sou · GRB342d4 · 2004-01-01 00:00:00 — Tabell 23 visar bidragsskyldiga i underhållsstödssystemet som hade aktuella ärenden hos kronofogdemyndig- heten. De bidragsskyldiga har fördelats efter skuldbeloppets stor- lek. Av tabellen framgår att en fjärdedel hade skulder som låg och att en lika stor andel hade skulder på belopp . Närmare 1 000 bidragsskyldiga () hade skulder . Cirka 1 400 bidragsskyldiga är kvar hos kronofogdemyndigheten trots att de inte längre har någon under- hållsstödsskuld. En förklaring kan vara att de har andra obetalda skulder. Det totala skuldbeloppet uppgick till . Den totala underhållsstödsskuld som överlämnats till kronofogdemyndigheten för indrivning var . Vidare kan nämnas att var 11 433 bidragsskyl- diga (1 507 kvinnor, 9 936 män) inte delgivna beslut om återbetal- Det innebär att underhållsstöd lämnas till barnen men att återbetalningsbeloppen inte förfallit till betalning. I dessa fall aggregeras en skuld fram till dess beslutet har delgivits den bidragsskyldige. 2.7Statens kostnader för underhållsstödet Tabell 24 Utgifter för bidragsförskott () och underhållsstöd () åren 1992–1999. Miljoner kr och procent Tabell 24 visar kostnadsutvecklingen för bidragsförskott () och för underhållsstöd (åren 1997–2002). I tabellen redovisas statens bruttokostnad, dvs. det bidrag som betalas ut, de belopp som återkrävs av de återbetalningsskyldiga föräldrarna, det belopp som dessa faktiskt återbetalar till och det belopp som blir statens nettokostnad för underhållsstödssystemet. Vidare redovisas den andel av det utbetalade stödet som återkrävs samt den andel av det krävda beloppet som faktiskt återbetalas. Slutligen redovisas det belopp som preskriberats respektive år. Ett av syftena med att införa ett nytt stödsystem till särlevande föräldrars barn var att i högre grad ta de bidragsskyldiga föräldrar- nas betalningsförmåga i anspråk. När underhållsstödet ersatte bidragsförskottssystemet ökade det belopp som återkräv- des av de bidragsskyldiga föräldrarna med jämfört med året innan. Det belopp som faktiskt återbetalades ökade något mindre, med . Efter de förändringar i systemet som genomfördes har det belopp som återbetalas ökat ytter- ligare. Ökningen torde också hänga samman med den förbättrade situationen på arbetsmarknaden och i ekonomin i stort. Statens utgifter för stödet till särlevande föräldrars barn har minskat med , från till . har det be- lopp som återkrävs av föräldrarna ökat med och det belopp som faktiskt har återbetalats har ökat med . Bytet av regelsystem innebar bl.a. att den andel av det utbetalade beloppet som då återkrävdes av de bidragsskyldiga för- äldrarna ökade med , från till 43 pro- cent. Andelen låg därefter tämligen vid fram . Andelen har därefter ökat till . I bidragsförskottssystemet återbetalade de bidragsskyldiga för- äldrarna av det återkrävda beloppet. , då underhållsstödssystemet trädde i kraft, sjönk inbetalningsgraden till , troligen delvis som en följd av den ekonomiska kris som då rådde. Andelen har därefter ökat successivt och uppgår år . En förklaring till den kraftiga ökningen av in- betalningsgraden kan vara att utbetalt belopp minskar, eftersom det finns färre barn i systemet 2002 än tidigare, medan det belopp som återkrävs och det belopp som betalas in ökar. De bidragsskyldiga i systemet hade något högre inkomster än 2001 vilket med- för att de får högre återbetalningsbelopp. Högre inkomster innebär att de ekonomiska marginalerna för många ökar vilket kan göra det möjligt att betala av eventuella tidigare återbetalningsskulder. Fram har av underhållsstöds- skulderna preskriberats . De som preskribe- rades är skulder avseende underhållsbidrag i bidragsför- skottssystemet från tiden . De första underhålls- stödsskulderna, , preskriberas först . har underhållsstöd betalats ut med . Av detta belopp återkrävdes enligt lagen om underhållsstöd på (av utbetalt belopp). De bidragsskyldiga föräldrarna återbetalade (av återkrävt belopp). Statens nettokostnad för underhållsstödet var . Kostnaden 2002 var således lägre än 1995. 2.8Underhållsstöd ur ett genderperspektiv En överväldigande majoritet av barnen bor hos modern efter det att föräldrarna separerat; . Detta speglar av sig även i under- hållsstödet. var av boföräldrarna kvin- nor. av de bidragsskyldiga var kvinnor. Trots att av de bidragsskyldiga är kvinnor, står kvin- norna enbart för av det totala återbetalningsbelopp som debiteras de bidragsskyldiga. Orsakerna till denna låga andel är flera. Den största orsaken är att kvinnorna generellt har lägre in- komster än männen, vilket gör att en lägre andel kvinnor är åter- betalningsskyldiga. Hälften av de bidragsskyldiga kvinnorna är inte återbetalningsskyldiga, medan knappt en fjärdedel av männen har så låg inkomst att de inte är återbetalningsskyldiga. av de bidragsskyldiga med fastställt återbetalningsbelopp är kvinnor. De kvinnor som är återbetalningsskyldiga är dessutom i genomsnitt lägre belopp att betala tillbaka än männen. En stor skillnad mellan bidragsskyldiga som är kvinnor och bi- dragsskyldiga som är män är att kvinnorna generellt sett har lägre årsinkomster. hade av de kvinnliga bi- dragsskyldiga inom systemet en taxerad inkomst som understeg 200 000 tkr. Motsvarande andel för de manliga bidragsskyldiga var . Följaktligen hade en tredjedel av männen en inkomst , medan motsvarande andel kvinnor var . En viktig förklaring till de bidragsskyldiga kvinnornas generellt sett lägre inkomster är att kvinnorna i betydligt högre utsträckning jobbar deltid. En undersökning av de bidragsskyldiga inom under- hållsstödssystemet som gjordes i visade att av kvinnorna jobbade heltid, att jämföra av männen. Andra förklaringar till kvinnors lägre inkomster är att de generellt sett har ett lägre löneläge vilket delvis beror på att kvinnor i högre utsträckning arbetar inom den offentliga sektorn. 3Barn och föräldrar i och utanför underhållsstödssystemet – en jämförelse redovisar i sitt slutbetänkande (SOU 2001:24) vissa jämförelser mellan barn och föräldrar i respektive utanför underhållsstödssystemet. Den gjorda jämförelsen avser men är alltjämt av intresse och redovisas därför här. Antalet barn med särlevande föräldrar, vars bägge föräldrar fanns med i analysen, var 405 000. Av dessa barn återfanns närmare 247 000 (52,av det totala antalet barn med särlevande föräldrar) i underhållsstödssystemet. Antalet barn som inte fanns med i underhållsstödssystemet var 158 400 (33,av det totala antalet). För drygt 67 000 barn (14,) fanns inte båda föräldrarna med i analysen. Till den gruppen hör barn till en avliden förälder eller en förälder som har emigrerat, barn där det saknas uppgifter om den bidragsskyldige föräldern och barn som inte bor hos någondera av föräldrarna. Totalt 277 600 boföräldrar och 243 000 bidragsskyldiga föräldrar ingår i analysen. Drygt 36 600 boföräldrar och 49 800 bidragsskyl- diga hör samman med den grupp om 67 000 barn där det saknas uppgifter om någon av de berörda personerna. Denna grupp ingår inte i den följande redovisningen. I tabell 25 redovisas de särlevande föräldrarna och deras för- hållande till underhållsstödssystemet. Såväl boföräldrar som bi- dragsskyldiga föräldrar återfanns oftast i underhållsstödssystemet, av boföräldrarna och av de bidragsskyldiga föräldrarna, medan som ovan nämnts, av barnen fanns i systemet. Tabell 25 Särlevande föräldrar fördelade efter samboendeform och för- hållande till underhållsstödssystemet. Källa: bearbetning av material från SCB (SOU 2001:24) 3.1Något om föräldrarnas inkomstförhållanden De föräldrar som återfanns i underhållsstödssystemet hade en be- tydligt lägre inkomst än övriga föräldrar. Detta framgår närmare i tabell 26, som redovisar de särlevande föräldrarna efter taxerad in- komst och förhållande till underhållsstödssystemet. Vidare redo- visas den genomsnittliga taxerade inkomsten i varje grupp. Boför- äldrar som inte nyttjade systemet, hade en taxerad inkomst som i genomsnitt var högre än för boföräldrar inom systemet. Skillnaden var än större för de bidragsskyldiga för- äldrarna. De som var utanför systemet hade en genomsnittlig taxe- rad inkomst som var högre än de som var i systemet. Skillnaden i genomsnittlig inkomst mellan boföräldrar och bidragsskyldiga var relativt liten i den grupp som fanns i under- hållsstödssystemet, . Bland föräldrar utanför systemet hade de bidragsskyldiga föräldrarna däremot en avsevärt högre genomsnittsinkomst än boföräldrarna i samma grupp. Skillnaden var nära . Tabell 26 Antal särlevande föräldrar i och utanför underhållsstöds- systemet fördelade efter taxerad inkomst. Inkomst (tkr) Källa: bearbetning av material från SCB (SOU 2001:24) Den relativa fördelningen mellan olika inkomstnivåer framgår av tabell 27. Det är en jämförelsevis liten skillnad mellan boföräldrarna i de två grupperna. Den största andelen () återfanns i båda grupperna i intervallet 150 000–årsinkomst. Skillnader i inkomst mellan bidragsskyldiga i de olika grupperna var däremot Bland de bidragsskyldiga i underhållsstödssystemet hade en taxerad inkomst jämfört av de bidragsskyldiga som var utanför systemet. Omvänt hade av de bidragsskyldiga i underhållsstöds- systemet en inkomst jämfört av de bidragsskyldiga utanför systemet. Tabell 27 Andel särlevande föräldrar i och utanför underhållsstöds- systemet fördelade efter taxerad inkomst. Inkomst (tkr) Källa: bearbetning av material från SCB (SOU 2001:24) Jämförelser mellan gruppers taxerade inkomst visar dock inte hela bilden. För att få en mer rättvisande bild bör även hänsyn tas till hur många familjemedlemmar som skall leva på inkomsten. I tabell 28 redovisas föräldrarna efter justerad disponibel inkomst. Justerad disponibel inkomst innebär att hänsyn tas till skatter och bidrag, till det totala antalet personer i hushållet och till personernas ålder. Tabell 28 Antal och andel föräldrar i och utanför underhållsstöds- systemet fördelade efter justerad disponibel inkomst och sammanboendeform. 1 Justerad disponibel inkomst Källa: bearbetning av material från SCB (SOU 2001:24) Bland de ensamstående boföräldrarna hade mer än hälften en juste- rad disponibel inkomst som var per kon- sumtionsenhet, oberoende av om de var i underhållsstödssystemet eller inte. I den högsta inkomstgruppen, eller mer, återfanns en procent av ensamföräldrarna och av sär- levande föräldrar med ny partner i underhållsstödssystemet, jäm- fört för boföräldrar utanför syste- met. Bidragsskyldiga i underhållsstödssystemet hade den största gruppen föräldrar med mycket låg ekonomisk standard, av ensamstående bidragsskyldiga hade en justerad disponibel in- komst . Motsvarande för boföräldrarna var . Bland bidragsskyldiga i underhållsstödssystemet hade en hög ekonomisk standard, dvs. en justerad disponibel inkomst på , jämfört av bidragsskyldiga utanför underhållssystemet. Beräkning av vuxna personers levnadskostnader i andra sammanhang diskuterar i avsnitt 12 hur stort för- behåll en bidragsskyldig förälder bör få tillgodoräkna sig för egna levnadskostnader (utöver bostadskostnaden) när återbetalnings- skyldigheten bestäms. De normer som används i andra samman- hang har tjänat till ledning i utredningens diskussioner. Här lämnas därför en redogörelse för dem. I bilaga 6 finns en sammanfattande jämförelse. Förutom de normer som tillämpas vid bestämmande av un- derhållsbidrag till barn finns normer som används vid utmätning av lön och vid skuldsanering samt inom socialbidragssystemet. En redogörelse för dessa normer lämnas i det följande. Också Konsu- mentverkets (KOV) beräkningar av skäliga levnadskostnader för hushåll av olika storlek och med olika sammansättning tas upp liksom ett förslag från Utredningen om översyn av den ekono- miska statistiken om ny konsumtionsenhetsskala. De olika normer- na skiljer sig åt vad gäller syfte och därmed också i fråga om vilka kostnader som ingår. 1.Förbehåll vid beräkning av underhållsbidrag Föräldrarna skall svara för underhåll åt barnet efter vad som är skä- ligt med hänsyn till barnets behov och föräldrarnas samlade eko- nomiska förmåga. När föräldrarnas underhållsskyldighet bestäms skall hänsyn tas till barnets egna inkomster och tillgångar samt till barnets sociala förmåner under beaktande av vad som följer av före- skrifterna om dessa. I kostnaderna för barnets underhåll skall för- äldrarna ta del var och en efter sin förmåga (7 kap. 1 § föräldra- balken, FB). Utgångspunkten när underhållsskyldigheten bestäms är alltså barnets behov. Föräldrarnas underhållsskyldighet är inte ovillkor- En förälder som saknar ekonomisk förmåga är inte underhålls- skyldig. När underhållsbidrag bestäms görs först en beräkning av varje förälders nettoinkomst efter skatt. Härifrån dras ett förbehållsbe- lopp för förälderns egna levnadskostnader. Kostnaderna beräknas med ledning av ett normalbelopp som för år räknat utgör av prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän för- säkring, dvs. (7 kap. 3 § andra stycket FB). Normalbeloppet innefattar alla vanliga levnadskostnader utom bostadskostnaden: utgifter för mat, kläder, tvätt, hygien, gas, elekt- ricitet, telefon, TV-avgift, tidningar, försäkringsavgifter, fackföre- ningsavgifter, normala utgifter för hälso- och sjukvård samt kost- nader för resor till och från arbetet (prop. 1978/79:12 s. 99). Möbler/husgeråd/TV/textilier, fritid/lek och veckoslutsumgänge ingår inte i normalbeloppet. Detta har gjort att rekommenderat att den bidragsskyldige i allmänhet bör få behålla utöver förbehållsbeloppet (allmänna råd 1989:6, Underhållsbidrag till barn s. 69 och 85. Råden är upphävda men har fått stort genomslag i praxis och är därför fortfarande av intresse i tillämpliga delar.) Det finns ett visst utrymme att räkna med ett högre eller ett lägre förbehållsbelopp än normalbeloppet i särskilda fall. Föräldern kan således förbehållas mer än normalbeloppet, om hans eller hennes vanliga levnadskostnader på grund av särskilda omständig- heter är onormalt höga eller extra utgifter annars framstår som nödvändiga. Sådana s.k. särskilda förbehåll kan komma i fråga om en förälder har särskilda kostnader till följd av sjukdom (läkarvård, medicin, resor, diet m.m.) och kostnaderna inte kompenseras ge- nom försäkringsersättning eller på annat sätt. Också räntor på lån för rimliga ändamål kan berättiga till en höjning av normalbeloppet. I begränsad utsträckning kan även amorteringar beaktas, t.ex. på ett studielån eller på en skuld för nödvändigt bohag efter en separation eller för en bil som är oundgängligen nödvändig i arbetet eller av andra särskilda skäl. kan det finnas skäl att räkna med ett lägre förbehåll än normalbeloppet, t.ex. om föräldern lever i ett land med låga levnadskostnader. Utöver nämnda förbehåll får förbehåll göras för skälig bostads- kostnad (7 kap. 3 § andra stycket FB). Den faktiska kostnaden, dvs. bruttokostnaden för bostaden minskad med eventuellt bo- stadsbidrag, ligger till grund för beräkningen (NJA 1987 s. 569, RH 1992:93 och prop. 1978/79:12 s. 100). Ett lägre belopp än det verk- liga bör, enligt förarbetena, förbehållas om bostadskostnaden är oskäligt hög med hänsyn till kostnadsläget på orten eller om bosta- den får anses vara alltför stor i förhållande till familjens storlek (NJA 1990 s. 201). Å andra sidan har det ansetts att bidragsskyl- diga som har osedvanligt låga bostadskostnader bör få förbehålla sig ett högre belopp för boendet (se rättsfallet NJA 1991 s. 40, där ett belopp motsvarande genomsnittlig bostadskostnad enligt då gällande normer tillgodoräknades den bidragsskyldige och prop. 1978/79:12 s. 100). och () meddelade t.o.m. vägledande normer för bedömningen av skä- lig bostadskostnad. RFV meddelar normer för att bestämma vad som är skälig bostadskostnad vid beräkning av bostadsbidrag enligt 7 kap. 12 § förordningen (1995:239) om förmåner till total- försvarspliktiga, se RFV:s föreskrifter (RFFS 1995:10) om familje- bidrag. Beräkningssättet stämmer i huvudsak överens med det som användes vid fastställande av de tidigare normerna (DV informerar 2001:01 och 2002:2). De används i praxis vid beräkning av under- hållsbidrag. Särskilda skäl måste föreligga för att en högre bostads- kostnad än den enligt normerna högsta godtagbara ändå skall anses skälig (NJA 1990 s. 201). En redogörelse för RFV:s normer lämnas i bilaga 4. Gifta eller sammanboende vuxna anses i princip böra svara för halva bostadskostnaden var, i den mån de har ekonomisk förmåga (prop. 1978/79:12 s. 100). Om den bidragsskyldige är gift eller sammanboende med någon som inte kan bidra till bostadskost- naden kan han eller hon i vissa lägen få förbehålla sig hela bostads- kostnaden. Denna möjlighet är kopplad till en rätt för den bidrags- skyldige att göra förbehåll för underhåll åt s.k. hemmamake (se 7 kap. 3 § tredje stycket FB). Om föräldern inte får göra något sådant förbehåll får han eller hon förbehålla sig samma bostads- kostnad som en ensamstående (prop. 1978/79:12 s. 100 och Social- styrelsens allmänna råd 1989:6 s. 79). 2.Konsumentverkets beräkningar av skäliga levnadskostnader KOV räknar ut vad som kan anses vara skäliga levnads- kostnader för personer i olika åldrar, med olika kön och i olika hushållsstorlekar. Kostnadsberäkningarna bygger på att hushållet skall klara sig även på . Det är varken fråga om någon minimi- eller någon överflödsnivå. Det förutsätts att hushållet har begränsad tid för hemarbete, t.ex. matlagning. I kostnadsberäk- ningarna för livsmedel ingår därför förutom råvaror även hel- och halvfabrikat. Beräkningarna inkluderar inte sådant som godis, snacks och vin. Kostnaderna omfattar både löpande utgifter inom olika poster och en periodisering av utgifter för sådana varor som inte inhandlas . Beräkningarna gäller åtta vanliga budgetposter. Kläder och skor (även kemtvätt, skoreparationer och tillbehör som väska, klocka, paraply) Fritid/lek (bl.a. cd-skivor, böcker, cykel, avgift till idrottsklubb och besök på bio eller simhall) Hygien (tvål, tandkräm, hårklippning, mensskydd) Förbrukningsvaror (tvätt- och rengöringsmedel, toalett- och hushållspapper m.m.) Möbler, husgeråd, TV, textilier m.m. (Sådan utrustning som slits och ersätts. Frys, disk- och tvättmaskin ingår inte. Där- emot ingår stereoanläggning och, för barnhushåll, video.) , telefon, TV-avgift m.m. (Innehåller även brev, kort och frimärken.) KOV räknar dessutom ut genomsnittlig elförbrukning för olika stora hushåll. KOV:s beräkningar skiljer på kön och vuxna personer delas in i fyra ålderskategorier, 19–, 31–, 50–samt . Eftersom av de bidragsskyldiga i underhålls- stödssystemet enligt uppgift från RFV finns i åldersgruppen 31–har valt att redovisa beräkningar som avser den åldersgruppen. Vad gäller kostnaden för livsmedel redovisas här de belopp som KOV tagit fram för de fall där alla mål äts hemma eller matlåda tas med till lunch. I enlighet med KOV:s rekommendation har ensam- ståendes livsmedelskostnad ökats med för mindre förpackningar och mer svinn. I KOV:s beräkningar varierar kostnaden för hemförsäkring be- roende på om hushållet finns i storstad (över 200 000 invånare), mellanstor stad (50 000–200 000 invånare) eller mindre tätort (under 50 000 invånare). Statistikuppgifter från RFV () visar att av de bidragsskyldiga är bosatta i kom- muner med mindre än 50 000 invånare, att är bo- satta i kommuner med mellan 50 000 och 200 000 invånare och att är bosatta i storstadskommunerna . Eftersom således den största gruppen av de bidragsskyldiga är bosatta i en mindre tätort har Underhålls- stödsutredningen använt sig av kostnaden för hemförsäkring i en sådan bostadsort. Tabell 1 Individuella kostnader . Kvinna 31–49 år Man 31–49 år Källa: på pengarna 2002. Tabell 2 Gemensamma hushållskostnader år 20021. Möbler, husgeråd, TV, , telefon, TV- ning/månad i kilowat- Källa: på pengarna 2002. 1 KOV:s beräkningar av de gemensamma hushållskostnaderna bygger på antagan- det att ett 1–2 personers hushåll består av vuxna personer och att ett 3–7 perso- ners hushåll består av två vuxna med 1–5 barn. Beräkningarna bygger på att hus- hållet bor i lägenhet i flerbostadshus. För en mera ingående beskrivning av KOV:s beräkningar kan hän- visas till KOV:s rapport 2000:19, Skäliga levnadskostnader, Beräk- ningar av . Enligt uppgift från KOV beräknas en ny rapport komma . har KOV sett över beräkningarna av skäliga lev- nadskostnader, bl.a. har en anpassning till den allmänna standard- utvecklingen i samhället gjorts. Därvid har vissa ändringar gjorts beträffande de kostnadsberäknade produkterna. Exempel på sådana ändringar är att det i budgetposten Möbler, husgeråd, TV m.m. ingår en mikrovågsugn och att video ingår för alla hushåll, inte endast för barnhushållen som . Ett annat exempel är att kostnad för mobiltelefon och mobiltelefonsamtal ingår i budgetposten , telefon, TV-avgift m.m. Nämnas kan också att kostnaden för kamera ingår i budgetposten Möbler, hus- geråd, TV m.m. och inte, som , i budgetposten Fritid/lek. 3.Skälig levnadsnivå och Baskonsumtionsnivå enligt Utredningen om översyn av den ekonomiska statistiken tillsattes en särskild utredare med uppgift att analysera och kartlägga de förändrade samhällsbehoven av ekono- misk statistik och med utgångspunkt från dessa göra en bred genomlysning av tillståndet för statistiken och särskilt national- räkenskaperna (Utredningen om översyn av den ekonomiska sta- tistiken). Enligt direktiven skulle utredningen bl.a. belysa mät- och defini- tionsproblem i den ekonomiska fördelningsstatistiken, analysera inkomstbegreppen i nationalräkenskaperna och den ekonomiska fördelningsstatistiken samt belysa hur inkomstmåtten på ett rätt- visande sätt kan justeras för hushållens sammansättning. Utredningen föreslår i delbetänkandet Förbättrad statistik om hushållens inkomster (SOU 2002:73) att en ny konsumtionsen- hetsskala kallad Svensk konsumtionsenhetsskala1 bör införas och användas som standard i officiell inkomststatistik. före- slås att två konsumtionsnivåer, Skälig levnadsnivå och Baskonsum- tionsnivå, definieras och används vid beräkningen av vikterna i 1 En konsumtionsenhetsskala är en uppsättning vikter som gör det möjligt att jämföra inkomster för hushåll med olika struktur. Ett hushålls struktur kan beskrivas utifrån flera olika variabler, t.ex. antal medlemmar, förekomsten av barn, kön och ålder på medlemmarna, var i landet hushållet bor etc. Enligt utredningen bör beräk- ningar av konsumtionsenhetsskalan och de båda nivåerna genom- föras och redovisas av () i samarbete med KOV, och . Utredningen har tagit fram två olika uppsättningar varukorgar, vilka kan förknippas med två olika konsumtionsnivåer: Skälig lev- nadsnivå respektive Baskonsumtionsnivå. Konsumtionsnivån Skälig levnadsnivå kan enligt betänkandet an- vändas för att uppskatta hur stor del av befolkningen som har en inkomst under nivån för ekonomiskt bistånd enligt socialtjänst- lagen (2001:453), SoL eller för andra typer av analyser som rör socialbidragstagares förhållanden. Underlaget för utredningens beräkningar av Skälig levnadsnivå utgörs av försörjningsstödet, där riksnormen ingår som en del. För de kostnadsposter som inte ingår i riksnormen har en schablonise- rad skattning gjorts. Eftersom ekonomiskt bistånd är avsett för kortvarig försörjning ingår inte hushållets kostnader för möbler och husgeråd i riksnormen. Denna kostnadspost ingår inte heller i varukorgen för Skälig levnadsnivå. Vidare beräknas boendekostnad för en lägre boendestandard än i Baskonsumtionsnivån. Kostnader för semester ingår inte. När boendekostnad beräknats enligt den Skäliga levnadsnivån har utredningen utgått från trångboddhetsnorm 22 utom såvitt av- ser ensamstående personer med ett barn. Enligt Bostads- och hyresundersökningen (BHU) och SCB:s undersökning om Hus- hållens ekonomi (HEK) bor de flesta ensamstående med ett barn och låg inkomst i 3 rum och kök. Mot denna bakgrund har utred- ningen valt att anpassa så att den avspeglar det faktiska bo- endet för sådana hushåll.