sou · GRB375d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Jag kände mig så ensam i . Det räcker inte med att det är vackert och fint för att man ska må bra och jag satte därför igång med att försöka skaffa mig jobb Många var vänliga och lyssnade men jag fick inget napp Och sa till och med en av grannarna plötsligt hej när vi möttes, konstaterar storasyster. Citat hämtade från utredningens intervjuer med invandrare. 6 En statistisk bakgrund Vilka är de nyanlända invandrare som utredningen handlar om? Vad vet vi om dem? Bakom abstrakta formuleringar och siffror döljer sig levande människor, med dramatiska livs- öden. Levnadslotterna kan vi inte beskriva, men statistiken hjälper oss att urskilja mönster. För att kunna förstå utredningen i sin hel- het är det viktigt att känna till något om dessa mönster, som till exempel köns- och åldersfördelning, utbildningsbakgrund och grad av sysselsättning. I detta kapitel ger vi en översiktlig beskrivning av befolkningsutveckling, bosättningsmönster, migration, sysselsätt- ning, utbildning och hälsa. Det är faktorer som vi anser viktiga att ha med som bakgrund för våra överväganden och förslag. Beskriv- ningen i kapitlet grundar sig i huvudsak på statistik som hämtats från främst databas . Vi har också valt att framför allt titta på de invandrare som kommit . I kapitlet gör vi en indelning av statistiken på tre grupper som vi kallar: flyktingar med vissa anhöriga, anknytningsinvandrare och övriga invandrare. I gruppen flyktingar med vissa anhöriga ingår asylsökande som fått uppehållstillstånd, kvotflyktingar samt anhöriga till dessa två kategorier som ansökt om uppehållstillstånd efter det att den de har anknytning till fått tillstånd att stanna. Flyktingar med anhöriga är samma grupp som omfattas av ersättningsförordningen, dvs. målgruppen för utredningsuppdrag- et. Andra anhöriga än de som tillhör flyktinggruppen utgör grup- pen anknytningsinvandrare. De invandrare som inte ingår i de två första grupperna kallar vi i detta kapitel övriga invandrare. I den gruppen finns bland annat invandrare från EES-området, arbets- kraftsinvandrare och gäststuderande. I finns nästan hela världen representerad. bodde här en miljon människor som invandrat från fler än tvåhundra olika länder. Det är en dramatisk ökning från knappt 200 000 personer . utgjorde de av den svenska befolkningen. Invandringen har varierat kraftigt över åren, både beträffande vilka som kommit och orsakerna till varför de kommit till . har omkring två miljoner personer invandrat till , som ca 1,2 miljoner personer har utvandrat. Invandringen kännetecknades av att människor från och södra , bl.a. , dåvarande , och , flyttade till för att arbeta. Minskad efterfrågan på arbetskraft och hårdare invandringsregler bidrog till att invandringen ändrade karaktär från arbetskraftsinvandring till flyktinginvand- ring, och då kom bl.a. chilenare, assyrier/syrianer, greker och polacker till landet. Men inom rådde fri rörlighet och många från fortsatte att söka sig till . kom 15–20 000 invandrare . Under 1980- och 90- talen flydde många från , och till , och sökte sig ett mycket stort antal flyktingar hit från före detta . Även många somalier bosatte sig i . Om man bortser från återvandringen av svenska medborgare kom –2001 i snitt 44 000 invandrare . Antalet har varierat betydligt mellan åren. Antalet var 74 1994 och 29 1996. Åren 1990–95 dominerade flykting- och anknyt- ningsinvandrarna kraftigt, de utgjorde av alla invand- rare. –01 sjönk andelen flykting- och anknytnings- invandrare till . Majoriteten av dem som invandrat till har varit här längre än . hade av dem som invandrat till varit i och . Den stora gruppen invandrare från före detta som kom till – 1994 har varit här åtta till . Av de utrikes födda som bor i landet bedöms omkring en tredjedel ha invandrat på grund av flyktingskäl eller liknande och en tredjedel av familjeskäl, medan de i övriga fall har kommit som arbetskraftsinvandrare. Andelen invandrare som fått uppehållstill- stånd av flyktingskäl har varierat betydligt över åren. –95 utgjorde de som fick uppehållstillstånd på grund av flyk- tingskäl av samtliga uppehållstillstånd, hade an- delen sjunkit till . ökade andelen som fick uppehållstillstånd av anknytningsskäl från till . saknades det uppgift om grund för bosättning för av den utrikes födda befolkningen. Detta har främst två förklaringar. Dels att register, grunden för bo- sättning i , inte har några uppgifter för dem som invandrat , dels att grund för bosättning inte registreras för män- niskor som flyttar inom . För dem som invandrat mellan 1990–2001 är det vars grund för bosättning är okänd och de utgörs huvudsakligen av människor som flyttat inom . Bland dem som kom , totalt 570 000 personer, utgjordes av flyktingar med vissa anhöriga. Lika många procent var anknytningsinvandrare. För att få en uppfattning om hur länge nyinvandrade får vänta på att få permanent uppehållstillstånd (PUT) har vi tittat på en begränsad grupp flyktingar med vissa anhöriga, nämligen de som ansökte om uppehållstillstånd åren 1997–1998 och fick uppehålls- tillstånd . Det visar sig att de allra flesta av dessa, åtta av , fick tillståndet de kom. fick PUT året innan de kom till . Det är rela- tivt sett fler av dem som fick PUT före inresan som hamnar i mindre kommuner. Detta hänger samman med att kvotflykt- ingarnas första bosättning ofta blir i en mindre kommun. fick PUT efter invandringen och fick det två till efter invandringen. Personer som har anknytning som skäl för invandring beviljas ofta permanent uppehållstillstånd redan i hemlandet och eftersom vissa av personerna med nära anknytning till en flykting inkluderas i flyktingkategorin medför det att en viss del av den redovisade gruppen fått uppehållstillstånd innan de kommit till (). Andel flyktingar med vissa anhöriga som fått PUT olika år uppdelat på kommuntyp. a)50 000–200 000 invånare och ej industrikommun, b)15 000–50 000 invånare och ej industrikommun c)av sysselsatta i industrisektorn d)Glesbefolkade eller mindre än 15 000 invånare När man studerar väntetiden för uppehållstillstånd utifrån invand- ringsår och olika världsdelar framkommer att invandrare från fick vänta påfallande länge på PUT. Av dem som kom 1997 och 1998 fick knappt hälften sitt uppehållstillstånd invandringsåret (jämfört med snittet på ). Mer än var tredje fick vänta ända till tredje eller fjärde året efter invandringen. Av dem som kom från länder i utanför EU var det som behövde vänta på PUT efter invandringsåret. Andelen kvinnor av samtliga utrikes födda är . Denna siffra dras upp av att en relativt hög andel () av dem som kom till av arbetsmarknadsskäl var kvinnor. Också bland anhöriginvandrarna utgör kvinnorna en majoritet, . Däremot är det fler män som får uppehållstillstånd av flyktingskäl (). Kvinnornas andel bland flyktingarna har genomgående varit lägre, men har dock ökat markant sedan 1970- talet då de inte utgjorde . utgjorde kvinnorna nära hälften, , av samtliga flyktingar med vissa anhöriga i . Bland de invandrare som kom före 19701, dvs. i huvudsak 1960- talets arbetskraftsinvandring har nästan hälften uppnått pensionsåldern och deras genomsnittsålder är . De som kom är nu . Invandrarna som kom 1996–98 och 1999–2001 är i genomsnitt 34 respektive . Den invandrade delen av befolkningen är genomsnittligt något äldre, , än befolkningen som helhet, . De flyktingar med vissa anhöriga och anknytningsinvandrare som kommit är något yngre, , än den svenska befolkningen som är . Mycket gamla och mycket unga är underrepresenterade bland flyktingar och anknyt- ningsinvandare. Störst är skillnaden mellan nämnda grupp in- vandrare och befolkningen som helhet i åldersspannet 30–. I är av befolkningen mellan 30–, men för flyktingar med vissa anhöriga är andelen och bland anknytningsinvandrarna är i det åldersintervallet. Värd att notera är även den låga andelen äldre bland dessa grupper. Bland flyktingar med vissa anhöriga och anknytningsinvandrade är endast en mindre del () . Åldern då människor invandrar till har förändrats över åren. Barnen är färre och de äldre fler . 1 Genomsnittsåldern för dem som invandrat till ett visst år ökar, definitionsmässigt, successivt eftersom man beräknar hur gamla de har hunnit bli , och inte hur gamla de var när de kom. talet var nästan var fjärde som invandrade eller yngre vid invandringstillfället, medan andelen hade sjunkit till . har andelen invandrare ökat påtagligt, från av samtliga som invand- rade 1970–åren 1996–2001. Om man tittar på åldersfördelningen för de tre grupperna, flykt- ingar med vissa anhöriga, anknytningsinvandrare och övriga in- vandrare, som invandrat till åren 1996–2001 gäller för samt- liga grupper att var vid invandrings- tillfället. Flyktingar med vissa anhöriga har en påfallande jämn åldersfördelning i intervallen mellan 0–medan av anknytnings- invandrarna var i åldern 20–. I den sistnämnda gruppen ingår de som flyttar till för att gifta sig. Detta kan vara en bidragande förklaring till denna skeva åldersfördelning. Ålder för olika grupper vid invandringstillfället (avser personer som invandrat 1996–2001) bor var femte svensk, , i . Av de utrikes födda är andelen ännu högre, . Flyktingar med vissa anhöriga är inte lika överrepresenterade i som övriga kategorier av invandrare. Drygt en fjärdedel av de flyktingar med vissa anhöriga som kom till har bosatt sig i (). Andelen anknytningsinvandrare är dock högre (40 pro- cent). Även bland övriga invandrare, där t.ex. många arbets- kraftsinvandrare finns, är andelen bosatta i högre (). Hälften av alla flyktingar med vissa anhöriga bor i medelstora kommuner och industrikommuner, vilket är högt jämfört med övriga kategorier av invandrare (för anhöriginvandrare resp. för övriga invandrare), men lågt jämfört med riket generellt (). Flyktingarna är överrepresenterade i stor- stadskommunerna, jämfört för ge- nomsnittet i landet, och precis som övriga invandrare underrepre- senterade i mindre kommuner och på landsbygden. Flyktingar med vissa anhöriga skiljer sig från övriga invandrare genom att de inte bor i förortskommuner i samma utsträckning som övriga invandrare. Andelen flyktingar med vissa anhöriga i förorter ligger strax under riksgenomsnittet på , medan både anknytningsinvandrare och övriga invandrare i högre utsträckning bor i förortskommuner (). Trenden är att en lägre andel av de nyanlända flyktingarna väljer att bo i förorter . Flyktingar med vissa anhöriga och övriga invandrare skiljer sig väsentligt åt när det gäller ursprungsland. Gruppen övriga invandrare består till stor del av människor som invandrat av arbetsmarknadsskäl . En mycket stor del av dessa () är födda i länder som ingår i EU, framför allt . Gruppen flyktingar med vissa anhöriga å sin sida kommer i stor utsträckning från länder i . Av de flyktingar med vissa anhöriga som kom åren 1986–1995 kom från , –2001, . En mycket stor del av dessa (två tredjedelar) kom från . flyktingar med vissa anhöriga från ökade från 20 000 åren 1986–95 (av alla flyktingar med vissa anhöriga) till 29 000 åren 1996–2001 (av alla flyktingar med vissa anhöriga). Av flyktingarna som kom till 1986-1995 dominerar personer från utanför EU () och (). En mycket stor andel utgör de som kom från f.d. (). Bland dem som kom från –96 var två stora grupper från () respektive (). Anknytningsinvandrare kommer från ett större antal olika länder än flyktingar med vissa anhöriga. Det har sin förklaring i att gruppen med anknytningsskäl inkluderar både anhöriga till flykting och övriga invandrare som flyttar till för att de gift sig med svenskar. Utvecklingen över tiden för dem som varit i visar inte på några större förändringar över tiden, det gäller både män och kvinnor. Bland annat är sysselsättningsgraden lägre för dem än för de inrikes födda under såväl hög- som lågkonjunktur. För dem som varit i finns däremot ett tydligt konjunkturmönster. När sysselsättningen ökar generellt så minskar avståndet mellan nyanlända och dem som är födda i . Det motsatta gäller när sysselsättningsläget är dåligt, i synnerhet för dem som varit i (0–). När sysselsättningsläget för flyktingar med vissa anhöriga redo- visas nedan avgränsas gruppen till dem som invandrade och som fick permanent uppehållstillstånd fram till och med och var mellan 20 och . Det vanliga när man mäter grad av sysselsättning är att man räknar hur många som hade anställning ett visst år. Vi har istället valt att ta reda på hur stor del av flyktingarna som –enligt hade en anställning eller var egen företagare. Detta mätsätt är mer intressant när det gäller nyinvandrade flyktingar med vissa anhöriga eftersom flyktingars sysselsättning kännetecknas av korta anställningar. Av de 22 000 flyktingarna som invandrade åren 1996–99 hade haft någon sysselsättning . Andelen syssel- satta av befolkning som helhet i 20–65-årsåldern i 2 Ur Rapport 2002, Siffrorna är inte jämförbara rätt av eftersom olika mätmetoder används, men de ger ändå en god bild av skillnaden i sysselsättning. Andelen flyktingar med vissa anhöriga m.fl. som varit sysselsatta är högst i industrikommunerna, dvs. de kommuner där av sysselsättningen är inom indus- trin. Där hade nästan sex av tio arbetat någon period . Därefter följer de medelstora kommunerna där fyra av tio hade arbetat. Andel flyktingar med vissa anhöriga som haft någon sysselsättning efter kommungrupp Vid en granskning av de lokala arbetsmarknaderna i fram- kommer att fem av de tio lokala arbetsmarknader som hade högst andel sysselsatta flyktingar med vissa anhöriga hörde till kategorin industrikommuner. I de fyra lokala arbetsmarknader som hade högst andel sysselsatta (, , och ) hade i genomsnitt av flyktingarna varit sysselsatta . uppvisar bäst resultat beträffande andelen sysselsatta, där av de 150 flykt- ingarna hade haft sysselsättning. I lokala arbetsmarknad, som omfattar , nästan hela län och de närmaste delarna av Söderman- lands län, var andelen som var sysselsatta högre, , än riksgenomsnittet . I arbets- marknadsområde, som omfattar stora delar av sydvästra , var andelen sysselsatta flyktingar med vissa anhöriga påfall- ande låg, . I arbetsmarknadsområdet var andel- en sysselsatta flyktingar med vissa anhöriga extremt lågt, . Flyktingarnas sysselsättning i regionen /var betydligt lägre, , än i riket som helhet, . Det är alltså inte bara i som flyktingarnas sysselsättning är låg. I regionen –var sysselsättningen betydligt högre än genomsnittet i , . Sannolikheten att ha ett jobb varierar kraftigt beroende på vilket land flyktingen ifråga kommer ifrån. Av andelen flyktingarna som kom från Nord- eller 1996–1999 hade haft någon sysselsättning 2001. Detta beror på att de dominerande flyktinggrupperna, från , och , alla har en hög sysselsättning. För den dominerande flyktinggruppen från , irakierna, som utgjorde av alla därifrån, var sysselsätt- ningen mycket låg, var fjärde hade haft sysselsättning . För övriga flyktingar med vissa anhöriga från var andelen något högre, hade haft någon sysselsättning . SOU 2003:75 En statistisk bakgrund Andel flyktingar med vissa anhöriga som haft någon sysselsättning utifrån världsdel För somalierna, som utgör mer än hälften av alla flyktingar med vissa anhöriga från mottagna (54 pro- cent), var andelen sysselsatta relativt låg, . Övriga flyktingar med vissa anhöriga från är spridda på ett stort antal länder. Sysselsättningen bland dem från övriga var betydligt högre än genomsnittet för flyktingar med vissa anhöriga, . Gruppen flyktingar med vissa anhöriga från utanför EU utgörs nästan helt () av flyktingar från f.d. . Andelen av dessa som hade sysselsättning var . 6.3.3Utvecklingen av försörjningsläget flyktingar Flyktingars främsta källa till inkomst den i är försörjningsstödet. Detta beror på att de oftast varken har möjlig- het att få arbete direkt eller har rätt till arbetslöshetsersättning Ut- vecklingen av utnyttjandet av försörjningsstödet är en god indika- tor på hur flyktingarna lyckas komma in på arbetsmarknaden. Även om försörjningen övergår från försörjningsstöd till arbetslöshets- ersättning är en minskning av försörjningsstödet ändå en indika- tion på ett inträde på arbetsmarknaden, eftersom det då betyder att man har kvalificerat sig för arbetslöshetsersättning genom arbete. Behovet av försörjningsstöd har minskat för de flyktingar med vissa anhöriga som kom 1996. Andra året efter invandringen hade i denna grupp fått försörjningsstöd under minst 10 av årets månader. efter invandringen, , hade andelen minskat till . Andelen som helt klarat sig utan försörj- ningsstöd ökade från till 30 pro- cent. Andelen flyktingar med vissa anhöriga som har haft försörjningsstöd 10–12 månader , perioden –2000, respektive andelen inskrivna på arbetsförmedlingen utan arbete vid slutet av åren 1997–2000 Antalet anmälda på arbetsförmedlingen är också en indikator på hur situationen på arbetsmarknaden ser ut. Denna indikator är dock något osäkrare än utbetalningarna av försörjningsstöd. Många flyktingar med vissa anhöriga utan arbete bryr sig inte om att an- mäla sig på arbetsförmedlingen eftersom de inte har rätt till arbets- löshetsersättning. Att andelen anmälda av flyktingar med vissa anhöriga, som har minskat från till 39 pro- cent , kan dock ses som en indikation på att arbets- marknadsläget för gruppen har förbättrats. En annan indikation på att fler flyktingar med vissa anhöriga kommer ut på arbetsmark- naden är att andelen inskrivna på arbetsförmedlingen som har arbete, t.ex. för att de har ett tillfälligt arbete, ökar från år . Värt att notera är att en stor del av gruppen inte har någon kontakt med arbetsförmedlingen i landet är hälften av flyktingarna inte anmälda på arbetsförmedlingen. Orsakerna kan vara flera, exempelvis att de har ett arbete, att de av skilda anledningar inte står till arbetsmarknadens förfogande eller inte känner till på vilka grunder de kan anmäla sig som arbetssökande. Senaste sökande kategorier på arbetsförmedlingen –2000. Handikapp- Ej på af Uppgifter från inkomststatistiken pekar också på att sysselsätt- ningen ökat bland flyktingarna som invandrade 1996. Den genom- snittliga inkomsten av arbete var mer än sex gånger högre än än inkomsten år1999. Arbetslöshetsersättningen per person har också ökat kraftigt . Detta pekar också på en ökad kontakt med arbetsmarknaden eftersom man kan få sådan ersättning först efter att ha arbetat. Även rätten till sjukbidrag är beroende av att man varit i kontakt med arbetsmarknaden. Utbetalda sjuk/rehabiliter- ingsbidrag ökar också mycket kraftigt –2000. Genomsnittlig inkomst per person/år (kronor) Utbetalningen av försörjningsstöd till de flyktingar med vissa an- höriga som kom 1996 minskade . Ungefär lika stor var minskningen av antalet personer som fick försörjningsstöd . För mer än var femte flykting mellan 20–2001 som kom 1996–2001 saknas uppgift om utbildning. För invandrare, inkl. flyk- tingar med vissa anhöriga, som kommit tidigare saknas uppgift för . För samma åldersgrupp i hela landet saknas den upp- giften för endast en procent. Om man undantar dem för vilka upp- gift saknas är andelen som har en utbildning kortare än högre () bland flyktingarna mottagna 1996–2001 än bland övriga invandrare () och befolkningen som helhet (). Uppgifter om de nyinvandrades utbildningsnivå kompletteras fortlöpande av SCB. Efter komplettering ökar, procentuellt sett, antalet med lägre utbildning mer än antalet med högre utbildning. Det finns därför anledning att anta att de med lägre utbildning är överrepresenterade bland dem med utbildning saknas. 3 Barnbidrag (), bostadsbidrag (), föräldrapenning (), bostadstillägg, bidragsförskott, m.m. Utbildningsnivå för 20–64 åringar för vilka uppgift finns om utbildningsnivå (2001) Slutsatsen att en förhållandevis stor del av flyktingarna – 2001 har kort utbildning bör stå sig även om man tar hänsyn till att utbildningsuppgift saknas för många. Andelen flyktingar med vissa anhöriga med eftergymnasial utbildning är något högre än för riket totalt. Om man tar hänsyn till dem för vilka uppgift nu saknas är det troligt att andelen med eftergymnasial utbildning bland flyk- tingarna blir lägre. Utbildningsnivå för 20–64 åringar där uppgift finns om utbildningsnivå (2001). kortare än 9 år Andelen lågutbildade kvinnliga flyktingar med vissa anhöriga, med en utbildning kortare än är minst högre än för kvinnor generellt i (jämfört ). Andelen bland den stora gruppen kvinnor övriga invandrare är . För var fjärde kvinnlig flykting, invandrad mellan åren 1996–2001, saknas uppgift om utbildning (). Det gör att siffrorna som avser andel med grundskolutbildning kortare än sannolikt är för låga, eftersom de för vilka utbildningsuppgift saknas förmodligen i genomsnitt har en rätt låg utbildningsnivå. För gruppen övriga invandrare saknas utbildningsuppgift endast för och för riket generellt . Utbildningsnivå för 20–64 åringar där uppgift finns om utbildningsnivå . kortare än 9 år Den genomsnittliga utbildningsnivån för manliga flyktingar med vissa anhöriga som kom åren 1996–2001 är högre än för kvinnorna i motsvarande grupp. Andelen män med eftergymnasial utbildning av dem för vilka utbildningsuppgift finns är jämfört för kvinnorna. Andelen med eftergymnasial utbild- ning bland nämnda grupp manliga flyktingar med vissa anhöriga är högre än andelen i befolkningen som helhet (). Av skäl som anförts tidigare kan andelen med eftergymnasial utbildning bland de nyinvandrade manliga flyktingarna behöva justeras ned, när utbildningsnivån för dem som saknar sådan uppgift blir känd. saknas uppgift om utbildning för av manliga flyktingar med vissa anhöriga 1996–2001. Det är svårt att med offentlig statistik visa hälsotillståndet för in- vandrare. Hälsa kan mätas på olika sätt. Självupplevd hälsa och sjukvårdsutnyttjande används ofta som indikatorer. Antal sjuk- dagar per försäkrad är ett mått på hälsoutvecklingen som Riksför- säkringsverket använder, men en nackdel med den statistiken är att så många invandrare som varit i inte kommit in på arbetsmarknaden och alltså inte är sjukförsäkrade. folkhälsorapporter och andra studier, många av dem gjorda på lokal nivå, visar emellertid genomgående på ett sämre hälsotillstånd hos utrikes födda än inrikes födda svenskar. De utrikes födda har en sämre självupplevd hälsa, i synnerhet kvinnor, sämre tandstatus, fler fysiska och psykiska sjukdomar etc. För asylsökande finns relativt färsk statistik om sjukvårdsut- nyttjandet.4 Det är inte så stor skillnad i antal vårdtillfällen i sluten vård per person mellan asylsökande (0,11–0,13 1999–2001) och be- folkningen som helhet (0,2001). Asylsökandes besök i öppen- vården gick ner något i antal mellan åren 1999–2001. Inom sluten- vården var antalet vårdtillfällen , däremot minskade antalet vårddagar från 0,42 till 0,26 per person. Antalet vårdtillfällen per person inom sluten psykiatrisk vård är betydligt högre för asylsökande (0,03–0,09 åren 1999–2001) än för befolkningen som helhet (0,2001). – 2001 tredubblades antalet vårdtillfällen för asylsökande inom den slutna psykvården. Antalet vårddagar för asylsökande inom den slutna psykvården ökade inte i samma omfattning, utan med blott en tredjedel. –2001 mer än halverades de asylsökandes besök inom tandvården, från att drygt varannan asylsökande be- sökte tandvården , till var fjärde asylsökande. Det är värt att notera är att antalet asylsökande (som väntade på besked om uppehållstillstånd) ökade med två tredjedelar , från knappt 14 000 till 23 500. 7 I väntan på beslut – asyltiden Med asyltiden avses tiden från det att en person söker asyl tills han/ hon fått uppehållstillstånd – permanent eller tidsbegränsat – och flyttat ut till någon kommun eller fått lagakraftvunnet avvisnings- /utvisningsbeslut och lämnat landet. är den asylsökande inskriven vid någon av mottag- ningsenheter och kan själv välja att bo antingen på någon av Migra- tionsverkets anläggningar eller i så kallat eget boende (ebo) och under den tiden kan den asylsökande erhålla dagersättning.