sou · GRB3121d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att göra en översyn av de statliga insatserna för internationell kulturverksamhet. Enligt direktiven (se bil.1) skulle utredaren redovisa sitt arbete . Som särskild utredare förordnades från landshövdingen i . Som experter i utredningsarbetet förordnades från : författaren , ordförande i landsarkivarien vid i ; kanslirådet vid ; avdelningsdirektören vid ; departementssekretera- ren vid ; internationella sekreteraren vid ; press- chefen vid ; enhetschefen vid ; verkställande direktören vid ; enhetschefen vid Hans Lepp; departementsrådet vid (UD-EIM) och avdelningschefen vid Per . förordnades vidare överintendenten vid Statens museer för världskultur ; direktören vid Rikskonserter och konsulenten för mångkultur vid Länsmusiken i . Som utredningens huvudsekreterare förordnades från kanslirådet vid Hans Enflo. Som biträdande huvudsekreterare förordnades från kanslirådet vid . I utredningens sekretariat har kanslisekreteraren vid tjänstgjort . Redaktionell bearbetning har gjorts av redaktören , som har stått till utredningens förfogande från . beviljades utredaren förlängd tid till . Utredningen (Ku 2002:3) överlämnar härmed sitt betänkande Internationella kulturutredningen (SOU 2003:121). Utred- ningen har därmed avslutat sitt arbete. Förslag till förordning om stöd för internationell kulturverksamhet från Internationella kulturfonden; ........... Förslag till förordning om ändring i förordningen (1988:676) med instruktion för ;................ Omfattning och avgränsning av området............................... Så har Iku arbetat ..................................................................... Mål, riktlinjer och strategi ........................................... Utvecklingen i vår omvärld .......................................... Informationsteknologi och internationell rörlighet .............. i ett internationellt perspektiv........................... Östersjö- och Barentssamarbete .................................. Regioner och kommuner.............................................. Myndigheter m.m. under ................... 7.1.4 i utlandet .................. Myndigheter m.m. under .......... Internationella programkontoret (EU- Statens ljud- och bildarkiv.......................................... Myndigheter m.m. under .................. Musik, teater och dans................................................ Design, form och arkitektur ...................................... Museer och utställningar............................................ Myndigheter m.m. under ................ 10.1.2 Stiftelsen Svensk Industridesign................................ Översikt av utlandsorganisationen .............................. Press- och kulturråd............................................................... Svenskundervisningen i utlandet........................................... Andra institutioner och verksamheter.................................. Finansiering av internationellt kulturutbyte ................. Fonder, stiftelser, privat finansiering etc.............................. Svenska kultursatsningar i utlandet ............................ Andra länders internationella kultursatsningar ............. Sammanfattning av omvärldsanalysen .................................. Skäl för ökat internationellt kulturutbyte ............................ 15.2.1 Kulturlivets utveckling ............................................... 15.2.2 Nytt utrikespolitiskt läge ........................................... Vad krävs för ett framgångsrikt internationellt 15.3.1 Tydliga mål och riktlinjer ........................................... 15.3.2 Bred satsning på olika former för utbyte................... 15.3.3 Samordning och utnyttjande av de statliga Andra länders kultursatsningar ............................................. Synpunkter från kulturlivet ................................................... Förstärkt samråd mellan och 16.7.1 internationella kultur- och 16.7.2 Centre Culturel Suédois (CCS) ................................ 16.11Svenska ()................................................. 16.12Museer, arkiv, kulturmiljövård, bibliotek m.m. ................... 16.13Utrikesdepartementet (UD)................................................. 16.16Finansiering av Ikus förslag................................................... Bilaga 1 Kommittédirektiv............................................................. Bilaga 2 Mål inom enskilda politikområden ................................. Statliga och statsunderstödda aktörer för Urval av internationella avtal, , EU-direktiv och EU-resolutioner m.m................................ Urval av internationella nätverk inom kulturens Centralmuseernas internationella kulturutbyte ............. Översikt över vissa länders internationella Förkortningar, akronymer och hemsideadresser ........... Bilaga 10 Förteckning över personer/organisationer som utredningen träffat eller haft kontakt med........................... Den internationella utvecklingen har radikalt påverkat kultur- arbetets villkor och människors kulturvanor. Den snabba utveck- lingen av IT och inom medieområdet har på ett genomgripande sätt förändrat vårt samhälle och vårt sätt att kommunicera mellan och inom länder, regioner och organisationer, liksom mellan individer. Kulturutbudet har ökat dramatiskt. Nya kulturformer har vuxit fram, medan kulturarvet har gjorts mer tillgängligt. Kulturarbets- marknader har vidgats och nya nätverk har bildats. Som alltid upp- visar ungdomen nya sätt att använda kulturen och tekniken. har kulturens betydelse för samhällsutvecklingen uppmärksammats internationellt. Det är mot denna bakgrund som regeringen tillsatte den här utredningen. Utredningens huvudförslag är: en internationell kulturfond inrättas till stöd för större projekt Svenska institutets nuvarande uppgifter inom utbildnings- och forskningsområdet (undantaget svenskundervisningen i ut- landet), biståndssamarbete och bidragsfördelning samt littera- turstöd överförs till andra myndigheter och institutioner Svenska institutets (SI) kärnverksamhet blir Sverigeinformation och Sverigepresentation, ambassadservice samt service till och information om internationella kultur- och forskningsinstitut de svenska kultur- och forskningsinstituten i utlandet samt de internationella kulturinstituten i förs samman i ett ge- mensamt nätverk med namnet internationella kultur- och forskningsinstitut får ett kulturpolitiskt samordningsansvar för den internationella kulturverksamheten får i uppdrag att, efter mönster från IAS- PIS, undersöka möjligheten att utveckla utbytesverksamhet inom andra områden än bildkonst ett internationellt litteraturcentrum för översättning och främ- jande av svensk litteratur i utlandet upprättas inom kulturrådstjänsterna förses med tydliga uppdrag resurser avsätts för rörliga kulturrådstjänster en samrådsfunktion i strategiska frågor inrättas mellan Utrikes- departementet och () och gemensamt finner former för hantering av internationell filmdistribution, så att såväl SI:s service till utlandsmyndigheterna som SFI:s inter- nationella verksamhet kan tillgodoses utbytestjänstgöring mellan institutioner, departement och myn- digheter uppmuntras särskilt Förslagen är, med rationaliseringar och omfördelningar av resurser, genomförbara inom de nuvarande budgetramarna. Ofta måste olika mål för den internationella kulturverksamheten tillgodoses . Därför är det nödvändigt att följa och ut- värdera de internationella kultursatsningarna utifrån gemensamma riktlinjer. Iku föreslår följande riktlinjer för planering och utvärde- ring av internationell kulturverksamhet: Främjande av konstnärlig och kulturell kvalitet Uppbyggande av långsiktiga kulturkontakter med utlandet Främjande av mångfald och demokrati Främjande av internationellt kulturpolitiskt samarbete En uppgift för utredningen har varit att klarlägga vilka målen för internationell kulturverksamhet är. En annan har varit att analysera vilka synergier (eller motsättningar) som finns mellan olika mål som styr internationell verksamhet inom svenska kulturmyndig- heter. I uppdraget har ingått att vid behov lämna förslag på reviderade uppdrag, förändrad resursfördelning, förändrad organisation eller ändrat huvudmannaskap för berörda myndigheter, institutioner och organisationer. Målet har varit att tillgodose kulturlivets behov. Utredningens analyser bygger på fakta som har insamlats från kulturinstitutioner och myndigheter, främst på nationell nivå, samt från svenska utlandsmyndigheter. Utredningen har bl.a. arrangerat seminarier med kulturarbetare (varav ett om kulturell mångfald) och intervjuat internationellt verksamma kulturarbetare. Utred- ningen har också gjort studiebesök vid flera organisationer för internationellt kulturutbyte i andra länder, bl.a. i , och . Renodling och fokusering vid kulturmyndigheterna Svenska staten genomför - som de flesta andra stater - kulturella och kulturfrämjande insatser utomlands på olika plan, och genom olika myndigheter och institutioner. En del verksamheter är forskningsinriktade, andra är demokratifrämjande eller har biståndskaraktär, åter andra kan betecknas som marknadsföring av nationen, av nationella institutioner, av grupper eller av enskilda kulturarbetare. En del kan innehålla flera element av ovanstående. Ytterst ansvariga för dessa aktiviteter är Utrikes- departementet, , och . Ett dynamiskt kulturliv kräver att idéer och metoder fritt kan utbytas. Kulturlivets företrädare behöver visa upp verk och verk- samheter men de behöver också få impulser och idéer utifrån. Statens uppgift är att stimulera och underlätta de processerna, bl.a. genom olika stödformer. Alla kulturinstitutioner måste präglas av en internationell utblick och ha aktiva, ständigt utvecklade kontaktnät. Likaså måste ansvarsfördelningen mellan myndigheter och institutioner vara tydlig, och deras administration och bidragsgivning vara tranparent och överblickbar. Utredningen konstaterar att statens institutioner inte helt har följt med utvecklingen. De har inte sällan tungrodd administration. De har ofta låg personalrörlighet och dålig samordning. En del an- vänder IT i för liten omfattning. Deras information är ibland otill- räckligt internationaliserad (dvs. tillgänglig på andra språk än svenska). Kulturmyndigheterna har dock inte alltid erhållit tillräck- liga medel, ställt i relation till de senaste årens vidgade behov inom kulturlivet. Såväl medel som former för att fånga upp nya aktörer har varit bristfälliga. Samordning av i utlandet skulle befästa och förtydliga vårt kulturpolitiska engagemang. Majoriteten av dem är föga kända vare sig i eller i värd- landet, och flera av dem förfogar över kulturhistoriskt intressanta lokaler. Utredningen föreslår inrättandet av ett särskilt nätverk för dessa institutioner. Aktiviteter måste över huvud taget samordnas i högre grad än , för att det internationella kulturutbytet på bästa sätt ska tillgodo- göra sig dem och för att institutioner ska kunna dra ömsesidig nytta av varandra. Detta kräver förbättrad kommunikation mellan myndigheter som lyder under olika departement, liksom mellan departementen. Andra slutsatser som utredningen kommer fram till är att inter- nationell managementutbildning inom kulturområdet bör inrättas på högskolenivå, för att minska klyftan mellan kreativ och administ- rativ kompetens. Vid kulturmyndigheterna bör personalrörligheten öka, liksom åldersspridningen, och större utrymme bör ges för projektverk- samhet med visstidsanställda medarbetare. Iku anser att särskilda insatser bör göras för att höja kompe- hos UD:s personal inom kulturområdet. Också andra departement skulle tjäna på att satsa på utbildning och fortbildning inom detta område. har mycket begränsad kompe- tens i internationella frågor. Till kunskaper som rådet bör inhämta – och sprida – inom svenskt kulturliv hör information om ut- ländska nätverk och finansieringsformer. Rådet har ett stort antal fasta bidragsmottagare och bör eftersträva större rörlighet i bidragsgivningen. En samlad utvärdering och uppföljning av de medel som delas ut förefaller saknas. är den enskilt största aktören inom den statsunderstödda kulturverksamheten utomlands – den står för närmare hälften av det totala uttaget – även om dess huvudman inte har gett den något särskilt kulturuppdrag. Sida måste självklart ingå i det samarbete mellan kulturinstitutioner och den samordning av insatser som utredningen förordar. har utvecklats till ett slags myndighetshybrid, med skiftande verksamhet och en mycket komplicerad och tung- rodd anslagsstruktur. För att SI ska kunna bli det kraftfulla organ för Sverigeinformation och Sverigepresentation som det är skickat att vara fordras renodling av uppdraget och en omorganisation. En renodling av SI:s uppgifter enligt utredningens förslag skulle med- föra rationaliseringsvinster, vilka bör komma det internationella SI:s verksamheter inom utbildning och forskning samt bidragsgivning och demokrati- och biståndsinsatser bör hanteras av andra institutioner. CCS, det svenska kulturcentret i , ska förbli en kraftfull plattform för svenskt kulturliv inom ramen för SI. och har gemensamma intressen; här finns rationaliseringsvinster att hämta. En tänkbar samlokalisering skulle innebära ytterligare fördelar för bägge myn- digheterna. Även om rationaliseringar och strömlinjeformningar kan höja effektiviteten hos de stora kulturmyndigheterna så kvarstår be- hovet av en instans som kan hantera större satsningar och attrahera de nya aktörer som framträtt . Utred- ningen föreslår upprättandet av en internationell kulturfond, formellt inordnad under men med en egen styrelse. Fondens arbete måste präglas av flexibilitet. Den ska sär- skilt ta hänsyn till projekt med inriktning på långsiktig uppbyggnad av kulturkontakter. har genom den framgångsrika etableringen av utbytesprogrammet IASPIS (International Artists Studio Program in ) medverkat till att placera på den interna- bildkonstkartan. Iku föreslår att nämnden undersöker möjligheten att skapa liknande program för andra konstområden. Synpunkter från kulturarbetare som utredningen inhämtat visar att ansvarsfördelningen mellan institutioner uppfattas som otydlig. Andra åsikter är att kulturmyndigheter är dåliga på att utnyttja gemensamma resurser och för långsamma att leverera utlovat eko- nomiskt stöd. Många kulturarbetare säger sig också sakna stöd för att i önskvärd omfattning kunna utveckla kontakter med Väst- och . har internationellt framgångsrika kulturutövare inom en rad skilda områden, och svensk kultur är efterfrågad utomlands, såväl den traditionella (musik inom olika genrer, film, teater, bild- konst, dans, litteratur) som den mindre traditionsbundna (video- konst, nycirkus, design m.m.). Vår framväxande mångkultur har visat sig vara en stor tillgång. påverkas av internationella avtal, konventioner och direktiv, vilka direkt eller indirekt berör kulturområdet. Medlem- skap i EU och organisationer som , , och ger oss möjlighet att påverka internationella regelverk och att delta i internationella kultursats- ningar, men också att främja kulturell och språklig mångfald. Upprätthållande och utveckling av kulturella förbindelser kan spela en särskild roll i att förebygga konflikter och medverka till att bygga upp förtroende. kan här spela en viktig roll. Developments on the international scene have not only radically affected conditions governing the promotion and dissemination of culture, they have also altered peoples cultural habits. The rapid advance of information technology and the expansion of the media sphere has profoundly changed our society and the ways in which we communicate across countries and regions and between organi- sations and individuals. We have witnessed a dramatic rise in cultural activity at all levels. New cultural forms have emerged while our cultural heritage has grown increasingly accessible. The cultural labour market has ex- panded and new networks have taken shape. As always, young people have led the way, breaking fresh ground and discovering new ways of using culture and technology. In the past few years the importance of culture to the development of societies has been acknowledged throughout the world. It was in recognition of these developments that the Swedish Government appointed the present on International Cultural Activities in 2002. Among other measures, the committee proposes the following: The of an international cultural fund for the support of major projects. Transferral of the existing tasks and responsibilities of () in the following spheres to other authorities and institutions: a) education and research – with the exception of Swedish language instruction abroad, b) promotion of democracy and social reform, and c) grant allo- cation and funds intended for the support and promotion of literature. That the Swedish Institutes core operations comprise informa- tion about (Sverigeinformation) and presenting (Sverigepresentation), services to embassies and services to and information about the network Insti- tutes for Culture and Research (see below). That Swedish cultural and research institutions abroad and the international cultural institutes located in be merged into a single network, named for Culture and Research (internationella kultur- och forskningsinstitut). That () be made responsible for coordinating interna- tional cultural activities, as part of the Governments overall cultural policy. That () be com- missioned to assess the feasibility of developing exchange activities in areas other than the visual arts, on the IASPIS (International Artists Studio Programme in ) model. The within centre for literature for the translation of literature and the propagation of Swedish literature abroad. That holders of the office of cultural counsellor abroad be pro- vided with sets of clearly defined objectives, goals and profes- sional requirements. That resources be set aside to enable the to provide for roving cultural counsellors (in addition to the semi- permanent posts in , , , , and D.C. The of a unit responsible for consultation on strategic issues between the Ministry for Foreign Affairs and the . That the (, SFI) and collaborate on the development of procedures for handling international film distribution, with a view to ensuring that the Swedish Institutes services to Swedish missions abroad and the activities can be provided for. That special encouragement be given to exchange appointments between institutions, ministries and authorities. Provided resources are suitably rationalised and redistributed it should be feasible to implement these proposals within existing budget frameworks. As efforts must frequently be made to meet various international cultural objectives at once, it is essential that international cultural activities be followed up and evaluated on the basis of common guidelines. accordingly proposes the following guidelines for the planning and evaluation of international cultural activities: Promotion of artistic and cultural quality of long-term cultural contacts in other countries Promotion of cultural diversity and democracy Promotion of international cooperation in the sphere of cul- tural policy One of the tasks entrusted to was to clearly define and delimit the established objectives for interna- tional cultural activities. Another was to identify synergies (or conflicts) arising from the many different objectives governing the international activities of Swedish cultural authorities. was also instructed to propose task revisions, modification of existing resource distribution policies, organisa- tional reforms and the adoption of new principals by authorities, institutions and organisations with a view to meeting the needs of cultural life. The committees analyses, assessments and findings were based on facts collected from (mainly national) institutions and authori- ties responsible for cultural affairs and from Swedish missions abroad. Its activities included seminars for cultural workers – one of which addressed the issue of cultural diversity – and interviews of internationally cultural workers. also made study visits to a number of cultural exchange organisations in other countries, including , the UK and South . A leaner, more focused cultural network Like most other governments, the Swedish Government under- takes or sponsors cultural and culture-promoting projects and activities abroad. It does this at various levels, for longer or shorter periods of time and through a range of authorities and institutions. Some of these activities are research-oriented, while others are aimed at promoting democracy or are otherwise associated with development assistance. Still others can be described as national marketing – ranging from the promotion of as a whole to that of national institutions and groups to individual artists and performers. Some of these may combine several of the above elements. Ultimate responsibility for all these undertakings rests with the Ministry for Foreign Affairs, the , the and the , Employment and Communications. The free exchange of ideas and methods is essential to a dynamic cultural life. Its representatives not only need to display their work and activities, but they also need stimulus, ideas and inspiration from outside. The Governments task is to stimulate and facilitate this process through support measures of various kinds. Nowadays, all cultural institutions must cultivate an interna- tional outlook and be part of , continually developing net- works. In addition, the division of competencies between authorities and institutions must be clearly defined and their administrative and grant allocation procedures must be transparent and accessible. found that government institutions have not always kept pace with development. Administrative machinery is frequently cumbersome, operations may be poorly coordinated and staff turnaround rates are often low. Some institutions do not make sufficient use of IT. Information is sometimes not available in languages other than Swedish. On the other hand, cultural authorities have not always received sufficient funds to operate effectively in a world of increasing cultural richness and com- plexity. The shortage of funds has been compounded by the lack of fresh approaches to the task of attracting new players. Coordination of cultural and research institutions abroad would serve to consolidate and clarify our cultural policy commit- ments. Most of these institutions, many of which are housed in premises of cultural and historical interest, are known either in or the host countries. recommends that a special network be set up for these bodies. In general, activities must be more closely coordinated than at present so that those involved in international cultural exchanges can make the best possible use of them and institutions can benefit from one another. This will require better communication between authorities accountable to different ministries as well as between ministries. also concluded that international management training in the cultural sphere should be introduced as a course subject in higher education in order to narrow the gap between creative capacity and administrative skills. There should be higher staff turnaround rates and a wider age distribution in cultural authorities. In addition more scope should be given to project activities involving staff on fixed term contracts. considers that special efforts should be made to enhance the knowledge and skills of Foreign Ministry staff with respect to cultural policy and cultural affairs. Other ministries would also benefit from further education and in-service training in this sphere. is ill-equipped in terms of knowledge and information to deal competently with interna- tional issues.