sou · GRB3110 · 2004-01-01 00:00:00 — Hushållet är en viktig komponent i SESIM då många processer refererar till hushållets egenskaper likväl som individens. Framför allt gäller detta regler för beräkning av olika skatter och bidrag men även olika statistiska modeller. För en mer detaljerad beskrivning av SESIM hänvisas till appendix A. I appendix B valideras de inkomster som genereras av SESIM. De huvudsakliga slutsatserna är att SESIM generar en inkomstfördelning som i stort överensstämmer med de som observeras i verkligheten. Detta gäller såväl som över . Modellen ger dock en något för låg andel med låg ekonomisk standard. Inkomströrligheten i SESIM är på kort sikt (6–) något för hög och på något för låg. Den sammantagna bedömningen är att de inkomster som genereras, i för analyserna i denna rapport relevanta avseenden, rimligt väl speglar hur inkomster genereras i verkligheten. Alla simuleringar som sker i en mikrosimuleringsmodell måste ske i en ekonomisk miljö. Genom att kalibrera6 olika förlopp kan variabler göras exogena, alternativt får modellutfallet bestämma utvecklingen och den aktuella variabeln blir då endogen. Syftet med denna rapport är i första hand att kartlägga och kvantifiera de om- fördelningseffekter som offentliga ingrepp i hushållssektorns eko- nomi ger upphov till. För att isolera de nuvarande regelsystemens effekter hålls därför den övriga miljön så som möjligt. Observera att detta är ett avsteg från övriga delar av långtids- utredningen. 6 Modellutfallet tvingas att samanfalla med ett exogent givet antagande. Bilaga 9 till LU 2003 I beräkningarna uppdateras regler för skatter och transfereringar fram och hålls därefter konstanta. antas ingen tillväxt eller inflation men den demografiska utvecklingen tillåts få fullt genomslag.7 På detta sätt kan vi analysera de nuvarande regelsystemen ekonomiska miljö men med en befolkningsutveckling som med stor sannolikhet ligger framför oss. Motivet till att avvika från Steady-state-miljön i början av perioden är att det medför valideringsmöjligheter, genom att försöka efterbilda den faktiska utvecklingen –2003 kan modellens prediktionsförmåga utvärderas. I analyser av livsinkomster, eller inkomster över , är det vanligt att inkomstströmmarna diskonteras så att inkomster genererade senare i livet viktas ned. Motiven för en sådan diskontering kan vara att ta hänsyn till inflation, tillväxt och riskaversion. Eftersom vi varken har inflation eller tillväxt (i meningen ökande reallöner) i våra simuleringar faller dessa två motiv. Det tredje motivet, riskaversion, innebär att en säker inkomst antas vara mer värd än en osäker inkomst . Den aktuella inkomsten värderas alltså högre än en framtida lika stor inkomst. Skillnaden i värdering beror på individens riskaversion. I de simuleringar som genomförs i denna rapport utvärderas livsinkomsten i efterhand när alla i popu- lationen ingående individer redan har dött. Även riskaver- sionsmotivet faller alltså här och de genererade inkomsterna dis- konteras därför inte. Antaganden om utebliven tillväxt och inflation inverkar även på den antagna utvecklingen av olika offentliga system, till exempel skatte- och transfereringssystemen. Belopp knutna till basbeloppet förblir oförändrade efter 2003 på grund av inflationsantagandet. Övriga belopp, vilka förändras genom politiska beslut (till exempel barnbidrag och bostadsbidrag), antas i beräkningarna även de vara oförändrade. Oförändrade nivåer antas även för de offentliga subventioner som beaktas i analyserna. Befolkningens totala subventioner kan dock förändras över tiden beroende på att dess sammansättning med avseende på de faktorer som bestämmer konsumtions- benägenhet och konsumtionsvolymer eventuellt förändras (till exempel genom en generellt ökande medelålder). 7 Befolkningen utvecklas enligt SCB:s befolkningsprognos BE . Bilaga 9 till LU 2003 Premiepensionssystemet antas ge en viss avkastning under simu- leringsperioden (för samtliga individer). Vidare har för följsamhetsindexering av utgående ålderspensioner satts till noll. Detta sänker pensionerna något i början av utbetal- ningsperioden8 genom att delningstalet blir högre men förhindrar i stället att utbetalningarna minskar över tiden, något som annars blir följden av en simulering utan tillväxt. Pensionsnivåerna konstanthålls alltså på samma sätt som övriga transfereringar. De genomsnittliga utbetalningarna över livet förändras inte av dessa antaganden. LINDA-databasen utgör den primära datakällan för SESIM, beträffande såväl estimering av statistiska modeller som konstruk- tion av modellens baspopulation. Databasen består av ett urval om av den svenska befolkningen vilket för motsvarar ca 308 000 individer. Till dessa urvalsindivider har eventuella hushållsmedlemmar adderats. Totalt omfattar urvalet därför omkring 786 000 individer . De individer som ingår i urvalet följs upp på en årlig basis varvid data samlas in och infogas i databasen. Även information för för- fluten tid samlas in. Databasen har alltså en så kallad longitudinell struktur där de ingående individerna kan observeras vid upprepade tillfällen. Urvalsindivider som av någon anledning försvinner från databasen , t.ex. genom dödsfall eller emigration, ersätts med nya individer på ett sätt som säkerställer databasens representa- tivitet gentemot den svenska befolkningen det givna året. SESIM:s baspopulation utgörs av ett stickprov om ca 104 000 individer draget ur LINDA-databas. Till detta har ett urval om ca 8 000 individer draget från pensions- poängsregister adderats. Tilläggsurvalet avser individer som är bosatta utomlands men har svensk pensionsrätt (se appendix A). De olika statistiska modeller som utgör grunden för SESIM har i de flesta fall estimerats med hjälp av LINDA-data. De flesta modeller beskriver dynamiska processer som bygger på informa- tion från en sammanhängande period av två eller fler år. 8 I beräkningarna antas samtliga individer gå i pension det år de fyller . Bilaga 9 till LU 2003 kunna estimera sådana modeller krävs följaktligen tillgång till longitudinella data. I appendix A ges en utförligare beskrivning av databasen och dess viktigaste egenskaper. I konstruktionen av SESIM:s baspopulation ingår två huvudsakliga bearbetningar, eller justeringar, av LINDA-databasen. Syftet med dessa bearbetningar är att förbättra hushållsbegreppet så att det bättre stämmer överens med verkliga förhållanden. Korrigeringarna avser individer i åldrarna 18–. Dels korrigeras andelen i dessa åldrar som bor kvar hos sina föräldrar, dels andelen som är gifta/samboende. I appendix A beskrivs justeringarna i detalj. SCB genomför en undersökning av inkomstfördelningen, undersökningen om hushållens ekonomi, HEK.9 , t.o.m. , kallades undersökningen för inkomstfördel- ningsundersökningen, HINK Undersökningen som omfattar ca 30 000 individer består av såväl register- som enkätinformation. Tack vare enkätinformationen är bl.a. hushållsbegreppet av högre kvalitet än i t.ex. . HEK-data har använts för estimering av några samband i SESIM och resultaten i rapporten kommer i några fall att jämföras med studier baserade på HEK/HINK. Främst berör detta situationer där information rörande hushållens sammansättning är viktig. I HEK kan det så kallade kosthushållsbegreppet10, vilket ligger nära SESIM:s hushållsbegrepp, användas. 9För en utförlig beskrivning se SCB [2003]. 10Ett kosthushåll omfattar individer som är bosatta i samma bostad samt har en gemensam ekonomi och kosthållning. Bilaga 9 till LU 2003 2.7Subventioner av offentliga tjänster I rapportens analyser kompletteras inkomstbegreppet genom att hushållens inkomster ökas med värdet av viss konsumtion av offentliga tjänster. Från tidigare studier av den offentliga konsumtionens effekter på fördelningen av hushållens ekonomiska standard finns information om utnyttjande av offentligt finansierade tjänster samt nettosub- ventionen för dessa i datamaterialet HEK . Nettosubventionen beräknas genom att produktionskostnaden för respektive tjänst minskas med eventuella avgifter. De tjänster som inkluderas i analysen är sådana tjänster som kan relateras till en specifik individ. Kostnaden för de personliga tjänsterna uppgick till ca att jämföra med en total produktionskostnad för offentliga tjänster på . Nedan anges de offentliga tjänster som inkluderas i analysen. För aggregerade poster anges de ingående komponenterna inom parentes. skola (förskoleklass, grundskola) vuxenskola (särvux, statens skola för vuxna, svenska för invandrare, folkbildning/folkhögskola, kvalificerad yrkesutbild- ning) universitet / högskola (inklusive forskarutbildning) äldreomsorg (hemtjänst, särskilt boende) vård (primärvård, slutenvård, tandvård) I finns ingen information om utnyttjande av offentliga tjänster eller relaterade kostnader. I stället imputeras dessa data års HEK. Imputeringen baseras på observerade samband mellan å ena sidan de variabler som anger bruk av offentliga tjänster och storleken på subventionerna för dessa tjänster och å andra sidan ett urval av övriga variabler som finns i båda databaserna. 11 Regeringens proposition [1999/00:1], bilaga 4 samt regeringens proposition [2001/02:100], bilaga 3. Bilaga 9 till LU 2003 Dessa samband specificeras med hjälp av statistiska modeller. Dessa modeller och dess egenskaper beskrivs i appendix A. I vissa fall, t.ex. vid sjukvård eller äldreomsorg, är det inte rimligt att anta att hushållens nytta av en subventionerad tjänst är lika stor som subventionens belopp. På grund av detta har i stället en försäkringsansats använts i analyserna för dessa komponenter. Subventionsvärdet uppskattas då som kostnaden av premien för en hypotetisk försäkring, som mottagaren hade behövt teckna om inte tjänsten varit subventionerad, i stället för värdet av den faktiskt utgående subventionen. Beloppen beräknas som den genomsnittligt imputerade nettosubventionen , kön och ålder12. De indirekta skatter hushållen betalar kan inte observeras direkt i utan beräknas som en viss andel av hushållets disponibla inkomst. Andelen är i sig beroende av hushållets ekonomiska ställning. För de hushåll med starkast (svagast) ekonomisk ställning utgör de indirekta skatterna relativt sett en mindre (större) del av den disponibla inkomsten. Andelarna har skattats genom att använda data från SCB:s undersökning av hushållens konsumtionsvanor (HBS) vilka har imputerats till SCB:s under- sökning av hushållens ekonomi (HEK). Diagram 2.1 visar hur stor del av hushållets disponibla inkomst de indirekta skatterna utgör per kvantil av hushållets (justerade) disponibla inkomst. 12 Denna ansats har använts i tidigare studier, se regeringens proposition [1999/00:1], bilaga 4, regeringens proposition [2001/02:100], bilaga 3 och Smeeding, T., m. fl. [1993]. Bilaga 9 till LU 2003 Indirekta skatter som andel av hushållens disponibla in- Kvantiler av justerad disponibel inkomst Källa: HEK samt egna beräkningar. 3Inkomstfördelningsanalys – års- och livsinkomster Analyser av hur de disponibla inkomsterna är fördelade bland hushållen är vanliga såväl i den akademiska litteraturen som i mer policyorienterade sammanhang. Inte sällan används då den disponibla årsinkomsten som en approximation för nytta. Genom att förlänga mätperioden och utvidga inkomstbegreppet kan en fördelning som ligger närmare den nyttofördelning som i dessa sammanhang ofta är den mest intressanta åstadkommas och analyseras. I detta kapitel analyseras hur inkomstfördelningen påverkas av att mätperioden förlängs från ett kalenderår till att omfatta hela livscykeln samt av att inkomstbegreppet kompletteras med värdet av subventionerad offentlig konsumtion. Års- och livsinkomstfördelningen av olika inkomstbegrepp analyseras och jämförs. När fördelningen av inkomster eller ekonomisk standard skall analyseras måste ett antal val avseende definitioner och metod göras. Det är på intet sätt invändningsfritt hur inkomster skall mätas eller vilka mått och definitioner som bör användas för att bäst spegla hushållens faktiska nytta av inkomsten. Normalt för- söker man skapa ett begrepp som på ett så realistiskt sätt som möjligt skall spegla individens eller hushållets konsumtionsut- rymme. Kapitlet inleds därför (avsnitt 3.1) med en översiktlig beskrivning av de metoder och definitioner som används i kapitel 3, 4 och, i viss mån, 5. Bilaga 9 till LU 2003 För att komma så nära hushållets faktiska konsumtionsmöjligheter som möjligt används regelmässigt disponibel inkomst. Denna definieras som hushållets totala inkomst från arbete, kapital och transfereringar minus betald (direkt) skatt och återbetalt studiemedel.13 Erhållet studiemedel betraktas som transferering och ingår i disponibel inkomst. Analyserna i denna rapport utgår också från den disponibla inkomsten men denna har kompletterats med värdet av individuellt konsumerade offentligt finansierade varor och tjänster, i fortsättningen kallad offentlig konsumtion. I kapitel 2 redovisas vilka varor och tjänster som ingår. Från den disponibla inkomsten dras här även betald indirekt skatt i form av moms och punkskatter. Målet är att mäta individernas nytta eller inkomst och hur stora skillnader det är mellan olika individer i detta avseende men det inses lätt att individen då inte kan betraktas som oberoende av övriga hushållsmedlemmar. En persons ekonomiska standard är beroende även av inkomsterna hos andra i familjen eller hushållet. I de flesta hushåll torde en viss gemensam ekonomi förekomma, åtminstone delar nog de flesta på de hushållsgemensamma utgifter- na. Kännedomen om hur inkomstfördelningen ser ut inom hus- hållen är liten, det standardmässiga antagandet är här att alla hushållsmedlemmar lever på samma materiella standard. Detta är ett starkt antagande som förmodligen i många fall är felaktigt men enligt de flesta bedömare är detta förhållningssätt det minst missvisande. Inkomsterna summeras därför till hushållsnivå. För att kunna jämföra konsumtionsmöjligheter i familjer med olika sammansättning måste hushållets inkomst justeras det antal personer som skall leva på dessa inkomster. 13 Normalt dras även betalt underhållsbidrag och återbetalt socialbidrag från den disponibla inkomsten. Dessa inkomstslag modelleras inte i SESIM. Bilaga 9 till LU 2003 stordriftsfördelar gör att det inte ger realistiska och jämförbara inkomstnivåer om hushållets inkomst endast divideras med antalet hushållsmedlemmar. En bostad för en familj om fem personer kostar normalt inte fem gånger så mycket som en bostad av motsvarande standard för en person. I stora hushåll delar man ofta på vissa varor såsom TV, telefon, dagstidning etc. För att beräkna jämförbara inkomster används en så kallad ekvivalensskala som ger varje hushåll en viss konsumtionsvikt beroende på hur många vuxna och barn som lever tillsammans. För att erhålla jämförbara inkomster divideras hushållets inkomst med dess konsumtionsvikt. I litteraturen förekommer en mängd olika skalor, en del baserade på vad hushållen faktiskt konsumerar, andra på expertbedömningar av vad olika hushåll behöver äta m.m. Den ekvivalensskala som används i officiella statistik ger, jämfört med andra länder, stor tyngd till barn och tar liten hänsyn till stordriftsfördelar. Skalan tar inte heller hänsyn till hur boendekostnader varierar med hushållsstorlek. Vid internationella jämförelser och i den akademiska världen används ofta den s.k. kvadratrotsskalan, konsumtionsvikten sätts helt enkelt till kvadrat- roten ur antalet hushållsmedlemmar. Den vanligaste kritiken mot denna skala är att den överdriver stordriftsfördelarna i stora familjer samt att den inte skiljer på konsumtionsvikt mellan barn och vuxna. Ingen av dessa skalor framstår som optimal för denna rapports analyser, i stället används en skala kallad PEL-skalan (se faktaruta 3.1). Vad som kan anses vara en skälig lägsta standard för familjer med olika sammansättning beslutades av 1997 genom införan- det av riksnormer för socialbidragen. Den nya innebär bl.a. att för familjen gemensamma belopp införs för olika kostnads- poster. Därmed tar hänsyn till stordriftsfördelar. Det kan vara rimligt att jämförelser av konsumtionsmöjligheterna i familjer med olika sammansättning utgår från riksnormen. Genom sin komplicerade konstruktion med många olika belopp beroende på ålder, kostnadspost m.m. är det emellertid svårt att direkt översätta denna riksnorm till en överskådlig ekvivalensskala. Bilaga 9 till LU 2003 Till vårpropositionen 200014 skapades en parametriserad skala utgående från riksnormen. För varje hushåll i HINK97 beräknades ett normbelopp inklusive en schablonmässig boendekostnad och schablonmässiga men normala utgifter utöver för kostna- der för vård och möbler. Utifrån denna empiriska skala anpas- sades en modell med antal vuxna och antal barn som förklarande variabler. Följande ekvivalensskala avspeglar väl riksnormen. Hushållets konsumtionsvikt = (N+0,7*n)0,7 där N = antal vuxna, n = antal barn Jämförelser mellan den empiriska skalan och normbelopp beräknade enligt denna ekvivalensskala, i fortsättningen kallad PEL-skalan, visar överlag en god överensstämmelse för familjer med upp till fyra barn. Familjer med fler barn erhåller en något för låg relativ vikt (diagram 3.1). Diagram 3.1 Empirisk konsumtionsvikt enligt socialbidragsnormen jämfört med parametriserade värden, beräknade i 1 Vuxen PEL skala 2 Vuxna PEL skala 3 Vuxna PEL skala Källa: Regeringens proposition [1999/2000:100] 14 Regeringens proposition [1999/2000:100]. Bilaga 9 till LU 2003 Justerad disponibel inkomst och total inkomst PEL-skalan används för att justerat den disponibla inkomsten och betald indirekt skatt. Den offentliga konsumtionen räknas däremot per capita. Motivet för detta tillvägagångssätt är att värdet av den offentliga konsumtionen inte påverkas av familjens storlek eller sammansättning och att det därför inte uppkommer några stor- driftsfördelar.15 Disponibel inkomst per konsumtionsenhet benämns i fortsättningen justerad disponibel inkomst. Justerad dis- ponibel inkomst minus indirekt skatt per konsumtionsenhet plus offentlig konsumtion per capita benämns total inkomst. Inkomsterna räknas samman till hushållsnivå men redovisningen avser, om inget annat anges, individer. Den justerade disponibla in- komsten eller den totala inkomsten påförs samtliga familjemed- lemmar. Ovan har beskrivits hur justerad disponibel inkomst respektive total inkomst beräknas i ett tvärsnitt. Livsinkomster, eller inkomster över , beräknas som individens medel- värde av de årsvisa nivåerna. Medelvärden, i stället för summor, används för att korrigera för variation i livslängd mellan olika individer. Vid livsinkomstanalyser ingår endast individer som levt större delen av sina liv i , individer med fler än utomlands exkluderas. De beräknade medelvärdena avser endast de år individen bott i . Gini-koefficienten är det vanligaste måttet på ojämnheten i inkomstfördelningen och antar värdet 0 när inkomsten är lika för alla och värdet 1 vid maximal ojämnhet, dvs. när en person får alla inkomster. Se vidare faktaruta 3.2. 15 För ett mer ingående resonemang kring detta hänvisas till Smeeding, T. m.fl. [1993]. Bilaga 9 till LU 2003 Faktaruta 3.2 Gini-koefficienten och Lorentzkurvan Gini-koefficienten definieras enklast utgående från den s.k. Lorenz-kurvan. För att definiera denna så rangordnas först alla individer efter inkomstens storlek så att den med lägst inkomst kommer först och den med högst inkomst kommer sist. Sedan beräknas den kumulativa inkomsten, dvs. i den första positionen placeras den fattigaste individens inkomst, på position 2 summan av de två fattigaste individernas inkomster, på position 3 summan av de tre fattigaste individernas inkomster osv. I den sista positionen placeras den totala summan av alla inkomster. I diagram 4.3 nedan har två serier med kumulativa inkomster plottats för två påhittade länder. De streckade och prickade linjerna är Lorenz- kurvorna för de två påhittade länderna. Om perfekt jämlikhet råder så har alla exakt lika stora inkomster, Lorenz-kurvan sammanfaller då med den räta diagonallinjen. Ju mer kurvan avviker från diagonallinjen desto ojämnare är fördelningen, i exemplet nedan är alltså inkomsterna jämnare fördelade i land 1 än i land 2. Diagram 3.3 Lorenz-kurvan och Gini-koeffici- enten Bilaga 9 till LU 2003 I diagram 3.3 ovan har en Lorenz-kurva ritats. Gini-koefficienten definieras som den skuggade arean i förhållande till arean av triangeln ABC.16 Vid perfekt jämlikhet är den skuggade arean noll och Gini-koefficienten blir 0. Vid maximal ojämnhet, dvs. när en individ har alla inkomster täcker den skuggade arean hela triangeln och Gini-koefficienten blir 1. För att översätta denna något abstrakta definition till mer konkreta siffror kan Gini-koefficienten sägas visa hur stor förväntad inkomstskillnad det är mellan två slumpmässigt valda individer/hushåll. Om Gini-koefficienten är 0,250 och medelinkomsten för alla är skall man vänta sig att den genomsnittliga skillnaden är 2*0,250 *90 000, dvs. I några analyser kompletteras Gini-koefficienten med ett enklare spridningsmått. Befolkningen delas först in i tio lika stora grupper, decilgrupper, där de med lägst inkomst hamnar i decilgrupp 1, de med näst lägst standard i decilgrupp 2 osv. ända upp till decilgrupp 10 som består av de av befolkningen som har högst inkomst. Decilkvoten definieras som inkomsten som avgränsar dem med högre ekonomisk standard dividerad med inkomsten som avgränsar dem med lägre standard. Olika decil- kvoter kan på detta sätt konstrueras genom att välja olika decil- gränser. I denna rapport används endast den kvot som erhålls om den åttonde decilgränsen divideras med den andra. Detta mått anger avståndet mellan den inkomstgräns som avgränsar de tjugo procenten med lägst inkomst och den gräns som avgränsar de tjugo procent som har högst inkomst. Den formella definitionen är: y = 1 yi och yi betecknar den i:te individens inkomst. Bilaga 9 till LU 2003 I appendix B jämförs de inkomster som genereras av SESIM med motsvarande inkomster i och . När inkomstfördel- ningen i sin helhet, uttryckt som Gini-koefficienten för justerad disponibel inkomst, studeras är resultatet tillfredsställande. SESIM genererar Gini-koefficienter för årsinkomster som väl överens- stämmer med de som kan observeras i verkligheten. Under detta så döljer sig dock två problem som motverkar varandra. För det första underskattas andelen med mycket låga inkomster i SESIM, detta leder till att inkomstojämnheten underskattas. Det andra problemet är att även andelen med något högre, men fortfarande låga, inkomster överskattas. Detta leder till en över- skattning av ojämnheten, sammantaget tar dessa problem i stort ut varandra och ett sammanfattande fördelningsmått hamnar på rätt nivå. Den offentliga konsumtionens effekt på inkomstfördelningen För analyser av årsinkomster läggs data för samman till en datamängd.17 Gini-koefficienten för justerad disponibel inkomst är 0,217 i tvärsnitten. Motsvarande för total inkomst är 0,189. Att gå från justerad disponibel inkomst till total inkomst minskar alltså inkomstojämnheten med . Detta är betydligt lägre än vad som tidigare rapporterats, i flera studier har effekten av att addera offentlig konsumtion till justerad disponibel inkomst kvantifierats till ca 20 procent.18 En förklaring är att analysen här inkluderar indirekt beskattning, denna verkar regressivt och tar ut en del av utjämningseffekten av offentlig konsumtion. Om analysen delas upp i två steg, där den indirekta skatten dras först, ger den offentliga konsumtionen en utjämning på . 17Eftersom alla inkomster är uttryckta i samma valuta kan tvärsnitten poolas på detta sätt. 18Regeringens proposition [2001/02:100], bilaga 3, regeringens proposition [1999/2000:1], bilaga 4 samt [Ds 1994:86]. Bilaga 9 till LU 2003 Nästa steg i analysen är att gå från års- till livsinkomster. Gini-ko- efficienten för genomsnittet över livet för total inkomst är 0,086.19 Ojämnheten minskar alltså med när livs- i stället för årsinkomsten analyseras.