sou · GRB324 · 2004-01-01 00:00:00 — En förklaring till det kan, enligt förbundet, vara att boxningssporten finns över hela världen, att den är billig att utöva samt att den genom sin intensitet och hårda träning befrämjar sammanhållning i respektive förening och blir därmed ett viktigt steg in i det svenska föreningslivet, idrotten och samhället. , som utredningen har besökt, är ett tydligt exempel på boxningens roll som en mångkulturell sport. Inom klubben fanns inte mindre än 28 nationaliteter representerade. Jag instämmer med Hellspong när han, , skriver att ett viktigt skäl till invandrarnas relativt sett större intresse för boxning kan vara att de kommer från länder där boxning har hög prestige som sport. Detta gäller naturligtvis inte bara boxning utan också brottning och flera av de kampidrotter som kommit till . () gjorde en undersökning av idrottsvanor bland ungdomar med invandrar- bakgrund. 3 000 statistiskt utvalda ungdomar 13–fick svara på sina idrotts- och motionsvanor. Ungdomarna delades in i tre kategorier; ungdomar födda utomlands, ungdomar födda i men vars båda föräldrar är födda utomlands samt ungdomar i med en förälder född utomlands. Svarsfrekvensen i studien var . I redovisningen av undersökningen gjordes iakttagelsen att kampsporterna, inklusive boxning, ofta betraktas som invandraridrotter. Man konstaterade att dessa säkert har en stor andel invandrarungdomar i sitt led, men att de totalt sett är förhållandevis små, även bland invandrarungdomarna. Kamp- idrotterna utövades sammanlagt av av de som svarade. De idrotter som hade den största andelen utövare bland de som svarade var fotboll (), innebandy () och basket (). Bland de individuella idrotterna är det emellertid endast ridning som har ungefär lika många utövare som kampidrotterna. Det kan dock konstateras att ridningen framför allt är stark bland dem som har en utländsk förälder medan judo, karate och taekwondo har ett stort antal utövare bland de vars båda Kampidrotternas roll i det svenska samhället föräldrar är födda utomlands. av de med den bakgrunden ägnar sig åt någon av dessa idrotter. Deltagande i idrottsrörelsen ger den enskilde goda möjligheter att bli en del av en större gemenskap och bli integrerad i det svenska samhället. Det gäller såväl den som aktivt utövar eller tränar en idrott som den som engagerar sig som ledare i en idrottsklubb. I idrottsrörelsens idéprogram Idrotten vill som antogs av stämma uttrycktes detta på följande sätt: Idrotten är till hela sin idé internationell. Idrottsligt utbyte mellan olika nationer och etniska grupper på alla nivåer breddar våra kontakt- ytor, den ökar vår förståelse för andra kulturer, och stärker samverkan mellan människor över nationsgränserna. Genom att idrotten är gräns- lös kan den via föreningarna bidra till att integrera nykomlingar i det svenska samhället. Människor av olika nationalitet, ras och religion kan med idrottsgemenskapen som utgångspunkt lära känna varandra, respek- tera och förstå varandras olika värderingar, vilket motverkar främlings- fientlighet och rasism. Det är som nämnts ett tydligt mönster att flera av de kampidrotter som utredningen tittat närmare på har en stor del utövare med utländsk bakgrund. När det gäller ledarsidan är bilden lite annorlunda. Antalet ledare med utländsk bakgrund står oftast inte i proportion till antalet utövare med liknande bakgrund. Undantag från detta finns, ett exempel är taekwondo där majo- riteten av instruktörer och klubbledare har utländsk bakgrund. Frivan 1999 visade att intresset för budo, judo och andra kamp- idrotter är relativt litet, jämfört med t.ex. fotboll, men lika stort som intresset för mer traditionella aktiviteter som t.ex. basket. Utövarna av kampsporter är dock betydligt färre än utövarna av basket, vilket kan bero på flera faktorer. Det faktiska utbudet av träningsmöjligheter är mindre, färre föreningar är representerade i de olika stadsdelarna och kampidrotter är heller ingen vanlig aktivitet inom skolidrotten. Frivan visar att det finns en stor potential för en ökad aktivitet inom kampidrottsområdet som inte utnyttjas. Kampidrotternas roll i det svenska samhället Socioekonomiskt har de aktiva en relativ övervikt av ungdomar från områden där många har invandrarbakgrund. Det finns dock stora skillnader mellan olika grenar och klubbar. Boxning har använts som ett medel för att stärka integrationen bland ungdomar. Ett projekt involverade och boxningsklubbar. är belägen i och är en förort till . Genom medel från Allmänna arvsfonden och integrationsförvaltning genomfördes hösten, vintern, ett projekt där skolungdomar från olika högstadie- skolor, såväl från som från förorter, bussades till boxningsträning. tränade eleverna hos på och varannan hos eller . Inom ramen för projektet förekom också etikföreläsningar över olika teman, bl.a. alla människors lika värde, jämställdhet mellan män och kvinnor och solidaritet med svaga och utsatta. Projektet ligger nere eftersom det saknas pengar till en fortsättning. Av den utvärdering av projektet som gjordes kan man ändå dra slutsatsen att de deltagandes intresse för att hålla sig i form ökade, men också att deltagarnas attityder till personer från andra områden och med annan etnisk bakgrund ändrades på ett positivt sätt. Frivan visar att kampidrotterna generellt inte är särskilt jämställda ur ett genusperspektiv, även om de inte är lika könssegregerade som t.ex. ishockeyn. I synnerhet vissa nyare aktiviteter inom kamp- idrottsområdet som exempelvis capoeira som är en kombination av kampidrott, dans och akrobatik, är väl integrerade, såväl ur genus- som socioekonomiskt perspektiv, och är dessutom snabbt växande. Det finns också nya föreningar som endast rekryterar flickor. Detta framför allt med inriktningen självförsvar. Frivan visar att kampidrotten lätt skulle kunna bli mycket mer jämställd på flera plan, eftersom de tänkbara utövarna, de som har stort intresse men inte ännu är aktiva utövare, till mycket stor del är flickor i stadsdelar där det finns få invånare från andra kulturer än den svenska. Det innebär att det skulle kunna komma många fler flickor till dessa aktiviteter. Det finns således ett underlag för Kampidrotternas roll i det svenska samhället att kampidrotterna i och andra storstäder med mycket enkla styrmedel, t.ex. bidrag och särskilda insatser, skulle kunna utveckla en ökad bred integration. Också utan styrmedel är det sannolikt att utvecklingen efter hand kommer att gå däråt, då det visar sig att de nya utövarna av dessa aktiviteter tenderar att vara flickor från stadsdelar med få invånare med utländsk bakgrund. Närmare granskning visar att det i vissa kampidrottsklubbar (, m.fl.), bland de aktiva i de högre åldrarna, finns många universitetsstuderanden eller högutbildade med kvalificerade yrken, och att dessa kommer både från olika invandrartäta förorter och från områden med mycket få invånare med annan bakgrund än svensk. I många föreningar finns det också äldre flickor aktiva (>20 år). Det tyder på att det i dessa klubbar också finns en beredskap att ta emot nya utövare av bägge kön och med olika socioekonomisk bakgrund. Utredningen visar att det lokalt i skulle gå att öka andelen flickor med hjälp av föreningssatsningar i områden där intresset är mycket högt och utövandet lågt. Detta är till viss del också genomfört bland Budoförbundets föreningar i (källa och ) Sammanfattningsvis är det uppenbart att kampidrotterna har stor förmåga att vara en arena för integration sett ur både genus- och socioekonomiskt perspektiv. På grundval bland annat av de svar som kommit in på den enkät som jag skickat ut till kampidrotterna kan man göra följande sammanställning över andelen kvinnliga utövare som anges av ett antal kampidrotter. Kampidrotternas roll i det svenska samhället Brottning och boxning avser andelen kvinnor av licensierade utövare 4.7Kampidrotternas roll för personer med sociala problem I de svar som kommit in på min frågeenkät till kampidrotterna betonar flera av idrotterna den fostrande roll som deras idrott har på ungdomar. I sitt svar har också anfört boxningens fostrande inriktning. Detta eftersom sporten kräver hög självdisciplin och noggrann regelåtlydnad. har de ofta lyft fram detta som något positivt med box- ningen som svar på argumentet att den är skadlig och förråande. Åter till Hellspong, som menar att man kan konstatera att alla boxningsklubbar ger samtliga intresserade pojkar en chans att komma med i gemenskapen, även sådana som har rykte om sig som rötägg. Det är tränarens sak att tukta en alltför karsk nykomling. Han konstaterar också att det är svårt att göra en entydig utvärdering av boxningssportens roll för personer med sociala problem. Sportens kritiker menar att boxningsklubbarna lär folk att slåss. Det är dock troligt att problembarnen kan detta redan innan de börjar träna boxning. Det är inte heller sant, att kunskaper i boxning är särskilt effektiva eller relevanta i vanliga gatuslagsmål, i varje fall inte i jämförelse med de österländska försvarstekniker, t.ex. karate som även lär ut användningen av effektiva sparkar. Möjligen finns risken att erfarenheter av boxning Kampidrotternas roll i det svenska samhället kan ge en överdriven och aggressiv självkänsla hos en och annan av sportens utövare. Även om det i de flesta fall är intresset för sporten och de sportsliga framgångarna, som är den starkaste drivkraften för boxningsledarna, har dessa inte sällan sociala ambitioner med sin verksamhet. Man stöter inte bort vare sig riskabla bråkmakare eller uppenbart talanglösa motionärer och ser social fostran som en av verksamhetens funktioner. Hos några ledare dominerar t.o.m. de sociala ambitionerna. Hellspong drar vidare slutsatsen att det är svårt att bevisa att amatörboxning återför rötägg till en ordnad och disciplinerad tillvaro. Troligen medför i och för sig seriös boxningsträning avhållsamhet från socialt skadliga fritidsbeteenden. Men vad som händer med en socialt belastad individ sedan han slutat med boxningsträningen är svårare att bedöma. Jag kan konstatera att det som Hellspong fastställde i sin utredning om boxningens sociala roll fortfarande gäller . och skrev en C-uppsats vid om kampidrotter med titeln – en tillgång eller en belastning för ungdomar i riskzonen? De menar i sin uppsats att kampsporter kan ha funktionen av behandlingsredskap under vissa förutsättningar. Dessa är att det sker under mycket medvetna och optimala förhållanden, dvs. en samverkan mellan t.ex. socialtjänst och klubb, där instruktören åtar sig att även fungera i någon form som för den unge. Vid två av mina studiebesök har jag kunnat inhämta att kampidrotter kan användas för att fånga upp ungdomar med problem t.ex. i skolan för att förhoppningsvis leda in dem på rätt spår. Såväl boxningsklubben och kampidrottsklubben i är på olika sätt engagerade i sådana frågor. Samtliga som vill börja med boxning hos skriver på ett avtal med klubben om att de skall sköta skolan och avhålla sig från droger. Den som inte sköter sig får inte följa med på tävlingar och resor. I avtalet ingår också att klubben försöker hjälpa till om medlemmen får problem. GAK Enighet har ett samarbete med en gymnasieskola i inom ramen för det s.k. individuella programmet. Samarbetet inne- bär att ett antal elever vid sidan av skolarbetet också har ett antal timmar med kampidrottsträning på schemat . Såväl boxningsklubbar som andra kampidrottsklubbar har med- verkat i samband med att ungdomar dömts till samhällstjänst. Kampidrotternas roll i det svenska samhället både och har jag fått exempel på att ungdomar avtjänat samhällstjänst genom att arbeta på klubben. I flera fall har sägs det ha lett till att personen i fråga även efter avtjänad påföljd engagerat sig i klubbens verksamhet. Det förekommer ibland artiklar och nyhetsinslag där man kopplar ihop kampidrotter och inträffade misshandelsfall. Detta särskilt när det våld som utövats har drag av kampidrottstekniker, t.ex. när någon sparkats ned på gatan. Det har i media rapporterats om fall där sådan misshandel har utövats av personer med kampidrotts- bakgrund. Det är emellertid svårt att avgöra vad som har inspirerat den som sparkar ned någon. Våldsbenägna ungdomar behöver heller inte ha kunskap i kampidrott för att förorsaka svår skada genom sparkar och slag. Det finns dessutom ett nästan obegränsat antal filmer, i många fall med kampidrottsmotiv, där det förekommer allvarligt våld med sparkar och slag utan att de allvarliga konsekvenserna av sådant våld framgår. Jag har dock inte funnit någon tillräckligt omfattande undersök- ning som kan ge en klar bild av huruvida utövande av kampidrotter påverkar utövarnas benägenhet att begå våldsbrott. I 1991:3 Skola livsstil och brott redovisades resultatet av en enkät till ett antal niondeklassare i åtta Stockholmsskolor i olika typer av bostadsområden. Eleverna fick besvara frågor om bl.a. fritidsaktiviteter och om begångna brott. Svaren gav vid handen att föreningsaktiviteter och självrappor- terad brottslighet inte samvarierade i någon större utsträckning. Ungefär lika många av de föreningsaktiva som de icke förenings- aktiva ungdomarna uppger någon form av brottslighet. Det fanns inte heller något tydligt mönster när det gäller typ av förenings- aktivitet och brottslighet. En mycket svag överrepresentation av individer med en uppgiven brottslighet återfanns bland dem som utövade kampsporter. Det fanns dock ingen överrepresentation av individer med uppgiven våldsbrottslighet bland dem som utövade kampidrotter i föreningar. Det rörde sig dock om mycket små tal, endast 35 individer eller av de föreningsaktiva utövade kampsporter i förening. Detta innebär att resultaten måste använ- das med stor försiktighet. Kampidrotternas roll i det svenska samhället Med tanke på att det som lärs ut i många av de idrotter som jag har granskat ändå kan användas till att misshandla andra är det uppenbart att ledarna har ett stort ansvar. I många av de svar som kommit in till utredningen betonas också ledarens stora betydelse. Särskilt med tanke på att kampidrotterna i allmänhet har ett inslag av våld. Det är viktigt att utövarna blir medvetna om att de förvärvade kunskaperna kan användas som ett farligt vapen. exempelvis har tagit fram en handling om sin idrotts sociala roll. I denna diskuteras just detta. Förbundet skriver att det för vissa ungdomar är häftigt med våld. Särskilt häftigt verkar det vara för de ungdomar som kommit på glid. För många av dessa ungdomar är världen hierarkiskt uppbyggd, den som slår eller sparkar hårdast är bäst. Det innebär enligt förbundet att en ledare eller tränare i en förening mycket lätt blir idol för en sådan person. Något som innebär ett stort ansvar för ledarna och tränarna men också ger utrymme för positiva förändringar. Åter till Hellspong. Boxningssportens intressanta sociala mission ligger, enligt hans mening, i att man utan inskränkningar, ibland uppsökande, tar sig an socialt svåranpassad ungdom. Boxningssportens egna representanter har med hänvisning till uttalanden från polishåll pekat på hur nybildade boxningsklubbar sanerat stadsdelar med akuta ungdomsproblem. Här ligger uppenbarligen en annan av amatörboxningens sociala uppgifter: att ge för utövarna meningsfull och målinriktad sysselsättning inom ramen för en social gemenskap under några känsliga år av ung- domen, särskilt angelägen i stadsdelar och tråkiga förorter med anhopning av ungdom. Vid ett studiebesök hos boxningsklubben berättade en företrädare för kommun att sedan boxningsklubben startat hade skadegörelsen i det område där klubbens lokal ligger minskat påtagligt. Detta bekräftar att Hellspongs iakttagelser fortfarande äger giltighet. Koljef och konstaterar i sin uppsats att flera av de personer som de intervjuat säger och det i den allmänna debatten ofta framförs att riskungdomar inte stannar inom kampsports- klubben, eftersom de inte klarar av att underkasta sig den hårda disciplinen. Mot detta talar, menar författarna, de brott som begås av gärningsmän som i varierad grad faktiskt utövar kampsport. En annan aspekt är att man kan konstatera att kamp- sporten blivit mångas räddning. Sporten har fått dem att bli något Kampidrotternas roll i det svenska samhället och i förlängningen har de därmed kunnat lämna en tidigare destruktiv utveckling. De kampidrotter som behandlats i detta kapitel är framför allt sådana som är etablerade inom den svenska idrottsrörelsen. Vissa av dem är inte med i men har en verksamhet som inte kan ses som särskilt avvikande från de grundprinciper som bär upp den svenska idrottsrörelsen. Det finns också ett antal verksamheter, ännu främst utanför , som inte har den inriktning på motion och välbefinnande som många av de här relaterade idrotterna har. Det rör sig i stället om tävlingsinriktade kampidrottsföreteelser med få regler och ibland brutala inslag. Exempel på sådana verksamheter är s.k. NHB-tävlingar (UFC, Finnfight m.fl.) som beskrivs i av- snitt 2.11.2. Dessa grenar har inte fått fotfäste i men bedrivs regelbundet i (Finnfight) och även i (Vikingfight). Några tävlingar har så vitt jag känner till ännu inte anordnats i . Däremot har svenska kampidrottare, som tränar i svenska kampidrottsföreningar, deltagit i utländska galor. Vid sidan av idrottens betydelse för folkhälsan och dess under- hållningsvärde har också idrottens roll som fostrare av ungdomen och som en väg in i det svenska samhället framhållits i många sammanhang. Detta är också en av anledningarna till att det allmänna stöder idrottsrörelsen ekonomiskt och på andra sätt. Enligt min mening har kampidrotter dessa egenskaper likaväl som andra typer av idrott. Kampidrotter har visat sig ibland kunna fånga upp ett idrotts- intresse hos ungdomar som annars skulle stå utanför idrotten. För mig står det klart att vuxenvärlden inte kan välja vilka intressen ungdomar skall ha. Samhället bör i stället försöka nå ungdomarna där de väljer att engagera sig. Kampidrotterna har också kunnat användas för att nå och engagera ungdomar där t.ex. skolan annars haft problem. Exempel på detta är de beskrivna verksamheterna i och . Kampidrotternas roll i det svenska samhället Kampidrottsverksamheter blir med hänsyn till att de innehåller kampmoment ofta ifrågasatta. Ledarnas roll är i detta sammanhang mycket viktig för att göra klart för deltagarna att det som de lär sig i träningslokalen inte skall användas utanför densamma. Jag menar att det bland annat av detta skäl skulle vara positivt om en större del av de kampidrotter som finns vid sidan av kan bli en del av den organiserade idrottsrörelsen. En sådan utveckling skulle minska riskerna för att idrotterna utvecklas på ett olämpligt sätt. En sådan utveckling skulle också stärka dem när det gäller deras ekonomiska förutsättningar och organisation. Som jag konstaterade i inledningen saknas större vetenskapliga studier av kampidrotters sociala roll och deras betydelse för integration. Kampidrotterna har blivit en stor del av svenskar- nas fritidsvanor. De är också kringgärdade av en viss mystik och det finns många fördomar om kampidrotter och dess utövare. Jag menar därför att det skulle vara värdefullt med en brett upplagd och fördjupad forskning om kampidrotternas roll i det svenska samhället. 5Medicinska problem och skaderisker inom kampidrotter All idrottslig verksamhet innebär risker för att utövaren skadar sig. Dessa risker varierar självklart mycket mellan olika idrotter både när det gäller skadefrekvens, vilka delar av kroppen som kan skadas samt risken för verkligt allvarliga skador och i värsta fall dödsfall. I detta avsnitt skall jag beskriva risken för skador framför allt när det gäller kampidrotterna. Vissa jämförelser kommer också att göras med andra idrotter. Idrottsskador hänför sig huvudsakligen till tre klasser, akuta trau- matiska skador, förslitningsskador och skador som utvecklas på lång sikt. De senare innefattar skador efter upprepat våld mot huvudet. Traditionellt har idrottens regelverk klarat av riskbedömningen när det gäller akuta skador medan skador på inte har upp- märksammats på samma sätt. Det finns risker för skador på flera organ och kroppsdelar i kamp- idrotter med slag, sparkar eller grepp. Slag mot mage eller bröst kan t.ex. i olyckliga fall leda till inre blödningar och den som faller olyck- ligt vid ett kast kan t.ex. råka ut för mer eller mindre svåra nack- och ryggskador. Enligt min mening intar emellertid risken för skador på hjärnan p.g.a. slag eller sparkar en särställning. Hjärnan är speciell eftersom dess funktion medger att vi kan fungera som självständiga individer. Hjärnskador leder därför till ett vitt spektra av följdproblem som på många olika sätt kan inverka på en persons dagliga liv. Hjärn- skador kan bl.a. leda till motoriska störningar, talsvårigheter, per- sonlighetsförändringar och förtida åldrande. Med tanke på många kampidrotters speciella karaktär med träffar mot huvudet och där- med sammanhängande risker för akuta och kroniska skador finns det anledning att här koncentrera sig på risken för skador på hjärnan. Jag kommer därför i det följande att inrikta mig på att beskriva de Medicinska problem och skaderisker inom kampidrotter problem som kan uppstå p.g.a. våld mot huvudet i allmänhet och då framför allt i kampidrotter. Det har inte varit möjligt att inom ramen för detta uppdrag göra någon undersökning av de skador som svenska professionella boxare drabbats av. För att bli meningsfull kräver en sådan under- sökning ett stort underlag och måste göras . Antalet svenska professionella boxare som boxat tillräckligt många matcher för att vara intressanta i ett sådant sammanhang är också så litet att en sådan undersöknings värde skulle vara tveksamt. Jag har därför i ställer valt att utgå från utländska rön när det gäller skade- risker med professionell boxning samt vetenskapliga rön i allmän- het när det gäller påverkan på hjärnan av slag mot huvudet. Boxningen är kanske den idrott vars skadeverkningar föranlett mest forskning och diskussioner. I stort sett så länge som boxning har förekommit så har det också förts en debatt om boxningens skade- verkningar, framför allt beträffande risken för svåra hjärnskador. beskrevs problemet med s.k. punch-drunk till- stånd, i vetenskapliga sammanhang ofta benämnt dementia pugi- listica (nedsatta själsförnödenheter hos boxare) eller kronisk pro- gressiv traumatisk encefalopati (kronisk tilltagande hjärnskada efter våld). Akuta dödsfall finns registrerade inom proffsboxning med an- givna siffror som varierar mellan 50 och 150 stycken under andra halvan av . Svensk professionell boxning har varit jämförelsevis förskonad från dödsfall. Sammanlagt har endast en svensk om- kommit i samband med professionell boxning. Det handlade om en svensk som avled efter en match i . När det gäller boxning i har dödsfall varit mycket ovanliga. Endast fyra fall har förekommit. Överraskande nog inträffade tre av dessa inom amatörboxning. Det senaste dödsfallet inträffade . Då knockades en boxare i en match i och åter- fick sedan aldrig medvetandet. Inom engelsk amatörboxning finns emellertid flera dödsfall registrerade trots att man har liknande regler som i . Om man bara ser till antalet dödsfall så kan man ändå konstatera att det finns flera idrotter där Medicinska problem och skaderisker inom kampidrotter risken att förolyckas har varit större. Ett typexempel på detta är motorsportens olika grenar. När det gäller svåra skador intar boxningen inte någon särställ- ning. Om man med svåra skador menar invalidiserande sådana är risken för en svensk amatörboxare mindre än för den som t.ex. ägnar sig åt ridning eller ishockey, två idrotter där risken för invali- diserande nackskador vid fall inte är obetydlig. När det gäller dessa idrotter finns också en risk för t.ex. hjärnskakningar. I detta resonemang blir två faktorer viktiga att ta hänsyn till, dels antalet utövare, dels kvaliteten vad avser statistik inom området.