sou · GRB351 · 2004-01-01 00:00:00 — Vidare föreskriver paragrafen att den underårige, om det kan ske, skall få tillfälle att yttra sig över vem som utses till god man. Första stycket hänvisar beträffande kompetensen hos de gode männen till 11 kap. 12 och 13 §§ . De gode männen för ensamkommande barn m.fl. skall således uppfylla de allmänna lämplighetskraven som ställer på gode män. Vid förordnandet skall överförmyndaren dessutom lägga särskild vikt vid att de gode männen är lämpliga att arbeta med barn som befin- ner sig i en utsatt situation av det slag det här rör sig om. Detta innebär att den gode mannen skall ha förståelse för hur barn och ungdomar fungerar och vilka behov de har, särskilt barn och ungdomar som har varit med om traumatiska upplevelser. Den gode mannen skall som framhållits ovan vara en samordnare i frågor som rör barnet, och han eller hon skall således kunna för- väntas aktivt ta tillvara barnets intressen i olika avseenden och härvid hålla kontakt med barnet och dess boende samt myndig- heter, skola och det offentliga biträdet. Det finns inget krav på att den gode mannen skall vara svensk medborgare. Däremot skall han uppfylla de krav som framgår ovan. En utländsk medborgare eller statslös person som är god man skall vidare ha en fast tillvaro i vilket i allmänhet förutsätter per- manent uppehållstillstånd. Det ensamkommande eller ensamma barnet skall nämligen inte riskera att åter bli ensamt till följd av att den gode mannen av eller annan anledning lämnar landet. Det bör inte komma i fråga att till god man utse någon som är anställd hos eller som inom socialförvaltningen har en sådan befattning att hans eller hennes opartiskhet kan komma att ifrågasättas. Vad gäller den senare kategorin personer torde det främst röra sig om personal som t.ex. har att bedöma lämpligheten av det familjehem som barnet erbjuds placering i. Andra stycket föreskriver att det ensamkommande eller ensamma barnet, om det kan ske, skall få möjlighet att yttra sig. Stycket tar främst sikte på äldre barn som kan ha synpunkter på vem som utses till god man. Det finns ingen särskild åldersgräns för när ett barn kan anses ha något att tillföra i den aktuella frågan. Detta får avgöras från fall till fall med utgångspunkt i barnets ålder och mognad. Godmanskap för ensamkommande barn m.fl. är en temporär lösning. Det är därför en naturlig utgångspunkt att i samband med att barnet får hemvist i överväga en permanent lösning av företrädarskapet, varvid godmanskapet bör upphöra. Härutöver bör godmanskapet upphöra om det av någon anledning inte längre behövs. I 4 § första stycket anges fyra situationer då överförmyn- daren skall besluta om godmanskapets upphörande. Någon av barnets föräldrar eller någon som kan anses ha trätt i föräldrarnas ställe anländer till . Det förekommer att barn och dess föräldrar befinner sig på flykt , men reser in i . För det fall en god man har utsetts när föräldrarna anländer skall således godmanskapet upp- höra. Detsamma skall gälla om t.ex. någon släkting som enligt lagen i det land där barnet senast hade hemvist är att betrakta som vårdnadshavare för barnet kommer hit. Eftersom enligt bl.a. lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. erkänner vissa länders vårdnadsavgöran- den och vårdnadsförhållanden som följer av det aktuella landets lag måste godmanskapet vidare upphöra om någon som befinner sig i gör gällande ett sådant avgörande eller vårdnadsförhållande. Observera dock att kan vägra att erkänna ett vårdnads- avgörande under vissa förhållanden, t.ex. med hänvisning till ordre public. För att godmanskapet skall upphöra fordras vidare att föräldern eller den som trätt i föräldrarnas ställe är i stånd att ta hand om barnet. Skulle det visa sig att t.ex. föräldern är svårt sjuk bör godmanskapet bestå. Som framgått av lagtexten räcker att en av barnets föräldrar kommer hit för att godmanskapet skall upphöra. Innan överförmyndaren beslutar att ett godmanskap skall upphöra enligt den ifrågavarande punkten skall han förvissa sig om att den person som utger sig för att vara vårdnadshavare verkligen är det. En persons påstående om att han eller hon är vårdnadshavare till ett visst barn är som regel inte tillräckligt. Det är således viktigt att den påstådde vårdnadshavarens identitet utreds. Det kan också bli aktuellt för överförmyndaren att inhämta utredning om vad som föreskrivs i utländsk familjerätt. Det kan finnas flera anledningar till att ett utländskt barn lämnar . Barnet kan t.ex. avvisas efter avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd eller självmant lämna landet utan avsikt att återvända hit, t.ex. för att återförenas med sina föräldrar i något annat land. För att godmanskapet skall upphöra skall det med säkerhet kunna konstateras att barnet varaktigt har lämnat landet. Den omständigheten att barnet avviker från sitt boende bör normalt inte medföra att godmanskapet upphör. Skulle det senare framkomma uppgifter om att barnet verkligen har lämnat landet bör dock godmanskapet upphöra. 3.En särskilt förordnad vårdnadshavare utses för barnet. När barnet får internationellt privaträttsligt hemvist här bör en särskilt för- ordnad vårdnadshavare utses för barnet. Det bör emellertid inte vara något absolut krav att någon sådan företrädare utses, se nedan vid 9 §. Om en särskilt förordnad vårdnadshavare utses skall god- manskapet upphöra. 4.Det är uppenbart att god man av någon annan anledning inte längre behövs. Denna punkt tar främst sikte på de fall då en god man har utsetts för ett barn vars föräldrar eller någon motsvarande medföljande vuxen person får förhinder att utöva vårdnaden under vistelsen här, t.ex. då en förälder blir svårt sjuk eller lämnar barnet ensamt för att t.ex. gå under jorden. När hindret upphör och den vuxne åter kan handha vårdnaden om barnet på ett betryggande sätt bör godmanskapet upphöra. Punkten fungerar även som en säkerhetsventil och kan tillämpas i fall då det av någon anledning framstår som uppenbart onödigt att låta ett godmanskap bestå. Paragrafens andra stycke föreskriver att det är överförmyndaren som beslutar att ett godmanskap skall upphöra om någon av de situationer som anges i första stycket är för handen. I tredje stycket föreskrivs att godmanskapet skall upphöra auto- matiskt när den underårige fyller . 5–8 §§ Vad gäller reglerna rörande rätten att ansöka om den gode mannens entledigande respektive godmanskapets upphörande följer dessa i allt väsentligt motsvarande bestämmelser i 11 kap. . Den gode mannen har alltid rätt att begära sitt entledigande, dock är han skyldig att kvarstå om godmanskapet skall fortsätta. Ansökan om entledigande av en god man och om upphörande av godman- skap kan göras av barnets föräldrar eller av någon som har trätt i föräldrarnas ställe, den gode mannen och den underårige själv om denne har fyllt . Samma personer kan hos tingsrätten över- klaga en överförmyndares beslut att inte entlediga en god man eller att inte låta ett godmanskap upphöra. Som nämnts ovan är ett godmanskap enligt den föreslagna lagstift- ningen att se som en temporär lösning i avvaktan på den fortsatta utvecklingen. När ett ensamkommande barn eller ett barn som blir ensamt här får internationellt privaträttsligt hemvist i skall socialnämnden i den kommun där den underårige vistas väcka talan om eller anmäla behov av en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt . Sådant hemvist torde härvid i vart fall förut- sätta att barnet har beviljats permanent uppehållstillstånd här och att barnet har för avsikt att stanna kvar i landet . Paragrafen tar sikte på två situationer då en särskilt förordnad vårdnadshavare kan utses för ett ensamkommande eller ensamt barn. Det är dels de fall då barnets båda föräldrar är döda (6 kap. 9 § ), dels de fall då barnets föräldrar är varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden om barnet (6 kap. 8 a § föräldra- balken). Vad gäller den senare situationen skall emellertid fram- hållas att en god man enligt 1 § andra stycket kan förordnas även i de fall då barnets förälder är förhindrad, men inte nödvändigtvis varaktigt förhindrad, att utöva förmynderskap och vårdnad. Det är inte meningen att socialnämnden skall föra talan om en särskilt förordnad vårdnadshavare i dessa situationer. I de fall då barnets förälder är mera tillfälligt förhindrad att ta hand om sitt barn bör godmanskapet bestå i avvaktan på att föräldrarna åter kan ta hand om sitt barn, även om den underårige får hemvist i som godmanskapet pågår. Inte heller är det meningen att socialnämnden skall föra en sådan talan om barnets föräldrar blir tillfälligt förhindrade att sköta sitt barn efter det att barnet har fått hemvist här. I en sådan situation skall i stället en god man förordnas med enligt 11 kap. 1 § första stycket , se nedan. Första stycket uttrycker att en god man skall ersättas med en särskilt förordnad vårdnadshavare när barnet får internationellt privaträttsligt hemvist i om inte särskilda skäl föreligger. Ett sådant särskilt skäl kan vara att barnet fyller . Det är socialnämnden i den kommun där den underårige vistas som tar initiativet till att det utses en särskilt förordnad vårdnadshavare. Detta gäller även om barnet är familjehemsplacerat i kommunen i fråga till följd av ett beslut fattat av socialnämnden i en annan kommun. torde det vara överförmyndaren som först uppmärksammar att godmanskapet bör ersättas med en särskilt förordnad vårdnadshavare. Med hänsyn härtill föreskrivs att över- förmyndaren skall underrätta socialnämnden om behov av särskilt förordnad vårdnadshavare som kommer till hans kännedom. Den överförmyndare som härvid avses är överförmyndaren för den kommun där barnet är folkbokfört. Observera att rättens behörig- het i frågor om särskilt förordnad vårdnadshavare alltjämt bestäms av barnets hemvist, se 6 kap. 17 § och 10 kap. 1 § . Andra stycket föreskriver att en särskilt förordnad vårdnads- havare även kan utses för ett barn som har blivit ensamt efter det att han eller hon har fått hemvist i . I en sådan situation går det inte att utse en god man enligt 1 § eftersom denna paragraf endast tar sikte på förhållandena före det att barnet har fått hemvist i . De situationer då en särskilt förordnad vårdnadshavare kan utses är desamma som angetts ovan, nämligen då barnets föräldrar avlider eller blir varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden om barnet. Skulle slutligt beslut i frågan om särskilt förordnad vård- nadshavare inte kunna fattas direkt kan rätten interimistiskt utse en särskilt förordnad vårdnadshavare. För det fall föräldern till ett utländskt eller statslöst barn som har hemvist här blir förhindrad, men inte varaktigt förhindrad, att ta hand om sitt barn, t.ex. på grund av sjukdom, kan, som nämnts ovan, en god man enligt 11 kap. 1 § första stycket utses för barnet. Observera dock att en god man som förordnas med stöd av nämnda lagrum endast kan träda i förmyndarens ställe. Vad gäller frågan om behörig överförmyndare enligt den föreslagna lagstiftningen tillämpas reglerna i 11 kap. 25 § andra och tredje styckena , se avsnitt 7.7. Av övriga regler om godmanskap gäller 11 kap. 14 § (solidariskt ansvar för skador som flera gode män tillfogar tredje man), 12 kap. (allmänna bestämmelser om gode mäns verk- samhet), 14 kap. (gode mäns vård av egendom), 16 kap. (tillsyn över gode mäns verksamhet), 20 kap. (vissa gemensamma bestämmelser om rättegången) och 21 kap. (om verkställighet av domar, beslut, eller avtal om vårdnad, boende eller umgänge m.m.) i tillämpliga delar även på gode män enligt lagen om god man för ensamkom- mande barn m.fl. En person som före lagens ikraftträdande har förordnats som till- fällig förmyndare eller som god man med stöd av 4 kap. 3 § lag för ett ensamkommande barn blir automatiskt god man enligt lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. Det fordras således inte något särskilt beslut härom av överförmyn- daren. Observera att en person som har förordnats som tillfällig förmyndare eller som god man enligt 4 kap. 3 § lag för någon annan än ett ensamkommande barn eller ett barn som har blivit ensamt här, inte omfattas av denna övergångsbestämmelse. 10.2Förslaget till lag om ändring i 6 kap. 8 a § Paragrafen är ny. Den motiveras dels av att det är önskvärt att ett godmanskap enligt lagen (2004:000) om god man för ensamkom- mande barn m.fl. övergår i ett permanent förhållande om detta är lämpligt, dels av att ett barn med hemvist här bör kunna förses med en eller två ställföreträdare när någon sådan inte finns till följd av att barnets föräldrar är varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden. Paragrafen kan tillämpas på alla barn som har hemvist i , således även på svenska barn vars föräldrar är varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden om det. För att paragrafen skall kunna tillämpas skall barnets föräldrar vara varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden om sitt barn. Inne- börden av begreppet varaktigt förhindrad behandlas i avsnitt 7.6.2. Kravet på varaktigt hinder innebär att regeln tar sikte på en något snävare krets av fall än 1 § andra stycket lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. gör. Den senare regeln kräver att föräldern skall vara förhindrad, men inte nödvändigtvis varaktigt förhindrad. Första stycket beskriver situationen då båda föräldrarna har del i vårdnaden om barnet. Är situationen den att endast en av barnets vårdnadshavare är varaktigt förhindrad att utöva vårdnaden skall den kvarvarande föräldern kunna få ensam vårdnad om barnet. Om däremot båda föräldrarna är varaktigt förhindrade skall en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare utses för barnet. Som fram- hållits under avsnitt 7.6.2 är den nu föreslagna bestämmelsen tänkt att komplettera regleringen i 6 kap. 13 § som behand- lar situationen då en förälder vid gemensam vårdnad är förhindrad att ta del i beslut rörande vårdnaden om barnet. Andra stycket tar sikte på situationen då den förälder som är varaktigt förhindrad är ensam vårdnadshavare. I första hand skall övervägas att flytta vårdnaden till den andra föräldern. Om en sådan lösning bedöms vara olämplig, den andra föräldern är t.ex. missbrukare eller själv varaktigt förhindrad, skall vårdnaden i stället anförtros en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Tredje stycket föreskriver att såväl socialnämnden som för- äldrarna kan föra talan om att vårdnaden skall anförtros den ena föräldern ensam eller flyttas över till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Ändring av vårdnaden enligt det nu föreslagna lagrummet kan således tas upp med socialnämnden som part eller i ett mål om äktenskapsskillnad mellan föräldrarna eller i en vård- nadsprocess enligt 6 kap. 5 § . 6 kap. 13 § andra stycket Regleringen i 6 kap. 8 a § första stycket är tänkt att komplettera bestämmelsen i 6 kap. 13 § andra stycket. I de situa- tioner då en av ett barns vårdnadshavare är varaktigt förhindrad att ta del i beslut rörande vårdnaden kan under vissa förhållanden båda lagrummen vara tillämpliga. Genom det föreslagna tillägget i 6 kap. 13 § andra stycket görs läsaren uppmärksam på detta förhållande. 6 kap. 17 § andra stycket I lagrummets andra stycke har den ovan föreslagna 8 a § infogats i uppräkningen av lagrum som stycket tar sikte på. 10 kap. 13 § Ändringen är föranledd av att behörigheten för en domstol i mål beträffande förordnade och entledigande av förmyndare föreslås knytas till barnets folkbokföringsort i stället för till den plats där det har sitt hemvist, se ovan under avsnitt 7.7. 11 kap. 1 § tredje stycket Stycket är nytt och utgör en hänvisning till lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. 11 kap. 25 § Ändringen i första stycket är föranledd av att behörigheten för en domstol i frågor om godmanskap enligt 4 § samt förvaltarskap föreslås knytas till den ort där den enskilde är folkbokförd i stället för till den plats där han har sitt hemvist. Om den enskilde inte är folkbokförd i är tingsrätten i den ort där den enskilde vistas behörig domstol, se ovan under avsnitt 7.7. I andra stycket föreslås på motsvarande sätt som i första stycket att överförmyndarens behörighet i frågor om godmanskap enligt 1, 2 och 4 §§ eller lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. samt i frågor om förvaltarskap knyts till den ort där den enskilde är folkbokförd. Är den enskilde inte folkbokförd i är över- förmyndaren för den kommun där den enskilde vistas behörig överförmyndare. Denna utformning av andra stycket innebär att godmanskap som tas upp med stöd av 4 kap. 3 § andra stycket lag inte behöver nämnas särskilt i paragrafen. Tredje stycket anger och överförmyndaren för som reservforum. 16 kap. 2 § Ändringarna i första stycket är föranledda av att behörigheten hos en överförmyndare i tillsynsfrågor föreslås knytas till den ort där den enskilde är folkbokförd i stället för till den plats där han har sitt hemvist. För det fall den enskilde inte är folkbokförd i är överförmyndaren för den kommun där den enskilde vistas behörig överförmyndare i dessa frågor. Detta innebär att godman- skap som tas upp med stöd av 4 kap. 3 § andra stycket lag inte behöver nämnas särskilt i bestämmelsen. På grund härav har det tidigare tredje stycket i paragrafen tagits bort. Andra stycket tar sikte på gode män som har förordnats enligt 11 kap. 3 § . Om den gode mannen har förordnats vid utredning av dödsbo skall, liksom tidigare, tillsynen utövas av överförmyndaren för den kommun där den döde hade sitt hemvist. Beträffande andra godmanskap enligt 11 kap. 3 § skall tillsynen utövas av överförmyndaren för den kommun där den gode mannen är folkbokförd. I tredje stycket, som tidigare utgjorde paragrafens fjärde stycke, anges att överförmyndaren för utgör reserv- forum. Tanken bakom den nya lagstiftningen om ensamkommande barn är att dessa barn skall tillförsäkras en vuxen person som har en förälders samtliga befogenheter. Som framhållits ovan under avsnitt 4.1 skall frågor om vårdnad som regel bedömas enligt svensk rätt om barnet i fråga har hemvist här. Däremot skall frågor om för- mynderskap bedömas enligt lagen i det land där barnet är med- borgare. För att överbrygga denna skillnad föreslår utredningen att det införs ett tredje stycke i 4 kap. 3 § lag som före- skriver att sedan en särskilt förordnad vårdnadshavare utsetts efter anmälan enligt 9 § lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. skall svensk rätt tillämpas i frågor rörande förmynderskapet, dvs. nationalitetsprincipen får ge vika. Genom nu aktuell övergångs- bestämmelse säkerställs att även personer som före ikraftträdandet av lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. utsetts till särskilt förordnade vårdnadshavare enligt 6 kap. 9 § för ensamkommanmde barn vars föräldrar är döda, kan fungera som både vårdnadshavare och förmyndare för dessa barn. Ärenden om förmynderskap, godmanskap enligt 11 kap. 1, 2 och 4 §§ och förvaltarskap vilka före ikraftträdandet av ändringarna i 10 kap. 13 §, 11 kap. 25 § har anhängig- gjorts vid den tingsrätt respektive hos den överförmyndaren som var behörig enligt reglerna i deras äldre lydelse skall handläggas där även efter ikraftträdandet. Härmed avses den specifika fråga som inneliggande ansökan tar sikte på. Har således före ikraftträdandet en ansökan om att en god man skall förordnas getts in till över- förmyndaren för den kommun där den enskilde har sitt hemvist skall nämnd överförmyndare besluta huruvida en god man skall utses. Uppkommer efter ikraftträdandet emellertid fråga om att entlediga den gode mannen skall denna fråga avgöras av överför- myndaren för den kommun där den enskilde är folkbokförd. Det är tillräckligt att en ansökan har inkommit till rätten eller till över- förmyndaren före ikraftträdandet för att den enskildes hemvist skall avgöra vilken tingsrätt eller överförmyndare som är behörig. Ärenden rörande överförmyndarens tillsyn som före ikraftträdan- det har inletts hos den överförmyndare som enligt 16 kap. 2 § i dess äldre lydelse då var behörig, skall handläggas där även efter ikraftträdandet. Det är tillräckligt att frågan om tillsynsåtgärd har uppkommit före ikraftträdandet för att den enskildes, eller i förekommande fall den gode mannens, hemvist skall avgöra vilken överförmyndare som är behörig. Har således före ikraftträdandet en årsräkning inkommit till överförmyndaren för den kommun där den enskilde alternativt den gode mannen har sitt hemvist skall nämnd överförmyndare granska räkningen i fråga. 10.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap 4 kap. 3 § tredje stycket Stycket är nytt. Reglerna i 4 kap. lag bygger på nationa- litetsprincipen. Detta innebär att huvudregeln är att svensk rätt skall tillämpas på svenska medborgare utomlands och utländsk rätt på utländska medborgare som befinner sig här i . Dessa tankar manifesteras genom 4 kap. 1 § respektive 4 kap. 2 § lag. Ett strikt upprätthållande av ovan nämnda princip torde vara omöjligt. Att inhämta uppgifter om vilka förmynderskaps- rättsliga regler som gäller i olika länder och därjämte etablera kontakt med främmande stater i den utsträckning som skulle vara nödvändig för kunna tillämpa reglerna i 4 kap. lag fullt ut skulle sannolikt kräva mycket stora resurser. Enligt uppgift från görs inte heller några förfrågningar enligt 4 kap. 2 § lag. Denna regel får alltså anses vara obsolet. Däremot måste regleringen i 4 kap. 3 § lag ändras. Detta lagrum tar nämligen sikte på tillfälliga lösningar av förmynder- skapet, vilket blir aktuellt när ett ensamkommande barn anländer till . Enligt nuvarande utformning skiljer 4 kap. 3 § på å ena sidan de fall där förmynderskap inte skall anordnas enligt svensk rätt eller det är oklart om så skall ske och å andra sidan de fall då förmynderskap är anordnat i en främmande stat. Uppdelningen är logisk utifrån nationalitetsprincipen betraktad, men skapar problem i en alltmer internationaliserad värld där hemvistprincipen är den lagvalsprincip som går att använda i praktiken. Den föreslagna lagstiftningen om god man för ensamkommande barn m.fl. bygger på hemvistprincipen och med hänsyn härtill måste regleringen i 4 kap. 3 § anpassas så att det är möjligt att förordna god man för alla ensamkommande barn. Den föreslagna lösningen innebär att ett nytt tredje stycke i 4 kap. 3 § lag skapas och att det i detta stycke görs undantag för ensamkommande barn och barn som blir ensamma sedan de kommit hit. I sådana situationer skall lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. tillämpas i stället för vad som före- skrivs i första och andra styckena. Det innebär att god man förordnas att i förmyndarens och vårdnadshavarens ställe sköta den underåriges angelägenheter. Enligt 9 § första stycket lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. är det möjligt att utse en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare för det ensamma barnet sedan det har fått internationellt privaträttsligt hemvist i . Det rör sig härvid om barn vars föräldrar har avlidit eller är varaktigt förhindrade att sköta vårdnaden om sitt barn. För att den särskilt förordnade vårdnadshavaren i dessa fall skall kunna utföra även förmyndarens uppgifter föreskrivs i det nya tredje stycket att sedan en särskilt förordnad vårdnadshavare har utsetts efter anmälan enligt 9 § lagen om god man för ensamkommande barn m.fl., förmynderskapet skall bedömas enligt svensk rätt som ju föreskriver att vårdnadshavaren enligt huvudregeln också är för- myndare för den underårige. Därmed undviker man att nationalitets- principen hindrar den särskilt förordnade vårdnadshavaren från att utöva förmynderskapet för barnet när godmanskapet enligt lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. upphör. Med stöd av 9 § andra stycket i lagen om god man för ensamkommande barn m.fl. kan även utländska och statslösa barn som blir ensamma efter det att de har fått hemvist i förses med en särskilt för- ordnad vårdnadshavare. Det rör sig även här om barn vars föräldrar efter ankomsten till avlider eller blir varaktigt förhindrade att handha vårdnaden om barnet.