sou · GRB391d11 · 2004-01-01 00:00:00 — varierade andelen personer i befolkningen i åldersgruppen 20 mellan den LA som hade högst respektive lägst andel (respektive ). Enligt rapporten kan skillnaderna mellan den LA med högst respektive lägst andel (respektive ) nästan ha fördubblats, till . 5 Vård och omsorg om äldre För att kunna diskutera framtidens vård och omsorg om de äldre är det viktigt med en beskrivning av hur dagens vård och omsorg om de äldre ser ut. Situationen kan beskrivas på många sätt och med utgångspunkt i uppgifter från olika källor. Det sistnämnda innebär att uppgifterna i vissa avseenden inte är jämförbara med varandra och inte heller kan summeras. I detta faktaunderlag behandlas de två områden inom vård och omsorg som är av störst betydelse för äldre människor generellt, äldreomsorgen enligt socialtjänstlagen (2001:453) och hälso- och sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Däremot omfattas inte områden som berör alla åldersgrupper, t.ex. tandvård och läkemedel. Lagen om stöd och service till vissa funktions- hindrade (1993:387) tas inte heller upp i detta sammanhang. SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Generellt kan konstateras att det finns stora brister när det gäller den statistik som finns tillgänglig när det gäller vård och omsorg om äldre. Som exempel på brister kan nämnas: Statistiken utgörs i princip enbart av tvärsnittsundersökningar, vilket innebär att man undersöker hur många som t.ex. får hem- hjälp . Det finns få longitudinella undersökningar, dvs. undersökningar där man studerar t.ex. en individs behov av och nyttjande av vård och omsorg. Statistiken beskriver i de flesta fall hur situationen ser ut i något avseende, men oftast utan att förklara det observerade eller peka på orsakssamband. Det splittrade ansvaret för statistik inom vård- och omsorgs- området gör det inte möjligt att få en bild av en äldre persons nyttjande av olika former av vård och omsorg. Nationell statistik saknas när det gäller öppen hälso- och sjukvård. Statistiken är i vissa fall inte uppdelad på ålder och kön. Det saknas enhetliga begrepp på nationell nivå, vilket i många fall gör det svårt med jämförelser. Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763, HSL) reglerar landstingens och kommunernas skyldighet att tillhandahålla hälso- och sjukvård. Med hälso- och sjukvård avses åtgärder för att medicinskt före- bygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. I detta ingår rehabilitering. Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda män- niskans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. Hälso- och sjukvården ska bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård. Det innebär att vården ska vara av god kvalitet, vara trygg och säker för patienten, vara lättillgänglig, bygga på respekt för patientens självbestäm- mande och integritet samt främja goda kontakter mellan patienten och hälso- och sjukvårdspersonalen. Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska hälso- och sjukvården arbeta för att förebygga ohälsa. Sjukvård tillhandahålls dels i sluten vård, dels i öppen vård. Det sistnämnda kan vara dels öppenvård vid kliniker vid sjukhus, dels inom primärvården. Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Kommunerna är ansvariga för hälso- och sjukvården i alla sär- skilda boendeformer och i dagverksamheter enligt socialtjänst- lagen. Landsting och kommun kan även komma överens om att kommunen är ansvarig för hälso- och sjukvård i ordinärt boende (hemsjukvård). Kommunernas ansvar omfattar inte hälso- och sjukvård som ges av läkare. Den kommunala hälso- och sjukvården är en del av primärvården. var kommunerna ansvariga för hemsjukvården i ordinärt boende i 143 av landets 289 kommuner (Svenska Kommunför- bundet 2002a). Det är vanligt att ansvaret för hemsjukvården avgränsas i avtalen mellan landsting och kommuner. Ungefär hälf- ten av de kommuner som tagit över hemsjukvården har en sådan avgränsning. De vanligaste avgränsningarna är att kommunerna endast ansvarar för hemsjukvården vid långvarigt behov och att ansvaret endast omfattar patienter från en viss ålder och uppåt (2002b). Socialtjänstlagen (2001:453, SoL) reglerar kommunernas ansvar för hela vilket omfattar bl.a. äldreomsorgen. Målet för beskrivs i den s.k. portalparagrafen och innebär att på demokratins och solidaritetens grund ska främja människornas ekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. ska under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. Utöver individinriktade insatser ska social- tjänsten arbeta med allmänt inriktade insatser och strukturinriktade insatser. Öppna dagcentraler för äldre människor är ett exempel på allmänt inriktade insatser och deltagande i samhällsplaneringen ett exempel på strukturinriktade insatser. Den enskilde har under vissa förutsättningar rätt till bistånd för sin försörjning eller livssituation om behovet inte kan tillgodoses på annat sätt. har också ett i lagstiftningen uttalat yttersta ansvar för att de personer som vistas i kommunen får sina behov tillgodosedda. Det innebär inte någon inskränkning i andra huvudmäns ansvar, men kan innebära att måste bistå en person i avvaktan på att annan huvudman tar sitt ansvar. SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Kommunernas äldreomsorg enligt socialtjänstlagen omfattar många olika insatser varav flertalet kan ges i såväl ordinärt som särskilt boende. Hemtjänst i ordinärt boende respektive boende i särskilt boende med hemtjänst är de två vanligaste formerna av hjälp. var totalt 240 300 personer beviljade någon av dessa två insatser. Av dessa var i åldern 65 och . Av de som mottog hjälp var kvinnor och män. var sammanlagt 121 700 personer beviljade hemhjälp i ordinärt boende. Av dessa var . Antal och andel (procent) av befolkningen med hemhjälp i ordinärt boende Källa: 2002h. Inom åldersgruppen var det stora skillnader när det gäller andelen i olika åldersklasser och mellan könen som var beviljade hemhjälp i ordinärt boende, vilket framgår av tabell 12. Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Antal och andel (procent) av befolkningen med hemhjälp i ordinärt boende , för- delade på femårsklasser och kön Källa: 2002h. var 118 600 personer perma- nent boende i särskilt boende. Av dessa var . Antal och andel (procent) av befolkningen som var permanent boende i särskilt boende Källa: 2002h. Det var stora skillnader inom åldersgruppen när det gäller andelen i olika åldersklasser och mellan könen som bodde permanent i särskilt boende, vilket framgår av tabell 14. SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Antal och andel (procent) av befolkningen som var permanent boende i särskilt boende , fördelade på femårsklasser och kön Källa: 2002h. var 8 500 personer i åldern beviljade korttidsboende och av dessa var kvinnor. var 14 300 personer i åldersgruppen beviljade behovsprövad dagverksamhet. Av dessa var kvinnor. Denna form av hjälp beviljas äldre som bor såväl i ordinärt boende som särskilt boende. bodde i ordinärt boende. Inom ramen för kommunernas hemtjänst enligt socialtjänstlagen finns förutom hemhjälp även insatser som matdistribution, trygg- hetslarm, avlösarservice, och ledsagarservice. Dessa former av insatser ingår inte i den offentliga statistiken. Uppgifter från kartläggningar i kommun och Jön- kommun visar att det är ett stort antal äldre som nås av andra insatser än hemhjälp från (ström 1999 och 2001). Variationerna mellan kommunerna är stora när det gäller andelen äldre som får hemtjänst i ordinärt boende eller bor i en särskild boendeform. I den kommun () där andelen är lägst fick av befolkningen någon av dessa insatser, medan motsvarande siffra för kommunen () med högst andel var . Medelvärdet för riket var (Social- styrelsen 2002e). Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre En jämförelse mellan kommunerna av hur många som får hem- tjänst i ordinärt boende eller bor i en särskild boendeform visar på mycket stora skillnader. Jämförelse mellan kommuner av andelen personer med hemtjänst i ordinärt boende respektive boende i en särskild boendeform. Hemtjänst i ordinärt boende Källa: 2002e. Skillnaderna är ännu större vid en jämförelse mellan kommunerna där man utgår från andelen personer i olika åldersgrupper som får de olika insatserna, vilket framgår av tabell 16 och 17. Jämförelse mellan kommuner av andelen av befolk- ningen i respektive åldersgrupp med hemtjänst i ordinärt boende. Hela riket (ovägt medelvärde) Källa: 2002e. SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Jämförelse mellan kommuner av andelen av befolk- ningen i respektive åldersgrupp boende i särskilt boende. Hela riket (ovägt medelvärde) Källa: 2002e. Det kan finnas brister i kvaliteten på statistiken, som medför att skillnaderna mellan kommuner med de lägsta och högsta värdena förefaller vara ännu större än vad de är. Vid en granskning av (1999c) minskade skillnaderna betydligt, men de var fortfarande stora i vissa fall. Som nämnts i inledningen till avsnitt 5 finns stora brister när det gäller statistik avseende vård och omsorg. De tidigare redovisade uppgifterna om antal och andel som får insatser från kommunens äldreomsorg avser förhållandet . Däremot är kunskaperna om hur många äldre som får hjälp från äldreomsorgen mycket begränsade. I det följande redovisas en jämförelse av två studier från olika tidsperioder och som omfattar dels en del av en kommun, dels en hel kommun. och (2001) har med stöd av dessa studier gjort en jämförelse av hur många äldre som förr eller senare får hjälp från äldreomsorgen. Resultatet visar att det är stor skillnad mellan hur många som får hjälp och hur många som får hjälp . I en undersökning i (del av ) följde man de som blev pensionärer () åren 1969 1970 fram till dess de allra flesta avlidit 1995. Resul- tatet visar att hade hjälp från kommunens äldreomsorg i någon form, under , innan de avled. I denna studie har man också identifierat tio mönster för hur behov av omsorg utvecklas. Fyra av dessa mönster är vanligast och täcker nio av tio individer. Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre När den äldre avlider har han eller hon 1)inte fått någon form av äldreomsorg innan () 2)fått hemhjälp innan () 3)haft hemhjälp innan flyttning till institution/särskilt boende () 4)flyttat till institution/särskilt boende utan att ha haft hemhjälp innan (). I en annan studie följde man personer i , och . Den visade att hade hemhjälp och . Däremot hade 41 pro- cent haft hjälp . Resultatet av studien i visar också att trefjärdedelar av de som avlidit hade fått hemhjälp eller bott i särskilt boende innan de avled. De flesta hade också fått hemhjälp innan flyttningen till särskilt boende. Nästan alla hade fått hjälp från offentlig vård och omsorg, om man också inkluderar distrikts- sköterskebesök eller annan hemsjukvård. Det finns också personer som får insatser från hemsjukvården men som inte får insatser från äldreomsorgen. Med dessa studier som bakgrund drar slutsatsen att andelen äldre som fick insatser från äldreomsorgen var lägre medan andelen äldre som fick hjälp var högre om man jämför med situationen 10 . Insatser för personer med utländsk bakgrund och nationella minoriteter genomförde (2002c) en enkätundersökning avseen- de äldreomsorg till äldre personer med utländsk bakgrund samt nationella minoriteter. Av de 252 kommuner som besvarade en- käten uppgav att de hade någon äldre person med särskilda behov på grund av etnisk tillhörighet. Ytterligare 8 pro- cent uppgav att behovet kommer att finnas . I 115 kommuner tillhandahöll man personal som talade den äldres hemspråk och 99 kommuner hade personal med kultur- kompetens. I 104 kommuner fanns möjlighet att få särskild kost SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre lagad/levererad och i 22 kommuner fanns aktiviteter anpassade till personer med utländsk bakgrund. Kommunerna fick också ange om de hade några verksamheter som var speciellt avsedda eller anpassade för olika grupper med utländsk bakgrund eller etnisk tillhörighet samt om någon sådan planerades. Antal kommuner med verksamheter speciellt avsedda eller anpassade för olika grupper med utländsk bakgrund och nationella minoriteter Källa: 2002c. hade 20 kommuner ett eller flera särskilda boenden för grupper av äldre med utländsk bakgrund. Vanligast är boenden för finsktalande äldre, som fanns i 17 kommuner. I 3 kommuner fanns boenden med flerkulturell inriktning. I driver judiska församlingen ett särskilt boende för äldre judar (2002c) och hemtjänst för äldre judar. Det finns även ett särskilt boende för judar i (prop. 1998/99:143). I kommun finns ett särskilt boende för äldre samer (2002c). I rapporten för finsktalande i redovisade (2001h) en kartläggning av och exempel på hur olika kommuner organiserar och genomför äldreomsorg för finsk- talande. 5.3Hälso- och sjukvård för äldre överlämnade Hälso- och sjukvårds- rapport (2001b) till regeringen. Rapporten har publicerats och ska, tillsammans med Hälso- och sjukvårdsstatistiska årsboken (2001c), Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre ge en bild av förhållandena inom hälso- och sjukvården på nationell nivå. I Hälso- och sjukvårdsrapporten konstaterar att utvecklingen inom hälso- och sjukvården , ur de äldres perspektiv, uppvisar en kluven bild. Äldre har fått tillgång till mer avancerade vård- och behandlingsmöjligheter, som sjukvårdshuvudmännen inte kunnat säkra deras tillgång till grund- läggande vård och omsorg. De allt kortare vårdtiderna inom akut- sjukvården, snabba utskrivningar och brister i samarbetet mellan huvudmännen och mellan olika vårdnivåer och professioner, har skapat en otrygghet hos många sköra och kroniskt sjuka människor, som är beroende av en lättillgänglig och säker vård och omsorg dygnet runt. anför med detta som grund att sjukvårdshuvud- männen inte levt upp till beslut om prioriteringar inom hälso- och sjukvården, som anger att näst efter akut sjuka, skall vård av kroniskt sjuka och människor med nedsatt autonomi prioriteras. När det gäller de äldres framtida hälsoutveckling framhåller (2001b) kopplingen till de äldres tillgång till hälso- och sjukvård. Ett exempel som lyfts fram är att en del av den rapporterade förbättringen av äldres rörelseförmåga är en följd av förbättrad höft- och knäplastik. Ett annat är att den minskade andelen äldre med nedsatt syn till viss del kan förklaras av ett ökat antal starroperationer. har andelen vårdtillfällen och den totala vård- tiden (räknad ), relaterad till ålder, förändrats mycket kraf- tigt. Bland personer i åldersgruppen har antalet vårdtillfällen ökat kraftigt medan äldre patienters andel av den totala vårdtiden har minskat väsentligt. Detta innebär en ökad genomströmning av äldre inom akutsjukvården, dvs. fler läggs in på sjukhus, men stannar allt . SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Äldre på sjukhus . Vårdtillfällena) och vårdtidb) (procent) relaterat till ålder och andel av befolkningen (bef) % av bef. % av bef. a)Andel av totala antalet vårdtillfällen. b)Andel av den totala vårdtiden. Källa: 2001b. –1999 minskade antalet sjukhusplatser . Störst var minskningen inom geriatriken, där antalet platser minskade med . Minskningen var nästan lika stor inom psykiatrin, . Inom medicin/kirurgi minskade antalet platser . Antalet sjukhusplatser i olika vårdgrenar åren 1990, 1993, 1997 och 2000. Förändringen angiven i procent Källa: 2002f. En del av Ädelreformen, som genomfördes , innebar att kommunerna fick betalningsansvar för patienter, oavsett ålder, som är medicinskt färdigbehandlade inom den somatiska sjukhusvården. Andelen medicinskt färdigbehandlade har successivt minskat sedan betalningsansvaret genomfördes. var av de inskrivna patienterna medicinskt färdigbehandlade och hade de minskat till av alla inskrivna patienter, för att ha ökat till . fanns 1 329 medi- Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre cinskt färdigbehandlade patienter inom sluten somatisk vård. Av dessa väntade på hälso- och sjukvård och äldreomsorg, medan väntade på landstingsfinan- sierad öppen hälso- och sjukvård. Andelen medicinskt färdig- behandlade patienter som väntat mer än har också minskat – från år . De allra flesta patienter som är medicinskt färdigbehandlade är äldre människor med fortsatta behov av vård- och omsorgsinsatser (2002a). Det är inte möjligt att ge ett exakt svar på frågan vad den offentliga vården och omsorgen om äldre kostar. När man försöker beräkna kostnaden utgår man ifrån kommunernas kostnader för vård och omsorg om äldre och personer med funktionshinder samt landstingens kostnader för hälso- och sjukvård, inklusive kostnader för läkemedel men exklusive kostnader för tandvård. Då det inte finns några exakta uppgifter om hur stor andel av respektive verk- samhet som går till personer görs beräkningarna med hjälp av vissa skattningar. uppgick kostnaderna för den offentligt finansierade vården och omsorgen om äldre till enligt dessa beräkningar. Kostnader utgjordes dels av kommuner- nas kostnader för äldreomsorg enligt socialtjänstlagen och kom- munal hälso- och sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen, dels av landstingens kostnader för hälso- och sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen till personer . Av kostnaderna ut- gjordes 67 miljarder av kommunernas kostnader och 39 miljarder av landstingens kostnader (2002f). ökade de sammantagna kostnaderna för lands- tingens hälso- och sjukvård och kommunernas vård och omsorg om äldre och funktionshindrade. Det finns inte några exakta upp- gifter på nationell nivå om hur stor andel av landstingens hälso- och sjukvårdskostnader som gått till de äldre och inte heller hur detta förändrats . Även när det gäller fördelningen av kommunernas kostnader mellan äldreomsorg och omsorg om funktionshindrade finns en viss osäkerhet. Den gäller även om fördelningen mellan dessa områden har förändrats . Det är därmed inte möjligt att bedöma hur den äldre befolkningen stått SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre sig i prioriteringen av resurser inom vård- och omsorgssektorn (2002f). Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv beräknades samhällets kostnader för vård och omsorg om personer med demens- sjukdom till 38,4 miljarder. Kostnaderna fördelade sig med 80 pro- cent på kommunerna, på landstingen, utgjordes av kostnader för informell omsorg och var produktionsbortfall relaterat till personer med demenssjukdom i arbetsför ålder (2000b). Kostnaden för vård och omsorg ökar med åldern. i livet är kostnaden för hälso- och sjukvård (exklusive läkemedel och tandvård) relativt hög per invånare i åldersgruppen. Därefter minskar kostnaden så att den i åldersgruppen 5 är ungefär hälften av vad den är för de yngsta. Kostnaden ökar sedan med stigande ålder för att vara ungefär lika stor som för de yngsta. Fram till fortsätter kostnaden att öka, för att sedan minska något. Personer i åldern eller äldre får mer än dubbelt så mycket resurser per invånare som personer i åldersgruppen 25 (). Kostnaden per invånare har ökat mer för äldre än för övriga åldersgrupper. Kostnadsökningen är störst för personer i åldern 65 och beror främst på ökade kostnader för slutenvård och primärvård. För personer i åldern har dock kostnaden per invånare ökat mindre än för hela befolk- ningen (). Kostnader för kommunernas vård och omsorg 2001 Den totala kostnaden för kommunernas insatser enligt socialtjänst- lagen och hälso- och sjukvårdslagen till äldre i ordinärt och särskilt boende uppgick till 69,5 miljarder (exklusive kostnader för förebyggande verksamhet). av den totala kostnaden avsåg vård och omsorg i särskilt boende (2002e). En kartläggning av den kommunala hälso- och sjukvårdens om- fattning visar att av personalens tid inom den kommunalt finansierade vården och omsorgen används för hälso- och sjukvårdsuppgifter (2001a). Kostnaden för vård och omsorg om äldre fördelad per invånare eller äldre varierar mellan kommuner och även mellan olika Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Medianen för riket är . De högsta genomsnittliga kostnaderna per invånare eller äldre har glesbygdskommunerna, medan förortskommunerna har de lägsta genomsnittliga kostnaderna. Kostnader för insatser till äldre i ordinärt och särskilt boende (exklusive hyresintäkterna) per invånare eller äldre (kronor). 1) Med 10-percentilen menas att av kommunerna ligger under och Medianen är det värde som lika många kommuner ligger under som över. 90-percentilen anger det värde som av kommunerna ligger under och över. Källa: 2002e. fanns totalt 250 200 anställda inom kommunernas vård och omsorg om äldre och funktionshindrade (2002a). I enskild verksamhet inom vård och omsorg arbetade 28 500 personer (2001e). I tabell 22 redovisas antalet kommunalt anställda i olika yrkes- grupper och förändringen . SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Antalet anställda i olika yrkesgrupper inom kommuner- nas vård och omsorg om äldre och funktionshindrade Undersköterskor, vårdbiträden m.fl. Sjuksköterskor (inkl. medicinskt Gruppen övrig vårdpersonal innefattar personliga assistenter (som utgör den största gruppen), kuratorer, psykologer, hemvårdare, arbetsterapibiträden, fotvårdsspecialister med flera. Gruppen övrig personal innefattar bl.a. måltidspersonal, administrativ personal, lokalvårdare och vakt- mästare. Källa: 2002a. I tabell 23 redovisas antalet anställda i några yrkesgrupper inom landstingens hälso- och sjukvård och förändringen . Antal anställda i några yrkesgrupper och för- ändringen –2000 i procent -33,6 -38,7 -2,4 -8,9 Källa: 2002c. Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Anhörigomsorgen har alltid varit den vanligaste formen för vård och omsorg om de äldre. Olika undersökningar visar att om- fattande anhörigomsorg nästan uteslutande ges av personer som hör till den närmaste familjen. För gifta personer är make/maka den vanligaste omsorgsgivaren och få gifta personer har hemhjälp. För ensamstående äldre är barnen de vanligaste omsorgsgivarna. Syskon, syskonbarn och barnbarn ger också omsorg och är av stor betydelse i enskilda fall. Vänner och grannar ger också stöd och hjälp, som är viktiga i speciella avseenden, men ger i mycket få fall mer omfattande omsorg (2002c). Som nämnts tidigare är make/maka den viktigaste omsorgs- givaren. Av gifta personer i åldern eller äldre med hjälpbehov får 9 av 10 dem tillgodosedda av partnern. Flera undersökningar (t.ex. Szebehely 1998) har visat att det är vanligare att gifta kvinnor ger vård och omsorg till maken än tvärtom. Andra undersökningar (t.ex. 2000a och 2002c) visar att det är ungefär lika många gifta män som vårdar sin hustru som det omvända. En förklaring till detta skulle kunna vara att män och kvinnors behov av hjälp skiljer sig åt. Män drabbas av akut och allvarlig sjukdom och avlider utan att behöva hjälp dess- förinnan. Kvinnor drabbas av långvariga sjukdomar, som leder till behov av hjälp , innan de dör. Det är mycket få gifta män och kvinnor som flyttar till särskilt boende, vilket innebär att män och kvinnor med behov av hjälp i stor utsträckning bor kvar i hemmet med make/maka. Barnens insatser har ökat vilket visas i nedan- stående tabell.