sou · GRB391d3 · 2004-01-01 00:00:00 — Omvänt instämde i den äldsta gruppen i påståendet att blir ett bättre land att leva i om äldre människor får mer att säga till om mot i den yngsta gruppen svarande. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Andel som instämmer i påståenden om generations- frågor (med äldre menas här personer som är ) äldre och yngre människor i håller på att öka Äldre människor har svårt att förstå de viktiga Äldre människor som är aktiva i politiken tar sällan hänsyn till frågor som är viktiga för yngre och blir ett bättre land att leva i om äldre människor får mer att säga Källa: (se bilagedel B). Resultaten av frågor måste tolkas med stor för- siktighet. Vi har inga andra studier att jämföra med, och flera av de påståenden som de svarande har konfronterats med är allmänt håll- na och kan ha lett till många olika associationer och överväganden. Det förefaller ändå finnas ett par mer eller mindre starka under- strömmar att väga in i den fortsatta analysen av förhållandet mellan åldersgrupper och generationer i samhället och det politiska beslutsfattandet. Medan personer i högre åldrar vill lägga en större andel av de totala resurserna på människor i den egna åldern så finns det en tydligare vilja att prioritera såväl äldre som yngre människor bland de yngsta. tycks de yngsta i viss mån misstro resultaten av att äldre människor får mer att säga till om och äldre människors hänsynstagande till frågor som är viktiga för människor i andra åldrar. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Vad menar vi här med äldre? Här avses egentligen inte äldre som grupp. Hur förhåller sig inriktningen till nationella mål inom andra politikområden och statliga myndigheters ansvar? Det finns inga nationella mål eller delmål som tar upp för- hållandet mellan åldersgrupper. Inte heller finns det någon myndig- het som har ansvar för att särskilt uppmärksamma denna fråga. I regeringens arbete uppmärksammas frågan mycket sporadiskt. Vilka är hindren för att beakta effekter mellan åldersgrupper vid politiska beslut och i samhällsplanering? Hindren är i första hand organisatoriska och kunskapsmässiga. In- delningen av regeringens arbete i politikområden visar hur djupt rotat tänkandet är att dela in det politiska arbetet efter målgrupper, inte minst åldersbaserade målgrupper. Det finns en barnpolitik, en ungdomspolitik och en äldrepolitik. Sammanvägningen av dessa områden förutsätts ske i det vanliga politiska arbetet. Ett resultat av detta arbetssätt är att många statliga aktörer blir företrädare för olika målgrupper medan sambandet mellan dessa målgrupper inte alltid bevakas i samma utsträckning. Kunskaperna om dessa samband är också begränsade, eftersom politiska beslut och uppdrag att genomföra och följa upp dessa ofta utgår från effekterna inom den grupp som främst är berörd. Det förekommer över huvud taget ingen samlad rapportering . Inte heller ställs det regelbundet några frågor om hur människor ser på förhållandet mellan åldersgrupper i de större mätningar av välfärd och opinion som genomförs i landet. En konkret brist på kunskap gäller modeller för att fånga ålders- skillnader i boende och demografi som förändringskraft i boende- och samhällsplanering. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Hur bråttom är det att undanröja hindren och vilka är riskerna om detta inte lyckas? Det är angeläget att snabbt få till stånd ett utvecklingsarbete och en samlad analys av hur de statliga styrmedlen kan användas i det här sammanhanget. Eftersom många beslut som påverkar förhållandet mellan åldersgrupper är långsiktiga behöver ett mer systematiskt arbete komma i gång innan effekterna av en åldrande befolkning märks på allvar. Vilka indikatorer kan användas för att följa förändringar och vilka är möjligheterna att arbeta med mätbara delmål? Erfarenheter från t.ex. arbetet med ekologisk hållbarhet bör kunna användas för att följa upp mätbara delmål även för andra aspekter på hållbar utveckling. 7.2.3Förslag till åtgärder (nr. Regeringen bör pröva möjligheterna att mer systematiskt belysa effekter för olika åldersgrupper i samband med uppdrag som gäller generella välfärdsfrågor samt tillväxt och långsiktig hållbarhet, t.ex. inom ramen för vissa uppdrag till myndigheter och kommittéer. Utifrån erfarenheterna från detta arbete bör regeringen överväga om sådana konsekvensanalyser bör bli ett stående krav på bl.a. stat- liga kommittéer. De möjligheter som ges att samordna data och slutsatser från bl.a. barnpolitiken, ungdomspolitiken och äldre- politiken bör tas till vara. Möjliga vägar är gemensamma seminarier om förhållandet mellan åldersgrupper för de myndigheter som arbetar med att genomföra och följa upp dessa olika politik- områden och en generationsrapport som belyser förhållandet mellan åldersgrupper i samhället när det gäller värderingar och materiella förhållanden. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Staten bör stödja den lokala planeringen genom att utveckla och sprida kunskap om modeller för marknadsundersökningar och långsiktiga effekter av demografiska förhållanden. Äldre män- niskors val av boende och livsmiljö bör i större utsträckning ses som en faktor som påverkar möjligheterna för människor i andra åldrar att göra sådana val. Det gäller både effekter på bostads- marknaden för ungdomar och barnfamiljer och effekter på lokal- samhället i stort. Genom sitt planmonopol har kommunerna här en nyckelroll, men verktyg för att arbeta med demografi som föränd- ringsfaktor i planeringen saknas till stor del. Frågor om förhållandet mellan generationer bör regelbundet ställas i någon eller några av de större mätningar som görs i , t.ex. av SCB eller vid . 7.3Öka möjligheterna till möten mellan människor över generationsgränser SENIOR 2005 föreslår: 76.Mötesplatserna i det offentliga livet för människor i olika åldrar måste bli fler. 77.Möjligheterna till mentorskap mellan personer i olika åldersgrupper i arbetslivet bör stärkas. 78.Statens kulturråd bör få i uppdrag att föreslå hur möten över generationsgränser kan främjas inom olika delar av kulturlivet. 79.Gör det möjligt för fler äldre människor att delta i skolarbete och annan verksamhet som gäller barn och ungdomar. 80.Forskning och erfarenhetsutbyte när det gäller möjligheterna till möten över generationsgränser i bl.a. arbetsliv, kulturliv, skola och lokalsamhälle bör stärkas. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Varför är området angeläget i äldrepolitiken? Att främja möten och samverkan mellan personer ur olika genera- tioner är en viktig del av arbetet med att främja sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser. På är det kanske också det effektivaste sättet att motverka negativ sär- behandling och osynliggörande av människor på grund av hög ålder. Arbetsplatser, bostadsområden, skolor och kultur- och för- eningsliv är viktiga arenor i sammanhanget. Kontakter över genera- tionsgränser och solidaritet mellan generationer är dock inga nya frågor i svensk äldrepolitik. Trots detta finns det påfallande lite av samlad kunskap och organiserat utvecklingsarbete inom området. Ett åldersuppdelat samhälle? Solidaritet mellan generationerna var temat när det europeiska genomfördes i . Den svenska äldreåret skriver i sitt slutbetänkande (SOU 1994:39) att temat valdes med motiveringen att generationssplittringen i sannolikt gått längre än i kanske något annat europeiskt land. Efter hand visade resultat från olika undersökningar att moti- veringen i viss mån var en felbedömning, konstaterar kommittén. Ett ökat ensamboende bland äldre i innebär inte ökad över- givenhet och isolering utan snarare ökad självständighet högt upp . Ändå ansåg kommittén att temat fångade något väsentligt: unga och äldre är samma individer i livet, och det måste vara ett gemensamt intresse att ordna det så bra som möjligt för människor i livets olika skeden. Också har generationsöverskridande arbete varit ett särskilt område för statliga satsningar genom de stimulansmedel till lokala projekt som regeringens Äldreprojekt fördelade. Det dagliga umgänget mellan människor i dagens är starkt åldersuppdelat. Som framgår i kapitel 3 finns det inga belägg för att umgänget mellan personer ur olika generationer skulle minska inom familjelivet i . Om vi däremot går utanför familjelivet är bilden en annan. vid uni- versitet har på vårt uppdrag studerat i vilken ålder som människor i åldern 15 umgås med vänner i andra åldrar utanför familje- Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser kretsen (se rapport i bilagedel B samt Å. 2002). I ålders- grupperna upp till var det i särklass vanligast att man umgicks med vänner i samma åldersgrupp. I åldern 65 var det ungefär lika vanligt att man umgicks med vänner i den egna åldersgruppen som i åldern 35 . Bland personer i åldern 80 dominerade också umgänget med personer i dessa båda åldersgrupper, medan kontakterna med jämnåriga var mer begränsade. Endast lite drygt var tionde svarande i den yngsta åldersgruppen uppgav att de under den senaste månaden umgåtts med någon vän ur den äldsta åldersgruppen, och vice versa. Andelar personer i olika åldersgrupper som umgåtts med personer i olika åldrar minst den senaste månaden Personer 20 34 år Personer 35 64 år Personer 65 79 år Personer 80 85 år Källa: (se bilagedel B). Som vi visade i avsnitt 7.2 instämmer en mycket stor andel av de svarande i undersökning i påståendet att det finns få platser där äldre och yngre människor kan mötas. Om vi ser till var möten med vänner utanför familjen sker så visar undersök- ningen att det egna hemmet och andras hem är viktiga arenor i alla berörda åldersgrupper; mellan och drygt 90 pro- cent i de olika åldersgrupperna uppger att de umgåtts med vänner där den senaste månaden. Även när det gäller umgänge i det egna bostadsområdet och i föreningar och samfund är fördelningen ganska jämn mellan åldersgrupperna, om än på lägre nivåer, för det egna bostadsområdet 50 och för för- eningar och samfund 40 . För arenorna restaurang/kafé/ pub/bar och kultur-/idrottsevenemang är det främst de två yngsta åldersgrupperna som träffar sina vänner. Någon tydligt mönster av på vilka arenor man träffar vänner i olika åldersgrupper är svårt att utläsa ur resultaten, men hemmiljön och det egna bostadsområdet förefaller vara viktiga även här. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Vi kan också konstatera att åtminstone delar av det offentliga livet i tycks bli allt mer åldersuppdelade. Mediebarometern visar att massmediekonsumtionen blir alltmer ålderssegre- gerad i (NORDICOM 2001). Olika åldersgrupper lyssnar t.ex. på olika radiokanaler och radiostationer och medelåldern bland de dagliga tidningsläsarna blir allt högre. Bland personer är det nästan ingen som lyssnar på kommersiella kanaler. Bland 9 19-åringar är det å andra sidan nästan ingen som lyssnar på . Situationen har varit ungefär likadan . Personer som är lyssnar på radio i ungefär samma omfattning som den övriga vuxna befolkningen. TV-tittandet uppvisar samma tendens i kanalval. Yngre personer tittar i större utsträckning på kommersiella TV-kanaler medan äldre personer oftare tittar på . På arbetsmarknaden står inför en generationsväxling, som kan leda till allvarliga kompetensbrister inom många verksamhets- områden när fyrtiotalistgenerationen går i pension. Avgångarna av äldre personer kommer att vara stora inom bl.a. offentlig förvalt- ning, utbildningsområdet samt vård- och omsorgsområdet. På många arbetsplatser måste man därför redan nu ha en beredskap för kunna hantera kompetensväxlingen innan den äldre arbetskraften pensionerats. Det gäller att ta reda på vilken kompetens som för- svinner med pensionsavgångarna och ha planer för hur denna kom- petens kan föras över till de yngre personer som nyanställs. Arbets- former och organisationsformer behöver utvecklas så att den äldre arbetskraftens erfarenheter och kunskaper tas till vara. Det kan ske genom att man medvetet sätter samman arbetsgrupper så att äldre personer får arbeta tillsammans med yngre eller att äldre erfarna medarbetare används som mentorer för att introducera och lära upp yngre nyanställda. Redan pensionerade medarbetare kan också vara en viktig resurs att använda sig av. Försäkringsbolaget har på uppdrag av SENIOR 2005 utvecklat en modell för att beskriva vilka värden medarbetarna bidrar med till verksamhetens resultat (SOU 2002:29 bilagedel C). utgår från att medarbetarens bidrag till organisationen, det totala producerade värdet, består av direkt produktionsvärde, mer- värde och metavärde. Det direkta producerade värdet motsvarar Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser den prestation som medarbetaren är anställd för att utföra. Mer- värde är det bidrag som medarbetaren ger i form av erfarenheter, kunskaper och personliga kontaktnät och metavärdet är det värde som medarbetaren bidrar med genom t.ex. motivation, lojalitet, ansvarstagande och engagemang. konstaterar att de äldre medarbetarna i högre grad än yngre medarbetare kan bidra med mervärden och metavärden. Enligt resonemang påverkas produktionsresultatet positivt av att det i arbetsgruppen finns med- arbetare med olika kompetenser som arbetar tillsammans mot ett gemensamt mål. Goda resultat av generationsöverskridande arbete Att generationsöverskridande arbete kan ge värdefulla effekter för såväl äldre som yngre personer framgår av forskningen inom om- rådet. I en ny avhandling beskriver vid arbetet med klassmorfar i skolan i (2003). Ett antal skolor där ett antal män i åldern 52 hjälpt till i skolarbetet har studerats. Resultaten visar att deras närvaro hade positiva effekter både för skolbarnen, som fick en tryggare skolmiljö och mer hjälp vid olika problem, och för dem själva genom att de fick fler sociala kontakter och upplevde att de behövdes i skolan. Det finns dock vissa skillnader mellan pojkar och flickor. Pojkarna tycks i högre grad ha uppfattat klassmor- fäderna som viktiga när det gäller att förhindra våldsamheter, ge stöd samt trösta och tala med elever som upplever problem. Flickorna tycktes över huvud taget hellre vilja anförtro sig åt vän- ner än åt skolpersonal, vare sig det var lärare eller klassmorfäder. Sammantaget skriver att erfarenheterna från klassmorfar i skolan tyder på att ett generationsöverskridande perspektiv i skolarbetet kan främja såväl formellt som informellt lärande och på flera sätt bidra till att främja det sociala kapitalet i skolmiljön. I flera andra länder har liknande resultat kunnat noteras av generationsöverskridande arbete. , för kultur- och utbildningsfrågor, har genom sitt ning givit ut en översikt över generationsöverskridande arbete i olika länder (2001). I översikten presenterar forskare från olika länder en gemensam definition av generationsöver- skridande program. Där anges att generationsöverskridande pro- gram är medel för målmedvetna och varaktiga utbyten av resurser Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser och lärande mellan äldre och yngre generationer för individuell och samhällelig nytta. De forskare som står bakom översikten pekar också på att den hittillsvarande inriktningen på enkelriktat lärande från den ena generationen till den andra behöver bytas mot en starkare inriktning på ömsesidigt utbyte. En övergripande slutsats är att generationsöverskridande program kan bidra till att nya for- mer att skapa och dela resurser inom olika områden utvecklas. Vad menar vi här med äldre? Här avses egentligen människor i alla åldrar, men det finns skäl att särskilt uppmärksamma möjligheter till möten mellan yngre män- niskor och människor i högre åldrar som är aktiva i sammanhang där människor i olika åldrar kommer i kontakt med varandra i det dagliga livet. Hur förhåller sig inriktningen till nationella mål inom andra politikområden och statliga myndigheters ansvar? Det finns inga nationella mål eller delmål som tar upp för- hållandet mellan åldersgrupper. Inte heller finns det någon myndig- het som har ansvar för att särskilt uppmärksamma denna fråga. I regeringens arbete uppmärksammas frågan mycket sporadiskt. Vilka är hindren för ökade möjligheter till möten mellan människor över generationsgränser? Organisatoriska och praktiska hinder Den starka åldersuppdelningen i offentlig verksamhet gör att möj- ligheterna till möten över generationsgränser sällan tas till vara inom verksamheter där professionell kunskap byggts upp som en viss del av livsloppet, t.ex. inom barnomsorg, skola eller vård och omsorg om äldre människor. I arbetslivet är organiserade former för mentorskap mellan yngre och äldre personer i arbetslivet ovanliga i . Det innebär såväl att kunskaper om äldre metoder i t.ex. hantverk och industriell verksamhet inte förs vidare Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser till yngre generationer, men också att de kunskaper om t.ex. metoder och ny teknik som yngre personer ofta har inte heller sprids till äldre medarbetare. Även inom områden med ålders- neutrala politiska mål förekommer prioriteringar som gör att det generationsöverskridande perspektivet kommer i skymundan. Inom kultur- och fritidspolitiken är barn och ungdomar priorite- rade grupper. har kommit långt med att utveckla pro- fessionella kompetenser för arbete med bl.a. skapande verksam- heter för barn och ungdomar. I dessa verksamheter förefaller det dock vara ovanligt att ålder och livsloppsindelningar problema- tiseras på det sätt som t.ex. genus och etnicitet numera ofta gör. Ingen statlig myndighet har i uppgift att särskilt verka för sådana möten över generationsgränser. Det bristande intresset för möten över generationsgränser speg- las tydligt i den brist på platser i det offentliga rummet som funge- rar som arenor för sådana möten. Enligt SOM-institutets under- sökning säger en stor majoritet av alla från 16 till att det finns få sådana platser. Resultaten visar också att det umgänge som sker mellan t.ex. äldre och yngre personer i huvudsak sker i hemmiljö, dvs. i det privata rummet. Det tycks således som om offentliga sammanhang och miljöer i , inklusive föreningslivet, inte ger särskilt goda förutsättningar för generationsöverskridande kontakter. Brist på långsiktig kunskapsutveckling Kunskaperna om hur möten över generationsgränser kan främjas är bristfälliga i dagens . I den mån det pågår arbeten med dessa frågor handlar det ofta om tillfälliga projekt. Dessa projekt är ofta värdefulla, bl.a. de som pensionärsorganisationerna driver med läx- hjälp i skolan eller sagoläsning för barn, men erfarenheterna fångas sällan upp i den ordinarie verksamheten eller ges någon långsiktig bas. Erfarenheter från arbetet med samlingsplatser och kulturakti- viteter i olika kommuner visar också att kontakter över gene- rationsgränser ofta blir en naturlig del av dessa verksamheter. Även här får arbetet ofta dock karaktär av tillfälliga projekt. Ett genomgående intryck från de arbeten som vi berättade om i diskus- sionsbetänkandet Riv ålderstrappan! (SOU 2002:29) och i avsnitt 4.3 är att bibliotek, skolor och andra redan befintliga platser i lokal- samhället har stor potential som samlingsplatser för människor i Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser olika åldrar, även om de inte alltid används så. En del av de samlade utvecklingsarbetena av lokalsamhällen som vi berättade om i avsnitt 6.3 har också lett till ökat utbyte mellan människor i olika åldrar. Som vi nämnde i avsnittet om varför det är angeläget att arbeta för ökade möjligheter till möten över generationsgränser har in- satser inom detta område varit vanligare och mer systematiska i flera andra länder än i . Det har handlat såväl om program som initierats på nationell nivå som om mer lokalt framväxande verksamheter. Någon färdig modell som kan tas in direkt i finns inte. Tvärtom tyder de erfarenheter som vunnits genom generationsöverskridande arbete på att mål och former måste utgå från de kulturella och sociala förhållandena i respektive land. I finns det s.k. intergenerational programs (m.fl. 1997). Programmen förekommer över hela och är öppna för personer respektive . Verksamheterna bygger på att det finns likheter mellan äldre och yngre människors utveckling och sociala behov, t.ex. att få lära in och få lära sig liksom att få föra en tradition vidare och få bli del av en tradition. Tre typer av program har utvecklats: aktiva äldre personer som ger stöd och service till barn och ungdomar, ungdomar som ger stöd och service till äldre personer samt unga och äldre som tillsammans delar gemensamma resurser. Många verksamheter har utvärderats och det är belagt att barn och ungdomar fått ökat självförtroende, bättre betyg och bättre motivation att lära sig saker genom programmen. Det finns rapporter om mer positiva attityder gentemot äldre personer och till de egna möjligheterna att utvecklas. För de äldre deltagarna har det rapporterats ökad livskvalitet, en mer meningsfull användning av tiden, bättre kognitiv funktion, bättre mental och fysisk hälsa, bättre självförtroende och större förståelse för den yngre gene- rationen. För både äldre och yngre deltagare rapporteras minskad ensamhet och isolering samt mer kontakt med samhället. De amerikanska programmen har haft en tydlig koppling till en fördjupad medborgarroll och en utvecklad demokrati. Men de har också syftat till att lösa vissa utpekade problem, bl.a. att avlasta ensamstående föräldrar, kompensera barn vars mor- och far- föräldrar bor långt bort, minska våldet och täcka upp när det offentliga stödet till sociala servicesystem minskat. Dessa syften har möjligen också präglat den något statiska uppdelningen av behov hos barn och ungdomar respektive äldre som kan tillgodoses inom programmen. Trots betoningen på ett generationsöver- Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser skridande arbete är det ofta ett enkelriktat flöde mellan bestämda roller för yngre och äldre som lyfts fram i arbetet . har idén med dessa program spritts till andra länder. Att omsätta de amerikanska idéerna i andra länder med andra tradi- tioner och förutsättningar har dock visat sig vara relativt kompli- cerat. har andra sätt att organisera generationsöver- skridande kontakter uppmärksammats. Det gäller bl.a. de gamla traditioner av lärande mellan generationer som lever kvar i och . I har generationsöverskridande arbete mindre handlat om särskilda program, kopplade till tydliga mål och utvärderingar, och mer om att äldre av hävd haft en viktig roll i familj och lokalsamhälle när de lämnat förvärvsarbetet. Det generationsöverskridande arbetet i har bl.a. förklarats av en traditionellt stark strävan efter att ge livet riktning och syfte under olika perioder, inte minst under åldrandets senare delar. Det japanska ordet för denna strävan är ikigai, och det ordet före- kommer ofta i studier av äldre människor i för att motverka en ensidig betoning av hjälplöshet och beroende hos äldre män- niskor (2003). Ikigai skiljer sig från välbefinnande genom att det ger människor möjlighet att uppställa ett positivt framtida mål som gör livet meningsfullt även som kan kännas tunga och besvärliga. Människor kan hitta dessa mål inom flera livsområden; det kan handla om arbete, familjeliv eller um- gänge med grannar. Avsaknad av ikigai har förbundits med dålig allmän hälsa, mentala försämringar och tidig död bland äldre människor (Nakanishi 1999). Idén om ikigai antyder att före- komsten av möten mellan människor över generationsgränser till stor del bottnar i de attityder till åldrande och äldre människor som vi tidigare uppmärksammat i detta slutbetänkande. De japanska erfarenheterna förefaller också ligga i linje med resultaten från den forskning som studerat betydelsen av att människor har tillgång till flera arenor för meningsfulla aktiviteter under åldrandet.