sou · GRB391d6 · 2004-01-01 00:00:00 — Det gäller i synnerhet om mottagaren är helt beroende av de resurser det gäller och även om den starke aktören har en genuin empati och respekt. Denna komplikation är också uppmärk- sammad inom klassiska barmhärtighetstraditioner och kan hanteras med olika strategier. formulerade följande obser- vandum:13 Vi inser, att vi är förpliktade att göra väl mot en fattig. Men den gunst, som vi därmed visar, innebär att hans väl är beroende av min stor- sinthet, och det nedvärderar den andre; det är därför en plikt att upp- föra sig så att välgörenheten antingen framträder som enbart skyldig- het eller som en ringa kärlekstjänst, så att man på så vis besparar honom förödmjukelsen och låter honom behålla respekten för sig själv. I socialpolitisk diskussion har uttrycken välgörenhet och filantropi ofta använts som en nedsättande beteckning för vissa sociala in- satser eller för intentionen bakom dessa insatser. Uttrycken har i huvudsak samma betydelse som humanitet, kärlek till nästan och barmhärtighet. 13 Citatet är från Kants skrift , hämtat från . Etik för politik med äldrepolitik som exempel I en idéhistorisk korrekt användning av begreppen filantropi och välgörenhet, handlar det dock inte nödvändigtvis om insatser av privatpersoner eller av ideellt verksamma eller professionella inom frivilligorganisationer. Även insatser inom den offentliga sektorn har betecknats som humanitet, välgörenhet och filantropi. Idé- historikern har visat olika historiska innebörder i filantropibegreppet som till exempel vetenskaplig filantropi och politisk filantropi. Vetenskaplig filantropi lägger en tonvikt på att undersöka och dokumentera sociala förhållanden som bakgrund för arbetet. Politisk filantropi betecknar verksamhet som försöker på- verka stat och kommun att ta ett större socialt ansvar. Centralför- bundet för socialt arbete (CSA) som bildades har varit en betydelsefull organisation i det avseendet. Till filantropin har det knutits olika pedagogiska program om kunskapens moraliska effekter eller om direkt moralisk fostran. Idéer om moralisk fostran har haft betydelse för till exempel vill- koren på ålderdomshem eller för hur man bedrivit socialt arbete. Men sådana specialiteter kan inte gärna räknas till själva huma- nitetens, välgörenhetens eller filantropins begrepp. Det är därför missvisande att likställa filantropi och välgörenhet med till exempel paternalistisk moralisk fostran.14 Humanitet har en given etiskt legitim ställning med anknytning till rättsväsendet. Förespråkare för en human kriminalvård drar inte på sig de kritiska invändningar vi påmint om. I det sammanhanget kan barmhärtighetsprincipen avse att de personer man vill hjälpa – till exempel genom rimlig standard på fängelser och genom kortare strafftider egentligen inte har gjort sig förtjänta av detta. Barm- härtighet blir detsamma som nåd. Men barmhärtighetsprincipen kan också avse en allmänt generös och hjälpande inställning, utan uppmärksamhet på mottagarens förtjänster. Dessa två barmhärtig- hetsbegrepp motsvaras i engelskan av uttrycken mercy respektive . 14 1988, 1993a, 1993b och 1995. Etik för politik med äldrepolitik som exempel Humanitet inom äldreomsorgen? Själva begreppen humanitet och nästankärlek innebär alltså att vi har identifierat andra människors lidande och behov samt vårt ansvar att handla rätt och kärleksfullt mot den andra. Själva defini- tionen av humanitet bör inte innefatta att vi också måste vara beredda till en samhörighetens och ömsesidighetens relation med den andra. En sådan samhörighet är naturligtvis förenlig med humanitet – och den är i högsta grad önskvärd – men den kan inte ses som en nödvändig del av begreppet. Om humanitet och kärlek till nästan skall vara en konstruktiv kraft behövs just en samhörighetens och ömsesidighetens men- talitet från de starka aktörerna. För att hantera humanitetens risker behöver vi ha en genuin och öppensinnad förväntan på att den andra också kan tillföra mig något. Den andra människan bör ses som ett eget subjekt. Humanitet med denna komplettering med en samhörighetens och ömsesidighetens inställning tycks i huvudsak bli samma begrepp som solidaritet, som behandlas i nästa avsnitt. Varför skall vi arbeta för välfärd, värdighet, frihet, rättvisa och jämlikhet? Visst kan vi hänvisa till humanitetsprincipen, men bland annat det faktum att den associeras med ett slags nedlåtande ynnest, gör den problematisk som ledande princip för vård och omsorg. Men det är ändå angeläget att vårdens och omsorgens aktörer på olika nivåer är personer som utmärks av en huma- nitetens livshållning, med en genuin medkänsla inför andra män- niskor. Humanitet och solidaritet kan ses som tvillingidéer. De uttrycker båda ett ansvar för personer i utsatta situationer, men solidaritet har i högre grad än humanitet karaktären av ideologiskt kodord. Solidaritetsidén framhåller tydligare än humanitetstanken att hjälp- mottagaren är en av oss. Det innebär en sympatins samhörighet och ofta en jämlikhet. I fråga om vård, omsorg och socialt arbete blir den behövande personen en värdig och myndig mottagare av olika insatser. Solidaritet är ett mångtydigt och svårbestämt begrepp. En aktuell grundbetydelse av uttrycket framgår av som förklarar att solidaritet är känsla av samhörighet med Etik för politik med äldrepolitik som exempel och beredskap att stödja och hjälpa andra människor. Vidare fram- hålls att denna samhörighet och detta stöd särskild gäller sådana som tillhör den egna gruppen. Men känsla av samhörighet och villighet att hjälpa blir en för begränsad begreppsbestämning, det finns flera betydelser.15 Solidaritet som sammanhållning och interaktion En första och väletablerad betydelse av solidaritet är att den avser (1) en faktisk social och samhällelig interaktion och samman- hållning. Den mest kända solidaritetsteorin av det slaget har ut- formats av sociologen . skilde mellan mekanisk och organisk solidaritet. Den mekaniska solidariteten uppkommer i samhällen med låg grad av arbetsdelning och social differentiering. Det är en samhörighet som bygger på inbördes likhet och som upprätthålls genom att fast och omfattande normsystem. När olikheten mellan människor ökar – främst genom att det uppkommer nya arbeten och nya funktioner – utvecklats samhället mot en organisk solidaritet. Det är en sam- hörighet som uttrycks i ett samspel mellan olika personer och sam- hällsfunktioner som tillsammans bildar en helhet. Vid en organisk solidaritet minskar behovet av en fast normativ reglering av det sociala livet. Vi kan hålla öppet om teorin om grundvillkoren för organisk solidaritet är övertygande, men poängen är att solidaritet inte startar med en känsla eller skapas utifrån ett politiskt program. Solidaritet är den samhälleliga interaktion som uppkommer med nödvändighet, en samhällsordning som utgör grund för en sam- hörighetskänsla. Känslan är en följd av, men inte en orsak till, solidaritet. menar att den samhörighetskänsla som bildas utgör moralens grund. Samma grundidé om solidaritet som en faktisk social samman- hållning kan vi ha utan att ansluta oss till teorier. Olika delsystem i samhället, som till exempel en familj, en förening, en yrkesgrupp eller en social klass – med arbetarklassen som klassiskt exempel – kan ha en stark sammanhållning. De har gemensamma erfarenheter och egenintressen. Solidariteten kan i den betydelsen ha olika räckvidd, från en universell nivå – som i princip omfattar 15 1999 och 1998. Se också , , 2000. Etik för politik med äldrepolitik som exempel alla, åtminstone i en nation eller stat – till mer avgränsade samman- hang. Solidaritet som socialpolitisk modell Solidaritet kan också avse (2) en socialpolitisk modell, främst med avseende på hur villkoren för finansiering ser ut. Det innebär en ojämlikhet i finansieringen – genom en proportionell eller progres- siv skatteskala – men en jämlikhet eller en behovsbestämd tilldel- ning vid fördelningen. Ett sådant skattesystem innebär att vissa medborgare kommer att betala betydligt mer i skatt, än de själva kan dra nytta av. En solidarisk lönepolitik som innebär att avstå från en egen större löneökning för att gynna andras löneanspråk, har samma grundstruktur. När Socialtjänstlagens portalparagraf hänvisar till demokratins och solidaritetens grund är det denna betydelse av solidaritet som avses.16 I lagens förarbeten definieras solidaritet som alla med- borgares vilja att efter förmåga bidra till de gemensamma insatser- na. Det innebär att de bättre utrustade eller lyckligare lottade påtar sig en större andel än andra människor av kostnaderna för sam- hällets insatser.17 I Socialtjänstlagens förarbeten hänvisas till alla medborgares vilja, men den solidariska modellen kan bestå utan att alla direkt känner entusiasm för sin skattebörda eller ens gillar grundkon- struktionen. En majoritet måste dock stå bakom modellen. Denna form av solidaritet är inte en given följd av en samhällsutveckling utan ett uttryck för en kollektiv politisk vilja. Beredskapen att ställa upp på en sådan ordning kan ses som ett mått på solidaritet som viljeinriktning.18 Solidaritet som stöd till utsatta grupper Vi kan även tala om solidaritet i samband med (3) opinionsbildning och handlingar som är inriktade på att stödja personer och grupper i utsatta förhållanden eller att ge stöd till hela kulturer och nationer 17SOU 1974:39, s. 243. 18Se , vol. 9, 2004:4 som redovisar och diskuterar om- fattningen av en solidariskt inställning i olika länder. Etik för politik med äldrepolitik som exempel i fattigdom och svårigheter. I det senare fallet talar vi om inter- nationell solidaritet. Sådana handlingar och aktioner har en solida- risk karaktär även om de inte resulterar i en socialpolitiskt etablerad solidaritet vad gäller finansiering och fördelning. Denna inriktning på stöd till utsatta grupper eller sårbara livssituationer är ofta en central idé i solidaritetsbegreppet. Inom ett EU-finansierat forskningsprojekt om vård och omsorg definieras solidaritet med den inriktningen:19 the willingness to defend the interests of vulnerable groups on society, those who are ex-cluded from mainstream resoursces such as good health, steady employment, adequate housing and a decent living. Den solidaritet som är en följd av den historiska utvecklingen (betydelse 1 ovan) kan kallas utvecklad solidaritet. De två andra formerna av solidaritet som vi har beskrivit kan då kallas skapad eller vald solidaritet. De är uttryck för ett politiskt agerande och medvetna val. Solidaritet som en känsla av samhörighet Utöver att solidaritet kan vara en socialpolitisk finansieringsmodell och handlingar med denna viljeinriktning, kan solidaritet också avse (4) en känsla av eller insikt om samhörighet. Denna samhörighet kan ha olika omfång och känslan kan variera i intensitet och var- aktighet. Den kan vara en stark förbundenhet, men också en mindre känslostark insikt om att vi med nödvändighet lever i en samhörighetens ömsesidighet med andra. Känslan av samhörighet kan antyda en horisontell relation, en jämlikhetskänsla. Jämlikhet kan vara en del av samhörighetskänslan och en förutsättning för viljan att arbeta för ett solidariskt samhällssystem. I organiska solidaritet är dock inte jämlikhet särskilt framträdande, samhörigheten grundas snarare på att det finns en kompletterande olikhet mellan människor. Humanitet brukar främst uppfattas som en vertikal social rela- tion, medan solidaritet utgör en horisontal relation. Detta är dock inte självklart. Humanitet kan mycket väl kombineras med jämlik- het och solidaritetens samhörighet behöver inte vara direkt rela- 19 SolidCar 1996. Etik för politik med äldrepolitik som exempel terad till en strävan efter jämlikhet. Samhörighet och jämlikhet är inte samma idé och de behöver inte heller vara kombinerade. Vanligtvis utgör dock jämlikhet en del av solidaritetens projekt. Solidaritetens samhörighetskänsla uttrycker en sympatidimension inför den andre, medan humanitetsprincipen har närmare till begrepp som empati och medkänsla. Med solidaritet har vi kamrater och samhöriga och med humanitet finner vi medmänniskor och vår nästa. Vi talar om att vara solidariska med och att visa humanitet mot någon. Skillnaden mellan humanitet och solidaritet blir också tydlig i språkbruket om kriminalvården. Vi kan verka för en mera human kriminalvård, men inte gärna kräva en solidarisk kriminal- vård. Sympatidimensionen är äventyrad i sammanhanget. Empati och medkänsla är ett nödvändigt inslag i all vård och omsorg och även sympati kan ha en positiv betydelse. Det finns dock komplikationer med en samhörighetens sympati i vård, om- sorg och socialt arbete. Innebär det en generell standardsympati för andra människor, oavsett vilka de är och hur de lever sitt liv? Det vore i så fall en filantropisk grundinställning i ordets språkhisto- riskt korrekta betydelse.20 Men bör inte verklig sympati aktualiseras av något som den andra har, sympati är väl ett svar på något? Och vad händer med omsorgs- och servicebenägenheten eller med vårdresurserna inför personer, personkategorier och grupper, där sympati är svår att uppbåda? Solidaritet utifrån altruism eller egenintresse Insikten om eller känslan av samhörighet kan relateras till olika sätt att positionera sig själv i förhållande till andra. Känslan av sam- hörighet och en vilja att arbeta för solidariska samhällsförhållanden kan vara grundad i en altruism, där den andres värde och välfärd är central. Men det kan också handla om ett rationellt egenintresse. Jag betraktar då mig själv och mina närmast förbundna som vinnare på ett solidariskt system. Från båda utgångspunkterna skulle vi 20 Filantropi är ett grekiskt ord som betyder kärlek till människan och står i motsats till misantropi. Etik för politik med äldrepolitik som exempel kunna använda en solidaritetsprincip för att motivera goda villkor för äldre, inte minst i fråga om vård och omsorg. Rationell egoism och altruism bör främst ses som idealtyper, som i praktiken är blandade på ett svårfångat sätt i vår känsla och våra handlingar. En sådant blandningsresonemang bör dock inte leda till en grå bild av människan som kronisk egoist, utan förmåga att känna och handla för någon annan för dennas egen skull. Vi bör se upp med grådaskiga talesätt i stil med att man är sig själv när- mast. Det må vara sant, men det är lika sant att vi har en geniun förmåga att vara berörda av och engagerade i andra människor vill- kor. Vi har talang för att älska andra. Det blir också en ansträngd argumentation att hävda att alla är vinnare på en solidariskt finansierad socialpolitik, en solidarisk lönepolitik eller på ett arbete för internationell solidaritet. Poängen är väl att bördorna fördelas olika, inte att nettobehållningen blir en vinst för alla. I vilken mån alla i någon mening tjänar på olika system är en öppen empirisk fråga. En form av solidaritet där den rationella egoismen kan få brist på argument handlar om en solidaritet med framtida generationer. Varför skulle vi bry oss om att beakta förutsättningarna för livet på jorden ? Här tycks bara solidaritetsargument med altruistisk karaktär eller en humanitetsprincip vara relevant. Vi har antytt fyra olika solidaritetsbegrepp. De kan ses som fri- stående alternativa betydelser av uttrycket solidaritet, men vi kan också kombinera dessa olika begrepp till mera utvecklade solida- ritetsidéer. Det resonemang vi fört kan summeras i en schematisk översikt. SOU 2003:91 Etik för politik med äldrepolitik som exempel Schematisk översikt 3: Skapad, vald solidaritet 1 Social & samhäl- 3 Opinion & han- lingar för stöd till (Med vilket socialt 4 Känsla av och/ 4a Altruism, fokus på den andres värde Översikten är utformad så att man kan korsa en faktisk solidaritet (utvecklad eller vald) med känsla av och insikt om samhörighet samt med om man uppskattar solidaritet utifrån altruism eller rationellt egenintresse. Känslan av samhörighet kan få lite olika roller i förhållande till de andra solidaritetsbegreppen. Om det är fråga om solidaritet som social och samhällelig interaktion och sammanhållning, uppfattas känslan av samhörighet som en följd av eller en del av den faktiska sociala interaktionen och sammanhåll- ningen. Känslan följer efter eller ingår i strukturen. Det sociala om- fånget på denna sammanhållning kan variera och omfatta till exem- pel närstående, vänkrets, arbetskamrater, den egna orten eller hela landet. I fråga om skapad eller vald solidaritet är i stället känslan av samhörighet primär. Det är främst genom den känslan som en vilja skapas att arbeta för solidarisk (ojämlik) finansiering och solidarisk (jämlik eller behovsbestämd) fördelning. Känslan och viljan föregår strukturen. När det gäller frågan om man agerar för eller godtar en solidarisk struktur av egenintresse eller av altruistiska skäl, kan det naturligt- vis ha betydelse vilken position man själv har i samhället. Den som uppenbart tjänar på en solidarisk socialpolitik eller en solidarisk facklig lönepolicy förväntas kanske inte ha någon annan hållning än det rationella egenintresset. Här kan det finnas en entydighetens och uppriktighetens legimitet. Men agitationen för solidaritet vän- der sig ofta till de resursstarka, som åtminstone inte tycks ha en favör av alla inslag i en solidarisk samhällsstruktur. Etik för politik med äldrepolitik som exempel Krav på solidariskt agerade utifrån en altruistisk hållning är väl just det som humanitet handlar om (position C och E i den sche- matiska översikten ovan). Det är därför inte förvånande att det finns ett uttryck som humanitär solidaritet.21 Vi kan alltså bestäm- ma relationen mellan humanitet och solidaritet så att de har vissa betydelser gemensamma. En och samma inriktning när det gäller intention och agerande kan både ses som ett uttryck för humanitet och för solidaritet. Det är då fråga om en humanitet som är förenad med en känsla av samhörighet och gärna därtill en hållning av jämlikhet. En humanitet som inte har denna känsla av samhörighet kan naturligtvis representera goda avsikter och ge bra konse- kvenser. Det är dock en riskabel hållning och dessutom en lite tragisk position av utanförskap. Solidaritet brukar ses som partikulär. Det innebär att den har en begränsning, några står utanför. Solidaritetens stöd och kamratskap förutsätter vanligtvis en avgränsning, ett slags legitimitetsbedöm- ning av den andres person och livsstil. Det är tveksamt om vi kan vara solidariska med alla människor. Vi kan inte gärna säga att vi har en känsla av solidaritet med till exempel rasister, våldsverkare och pedofiler. Dessutom har vi erinrat om att vi inte talar om solidarisk kriminalvård vi talar om kriminalvårdens humanisering. Oavsett solidaritet som känsla av samhörighet kan vi dock förespråka en socialpolitisk solidaritet som i princip omfattar alla, avsett hur sympatiska de förefaller vara. Här har humanitetens principiella universalism en viktig betydel- se. Vi kan ha en inställning av humanitet gentemot hela mänsklig- heten och allt levande. Om en solidaritetsinriktning skall ta över denna inställning, handlar det om en principiell sympati, som är oberoende av vilket liv den andra lever. Men det blir en ansträngd begreppsanvändning med tanke på solidaritetens historiska be- tydelse av att främst avse ett begränsat omfång av personer. Detta resonemang talar för att det finns en begränsning av solidaritetens resurser att erbjuda den enda grunden för en välfärdspolitik och för att motivera sådant som vård och omsorg om äldre. Begreppet humanitär solidaritet tycks motsvara idéhistorikern begrepp kontrastsolidaritet som han sätter i motsats till likhetssolidaritet. tycks vara ambivalent till 21 SolidCar 1996. Etik för politik med äldrepolitik som exempel kontrastsolidaritetens värde han anar att en riskabel välgörenhet tar över agerandet.22 Kontrastsolidaritet innebär den resursstarkes stöd till den som saknar resurser, som vid internationell solidaritet, en solidaritet mot länder i fattigdom. De beståndsinsatser som görs i sådana länder kallas vanligtvis humanitärt bistånd, men om det är fråga om att sluta handelsavtal som är mera förmånliga för sådana länder kallar vi det solidarisk handel. I båda fallen handlar det om kontrastsolidaritet. Likhetssolidaritet avser i stället ett stöd mellan jämbördiga parter, till exempel när man genomför en sympatistrejk för medlemmarna i ett jämförbart fackförbund. Den mest attraktiva formen av humanitet kan förslagsvis vara den som kompletteras med en hållning av samhörighet med andra. En sådan form av humanitet blir samstämd med vissa varianter av solidaritetsbegreppet. En hänvisning till (humanitär) solidaritet kan alltså vara ett svar när vi frågar varför det är viktigt att arbeta för ökad välfärd, värdighet, frihet, rättvisa och jämlikhet och varför det är viktigt att äldre medborgare har bra villkor, bland annat i fråga om vård och omsorg. 1.3.3Mänskliga och medborgerliga rättigheter Humanitet och solidaritet är egenskaper som bör utmärka hjälp- givaren. Det är en inställning och ett handlingssätt som bör prägla den som har resurser och kan använda dem efter eget val. När vi aktualiserar mänskliga eller medborgerliga fri- och rättigheter byter vi fokus. Det handlar i stället om något som den andre och vi alla har. Vår uppgift blir att respektera dessa rättigheter för andra och att kräva samma respekt för egen del. Rättighetsprinciper fram- håller alla människors legitima anspråk gentemot det offentligade kollektiva resurserna och den politiska makten. Relationen medborgaren och staten fokuseras. De rättigheter vi avser är etiska principer som kan antas i för- fattningstexter och forma lagstiftning och offentlig förvaltning. Rättigheter vinner laga kraft genom politiska beslut och juridiska bedömningar. Men den moraliska giltigheten av mänskliga rättig- heter kan grundas på människovärdesprincipen samt en förståelse av vad denna princip medför i fråga om välfärdsresurser, värdighet och frihet. En bakgrund till rättighetstänkandet kan också utgöras Etik för politik med äldrepolitik som exempel av idéer om människans väl, vad ett gott liv innebär samt vilka legi- tima anspråk vi kan ställa på att de kollektiva resurserna skall ge förutsättningar för ett gott liv. Rättigheter som kräver insatser är bara potentiella om det saknas kollektiva resurser för att tillgodose dem. Kollektiva resurser an- samlas inte utifrån en naturlag. Det krävs politisk vilja och politiska beslut, och det förutsätter att en majoritet av medborgarna iden- tifierar sina och statens skyldigheter. Utan (många) enskilda med- borgares humanitet och solidaritet kommer en del rättigheter knap- past att bli identifierade. Att fokusera rättigheter som det enda temat, och bortse från bland annat humanitet och solidaritet, vore en bräcklig konstruktion för samhällsliv och etik. Legala och moraliska rättigheter Vi bör skilja mellan specifika förhållanden och villkor som kan utgöra en rättighet, något vi har rätt till enligt ett samhälleligt regelverk, och mera grundläggande etiskt principiella mänskliga rättigheter. I den första betydelsen har vi rätt att plocka bär och svamp enligt allemansrätten och under vissa villkor rätt till sådant som barnbidrag, socialbidrag, färdtjänst, fria skolmåltider, ångervecka vid hemförsäljning, att ta med cykeln på pendeltåget och att få EU-bidrag för att hålla landskapet öppet. Sådana speci- fika rättigheter som anges i lagar eller andra regelverk kan iblandmen inte alltid ha en tydligt anknytning till mera grundläggande mänskliga rättigheter. Det är sådana grundläggande principiella rättigheter som vi nu frågar efter. Det finns olika rättighetsbegrepp och olika sätt att argumentera för deras giltighet. En grov indelning av rättighetsaspekter kan göras i två huvudkategorier, eller kanske snarare i hur man hanterar två huvudteman. Den ena kategorien domineras av en negativt fri- hetstema. Huvudpoängen är att få vara i fred för statens och andra kollektiva aktörer intrång i ens privata sfär.