sou · GRB328 · 2004-01-01 00:00:00 — En annan tendens, som iakttagits, är att allt fler elever tas emot i särskolan. Ansökan om särskola aktualiseras för många elever när betygen 8 närmar sig och det teoretiska ämnesinnehållet blir för svårt. Den omfattande neddragningen av de elevsociala resurserna i har således fått den otill- fredsställande följden att flera elever, som sannolikt haft förutsätt- ningar att nå målen för , om de fått stöd och hjälp i rimlig omfattning, i stället har hänvisats till särskolan I fallstudier som genomförde som en del av sin ut- värdering, konstateras att även elever som inte är utvecklingsstörda enligt gällande bedömningspraxis återfinns i särskolan. Dock gäller att elevkretsen är vid och att eleverna därmed har mycket olika för- utsättningar. Elevökningen i särskolan hänger således samman med en rad olika faktorer, varav kommunaliseringen och dess konsekvenser kanske är den viktigaste. Men också bristen på kompetens och andra resurser i har fått till följd att ungdomar, som borde ha gått i i stället hänvisats till särskola, på grund av att det elevsociala stödet till eleverna dragits ned till en nivå som inte är godtagbar. Den stora elevtillströmningen till särskolan framstår enligt utredningens bedömning som anmärkningsvärd. Utredningen anser att särskolan inte bör vara ett alternativ för ele- ver som med erforderligt stöd kan antas ha förutsättningar att nå mål. Verksamheten bör främst inriktas på de i för- fattning definierade målgrupperna, och andra barn måste därför få det stöd som de har rätt till inom . De attitydundersökningar som gjort visar dock att föräldrar till särskolans elever är mer nöjda med sina barns skolgång än föräldrar till elever. 6.4Gymnasiesärskolan – Vilka regler gäller för den? Utbildningen i särskolan syftar till att ge utvecklingsstörda barn och ungdomar en till varje individs förutsättningar anpassad ut- bildning, som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i och gymnasieskolan. Vad som sägs i skollagen om ut- vecklingsstörda gäller även dem som har fått ett betydande och be- stående begåvningsmässigt funktionshinder på grund av hjärn- skada, som orsakats av yttre våld eller kroppslig sjukdom, samt personer med autism eller autismliknande tillstånd. Den obligatoriska särskolan skall ha tio årskurser, vilket innebär att den pågår längre än I 6 kap 7 § skollagen föreskrivs, att ungdomar har rätt att efter skolpliktens upphörande tas emot i gymnasiesärskolan. Som ytter- ligare förutsättningar gäller dels att styrelsen för särskolan i hem- kommunen bedömt att de på grund av utvecklingsstörning inte kan gå i gymnasieskolan, dels att utbildningen är avsedd att påbörjas fram till och med det första kalenderhalvåret det år de fyller . Här bör nämnas, att ingen kan tvingas att mot sin vilja fullgöra sin skolplikt i särskolan. En särskoleelev har således en rätt att när som helst få gå över till . Har eleven väl avgått från är hemkommunen skyldig att erbjuda denne gymna- Ungdomar med utvecklingsstörning kan således av två olika skäl gå i den vanliga gymnasieskolan, antingen att utveck- lingsstörningen inte bedömts hindra eleven från att följa utbild- ningen i gymnasieskolan eller att de har avslutat sin obligatoriska skolgång i i stället för i särskolan. För kommunens del innebär vad som sagts ovan att den är skyl- dig att erbjuda dessa ungdomar utbildning i gymna- siesärskolan. En studerande som har påbörjat utbildningen före ut- gången av första kalenderhalvåret det år han eller hon fyller har rätt att fullfölja denna. Gymnasiesärskolan bygger på den tioåriga obligatoriska särsko- lan och består av nationella, specialutformade och individuella pro- gram. Styrelsen för särskolan avgör vilket program som den en- skilde eleven skall gå på och avgör vidare om en elev inom det indi- viduella programmet skall få yrkesträning eller verksamhetsträning. Utbildningen kan anordnas av hemkommunen, av annan kom- mun inom samverkansområde eller, efter överenskommelse, av ett landsting. Utbildningen kan också bedrivas vid en fristående gym- nasiesärskola. Om styrelsen för utbildningen beslutar att en elev inte skall tas emot i särskolan därför att denne bedöms kunna gå i gymnasiesko- lan trots att eleven är utvecklingsstörd får beslutet överklagas till . 6.5Elever i gymnasiesärskolan – hur ser det ekonomiska stödet ut? Förlängt barnbidrag är ett statligt bidrag för ungdomar som är bo- satta i och ingår bland de bosättningsbaserade förmånerna. Det lämnas till elever i och elever som deltar i motsva- rande utbildning i vissa andra skolformer. Elever i gymnasiesär- skolan och i fristående skola som ger motsvarande utbildning har rätt till förlängt barnbidrag från och med kvartalet efter det han eller hon fyller till och med den månad han eller hon slutför utbildningen eller avbryter studierna. Det finns inte någon övre åldersgräns för förlängt barnbidrag. Förlängt barnbidrag lämnas med samma belopp som det allmänna barnbidraget, dvs. med under årets samtliga månader. Ungdomar som får förlängt barnbidrag kan delas in i två huvud- grupper. Den första gruppen består av dem som får bidraget auto- matiskt eftersom de fyller och går i eller motsvarande utbildning fram . Den andra gruppen är ungdomar som fyller efter första kvartalet och som går kvar i eller som går i annan skola som anges i lagen om förlängt barnbidrag. Exempel på situationer när utbetalning av detta bidrag kan bli aktuellt kan vara försenad skol- start, förlängd skolgång eller att barnet deltar i undervisning inom särskolan eller vissa specialskolor. Sammantaget fick cirka 37 300 barn förlängt barnbidrag . Majoriteten av dessa, , tillhör grup- pen som automatiskt får förlängt barnbidrag. Sammanlagt 10 600 barn och unga vuxna i åldrarna som har fått förlängt barnbidrag av annan orsak. Den stora majoriteten av dessa barn och ungdomar är födda vilket tyder på att majoriteten av dessa ungdomar börjat skolan sent och/eller har förlängd skolgång. Hur det förlängda barnbidraget fördelar sig på olika åldrar framgår av nedanstående diagram. 1 270 1 140 Att huvuddelen av dem som får förlängt barnbidrag är 17-åringar beror på att denna grupp förutom de ungdomar som går i särskolan även omfattar ungdomar som på grund av försenad skolstart eller förlängd skolgång fortfarande går kvar i . Antalet ung- domar i åldern 18–, som får förlängt barnbidrag på grund av utbildning i gymnasiesärskolan uppgår således till cirka 5 500. Enligt 7 kap 1 § lagen om allmän försäkring gäller att en försäkrad, vars arbetsförmåga är nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom eller annan nedsättning, kan få aktivitetsersättning om nedsättningen av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan antas bestå under . Aktivitetsersättning kan tidigast ut- ges det år då den försäkrade fyller och längst till och med månaden före den månad då han eller hon fyller . Av 7 § samma kap. framgår att den som inte avslutat utbildning på grundskolenivå eller gymnasial nivå vid ingången av juli månad det år han eller hon fyller har rätt till hel aktivitets- ersättning skolgången varar. Aktivitetsersättning lämnas endast för studier på högst gymna- sienivå och inte för högskolestudier. Garantinivån för hel aktivi- tetsersättning är lika med 2,10 gånger prisbasbeloppet till och med månaden före den månad den försäkrade fyller . Där- efter höjs ersättningen med 0,05 gånger prisbasbeloppet för att uppgå till 2,35 gånger prisbasbeloppet månaden innan den försäkrade fyller . Vårdbidrag enligt lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag kan , betalas ut till för- älder till och med det år barnet fyller . Därefter kan den unge själv ha rätt till handikappersättning. I korthet kan sägas att föräldern har rätt till vårdbidrag om barnet på grund sjuk- dom, utvecklingsstörning eller annat funktionshinder behöver sär- skild tillsyn och vård , eller om det på grund av barnets sjukdom eller funktionshinder uppkommer mer- kostnader. Ersättningen kan avse såväl ersättning för merkostnader som ersättning för vård och tillsyn. Vårdbidrag ges för att en föräl- der i hemmet skall kunna ta hand om det funktionshindrade barnet med behov av särskild tillsyn och vård. Det finns inte något krav att en förälder skall förlora inkomst för att denne skall få rätt till vårdbidrag. Stödet kan dock möjliggöra för föräldrar att gå ned i arbetstid eller helt sluta förvärvsarbeta för att vårda barn. Ett helt vårdbidrag uppgår till av pris- basbeloppet . Vårdbidrag är en skattepliktig inkomst och ger Vårdbidrag som utges med beaktande av enbart mer- kostnader får bestämmas till antingen eller av basbeloppet. Fastställda merkostnadsersättningar är skattefria och de är inte heller pensionsgrundande. Antalet vårdbidrag har nästan fördubblats . utbetalades drygt 16 000 vårdbidrag, var motsvarande antal 30 000. Det betalas ut betyd- ligt fler vårdbidrag för pojkar än för flickor. Totalt sett är det vanli- gast med vårdbidrag i åldrarna . En mindre del av ök- ningen kan förklaras av att antalet barn i denna åldersgrupp ökat i befolkningen. En större del av förskjutningen från yngre barn till äldre torde kunna förklaras med att i regel använder sig av en annan pedagogik än förskolan. Barnens problem märks tydligare när det krävs större självbehärskning, egen planering och koncentration. 6.5.4Rättigheter enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) Eftersom studerande i gymnasiesärskolan inte omfattas av studie- hjälpen har de varken rätt till inackorderingstillägg eller extra tillägg. Deras rätt till ekonomiskt stöd för boende till följd av skol- gång i annan kommun regleras i LSS. Där anges som en av insat- serna för särskilt stöd och service boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet. Eftersom den som går i gymnasiesär- skolan inte omfattas av studiehjälpen måste således frågan om hans eller hennes rätt till ekonomiskt stöd för boende utanför föräldra- hemmet prövas enligt föreskrifterna i LSS. Enligt 6 kap 6 a § skollagen har en kommun rätt att efter önske- mål av vårdnadshavare ta emot en elev från annan kommun i sin särskola och har då rätt till ersättning från hans eller henens hem- kommun för utbildningen. Skollagen innehåller emellertid inte några föreskrifter om vad som skall gälla i fråga om rätten till eko- nomiskt stöd till inackordering i sådana fall. Till belysning av denna komplikation kan följande rättsfall anföras. M, som var bosatt i en kommun i , sökte och antogs till att påbörja idrottsgymnasiet på en skola i annat län. På grund av sitt funktionshinder kunde han inte bo ensam utan stöd utan behövde hjälp med bl.a. tillsyn, hygien och måltider. hävdade att skolan, där han antogs hade utvecklat en specialpeda- gogik för att med idrott som medel utveckla självkänslan, percep- tion, stresshantering m.m. M åberopade 6 kap 6 a § skollagen till stöd för sitt yrkande om ersättning för inackorderingen. Kommunen bestred att M skulle ha rätt till insatser enligt LSS för ovannämnda utbildning. Till stöd för sin talan åberopade kom- munen att det nationella program, som han antagits till också fanns i och att det därigenom fanns möjlighet att med anknytning till skolverksamheten tillgodose hans idrottsin- tresse. Länsrätten biföll M: s talan. Kommunen överklagade till Kam- marrätten i , som biföll kommunens överklagande ge- nom dom . Kammarrätten konstaterade att det i målet var ostridigt att M tillhörde den personkrets som omfatta- des av LSS. Kammarrätten konstaterade att vad som upplysts om tillgången till motsvarande utbildning i gav vid handen att behovet av undervisning kombinerad med idrott kunde tillgodoses i eller i anslutning till hemkommunen. Enligt kammar- rättens bedömning var de omständigheter som framkommit i målet inte tillräckliga för att ett behov av den sökta insatsen skulle anses föreligga i den mening som avsågs i LSS. M överklagade domen till regeringsrätten som meddelade pröv- ningstillstånd . Målet har ännu inte avgjorts. Ovan anförda avgörande visar att det finns en konflikt mellan skollagens regler om föräldrars och elevers rätt till det fria skolvalet i gymnasiesärskolan och rätten till stöd enligt LSS. Denna konflikt- situation kan eventuellt lösas av Regeringsrätten. Om Kammarrät- tens dom däremot skulle stå fast torde det finnas anledning för statsmakterna att närmare precisera den närmare innebörden av det fria skolvalet inom särskolan enligt skollagens regler och om denna valfrihet i så fall skall medföra några rättigheter för eleven att få ekonomiskt stöd med anledning av boende utanför föräldrahem- met. har vid överläggningar med olika intres- senter uppmärksammats på problem med det så kallade CSN-kor- tet. Innebörden är att elever som omfattas av studiehjälpen får ett s.k. som berättigar innehavaren att resa till rabatterat pris på olika färdmedel såsom tåg och flyg. Eleverna i gymnasiesär- skolan har inte fått del av detta, något som av lätt insedda skäl upplevs som en orättvisa. Utredningen har under hand fått följande information om bakgrunden till dessa förhållanden. CSN hade tidigare till uppgift att verka för att den studerande ungdomen erbjöds rabatterade resor med allmänna kommunikatio- ner. För ändamålet hade statmakterna avsatt ett visst belopp i an- slaget till CSN. I samband med budgetsaneringarna under 1990- talet avvecklades detta ansvar. Statsmakterna ansåg att det ankom på transportföretagen att avgöra om och i vilken utsträckning som dessa ansåg det motiverat att lämna rabatter till studerande ungdo- mar har uppgiften aldrig uttryckligen tagits ifrån CSN, utan i stället finns formuleringar i instruktion och regleringsbrev som överlåter åt CSN att själv definiera sitt uppdrag i denna del. CSN utfärdar numera inte dessa kort själv. För den uppgiften sva- rar numera ett privat företag enligt avtal med CSN. Företaget finansierar sin verksamhet genom sponsring, vilket innebär att det får bidrag från andra företag för att i sin verksamhet göra reklam för dessa. För särskolornas del har frågan om för ele- verna tidigare lösts genom att skolorna själva lämnat listor över sina elever till företaget. har företaget inte haft kapacitet att hantera dessa uppgifter, vilket fått till följd att elever i gymnasiesärskolorna inte fått något . finner det otillfredsställande att det inte är klart framgår av författning om CSN skall ha något ansvar inom detta område och vad detta ansvar i så fall innebär. Utredningen anser att det finns två alternativ att välja mellan; antingen markerar statsmakterna att CSN inte alls skall försöka utverka rabatter för studerande ungdomar och i konsekvens därmed precisera CSN:s instruktion, eller också bör det slås fast att CSN alltjämt har detta ansvar. Om statsmakterna väljer det sistnämnda alternativet måste CSN:s ansvar preciseras i instruktionen för myndigheten. Som en ytterligare förutsättning måste då också gälla att samtliga elever som studerar på gymnasienivå och är skall ha rätt till studeranderabatter. Utredningen konstaterar att antalet ungdomar som genomgår ut- bildning i särskolan har ökat och att ingenting tyder på att denna tendens kommer att brytas. Vidare finns indikationer på att sär- skolan allt mer närmar sig och gymnasieskolan, inte minst genom att nya grupper av ungdomar, som inte tillhör den ursprungliga målgruppen, har tillkommit. Dessa omständigheter talar för att principen om en enhetlig behandling av studerande i gymnasial utbildning även bör omfatta gymnasiesärskolan 7Studiehjälpen – beskrivning och analys I kap. 4 har utredningen beskrivit studiehjälpen med utgångspunkt i olika intressenters ansvar för ungdomarna och deras utbildning samt konstaterat att det också finns ett behov av att bibehålla ett av allmänna medel finansierat stödsystem för ung- domar i gymnasieutbildning. I detta kap. redovisar utredningen närmare stödets omfattning, hur det fördelar sig på antalet elever och stödformer samt analyserar närmare de olika inslagen i studie- hjälpen. Den i detta kap. gjorda analysen kommer att läggas till grund för de förslag som utredningen lägger fram i kap. 8. Studiehjälpen består av studiebidrag och två tillägg till detta bidrag, nämligen extra tillägg och inackorderingstillägg. Som framgår av tabellen nedan är studiebidraget den helt dominerande stödformen. Antal studerande och utbetalda belopp 2002 Utbetalda belopp, mnkr Studiebidraget står för av statens utgifter för studie- hjälp. var det av alla studiebi- dragstagare som också fick extra tillägg och som också fick inackorderingstillägg. Studiehjälpen – beskrivning och analys Antalet studerande med studiebidrag kommer att öka genom det ökade antalet ungdomar i gymnasieålder. beräknas ca 450 000 ungdomar få studiebidrag. Därmed kommer statens kostnader också att öka. Kostnaden för studie- bidrag beräknas öka till 2 , beroende på att bidraget från detta år betalas ut . Därefter beräknas kostnaden stiga upp till ca 3 . av alla ungdomar med studiebidrag studerar i gymnasieskolan. Därutöver fanns ca 25 700 studerande i fristående skolor, 6 300 i komvux, 4 500 i folkhögskola och 250 i kompletterande utbildningar. Ett mycket litet antal ungdomar får studiehjälp för studier utomlands. fick ca 1 000 personer studiebidrag, 350 inackorderingstillägg och ett tiotal extra tillägg. CSN ger också stöd för dagliga resor utomlands enligt en särskild förordning. lämnades sådant stöd endast till 33 ungdomar. Antalet studerande med studiehjälpens olika stödformer redovi- sas per kalenderår. Det betyder att däri innefattas både den årskull ungdomar som påbörjar sina gymnasiestudier på höstterminen och den årskull som avslutar utbildningen på vårterminen . Vid en jämförelse med annan statistik över antalet ungdomar i gymnasieskolan kan det vara lämpligare att göra jämförelsen per läsår. Under /01 var det 311 000 ungdomar som fick studiebidrag. Antalet elever i gymnasieskolan uppgick till sammanlagt 311 100, varav var kvinnor. Års- kursvis fördelade sig eleverna på 124 600 i årskurs 1, 96 900 i årskurs 2 och 89 600 i årskurs 3. Antalet elever i årskurs 2 var alltså närmare 30 000 lägre än i årskurs 1. Studiebidraget är den dominerande delen i studiehjälpen såväl till antalet individer som till statens kostnader för denna. Det allmänna studiebidraget tillkom efter förslag års familjebe- redning. Redan när det allmänna barnbidraget infördes hade dåvarande befolkningsutredningen föreslagit att rätten till barnbidrag borde utsträckas till om barnet fortsatte att stu- dera efter den obligatoriska skolan. ansåg vid den tid- punkten att stödet till studerande ungdomar borde lämnas i form av stipendier, varför befolkningsutredningens förslag inte Studiehjälpen – beskrivning och analys Efter förslag års studiehjälpsutredning höjdes studiebidraget och den övre åldersgränsen vid avskaffades. Utvecklingen innebar en fortsättning av föränd- ringen av studiehjälpen från ett selektivt till ett till största delen generellt stöd. Denna utveckling har fortsatt under de följande decennierna. Efter förslag av CSN avskaffades de två låne- formerna som fanns inom studiehjälpen som ansvaret för inackorderingskostnader för elever i det offentliga skolväsendet fördes över till de studerandes hemkommuner. Sammantaget inne- bar detta att det generella stödet till ungdomarna, studiebidraget, blev ett än mer dominerande inslag i studiehjälpen. Studiebidragsbeloppet har följt månadsbeloppet för det allmänna barnbidraget, men endast utbetalats under studietid, dvs. till 1992 betalades dock studie- bidraget ut . Studiebidraget uppgår numera till . behöver den enskilde eleven inte ansöka om studiebidrag utan skolorna lämnar uppgifter till CSN om vilka elever som bedriver heltidsstudier och som därmed har rätt till stu- diebidrag. Administrationen av systemet är enkel och sköts i huvudsak maskinellt. I avsnitt 7.5 diskuterar utredningen frågan om risken för indra- get studiebidrag är ett effektivt och i så fall ett lämpligt medel för att förhindra skolk och studieavbrott. 7.4Ekonomiskt stöd för inackordering Enligt 5 kap 33 § skollagen skall hemkommunen lämna ekonomiskt stöd till elever i gymnasieskolan som behöver inackordering till följd av skolgången. I bestämmelsen preciseras närmare vad stödet skall avse och att beloppet skall utgå lägst med 1/30 av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för varje hel kalen- dermånad under vilken eleven bor inackorderad. Enligt sin ordalydelse kan föreskriften uppfattas så att det är de faktiska förhållandena som avgör om en elev har rätt till inackorde- ringstillägg oavsett om hemkommunen kan erbjuda motsvarande Studiehjälpen – beskrivning och analys utbildning eller ej. Det är dock osäkert om lagstiftaren avsett detta. Någon klargörande rättspraxis finns inte att tillgå. För att få gå gymnasial utbildning i en annan kommuns gymna- sieskola, fastän hemkommunen anordnar motsvarande utbildning, fordras att eleven har särskilda skäl med hänsyn till sina personliga förhållanden att bedriva sina studier i den kommunen. I dessa fall är hemkommunen skyldig att betala interkommunal ersättning, och som en konsekvens av detta, även inackorderingstillägg. Om eleven inte kan visa några sådana skäl är det inte ovanligt att hemkommu- nen vägrar betala utbildningskostnaden. Detta får då normalt följ- den att den anordnande kommunen inte tar emot sökanden. Denna konstruktion av regelverket är sannolikt förklaringen till att det inte finns någon klargörande rättspraxis inom detta område. konstaterar, att det inte har gått att få fram tillförlitliga uppgifter om antalet elever inom det offentliga skolväsendet som behöver inackordering på grund av gymnasieut- bildning, vilka kostnader som kommunerna har för inackorde- ringen och vilka belopp som lämnas för inackordering i de fall som en kommun beslutar att ge ersättning utöver det i skollagen angivna minimibeloppet. Därför har utredningen inte på ett till- fredsställande sätt kunnat uppfylla de krav på analys som föreskrivs i direktiven. Ungdomar som studerar vid andra läroanstalter och utbildningar än dem som ingår i det offentliga skolväsendet kan få inackorderings- tillägg med stöd av 2 kap 2 § studiestödsförordningen. Under lämnades inackorderingstillägg till sammanlagt 6 300 studerande, varav 2 700 studerade vid fristående skolor och lika många vid folkhögskolor. Av bestämmelsen framgår att CSN får meddela närmare föreskrifter om vem som kan få inackorder- ingstillägg. CSN meddelar också närmare föreskrifter om inack- orderingstilläggets storlek. uppgår beloppen till lägst och högst beroende på avståndet mellan bostaden och studieorten. Studiehjälpen – beskrivning och analys I budgetunderlaget 2003–2005 konstaterar CSN att elever och föräldrar med inackorderingstillägg och extra tillägg kan sägas ha missgynnats i viss mån, eftersom studiehjälpens belopp inte är knutna till prisbasbeloppet. var det lägsta beloppet i inack- orderingstillägg det samma för statligt och kommunalt tillägg. Skillnaderna har därefter ökat; det lägsta beloppet för kommuner- nas ersättning var medan motsvarande statliga belopp var . Detta innebär inte nödvändigtvis att det kommunala inackorderingstillägget totalt sett är förmånligare. Visserligen är det lägsta beloppet högre i det kommunala systemet, men skollagen anger enbart en miniminivå, medan det statliga tilläggets storlek beror på avståndet mellan sko- lan och hemorten. Det kan inte uteslutas att det för den enskilde kan vara ekonomiskt fördelaktigare att studera vid en fristående skola som ligger långt från hemorten än vid en gymna- sieskola på samma avstånd från hemmet. 7.4.3Olika regler för överprövning av beslut i ärenden om inackorderingsstöd Överprövning av kommunens beslut om kommunalt inackorderingsstöd Såsom tidigare nämnts regleras rätten till ekonomiskt stöd för inackordering i 5 kap 33 § skollagen.