sou · GRB395 · 2004-01-01 00:00:00 — Av de funktionshindrade var syssel- satta mot av den del av befolkningen som inte har något funktionshinder. Av de sysselsatta funktionshindrade bedömde att deras arbetsförmåga är nedsatt. Andelen sysselsatta med funktionshinder var , varav män och kvinnor. och nedsatt arbetsförmåga uppgick 2002 varav män och kvinnor.33 för personer med funktions- hinder som inte har nedsatt arbetsförmåga är lika, dvs. , som för personer utan funktionshinder. Av de sysselsatta utan funktionshinder var män och kvinnor. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga SOU 2003:95 Bland personer med funktionshinder var arbetslösa 2002. För personer med nedsatt arbetsförmåga var arbetslösheten högre och uppgick till . Arbetslösheten bland funk- tionshindrade utan nedsatt arbetsförmåga var och för personer utan funktionshinder . uppgick arbetslösheten för befolkningen totalt till . Arbetslösheten bland funktionshindrade män uppgick till mot för kvinnor. Av personer med nedsatt arbetsförmåga var 5,2 av männen arbetslösa och av kvinnorna. För personer med funktionshinder men utan nedsatt arbetsförmåga var det dock fler män, , än kvinnor, , som var arbetslösa. Det är fler arbetslösa män även bland personer utan funktionshinder, mot bland kvinnorna och bland befolkningen totalt var av männen arbetslösa av kvinnorna. Av de sysselsatta med funktionshinder arbetade heltid för de funktionshindrade som har nedsatt arbetsförmåga. Det kan jämföras med att av de syssel- satta som inte har något funktionshinder arbetade heltid.34 hade i genomsnitt av de personer som var anställda med lönebidrag en tjänstgöringsgrad , medan hade en tjänstgöringsgrad på 51–. Av tabell 3.2.1 framgår tjänstgöringsgraden för anställda med lönebidrag fördelad på åldersgrupper och kön. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Tabell 3.2.1 Tjänstgöringsgrad för anställda med lönebidrag, andel per åldersgrupp och kön, andelar i procent, 2002 Källa: AMS, 2003. * Avser genomsnitt för jan. av antalet vid mitten av månaden . Som framgår av tabellen ovan hade män som var anställda med lönebidrag en tjänstgöringsgrad på 51–i betydligt större utsträckning än kvinnor. Tre fjärdedelar av alla anställda med lönebidrag 2002 hade en tjänstgöringsgrad på . Vid en jämförelse med önskemålen om arbetstid bland de per- soner som var registrerade som sökande med arbetshandikapp framgår att av männen och av kvinnorna, eller totalt av de sökande, ville arbeta deltid. Drygt hälften ville arbeta heltid och sökte arbete på både heltid och halvtid. Tabell 3.2.2 Önskemål om arbetstid – sökande med arbets- handikapp åldersgrupper och kön i procent, 2002 Källa: AMS, 2003. * Avser genomsnitt för jan. av antalet vid månadens slut . Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Personer med funktionshinder var 2002 tillsvidareanställda i lika stor utsträckning som befolkningen totalt. Andelen personer utan funktionshinder som var tillsvidareanställda uppgick till . Funktionshindrade med fast anställning uppgick till och funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga till , varav män och kvinnor. Av de funktionshindrade utan nedsatt arbetsförmåga var fast anställda. Den största andelen tillsvidareanställda fanns därmed i gruppen funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga.35 Andelen tillsvidareanställda med lönebidrag var dock genom- snittligt lägre 2002. Totalt sett hade anställda med löne- bidrag fast anställning. Något större andel män än kvinnor, se tabell 3.2.3. Tabell 3.2.3 Anställda med lönebidrag – andel i procent i olika anställningsformer, 2002 , längre än 6 mån , högst 6 mån Källa: AMS, 2003. Vid en jämförelse av anställningsformer hos olika arbetsgivar- kategorier framkommer att störst andel tillsvidareanställda med lönebidrag 2002 fanns hos försäkringskassorna, landstingen, de statliga myndigheterna och hos allmännyttan. Den minsta andelen fast anställda fanns hos kommunerna. Se tabell 3.2.4. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Tabell 3.2.4 Anställda med lönebidrag – anställningsformer – andelar i procent per arbetsgivarkategori, 2002 , längre än 6 mån. , högst 6 mån. Källa: AMS, 2003. Tre fjärdedelar av alla anställda med lönebidrag hos enskilda företag hade fast anställning 2002. var, enligt AMS, utbildningsnivån bland de nyanställda med lönebidrag låg jämfört med utbildningsnivån bland samtliga arbetslösa. Som exempel kan nämnas att av kvinnorna och av männen hade utbildning på eftergymnasial nivå. Utbild- ningsnivån bland de nyanställda med lönebidrag var jämförbar med utbildningsnivån hos samtliga arbetslösa arbetshandikappade (AMS:s definition) . Tabell 3.2.5 Kvarstående sökande med arbetshandikapp, andelar i procent, fördelade efter utbildningskod, 2002 Källa: AMS, 2003. Avser kvarstående sökande med arbetshandikapp, vid månadens slut, genomsnitt . Kodning enligt UTBSUN2. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Som framgår av tabell 3.2.5 hade av de kvarstående sökande med arbetshandikapp förgymnasial utbildning, hade gymnasial utbildning och hade efter- gymnasial utbildning. Med kvarstående sökande menas alla per- soner som finns registrerade som sökande med arbetshandikapp hos arbetsförmedlingen. Skillnaderna mellan mäns och kvinnors utbildningsnivå samt mellan olika åldersgrupper framgår av tabell 3.2.6. Tabell 3.2.6 Kvarstående sökande med arbetshandikapp, andelar i procent fördelade efter utbildningskod, 2002 Källa: AMS, 2003. Avser kvarstående sökande med arbetshandikapp, vid månadens slut, genom- snitt . Kodning enligt UTBSUN2. Utbildningsnivån för befolkningen i sin helhet 25–64 framgår av tabell 3.2.7. Tabell 3.2.7 Befolkning 25–efter utbildningsnivå i procent samt kön befolkningen 25 – 64 år Källa: SCB, Statistisk årsbok för , 2003. * inkl. okänd nivå. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Bland funktionshindren är det rörelsehinder, astma och allergi samt annan överkänslighet som dominerar. Bland männen är hörsel- skador, diabetes, hjärt- och kärlsjukdomar samt dyslexi vanligast. Däremot är rörelsehinder vanligare bland kvinnor. Bland de som har nedsatt arbetsförmåga är rörelsehinder van- ligast och mer än var åttonde person har astma eller allergi.36 Bland de kvarstående sökande med arbetshandikapp vid arbets- marknadsverket 2002 dominerade antalet personer och ungefär lika många kvinnor som män med handikappkoden övriga rörelse- hinder. Tabell 3.2.8 Kvarstående sökande med arbetshandikapp, genom- snitt 2002 fördelade efter handikappkod 11 hjärt-, kärl- och/eller lungsjukdomar 20 hörselskada/dövhet 41 rörelsehinder som kräver hjälpmedel 51 övriga somatiskt rel. 91 astma/allergi/överkänslighet 92 dyslexi/spec. Källa: AMS, 2003. Däremot är det stor skillnad mellan könen beträffande andra typer av arbetshandikapp som t.ex. socialmedicinska, intellektuella och hjärt-, kärl- och lungsjukdomar. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Anställda med lönebidrag och OSA Det genomsnittliga antalet anställda med lönebidrag och OSA 2002 framgår av tabell 3.2.9. Tabell 3.2.9 Genomsnittligt antal anställda med löne- bidrag och OSA, 2002 antal anställda med lönebidrag antal anställda med OSA Källa: AMS, 2003. Det är flest män anställda både med lönebidrag och OSA. Antalet anställda med lönebidrag fördelade på arbets- givarkategorier framgår av tabell 3.2.10. Tabell 3.2.10 Genomsnittligt antal anställda med löne- bidrag, 2002, fördelade på arbetsgivarkategorier Som framgår av tabellen är det flest anställda med lönebidrag hos enskilda företag. Den näst största arbetsgivarkategorin är allmän- nyttiga organisationer. Inom kultursektorn finns också många per- soner anställda med lönebidrag. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Enligt den undersökning som och Statis- tiska centralbyrån genomförde är andelen funktionshindrade personer totalt liksom andelen funk- tionshindrade personer med nedsatt arbetsförmåga störst i och minst i . Skillnaderna är signifikanta. Tabell 3.2.11 Andel personer med och utan funktionshinder samt med och utan nedsatt arbetsförmåga fördelade efter bostadsregion, andelar i procent, 2002 Källa: AMS och SCB, 2003. I är andelen kvinnor med nedsatt arbetsförmåga större än andelen män. I de övriga regionerna finns ingen säker- ställd skillnad mellan kvinnor och män.37 Kvarstående sökande med arbetshandikapp var 57 087 personer anställda med löne- bidrag.38 Av dessa var 35 058 män och 22 029 kvinnor. Samma månad var 6 051 personer anställda i offentligt skyddat arbete, OSA, varav 4 651 män och 1 400 kvinnor. Vid var 23 084 personer anställda. Antalet arbetslösa personer med arbetshandikapp uppgick till 20 698 personer. 38AMS arbetsmarknadsdata, , hela riket. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga 3.3Uppgifter, mål och resultat Utredaren ska pröva om nuvarande arbetsmarknadspolitiska program är effektiva på dagens arbetsmarknad så att personer med nedsatt arbetsförmåga därigenom får det stöd som gör det möjligt för dem att försörja sig med eget arbete. Utredaren ska vid behov föreslå förändringar. Utredaren ska pröva om målen för det flexibla lönebidraget uppfylls. Utredaren ska föreslå åtgärder som kan innebära att fler an- ställda med lönebidrag får möjlighet att övergå till osubventio- nerad anställning. Uppgifter, mål och resultat Målen för Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga fastställs genom och regeringens styrning av arbetsmarknadspolitiken i den årliga budgetprocessen. Vid införandet av det flexibla lönebidragssystemet 1991 anförde regeringen att Ett system med flexibla lönebidrag bör kunna innebära att fler lönebidragsanställda får möjlighet att övergå till ickesubventionerade arbeten, bl.a. genom att fler placeringar kan ske hos arbetsgivare, som kan ta ett kostnadsansvar och betala lönen för den som har rehabili- terats och kan hävda sig utan bidraget.39 Det föredragande statsrådet underströk att: ett flexibelt bidrag inte får tillämpas så att flexibiliteten innebär en höjning av det genomsnittliga bidraget. Tvärtom är avsikten att skapa utrymme för att antalet sysselsatta med lönebidrag ska kunna öka.40 1990/91:100: bil. 12. bet. 1990/91:AU12. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Statsmakternas styrning av arbetsmarknadspolitiken Arbetsmarknadspolitikens roll, uppgifter, inriktning och över- gripande mål avgörs ytterst av och regeringen. Stats- makterna styr arbetsmarknadspolitiken bl.a. genom olika författ- ningar, genom den ekonomiska styrningen och genom att be- stämma de organisatoriska ramarna för genomförandet. har genom de arbetsmarknadspolitiska programmen övergripande reglerat arbetsmarknadspolitiken i landet. I lagen om arbetsmarknadspolitiska program anges att programmen syftar till att stärka den enskildes möjligheter att få eller behålla ett arbete. Programmen handhas av om inte något annat bestäms.41 genomför därmed mer- parten av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten inklusive arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbets- förmåga. organisation, ledning och uppgifter fram- går av verkets instruktion.42 Närmare om uppgifter framgår av förordningen om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. () är en organisation i flera nivåer som består av () och en länsarbets- nämnd i varje län. I länsarbetsnämnderna ingår den offentliga arbetsförmedlingen (Af). fanns drygt 9 000 årsarbetskrafter i Arbetsmarknads- verket. är central förvaltningsmyndighet för all- männa arbetsmarknadsfrågor. är också chefsmyndighet för länsarbetsnämnderna. Som chefsmyndighet är , inför regeringen, ytterst ansvarig för hela verkets verksamhet. 41Lagen (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program. 42Förordningen (2001:623) med instruktion för . Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga I uppgifter ingår särskilt att leda, samordna och utveckla den arbetsmarknadspolitiska verksamheten inom landet och se till att den bedrivs effektivt. Vidare ska sätta upp mål och riktlinjer för verksam- heten vid respektive länsarbetsnämnd och fördela de ekonomiska och andra resurser som har till sitt för- fogande. ska följa upp och utvärdera resultatet av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten och med- dela de internadministrativa föreskrifter och andra beslut som be- hövs för att uppnå samordning, rationaliseringar och enhetlighet inom . Enligt en författningsändring som trädde i kraft , ska samverka med Riksförsäkrings- verket, och i syfte att uppnå en effektivare användning av de tillgängliga resurserna.43 leds av en styrelse med fullt ansvar. Styrelsen består av högst elva ledamöter. Bland ledamöterna ska det finnas personer med särskild insikt i förhållandena på arbets- marknaden. Generaldirektören, som under styrelsen är chef för , ansvarar för och leder den löpande verk- samheten enligt styrelsens direktiv och riktlinjer.44 I finns 21 länsarbetsnämnder (). är länsmyndighet för allmänna arbetsmark- nadsfrågor. Den har till särskild uppgift att bl.a. leda, samordna och utveckla den arbetsmarknadspolitiska verksamheten i länet och se till att den bedrivs effektivt. I länsarbetsnämnden ingår den offent- liga arbetsförmedlingen. Totalt finns det 418 arbetsförmedlingar (2003). kan bestämma att det vid vissa länsarbetsnämnder bl.a. ska finnas särskilda resurser för arbetslivs- inriktad rehabilitering. leds av länsarbetsdirektören som är chef för myndigheten. Länsarbetsdirektören rapporterar till Arbetsmark- nadsstyrelsens generaldirektör. Vid länsarbetsnämnden finns en styrelse. Styrelsens ordförande är landshövdingen och består 432 b § förordningen (2002:754) om ändring i förordningen (2000:628) om den arbetsmark- nadspolitiska verksamheten. 44Förordningen (2001:623) med instruktion för .. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga därutöver av länsarbetsdirektören och högst nio andra ledamöter. Bland ledamöterna ska det finnas personer som har särskild insikt i förhållandena på arbetsmarknaden.45 är ett samarbetsorgan på nivå. Nämnden ska bl.a. medverka till att målen för den nationella arbetsmarknadspolitiken uppnås och skapa samsyn mellan olika aktörer för att främja att varje individs arbetsförmåga tas tillvara. ska mobilisera det lokala arbetsmark- nadsutbudet.46 Delegation för arbetslivsinriktad rehabilitering Enligt instruktion ska det finnas en dele- gation för arbetslivsinriktad rehabilitering (DAR) dels hos Arbets- marknadsstyrelsen, dels regionalt hos varje länsarbetsnämnd.47 Delegationen är rådgivande och ska särskilt följa och stödja ut- vecklingen av anställningsfrämjande insatser för personer med funktionshinder. Vidare ska delegationen verka för en samordning av statliga, kommunala och andra insatser som görs för att ta till- vara arbetsförmågan hos personer med funktionshinder.48 Centrala DAR ska dessutom sprida information om personer med funktionshinder och deras levnadsförhållanden. och länsarbetsnämnden får överlämna åt delegationen att besluta i frågor inom delegationens verksam- hetsområde. Delegationen består av en ordförande och det antal ledamöter som eller länsarbetsnämnden bestämmer. I den regionala DAR ska det finnas företrädare för arbets- marknadens parter och handikapporganisationer. 48För regionala DAR inom länet. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Grunden för arbetslivs- och arbetsmarknadspolitiken Arbets- och kompetenslinjen är, enligt regeringen, grunden för den svenska arbetslivs- och arbetsmarknadspolitiken. Med arbets- och kompetenslinjen menas att aktiva insatser för att få arbetslösa i arbete prioriteras framför passivt understöd. Det innebär att an- ställning normalt går före åtgärd.49 Arbetsmarknadspolitikens uppgifter är: öka de arbetslösas kunskaper, och stödja dem som har svårast att få ett arbete. Enligt regeringen är arbetsmarknadspolitikens första och viktigaste uppgift att förmedla arbete till arbetslösa och arbetskraft till arbetsgivarna. Det handlar om förmågan att sammanföra – matcha – arbetslösa individer med lediga jobb. Arbetsmarknadspolitikens andra uppgift är att underlätta an- passningen på arbetsmarknaden genom att öka de arbetslösas kompetens. Den tredje uppgiften är att stödja individer som har svårast att få ett arbete. Bland dessa finns bl.a. personer med någon form av funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Regeringen anför om den tredje uppgiften att: Arbetsmarknadspolitiken kan och bör underlätta för alla mänskliga resurser att utnyttjas till fullo. För samhället är varje krona som produceras ett bidrag till samhällets gemensamma försörjning. Allas insatser behövs Att tillvarata alla individers vilja till egen försörjning genom arbete är således nödvändigt om det ska vara möjligt att åstadkomma en långsiktigt hög tillväxt.50 1999/2000:98, bet. 1999/2000:AU7, rskr. 1999/2000:230. 1999/2000:98, bet. 1999/2000:AU7, rskr. 1999/2000:230. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Närmare om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten Som redan nämnts anger regeringen upp- gifter närmare i förordningen om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Av förordningen framgår den arbetsmarknads- politiska verksamhetens huvuduppgifter, utformning, former, handlingsplaner m.m.51 Den arbetsmarknadspolitiska verksamhetens huvuduppgifter är att: effektivt sammanföra den som söker arbete med den som söker arbetskraft, främja sysselsättning och kompetensutveckling för arbetslösa personer på en effektiv och flexibel arbetsmarknad, underlätta för personer med svag ställning på arbetsmarknaden att få arbete och förhindra utslagning från arbetsmarknaden, motverka långa tider utan reguljärt arbete, och motverka en könsuppdelad arbetsmarknad och på andra sätt bidra till ökad jämställdhet mellan kvinnor och män samt till ökad mångfald i arbetslivet. Den arbetsmarknadspolitiska verksamheten ska utformas så att: den stärker den enskildes möjligheter att få eller behålla ett reguljärt arbete som så nära som möjligt ansluter till hans eller hennes förutsättningar och önskemål, den inte snedvrider konkurrensförutsättningarna för annan verksamhet, risken för att reguljära arbetstillfällen trängs undan blir så liten som möjligt, den anpassas till skilda förutsättningar och behov i olika delar av landet, den är förenligt med målen för ett ekologiskt hållbart . 51 Förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga Den arbetsmarknadspolitiska verksamheten bedrivs i form av: vissa anställningsfrämjande åtgärder, m.m. I samråd med den person som söker arbete ska länsarbetsnämnden upprätta en individuell handlingsplan. Handlingsplanen ska upp- rättas senast från det att den enskilde anmäler sig som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen. Av handlingsplanen ska den arbetssökandes skyldigheter och planerade aktiviteter framgå. utfärdar föreskrifter om handlingsplanernas närmare innehåll och hur de ska följas upp. Arbetet med förenklingar av det arbetsmarknadspolitiska regel- verket har varit ett återkommande inslag i utvecklingen av de arbetsmarknadspolitiska insatserna . Ambitionen har varit att regelverket ska minskas, förenklas och inriktas på arbetsmarknadspolitikens huvuduppgifter. Inrättandet av de arbetsmarknadspolitiska programmen var ett led i detta arbete. Författningsbestämmelser om de arbetsmarknadspolitiska programmen finns i bl.a. lagen52 och i förordningen53 om arbetsmarknadspolitiska program samt i förordningen om anställ- ningsstöd.54 52Lagen (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program. 53Förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program. 54Förordningen (1997:1275) om anställningsstöd. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga I förslaget till de arbetsmarknadspolitiska programmen anförde regeringen att: arbetsmarknadspolitiken i högre grad ska styras genom att riksdag och regering utformar ett tydligt och överblickbart regelverk (lagar och förordningar), anger prioriteringar, ställer upp tydliga och upp- följningsbara mål och anvisar medel. Reglerna för de arbetsmarknads- politiska åtgärderna, som föreslås benämnas arbetsmarknadspolitiska program, bör utformas så att de bidrar till att uppfylla de nationella målen för arbetsmarknadspolitiken. De ska anpassas till den enskildes behov och de lokala förutsättningarna och möjliggöra samverkan med andra aktörer som arbetsgivare, arbetsmarknadens parter, försäkrings- kassan, kommuner samt utbildningsväsendet.55 Enligt regeringen ska insatserna inom de olika programmen kunna kombineras för att den önskvärda effekten – att deltagare i programmen snabbare kommer i arbete – ska kunna åstad- kommas.56 Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbets- förmåga I förordningen om särskilda insatser för personer med arbets- handikapp57 är de närmare bestämmelserna om arbetsmarknads- politiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga samlade. Programmen omfattar stöd och andra insatser som syftar till att kompensera den nedsättning i arbetsförmågan som kan finnas hos personer med funktionshinder och att stärka dessa personers möj- ligheter att få eller behålla ett arbete. En person med arbetshandi- kapp är, enligt förordningen, den som på grund av funktionshinder har nedsatt arbetsförmåga och som därför har eller kan förväntas få svårigheter att få eller behålla ett arbete. Insatserna ska vara arbetsmarknadspolitiskt motiverade och får göras bara när de framstår som lämpliga både för den enskilde och ur ett övergripande arbetsmarknadspolitiskt perspektiv. I förordningen anges bl.a. om lönebidrag att länsarbetsnämnden ska verka för att en anställd med lönebidrag övergår till en anställ- ning utan lönebidrag. För att underlätta en sådan övergång ska en 1999/2000:1, utgiftsområde 13. 1999/2000:1, utgiftsområde 13 och prop. 1999/2000:98. 57Förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med arbetshandikapp. Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga individuell handlingsplan upprättas när den enskilde anvisas an- ställningen. Även för den som har skyddat arbete ska länsarbetsnämnden regelbundet pröva om individen kan övergå till en annan anställ- ning.58 De arbetsmarknadspolitiska insatserna ska, enligt regeringen, präglas av respekt för individen, rättstrygghet och en tydlig arbets- och kompetenslinje.59 Enligt regeringen är arbetsmarknadspolitiken en viktig del av den ekonomiska politiken. Ekonomisk politik delas upp i stabili- serings-, allokerings- och fördelningspolitik.60 Inom arbetsmark- nadspolitiken finns en rad insatser och program som bidrar till målsättningen om en god ekonomisk tillväxt, full sysselsättning och minskad arbetslöshet i alla delar av landet. Arbetsmarknadspolitiken ska tillsammans med övriga politikom- råden bidra till att målet för den ekonomiska politiken uppnås. Målet för den ekonomiska politiken är full sysselsättning och ökat välstånd genom en god och uthållig ekonomisk tillväxt. Regeringens övergripande mål för arbetsmarknads- och arbets- livspolitiken är att andelen reguljärt sysselsatta i befolkningen i åldern 20–ska öka till – därefter är målet full sysselsättning.61 2001/02:1, utgiftsområde 13. 60Stabiliseringspolitik innebär att över tiden utjämna utnyttjandet av ekonomiska resurser. Allokeringspolitik innebär att ekonomins resurser fördelas dit de bäst bidrar till ekonomisk tillväxt. Fördelningspolitikens uppgift är att fördela de resurser som skapas mellan kvinnor och män samt regioner. Den ska också se till att alla får vara med och bidra till sin försörj- ning. Arbetsmarknadspolitiken innehåller alla dessa delar. 1999/2000:98. 61Regeringen fastslog 1996 det s.k. arbetslöshetsmålet. Det innebar att den öppna arbets- lösheten i landet skulle halveras .