkelhet uppnås om ändringarna genomförs i form av en ny semesterlag. Kommittén föreslår att de nuvarande sju ledighetslagarna ersätts av fyra nya lagar: en ny föräldraledighetslag, en ny lag om ledighet för utbildning, som även inbegriper ledighet för svenskundervisning för invandrare (sfi), en ny lag om ledighet för att bedriva närings- verksamhet och en ny lag om ledighet för närståendevård och ledighet av trängande familjeskäl. Det betyder att ledighet för sfi upphör som en egen ledighetsform och att rätten till ledighet för vissa föreningsuppdrag i skolan, enligt den nuvarande lagen med samma namn, upphör. Förslagen medför att reglerna för de olika ledighetsformerna blir mer enhetligt utformade och lagarna uppbyggda på samma sätt. Bortsett från den ledighetsform som helt avskaffas, innebär detta störst ändringar i sak beträffande ledighet för utbildning, inklusive ledighet för deltagande i sfi. Förslaget till ny lag innebär till skillnad från nu gällande lagstiftning att all utbildning behandlas på samma sätt i ledighetshänseende, med ett undantag. Undantaget är kortare facklig utbildning, för vilken föreslås att vissa särskilda regler skall gälla. För all annan utbildning föreslås samma regler gälla med avseende på kvalifikationstid, anmälan, möjlighet för arbetsgivaren att senarelägga ledigheten och återgång i arbete. Sammantagna innebär förslagen att färre och dessutom mer enhetligt utformade bestämmelser kommer att gälla för de olika ledigheterna. Samtliga lagar föreslås exempelvis ha i stort sett samma ordning för anmälan av ledighet och ledighetens uttagande samt avseende återgången i arbete. Vidare har olika begrepp sam- ordnats. Exempelvis föreslås att samma begrepp, påtaglig stör- ning, används i de fall arbetsgivaren ges rätt att neka ledigheten eller i vissa fall bestämma dess förläggning. I nu gällande lagar används olika begrepp i de olika lagarna för ungefär samma sak. Ändringsförslagen syftar till att göra lagstiftningen enklare att överblicka och tillämpa. Detta torde vara en fördel ur administrativ synpunkt inte minst för de mindre företagen. Förslagen innebär vissa ändringar i sak. Det är kommitténs bedömning att de mate- riella ändringarna allmänt sett innebär varken några påtagliga för- bättringar eller försämringar av ledighetsförmånerna ur arbetstagar- synpunkt. 1 § Arbetstagare har rätt till semesterförmåner enligt denna lag. Sådana förmåner är semesterledighet, semesterlön och semester- ersättning. För arbetstagare som utför arbete under sådana förhållanden att det inte kan anses vara arbetsgivarens uppgift att vaka över hur arbetet är ordnat finns särskilda bestämmelser i 4 §. För arbetstagare som anställs för arbete som avses pågå högst finns särskilda bestämmelser i 8 § andra och tredje styckena. Överenskommelse mellan arbetsgivare och arbetstagare 2 § Avtal är ogiltigt i den mån det innebär att arbetstagares rättig- heter enligt denna lag inskränks. Detta gäller dock inte i de fall som framgår i 3 och 4 §§. 3 § Med stöd av kollektivavtal som slutits eller godkänts av central arbetstagarorganisation får göras avvikelser från 5, 6, 10, 13, 15, 19, 29, 31 och 32 §§. Genom kollektivavtal eller enskilt avtal får träffas sådan överens- kommelse som avses i 8 § tredje stycket, 11 § fjärde stycket samt i 20, 26, 27 och 28 §§. Arbetsgivare, som är bunden av kollektivavtal som avses i första och andra styckena får tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlem av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen, om arbetstagaren sysselsätts i arbete som avses med avtalet och inte omfattas av annat tillämpligt kollektivavtal. Detsamma gäller kol- lektivavtal i fråga som avses i 4 §. 4 § Med stöd av kollektivavtal eller enskilt avtal får göras avvikel- ser från lagens bestämmelser om semesterledighet i 6–10 §§ och 17–24 §§ för arbetstagare som utför arbete under sådana förhållan- den att det inte kan anses vara arbetsgivarens uppgift att vaka över hur arbete är ordnat. Sådana avvikelser får göras endast under för- utsättning att arbetstagarna bereds möjlighet att ta ut varje semesterår, med de inskränkningar som följer av 8 §. 5 § Ett semesterår avser tiden till och med påföljande år. närmast före ett semesterår kallas intjänandeår. Vad som avses med semesterledighet och semesterdag 6 § Semesterledighet avser ledighet enstaka semesterdagar och period av semesterdagar, inklusive arbetsfria dagar, vilken börjar och slutar med semesterdag. Semesterledighet beräknas i . räk- nas inte som semesterdagar annat än i fall som avses i 10 § andra stycket. Med söndag jämställs allmän helgdag samt midsommar- afton, och nyårsafton. Antalet semesterdagar som en arbetstagare har rätt till 7 § Arbetstagare har rätt varje semes- terår utom i fall som avses i 8 §. Om förlängd semesterledighet finns bestämmelser i lagen (1963:115) om förlängd semester för vissa arbetstagare med radio- logiskt arbete. 8 § Under det semesterår anställningen påbörjas har arbetstaga- ren rätt , om anställningen börjar efter . Anställs arbetstagare för arbete som avses pågå i högst tre måna- der och omfatta högst , och varar arbetet inte , saknar arbetstagaren rätt till semesterledighet. Vid sådan anställning förutsätts betalningen för arbetet inbegripa semester- ersättning, om inte annat framgår av omständigheterna. Om en anställning avses pågå och omfatta och inte varar får avtalas att arbetstagaren inte skall ha rätt till semesterledighet. I sådant fall har arbetstagaren rätt till semesterersättning. 9 § Arbetstagare som byter anställning har rätt till semester- ledighet i den nya anställningen endast i den mån sådan ledighet inte redan har utgått i den tidigare. Semesterledighet för arbetstagare som regelbundet arbetar och 10 § Arbetstagare som regelbundet arbetar lördag eller söndag eller båda , har vid semesterledighet som omfattar minst rätt till ledighet av veckoslut dels under semesterledigheten och dels antingen före eller efter denna. Omfattar semesterledigheten minst har arbetstagaren rätt till ledighet av vecko- slut såväl före som efter denna, om inte särskilda skäl talar emot. Har i fall som avses i detta stycke arbets- tagaren ledighet av motsvarande omfattning veckodag, som inte är lördag eller söndag, och infaller den under semesterledigheten, räk- nas den som semesterdag. Om semesterledigheten är kortare än och arbetstaga- ren är ledig lördag eller söndag, som annars skulle ha utgjort arbetsdag, räknas sådan dag som semesterdag. Arbetsfri dag skall då inte anses som semesterdag. 11 § Under semesterledighet skall arbetstagare ha semesterlön i den mån sådan har tjänats in under intjänandeåret. Semesterdagar med semesterlön utgör så stort antal av semesterdagarna enligt 7 § som svarar mot den del av intjänandeåret, under vilken arbetstagaren har varit anställd hos arbetsgivaren. Arbetsdag då arbetstagaren har varit frånvarande utan lön inräk- nas i anställningstiden endast om den avsett semesterledighet, ledighet på grund av permittering eller ledighet som enligt 12 § är semesterlönegrundande. Arbetsfri dag utan lön som infaller inräknas i anställningstiden endast om frånvaro- perioden inräknas i anställningstiden. Vid beräkning enligt första och andra styckena anges del av intjänandeåret i antal dagar. Uppstår vid beräkning av antalet semesterdagar med semesterlön brutet tal, avrundas detta till när- mast högre hela tal. Av semesterdagar som läggs ut under visst semesterår skall, om inte annat avtalas, dagar med semesterlön läggas ut först. 12 § Frånvaro från arbetet är semesterlönegrundande, om den avser 1.ledighet på grund av arbetsskada, 2.ledighet på grund av sjukdom, 3.ledighet enligt förädraledighetslagen () dels under tid för vilken havandeskapspenning utges enligt 3 kap. 9 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, dels under tid för vilken föräld- rapenning utges i anledning av barns födelse eller adoption enligt 4 kap. 3 och 5 §§ samma lag, dels under tid för vilken tillfällig för- äldrapenning utges enligt 4 kap. 10, 10 a, 11 och 11 a §§ samma lag, 4.ledighet på grund av risk för överförande av smitta, om arbetstagaren är berättigad till ersättning enligt lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare, 5.ledighet för utbildning, om utbildningen avser svenskunder- visning för invandrare enligt 13 kap. skollagen (1985:1100) eller om arbetstagaren erhåller särskilt rekryteringsbidrag enligt lagen (2002:624) om rekryteringsbidrag till vuxenstuderande eller ersätt- ning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF) eller om utbildningen till väsentlig del avser fackliga eller med facklig verksamhet sammanhängande frågor, 6.ledighet på grund av repetitionsutbildning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, 7.ledighet för närståendevård enligt lagen () om ledighet för närståendevård och ledighet av trängande familjeskäl. Frånvaro på grund av ledighet enligt p. 2–7 är semesterlönegrun- dande i sammanlagt per intjänandeår. I frånvaro- period inräknas även dagar då arbetstagaren inte skulle ha utfört arbete. Om arbetstagaren har varit helt frånvarande från arbetet av anledning som anges i första stycket 1 och 2 utan längre avbrott i frånvaron än i en följd under ett helt intjänandeår, är därefter infallande dag av frånvaroperioden inte semesterlönegrun- dande.