sou · GRB386 · 2004-01-01 00:00:00 — När det gäller vatten till minkar bör man ställa sig frågan om tillgången till vatten är viktig på lång sikt, dvs. ur hela livsperspektiv. Här har forskningen ännu inte gett något entydigt svar. Det kan även finnas andra berikningar i miljö som de kan tänkas visa preferens för, men som ännu inte har testats. Hedonism handlar främst om känslor och mentala tillstånd som har betydelse för djuret. Enligt den hedonistiska inställningen består välfärd av den livslånga närvaron av positiva mentala tillstånd och av frånvaron av obehagliga mentala tillstånd (Appleby & , 2002). Ju fler behagliga känslor och ju färre obehagliga känslor desto bättre (1997). Flera forskare anser att känslor är det som spelar störst roll för djuren (Dawkins, 1990; , 1996). En kombination av de två ovan nämnda teorierna är preferens- hedonism, som antar enbart vad djuret föredrar under nuvarande sinnestillstånd (Parfit, 1984). Den utgår från att djur inte tycks ha långtidspreferenser eller preferenser tillbaka i tiden. Det är svårt att mäta djurs känslor, men om man antar att djur föredrar situationer som är kopplade till behagliga känslor och undviker situationer som ger upphov till negativa känslor kan man indirekt bedöma känslor genom att mäta djurens preferenser. Perfektionism är en ytterligare teori som menar att för att ett djur ska ha ett gott liv måste man förstå vissa genetiskt baserade artspecifika potentialer. Djurets natur måste ges möjlighet att uttryckas för att djuret ska kunna leva ett gott liv (, 1989). Djurets beteende förväntas vara lämpligt för dess telos – den unika, evolutionärt bestämda, genetiskt kodade, av miljön skapade upp- sättningarna av behov och intressen som karaktäriserar djuret i fråga (, 1989). Den huvudsakliga invändningen till denna teori är att i naturen utför djuren beteenden som inte verkar tillför något till deras välfärd att få utföra beteendena, t.ex. springa för att undvika ett rovdjur. Däremot kan det vara viktigt för djuren att ha möjlighet att använda sina mekanismer för adaptation om omstän- digheterna så kräver (Fraser med flera, 1997), t.ex. kunna visa relevant flyktrelaterat beteende om ett rovdjur skulle dyka upp. För att kunna utvärdera djurvälfärd utifrån teorin om perfektionism måste man ha kunskaper om hur djuret skulle bete sig i en naturlig miljö. Detta kan göras i en semi-naturlig miljö eller i en miljö som är tillräckligt komplex och berikad. Stresshanterings (eng. coping) teorin menar att Välfärden hos en individ är dess tillstånd vad gäller dess försök att hantera sin miljö (Broom, 1986; Broom, 1996). Djurens försök att hantera sin miljö och resultatet vid ett misslyckande att hantera miljön kan mätas genom variabler som mortalitet, nivån på hälsoproblem, re- produktiv framgång (antal avkommor), graden av skador, binjure- aktivitet, m.m. (Fraser & Broom, 1990). Ju bättre djuret är på att anpassa sig genom att använda sina fysiologiska mekanismer utan att dessa mekanismer utmanas utanför sina förmågor desto bättre välfärd. Ett av problemen med denna teori är att djur kan få sina biologiska funktioner förändrade utan att djuret upplever något negativ mentalt tillstånd, t.ex. en kastrerad hankatt. Ett annat sätt att se på välfärden är de fem friheterna (med flera, 1986): –Frihet från hunger och törst –Frihet från fysiskt obehag och smärta –Frihet från skador och sjukdom –Frihet från rädsla och oro –Frihet att utföra grundläggande beteendemönster (1996) anser att djurvälfärd består av djurets positiva och negativ erfarenheter. Viktiga negativa erfarenheter är smärta och frustration, och viktiga positiva erfarenheter uttrycks i lek (social, rörelse och annan lek), utförande av appetitiva beteenden (för- beredelserna för att utföra själva konsumtionshandlingen, t.ex. söka föda, vatten, lämplig plats att bygga bo på eller ligga på, osv) och konsumtionshandlingar (t.ex. att äta, dricka, bygga bo, lägga sig). Bedömning av djurvälfärd måste baseras på vetenskaplig kunskap och praktisk erfarenhet kopplat till beteende, hälsa och fysiologi (, 1996). Detta sammanfattar de olika synsätten på djurs välfärd som ofta ställs mot varandra, och som var för sig bidrar till en bättre överblick över djurvälfärden. 4/9 2003 Föreningen ingick tyvärr inte i den ursprungliga grupp som kallades att bistå utredaren. När detta påpekats för utredaren inbjöds föreningen dock att närvara med en representant från och med sammanträde nr 2 vilket vi uppskattat. Det mesta av arbetet med bakgrundsbeskrivningen av djurslagen var då tyvärr redan avslutat i arbetsgruppen. Arbetet har dock bedrivits i positiv och konstruktiv anda. Utredningsarbetet har fokuserats på mink, vilket sannolikt har sin bakgrund i att minknäringen är påtagligt större än chinchilla- näringen. Föreningen önskar med denna inlaga påtala faktorer som påverkar kunskapen och djurhållningen inom chinchillanäringen i . I EU:s vetenskapliga rapport påtalas bristen på vetenskapliga studier när det gäller chinchillans beteende. Det står bl.a. i 6.2.7 chin- scientific work related to domestication level and its relation to animal welfare in chinchillas is not available. Vi motsätter oss därför utredningens slutsats att de nya reglerna från SJV (), bl.a. att djuren ska hållas i större grupper av vuxna avelsdjur, bygger på vetenskaplig kunskap och inte strider mot 4 § i djurskyddslagen. Det sägs i EU:s vetenskap- liga rapport, 7.61 Housing and Environment, att Breeding females are housed individually and are aggressive to each other. Detta överensstämmer med erfarenheter hos chinchillauppfödare. Enligt 7 § i djurskyddsförordningen ska nya tekniska system och ny teknisk utrustning för djurhållning ha godkänts från djurhälso- och djurskyddssynpunkt innan de får användas. Frågor om god- kännande av ny teknik prövas av SJV. Vi ställer oss undrande till hur SJV:s nya föreskrifter för hållande av chinchilla tillkommit eftersom sådana djurhållningssystem och burhöjder som föreskrif- terna anvisar inte provats eller utvärderats inom chinchillaupp- födning, såvitt föreningen känner till. Uppgifter om chinchillans beteende som redovisas i EU:s rapport bygger bl.a. enligt uppgift på en studie av 11 chinchillor (Kesten, 1996). Eftersom man kan söka medel för DJURSKYDDSBEFRÄMJAN- DE ÅTGÄRDER från SJV föreslår vi att SLU tillsammans med oss inom näringen söker medel för att forska på hur det nya regel- verket påverkar chinchillan, innan regelverket ska träda ikraft. Detta borde även göras för att uppfylla krav på prövning av ny teknik. Vad vi vet så har det förekommigt väldigt lite forskning om chinchillan i välden, i har vi förlitat oss på som arbetat under på halvtid som konsulent på land- bruksrådgivningscenter i . har studerat chinchillan och bedrivit praktisk rådgivning om chinchilla till danska uppfödare. Han är en av de få i världen som har kunskapsbasen att ge sådana råd. Föreningen önskar även samarbete med SLU och SJV för att på ett mer vetenskapligt sätt utvärdera rekommendationer. Vi vill även bilägga rekommendationer för chinchillaavel till utredningen. Utlåtande vidrörande chinchilla- inhusning Många förnuftiga tankar har tänkts och beskrivits och en samman- ställning av vetande, tänkande och synpunkter bör kunna ge mycket värdefulla framgångar i chinchillaskötseln som lever upp till konventionens rekommendationer om bra miljö och livsbetingelser för chinchillan. –Chinchillan är ett semisocialt djur vilket innebär att den, som vuxen, har behov för att vara i kommunikationskontakt med andra likartade djur, men ett starkt krav på integritet. Behovet för fysisk kontakt till andra individer i gruppen är begränsad. –Som bytesdjur har den starkt behov för trygghet, hur trygg- heten skapas är tydligen mindre väsentligt. Särskilda synpunkter på förslaget: 7 § Många hänsyn skall tagas i beaktande vid val av uppfödnings- system. Det utbredda polygamsystemet har tagit hänsyn till att chinchillan är ett semisocialt djur (se under generella synpunkter). Härigenom kan hanen komma runt till olika honor, han kan utestängas om han är oönskad, och honan kan inte fritt passera till andra. För att klara detta är honan försedd med en krage. Systemet är väl avprovat genom och har visat sig kunna uppfylla många av chinchillans rasspecifika behov. Innan ett sådant välavprovat system omöjliggörs, bör andra system utvärderas ur djurskyddssynpunkt. 8 § I framhålls det att förbud mot fram- visning gäller om det är till skada för djuret. Detta bör tagas med, så man inte förhindrar allmänhetens möjlighet för att studera chinchilla och de villkor varunder de hålls. 2 § Ungarna skall avvänjas vid den ålder som är bäst för hona och ungar, normalt 6–9 veckors ålder. 6 § I rekommendationer anges att chinchilla- ungar skall inhysas kullvis (syskon) från avvänjning och till köns- mognad ( I realiteten upp till 3–5 månaders ålder). Vuxna djurs behov för närkontakt uppfylls dels genom hannens besök hos de olika honorna, dels genom att grannhonor kan se varandra genom trådväggarna. 11 § Enligt rekommendationer skall chinchillan hållas på ett väl dränerat golv som skall vara stelt, jämnt och stabilt i förhållande till djurets vikt. Perforerade golv är tillåtna och skall vara anpassade till den enskilda djurarten. Traditionellt hålls chin- chillan på nätgolv vilket i praktisk farmmiljö såväl som i Europa- konventionen har visat sig leva upp till kravet om att vara väl dränerat och i stånd till att förhindra ansamling av gödsel och urin. Andra former för dränerade golv kan också tänkas, men positiva erfarenheter härmed är sparsamma. Det finns inget belägg för att rekommendationer om att av golvytan skall vara solitt när man har burstorlekar på . Rekommendationen i % av bottenytan härstammar antagligen från tidigare tiders små burar. Behovet för areal av solitt golv/tillflyktsyta kan iakttagas vara ca 144 cm2 per djur. När ytan bliver väsentligt större stiger risken för tillsmutsning av såväl ytan som djuret. Lämpligt material för denna ytan har visat sig vara trä. använder inte begreppet bolåda i appendix E punkt 7 men nämner endast fast botten på en del av bottenarealen. 13 § Utformningen av 13 § beror antagligen på ett missförstånd i översättningen eller bara en lite kraftig sammanskrivning av hur man kan tillgodose chinchillans behov. Som utgångspunkt måste man nog skilja mellan djur i öppna otilltäckta system – förekommer i och förvarings- utrymmen som är placerade i en yttre skyddande stallbyggnad, som normalt i . I det traditionella nordiska stallsystemet är väggar och tak, kombinerat med den tidigare omtalade tillflyktsytan, det som skall ge djuret den nödvändiga trygghet mot främmande människor och djur samt artfränder. Tillflyktsyta, exempelvis i form av bolåda ville vara ett bättre sätt att beskriva hur man uppfyller djurets behov. Arealbehovet för en sådan tillflyktsyta, för att undgå konkurrens och stridigheter, är per djur när deras gemensamma förvaringsutrymme är utformat efter polygamsystemet, eller i enhetsburar för kullsyskon fram till könsmognad. En tillflyktsareal på /djur, som här beskrivits, lever upp till kraven att kunna utnyttjas av alla djur , utan att det uppstår kon- kurrens eller aggressivitet, medger god hygien och tillåter alla djur att intaga en naturlig viloställning. Med hänsyn till begreppet bomaterial skall man nog ha i tankar- na att chinchillan som regel inte bygger bo (föder fullborna ungar) men sätter pris på en torr yta. 15 § Att chinchillor skall ha daglig tillgång till sandbad med ren finkornig sand, behöver inte ifrågasättas, men var kravet i förslaget till föreskriften för ett minimum kommer ifrån står hän i det ovissa. Europarådsrekommendationen nämner dagligt sandbad, men inte någon tidsgräns. Studerar man chinchillor vill man se att ett sandbad som oftast varar . Har chinchillan tillgång till sandbadet i (timmar) ökar risken för att sanden blir tillsmutsad och därmed inte ger den päls- rengöring som var avsikten. 16 § Enligt (Appendix E 4) skall chin- chillor ha tillgång till hyllor i burarna efter avvänjningen. Ett sådant undantag från kravet bör göras för honor med ungar också i de svenska föreskrifterna då det annars finns risk för ökad skade- frekvens hos små ungar. 18 § i verkar inte färdigbearbetade liksom det nog inte heller finns några speciella orsaker till att man har valt just dessa mått. Vid fastläggande av kraven bör man se på hur chinchillan beter sig, och de praktiska erfarenheter som finns med chinchillor under stallförhållande. Den vuxna chinchillahonan uppskattar att kunna sitta på sin egen plats utan att bli störd av andra honor, men i ett avstånd såväl fysiskt, akustiskt som visuellt så att de kan hålla kontakt och kom- municera, härunder varna och bli varnad, men utan att vara i fysisk kontakt med den risken som det innebär. Dock uppskattar hon normalt besök av hannen, men jagar bort honom om han blir för närgående i . Genom hannens besök hos flera honor och den visuella kontakten bevaras gruppkänslan. Ser man på erfarenheter med olika burstorlekar, så kan man konstatera att i tidigare tiders burar på under 30*var djuren ofta mycket lugna, gränsande till det apatiska. En ökad burstorlek härifrån var därför nödvändigt och till gagn för chinchillorna. Upp till ungefär 45*bottenmått per djur kan endast posi- tiva iakttagelser göras. När bottenmåttet överstiger ca 50*per vuxet djur börjar man kunna iakttaga vissa negativa effekter. Avståndet mellan djuren ökar till ett nivå där en viss otrygghet kan förnimmas i vilo- situationen, burarna är inte längre självrengörande, som tecken på att djuret inte färdas lika mycket överallt och det börjar bli svårare att få tag på djuren utan att störa och oroa för mycket. Det är också framhävt i Europarådsrekommendationen artikel 3 punkt 3 och artikel 19 punkt ett att djuren skall hanteras från tidig ålder och så vida det är möjligt fångas och hanteras utan att det skapas onödiga störningar. Detta förutsätter faktisk att burarna inte blir för stora. Man bör väl också beakta arbetsmiljöhänsyn, vilket talar för att burarna inte skall vara större än till den gränsen där djuren vill få det betragttligt bättre. Vad höjden angår kan det vara svårt att påvisa förbättrade livs- yttringar hos chinchillorna när höjden stiger till över . Vid höjder i försöksburar på ca en meter har det varit rapporterad ökad skadefrekvens, speciellt hos små ungar. Även infångningen kan bli mera stressande liksom chinchillorna vid denna höjden får behov för att skyla sig, exempelvis i form av en hylla den kan sitta under. Slutligen bör man taga i beaktning att chinchillan färdas inte bara på bottenytan men också klättrar, springer och hoppar på väggarna upp till när de är av material som understödjer detta, exempelvis trådväv. Som konklusion på ovanstående kan kraven till förvaringsutrym- mets mått utformas enligt följande och med nyckelord som närhet, kommunikation, integritet och lättskötthet: Avelsdjur i polygam eller ensamma Rörelseareal inklusive färdbara väggar och hyllor: Hanar i polygamsystem, som kan besöka flera honor bör ha till- gång till egen foderplats, vattenkälla och viloplats med fast sittyta på . Hög luftfuktighet, höga temperaturer och hög halt av ammoniak ökar risken för svamp- och lunginfektioner, liksom risken för ökad ungdödlighet stiger. 1 § I avelsstallen bör temperaturen, om inte särskilda lådor med mildare klimat förefinns, ligga . I andra stallar, där endast avvänjda djur uppehåller sig kan tempe- raturen gå ner till . Dock under fryspunkten om särskilda lådor med mildare klimat förefinns och vattenförsörj- ningen kan säkras. 3 § Även om inte Europarådsrekommendationen direkt anger en övre gräns för luftfuktigheten, kan det nog vara förnuftigt att ange att i värmeisolerade stallar får den relativa luftfuktigheten bara Som riktlinje bör den inte överstiga . Denna genomgång har utarbetats av agronom , som har arbetat med chinchilla dels som konsulent och dels på forskningsnivå . Härav flest publicerade resultat i . gör följande bedömning av de regionalekonomiska effekterna av pälsdjursnäringen i . Pälsdjursnäringen har i en tyngdpunkt i , där näringen byggts ut till en omfattande verksamhet. Näringen är koncentrerad till Listerlandet i . Av landets hela pälsdjursproduktion är lokaliserad dit. Lokaliseringen har ett starkt historiskt samband med den om- fattande fiskerinäringen på Listerlandet. Under branschens uppbygg- nadsår kom en stor del av arbetskraften från personer som hade del- tidsarbete inom fisket och vars utkomstmöjligheter hade begränsats genom en vikande lönsamhet i fiskerinäringen. Därtill kom att avfall från fiskerinäringen utgjorde en basråvara i foderproduktionen inom pälsdjurshanteringen. Näringslivet i den aktuella bygden har präglats av de areella näringarna . Ostruktureringen av näringslivet i mitten av seklet innebar visserligen en ökad efter- frågan på arbetskraft till den växande tillverkningsindustrin (bl.a. bilkomponenttillverkning), men för många framstod den då ex- panderande pälsdjurnäringen som ett attraktivt näringsfång, länge präglat av pionjäranda, fritt företagande och utvecklingsmöjligheter. Yrket lärdes i den egna verksamheten. Det förutsatte ingen avan- cerad grundutbildning. I många fall gick yrket i arv till nästa generation. Branschen var och är i långa stycken enkönad, med undantag för några få kvinnliga aktörer. finns ca 60 pälsdjursfarmer kvar, som tillsammans produce- rar ca 450 000 minkskinn till ett värde av uppskattningsvis . Antalet förvärvsarbetande uppgår totalt i branschen till mot- svarande 180 heltidsarbetande. Antalet pälsdjuruppfödare som är registrerade som förvärvsarbetande i var totalt 85 personer, varav 16 kvinnor. Till detta skall läggas den sysselsättningseffekt som består i att personer på deltid arbetar inom näringen utan att vara registrerade som förvärvsarbetande. Därtill kommer fodertillverkning och förädlingsverksamhet i direkt anslutning till hanteringen som sysselsätter ca 20 personer. Den direkta sysselsättningseffekten i länet är således ca 100 arbets- tillfällen. Ekonomiskt finns därutöver en sysselsättningseffekt på ytterligare 100 personer. har hos efterfrågat en analys av de regionalekonomiska effekterna för länets del av en eventuell avveckling av pälsdjursnäringen. Analysen, som avgränsas geografiskt till , tar sikte på att uppskatta de direkta och indirekta samhällsekonomiska effekterna, dels i form av sysselsättning, dels i övriga ekonomiska effekter. Därvid bedöms möjligheterna till alternativ verksamhet, behov av åtgärder från det allmänna för att underlätta omställning, finansiering av omställnings- kostnaderna samt bedömda ekonomiska effekter. har genomgått en omfattan- de förändring inom näringslivet. Det starka beroendet av tillverk- ningsindustrin har successivt avtagit genom en omställning mot ökad tjänsteproduktion. har beroendet av ett fåtal arbets- ställen minskat till förmån för ett ökat antal små och medelstora företag. Denna omställning pågår och kan antas fortsätta . De samhälleliga insatserna för att balansera effekterna av denna omställning har bestått i omfattande statliga arbets- marknads- och regionalpolitiska åtgärder. Efter EU-medlemskapet har strukturfondsinsatser av stor omfattning satts in. Dessa åtgärder pågår , då bedömningen är att utvecklingen i huvud- sak skall kunna ske utan dessa särskilda medel. Pälsdjursnäringen i liksom övriga näringar ingår i stödområde och är därmed aktuella i de program som reglerar strukturfondsmedlen. För jordbruk och fiske finns dock särskilda regler inom ramen för den gemensamma fiske- och jord- brukspolitiken inom EU. ingår i en lokala arbetsmarknadsregion som omfatta kommunerna i nordöstra inkl. . Arbetsmarknadsläget i innebär att det finns 12 949 personer som är arbetslösa eller i arbetsmarknads- politiska åtgärder. Det motsvarar av arbetskraften. Mot- svarande värde för riket var . I västra , dit den nu aktuella näringen hör, är värdet . Antalet öppet arbetslösa i västra är 2 064 personer. gör bedömningen att en avveckling av pälsdjurs- näringen i direkt ger ett ökat antal arbets- sökande med 100 personer. Av dessa är fyra personer och däröver. Kvar står 96 personer av vilka endast ett fåtal är möjliga för omedelbar placering i arbete. Avvecklingen kan därmed antas innebära en ökning av arbetslösheten med 90 personer. Anled- ningen till det ringa antalet som kan övergå i annan verksamhet är att utbildningsnivån bland de arbetssökande bedöms vara låg. Benägenheten att flytta bedöms också vara låg med hänsyn till att flertalet är socialt bundna till orten. Effekterna på sysselsättningen för de personer som på deltid medverkar i produktionen inom näringen är mera svårbedömbar. För flertalet kan antas att de inte står till arbetsmarknadens för- fogande. Ett ökat utbud av arbetskraft på ca 20 personer bedöms vara realistiskt. Även för denna grupp kan stora svårigheter föreligga för alternativ sysselsättning, varför antalet arbetslösa bedöms öka med 20 personer. Totalt ger detta, allt annat lika, en effekt på arbetsmarknaden med 110 arbetssökande. Det är uppfattning att ett så stort antal arbetslösa beroende på en av samhället vidtagen åtgärd bör föranleda en extra- ordinär insats. En särskild arbetsgrupp med deltagande av läns- styrelsen, länsarbetsnämnden och kommunen samt näringen bör tillsättas. Det bör bli gruppens uppgift att närmare analysera och föreslå omställningsåtgärder. De åtgärder som torde komma ifråga handlar om stimulans till kompetens- och utvecklingsinsatser för arbetslösa och egenföretagare. Traditionella arbetsmarknadsprogram i kombination med stöd från Europeiska Sociala fonden bör användas. Vissa utvecklingsprojekt bör kunna startas med stöd från bl.a. det pågående Mål 2-programmet om dessa aktualiseras . Rådgivningsinsatser för personer som varit företagare och som vill gå vidare med annan inriktning bör stimuleras med deltagande av ALMI:s resurser. Kostnaderna för omställningen är svåra att beräkna. Överslags- mässigt gör följande bedömning. Kostnaden för 110 arbetslösa beräknas till av den beräkna- de lönesumman. Det ger en alternativkostnad på ca . Om samtliga är arbetslösa är kostnaden för staten därmed . Om en del av de arbetslösa går över i starta eget-åtgärder kvar- står kostnaden för denna aktivitet. Om ett projekt kan riggas med medfinansiering från Sociala fonden reduceras statens kostnader för den delen av omställningen med hälften. I utvecklingsprojekt där medfinansiering från Mål 2 Södra är möjlig kan viss subvention komma ifråga. Storleken kan endast beräknas när konkret ansökan föreligger. Projekt inom detta program förutsätter en offentlig medfinansiering på av den totala offentliga finansieringen. Medel för medfinansiering tas nor- malt från anslaget för allmänna regionalpolitiska åtgärder samt från kommunala medel. De ekonomiska effekterna drabbar primärt den friställda arbets- kraften, vars köpkraft minskar. Detta innebär i sin tur att den beskattningsbara inkomsten minskar samt att köpkraften riktad mot den lokala marknaden minskar. En effekt som kan beräknas är den som uppkommer genom minskad skattekraft. Här måste då nämnas att balanserande effekter finns inbyggda i skatteutjämningssystemet. Allt annat lika kan dock antas att en minskad beskattning beräknad med skattesatsen per skattekrona och ett minskat skatte- underlag med (skillnaden mellan beräknad lönekostnad och beräknad arbetslöshetsersättning) ger ett primärt skattebortfall för kommunen med . En ännu mera svårbedömd effekt är den som hänför sig till minskad efterfrågan av varor och tjänster vid en eventuell avveck- ling. Det gäller dels effekten hänförlig till bortfall av köpkraft riktad mot varu- och tjänsteproduktion på den lokala marknaden, dels effekten av minskad köpkraft hos friställd personal. Av den i kapitel 9.4.3 redovisade företagsekonomiska kalkylen framgår att produktionskostnaden för en medelfarm är /djur. Med ca 450 000 djur ger detta en produktionskostnad på totalt ca i form av driftskostnader (el, bensin, gas, sågspån, reparationer).