sou · GRB3105d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Kostnaden för denna ersättningsform bedömdes av Jordbruksverk- et uppgå till för hela program- perioden. 4.6.4 Resultat av insatserna Antalet jordbruk som bevarar och sköter värdefulla kulturmiljöer och biologiskt rika livsmiljöer uppgick till 13 2002 och 12 2001.55 Motsvarande siffra var 11 100. Den sammanlagda arealen för dessa jordbruk var 2002 och 2001. Jämförbara siffror saknas. Ersättningsformen var inte öppen . Diagram 4.2 visar fördelningen på stödområden av den areal på vilken land- skapselement sköts liksom dess andel av åkerarealen. Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 Fördelning av ansluten areal och dess andel av åkerarealen på stödområden Källa: , 2003.56 Som diagrammet visar finns av den ersättnings- berättigade areal, på vilken landskapselement vårdas, inom stöd- område 9 och av arealen inom stödområdena 9, 5a och 5b tillsammans. Arealen i stödområdena 1, 2b och 3 utgör vardera av den anslutna arealen. Som andel av åkerarealen är anslutningen störst i stödområdena 5 och 9. Omfattningen av anslutna landskapselement är störst för öppna diken, stenmurar och brukningsvägar. De landskapselement, för vilka antalet anslutna jordbruk har ökat mest , är överloppsbyggnader (9 procents ökning), gärdesgårdar och åker- (5 procents ökning) samt hamlade pilar, hamlade träd och liten svårbrukad åker (4 procents ökning). Antalet anslutna jord- bruk har ökat för 13 av landskapselementen, minskat för 6 och har för övriga varit oförändrat. I utredningens enkät till länsstyrelserna och vid diskussioner med jordbrukare m.fl. har det framkommit att kvalifikationsgrän- sen på för ersättning enligt denna ersättningsform upplevs vara för hög.57 Många värdefulla objekt kan inte anslutas därför att jordbrukaren inte når upp till kvalifikationsgränsen. gör samma bedömning i sin översyn av Miljö- och landsbygdsprogrammet 2001. har tagit fram ett underlag för denna bedömning och uppskattar att av de jordbrukare, som är anslutna till denna ersättnings- form, har hoppat av på grund av 3 000- kronorsregeln.58 Denna tendens slår tydligast mot norrlandslänen Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 (Y, X och W län), där andelen avhoppade eller inte kvalificerade är en bit . Ersättningsformens operativa mål är att omkring 18 000 jord- bruksföretag skall sköta landskapselement och småbiotoper och att deras areal skall omfatta 25–av landets totala åkerareal. För antalet jordbruk är målet uppnått till och för areal- en är målet redan uppnått (av åkerarealen). Detta kan innebära att det företrädesvis är större jordbruk med många land- skapselement som är anslutna. Utredningen bedömer att målet för antalet anslutna jordbruk inte kommer att kunna nås inom program- perioden med nuvarande regelsystem. När det gäller den kvalitetsmässiga aspekten, har en övervägande majoritet () av de anslutna lantbrukarna i utredningens enkät uppgett att landskapsvården har förbättrats genom denna ersättningsform. Något som motsäger denna positiva bild är dock den höga andel skötselfel som har rapporterat av- seende vissa element i ersättningsformen (se nedan). De specifika målen för ersättningsformen är bl.a. att odlings- landskapets lokala och regionala särdrag skall bevaras i alla delar av landet. Detta mål bedömdes av i sin översyn av Miljö- och landsbygdsprogrammet 2001 inte vara uppnått, efter- som anslutningen i är låg jämfört med övriga landet både i fråga om antal jordbruk och areal. Utredningen instämmer i denna bedömning, som understryks av det som ovan sagts om 3 000- kronorsregeln, och anser att åtgärder bör vidtas för att öka anslut- ningen i hela landet. Utredningen bedömer att ersättningsformen med nuvarande utformning inte fullt ut kommer att bidra till uppfyllelsen av det övergripande miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. I utredningens enkät till länsstyrelserna har framkommit att dessa önskar att ersättningen för skötsel av landskapselement och småbiotoper kombineras med någon form av åtgärdsplan för att jordbrukarna skall få råd och anvisningar om skötseln. En sådan åtgärd skulle enligt länsstyrelserna ta bort den osäkerhet om sköt- seln av dessa objekt som råder . I kontrollarbetet hittades skötselfel på av byggnadsgrunderna.59 En åtgärdsplan skulle också kunna leda till en högre anslutning. Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 skulle därtill kunna ha positiva effekter för den biologiska mång- falden genom att skötseln kan anpassas till de lokala förutsätt- ningarna på ett bättre sätt än med generella skötselregler. Detta skulle t.ex. kunna innebära att buskar och träd lämnas vilka bedöms vara värdefulla för fåglar, insekter etc. Utredningen återkommer till de frågor som här tagits upp om kvalifikationsgräns, åtgärdsplaner och äldre byggnader i förslags- kapitlet (kapitel 15). 4.7Bevarande av värdefulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet Renskötseln har en lång tradition i . Karaktäristiskt för den här typen av extensiv boskapsskötsel är att renarna får ströva omkring på stora områden. Renbetesmarkerna brukas kollektivt medan renarna är privat egendom. I regleras renskötseln av rennäringslagen.60 De särskilda kultur- och naturmiljövärden som är knutna till vissa anläggningar för renskötseln motiverar en separat miljöersättning.61 Värdena är unika sett ur ett europeiskt perspektiv och riskerar att gå förlorade. Ersättningsformen intro- ducerades genom ett särskilt ansökningsförfarande. Ersättning utgår för skötsel som leder till att traditionella ren- och renhägn bevaras (se tabell 4.5). Renvallarna och renhägn- en skall omfatta minst 0,2 respektive 0,05 hektar.62 Särskilda skötselvillkor gäller, bl.a. att buskar och träd som medför igenväx- ning skall tas bort och att landskapselement och träd som bär spår av renskötsel inte får skadas eller tas bort.63 Ersättning lämnas till samebyar eller deras medlemmar. Ersättning lämnas företrädesvis till områden med renskötsel året runt. Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 Stödbelopp vid ersättning för att bevara värdefulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet /ha, max /vall per löpmeter underhållet hägn Källa: , 2003.64 Det övergripande miljökvalitetsmålet är enligt Miljö- och lands- bygdsprogrammet En storslagen fjällmiljö. De specifika målen är att bevara och förstärka skötselbetingade växt- och djursamhällen med tillhörande arter, tydliggöra det kulturhistoriska innehållet och bevara renskötsellandskapets lokala och regionala särdrag. Det operativa målet är att bevara mark med särskilda skötselbetingade natur- och kulturmiljövärden inom fjällområdet. Kostnaden för denna ersättningsform beräknades av Jordbruks- verket bli för programperioden. fanns renvallar och () renhägn anslutna till denna ersättningsform.66 Motsvarande siffror var 2001 och () renhägn. 2000 var renvallar och () renhägn anslutna.67 var siffrorna och () renhägn. Antalet anslutna samer eller samebyar var cirka 70, 55 och 50 , 2001 och 2000. Motsvarande siffra var omkring 40. Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 Enligt ersättningsformens operativa mål skall mark med särskilda skötselbetingade natur- och kulturmiljövärden inom fjällområdet bevaras. var måluppfyllelsen för renvallar och renhägn. Den främsta orsaken till den låga mål- uppfyllelsen bedömdes av i sin översyn av program- met 2001 vara att ersättningarna inte motsvarar kostnaderna för skötseln. Utredningen delar denna bedömning. lämnade ett förslag till höjd ersättning för renvallar med per hektar och därtill en reseersättning på för att öka anslutningen till ersättningsformen. Dessa förslag har genomförts . ansåg även att målet kan vara orealistiskt högt. Samma uppfattning har framförts av länsstyrelserna i och län.68 Utredningen gör ingen annan bedömning. Detsamma gäller länsstyrelsernas uppfattning att ersättningsform- en inte är anpassad efter rådande förhållanden i renskötselområdet. Merparten av åtagandena finns i . Här är den samiska traditionen starkare än på många andra håll i renskötsel- området, men den informationskampanj som genomfördes vid till- komsten av ersättningen kan sannolikt också ha bidragit till detta resultat. Den låga måluppfyllelsen för ersättningsformens operativa mål gör att ersättningsformens specifika mål inte kan anses vara uppfyllda. Detsamma gäller för ersättningsformens bidrag till det Därtill gäller att ersättnings- formen generellt sett endast i ringa mån bidrar till uppfyllelsen av målet En storslagen fjällmiljö. Utredningen har fått ta del av förslag till förenklingar och anpassningar av ersättningen som bl.a. innebär att: utbetalning görs tidigare än vad som är fallet så att den sök- ande slipper vänta orimligt länge, ersättning, liksom i , bör utgå för landskapselement, dvs. kåtor, mjölkgropar m.m., bedömningen av renvallar respektive renhägn görs på samma sätt och utgår från natur- och kulturvärden, renvallarna och renhägnen får skötas med moderna skötsel- metoder, dvs. med maskiner och dylikt, eftersom renskötseln har förändrats väsentligt. Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 Utredningen välkomnar förenklingar och anpassningar av denna ersättningsform och ser det som angeläget att dessa frågor utreds närmare vilket utvecklas i förslagskapitlet (kapitel 15). När det gäller moderna skötselmetoder vill emellertid utredningen fram- hålla att nuvarande regler inte hindrar användningen av sådana. 4.8Bevarande av utrotningshotade husdjursraser Många ursprungliga husdjursraser är lågproducerande och tillväxer långsamt.69 Jordbrukspolitiken gynnar högavkastande raser med snabb tillväxt vilket innebär att ursprungliga raser hotas av utrot- ning. representerar de ursprungliga husdjursraserna kulturhistoriska värden och utgör värdefulla genetiska resurser med stort bevarandevärde. Detta motiverar en ersättning för att hålla djur av dessa raser och därmed bidra till deras bevarande. Ersättning betalas ut för fjällko, rödkulla, allmogeko, gutefår, ryafår, svenskt finullsfår, allmogefår, svensk lantrasget, allmogeget och linderödssvin. Krav finns på renrasighet. Besättningar med all- mogekor, allmogegetter och linderödssvin skall vara anslutna till genbanksverksamhet. Samtliga djur skall vara individmärkta. Uppgifter om nötkreatur hämtas ur den cen- trala djurdatabasen () vilken handhas av och är en databas i vilken landets samtliga nötkreatur registreras. Får, getter och svin skall hållas . Får och getter skall ha satts in i avel för att vara stödberättigande. Jordbrukaren åtar sig att hålla minst hälften av det antal djur- enheter för vilket ersättning beslutats. Av tabell 4.6 framgår hur många djurenheter de olika djurslagen motsvarar. ansvarar för handläggning och beslut inom denna ersättningsform. Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 Stödbelopp vid ersättning för att bevara utrotningshotade husdjursraser per djurenhet för nötkreatur, får och getter och per djurenhet för grisar Antal djur per djurenhet Mjölkkor, am- och dikor, övriga nötkreatur över 2 år Övriga nötkreatur 6 mån–2 år Källa: , 2003.70 Det övergripande miljökvalitetsmålet är enligt Miljö- och lands- bygdsprogrammet Ett rikt odlingslandskap. Det specifika målet är att uppnå ett tillräckligt stort antal vuxna renrasiga djur av alla utrotningshotade husdjursraser som ingår i ersättningen för att säkra rasernas långsiktiga överlevnad och bevara deras genetiska varitation. Det operativa målet är att bevara utrotningshotade lokala svenska husdjursraser av nötkreatur, svin, getter och får motsvarande en omfattning av cirka 5 000 djurenheter. Kostnaden för ersättning för bevarande av utrotningshotade hus- djursraser bedömdes av bli för hela programperioden. Antalet anslutna djurenheter var 3 2002 och 3 2001, varav 220 respektive 400 avsåg djur som anslutits i den förra Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 programperioden.72 Åtgärden var inte öppen . Uppgifter framgår av tabell 4.7. Antalet lantbruk anslutna till åtgärden var 2002 och 2001 varav 90 respektive 150 avsåg lantbruk anslutna . I tabell 4.7 har en uppdelning av antalet anslutna djur gjorts per ras för åren 1998–2002. Antal anslutna djur inom ersättningen till utrotningshotade husdjursraser 1998–2002 Anmärkning: * Finullsfår och Linderödssvin ingick inte . Källa: , 2003.73 Tabellen visar att antalet djur ökat –2002 för omkring två tredjedelar av de berörda husdjursraserna. Det kan dock konstateras att för nötkreatur är antalet djur av raserna bohus- kulla, ringamålako och väneko begränsat. Det kan vidare konstat- eras att av raserna dala pälsfår, roslagsfår, göingeget, jämtget och linderödssvin finns inte heller särskilt många djur. Situationen är speciellt känslig när det gäller göingegeten och jämtgeten som båda är akut hotade. Det är utifrån tillgängliga uppgifter inte möjligt att Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 säga något om djurens ålder. Det är heller inte möjligt att föra ett resonemang om huruvida antalet anslutna djur motsvarar en effek- tiv populationsstorlek, eftersom uppgifter om djurens ålder och kön saknas. Det operativa målet – att 5 000 djurenheter av utrotningshotade husdjursraser skall bevaras – är vid halvtidsutvärderingen uppfyllt till . Utredningen bedömer att målet inte kommer att uppnås med nuvarande regelsystem. Det specifika målet är att uppnå ett tillräckligt stort antal vuxna renrasiga djur av alla utrotningshotade husdjursraser för att säkra rasernas långsiktiga överlevnad och bevara deras genetiska varia- tion. Av tabell 4.7 framgår att beståndet fortfarandet är litet för ungefär hälften av de raser som inkluderats i denna ersättnings- form. Det totala antalet djur i landet av de utrotningshotade husdjursraserna överstiger visserligen i flera fall det antal, som är anslutet till ersättningsformen, men behöver därmed inte vara till- räckligt för att säkra rasernas bestånd. Säkra uppgifter om total- antalet djur saknas för flera raser. Av avgörande betydelse för att kunna bedöma måluppfyllelsen är att den effektiva populations- storleken för varje ras fastställs och bedöms. Målet att uppnå ett tillräckligt stort antal (vuxna) djur av alla utrotningshotade hus- djursraser inom ersättningsformen är inte uppnått. Därmed har ersättningsformen endast till en del bidragit till att uppfylla det övergripande miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. Vid kontakt med Föreningen har det framkommit att ersättningsformen är ett välkommet stöd i djurhållningen, men att den skulle kunna förbättras.74 Föreningen föreslår exempelvis att ersättning skall utgå även för par av getter. är kravet minst 7 vuxna djur. Som läget nu är så kvalificerar inte många lantbruk för denna ersättning, eftersom de flesta väljer att hålla ett mindre antal vuxna djur. Föreningen menar vidare att ersättningsformen borde stimulera till att hålla även bockar vilka kan vara svårare att sköta än getter av honkön. finns enligt föreningen 68 vuxna göingegetter och 18 killingar i landet. Bockarna är i minoritet. Situationen är ofta den att några få eldsjälar håller dessa lantraser. Det är osäkert om någon kommer att ta vid när dessa personer upphör med djurhållning. Därför är det önskvärt med en ersätt- Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 ningsform som i högre grad än den nuvarande stimulerar till fortsatt djurinnehav. Utredningen delar uppfattningen att ersätt- ningsformen bör stimulera till djurinnehav, även om detta endast omfattar ett par djur. Frågan berörs närmare i förslagskapitlet (kapitel 15). Det kan vidare ifrågasättas om listan över husdjursraser, för vilka någon form av stöd utgår, är tillräckligt omfattande för att bevara alla traditionella raser. Även denna fråga berörs i förslagskapitlet. Öppet och varierat odlingslandskap Ersättningen för miljövänlig vallodling (även benämnd miljöersätt- ning till ett öppet och varierat odlingslandskap) skall genom att främja vallodling i första hand bidra till att det öppna odlings- landskapet, och förutsättningarna för en rik biologisk mångfald och en värdefull kulturmiljö knutna till detta landskap, bevaras i skogs- och mellanbygder och i norra ningsformen samverkar i detta med andra stöd, främst kom- pensationsbidrag och nationellt stöd (gäller stödområdena 1–3). I andra hand skall ersättningsformen bidra till att läckaget av växtnäringsämnen och erosionen från åkermarken minskar. Ersätt- ningsformen reducerar även användningen av kemiska bekämp- ningsmedel och dess påverkan på omgivningen. Vidare har vall- odling positiva effekter för jordbrukslandskapet genom bl.a. sin betydelse för djurhållningen. Ersättning lämnas för skötsel av slåtter- och betesvall på åker- mark som är . Särskilda krav för ersättning är bl.a. att ligger obruten i minst 2 vintrar i följd, att den betas eller slås, att skörden förs bort och att inga bekämpnings- medel används. Jordbruksföretagets hela vallareal skall ingå i åtagandet. Ersättning lämnas inom stödområde 1–5. Inom stödområdena 1– 3 är stödet förenat med miljökrav på djurhållning. Detta krav är motiverat av det norrländska jordbrukets speciella förutsättningar, nämligen en stor överskottsareal. En styrning mot den areal som har störst förutsättningar att brukas på lång sikt, dvs. är knuten till animalieproduktion, är därför önskvärd. Antalet får och getter som Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 kommer att hållas skall anmälas i ansökan. Uppgifter om antal nöt- kreatur, som hålls på de ersättningsberättigade lantbruksföretagen, hämtas ur CDB. Ersättningsbeloppen framgår av tabell 4.8. Stödbelopp vid ersättning för att bevara ett öppet och varierat odlingslandskap Stödområde 1–3 Antal djurenheter per hektar som krävs för att ersättning skall utgå Källa: Miljö- och landsbygdsprogrammet, 2000.76 De övergripande miljökvalitetsmålen är enligt Miljö- och lands- bygdsprogrammet Ett rikt odlingslandskap, Giftfri miljö och Ingen övergödning. Det specifika målet är att förbättra eller upprätthålla odlings- landskapet och förhindra omfattande nedläggning av jordbruks- mark i norra och i skogs- och mellanbygder. Det operativa målet är en anslutning om . Kostnaden för denna ersättningsform beräknades av Jordbruks- verket bli för åren 2000–2006. Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 Antalet lantbruk med stöd för öppet och varierat odlingslandskap uppgick till 30 2002 och 29 2001.78 Den anslutna arealen var 2002 och 590 2001. Av dessa anslutna lantbruk och arealer utgjordes 1 000 lantbruk och 2002 respektive 2 000 lantbruk och 2001 av äldre stöd. Ersättningsformen var inte öppen . För jäm- förelse har en uppskattning av antal anslutna lantbruk och ansluten areal gjorts. Enligt denna uppgick antalet lantbruk till 34 000 med en areal av . Diagram 4.3 visar den anslutna arealens fördelning på stödområden . Öppet och varierat odlingslandskap – ansluten areal fördelad på stödområden Anmärkning: Jordbruksföretag i stödområde 9 kan ingå om brukningscentrum är beläget inom stödområde 9 men arealen inom annat stödområde. Källa: , 2003.79 Mer än hälften av den areal som ingår i ersättningen ligger inom stödområde 5 (). av arealen finns i stödområde 2, i stödområde 4 och resterande i stöd- område 1, 3 och 9. Tabell 4.9 visar ersättningens fördelning på stödområden i relation till områdets slåtter- och vallareal liksom total åkerareal. Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 Öppet och varierat odlingslandskap – ersättning uppdelad på stödområden stödområden (%) arealen vall (%) åkerareal (%) 1999–2002 (%) Anmärkning: Se diagram 4.3. Källa: , 2003.80 Det operativa målet – en anlutning om – uppnåddes 2002. Det specifika målet – att förbättra eller upprätthålla landskapet och förhindra omfattande nedläggning av jordbruksmark i norra och i skogs- och mellanbygder – är allmänt formulerat och avser förhållanden som förändras gradvis. Det är därför svårt att bedöma i vilken grad målet uppfyllts, särskilt under den korta tid det nuvarande programmet löpt. Än svårare blir det att bedöma ersättningsformens bidrag till måluppfyllelsen. Anslut- ningen ökade liksom vallodlingen (se tabell 4.10). Den senare ökningen skedde dock huvudsak- ligen , då ersättningsnivåerna för vall i kom- pensationsbidraget höjdes påtagligt (se avsnitt 5.1). Kompen- sationsbidraget och ersättningen för miljövänlig vallodling ger sam- mantaget den största ersättningen per hektar. Många jordbruk uppbär olika slags ersättningar . Uttag ur databas har visat att av jordbrukarna med kompensationsbidrag också uppbär ersättning för bevarande av betesmarker och slåtterängar, öppet och varierat odlingslandskap och ekologisk produktion.81 Det är svårt att skilja Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 ut en ersättningsform från övriga, men sannolikt har alla dessa inkomstkällor betydelse för en fortsatt jordbruksproduktion. Både åker- och vallarealen har betydelse för ett öppet och varierat odlingslandskap. Tabell 4.10 visar åker- och vallarealens utveckling . Åker- och vallarealens utveckling –2002 Åkerarealens förändring i procent -1,5 -0,5 -0,5 -1,5 -1,5 -2,5 -0,5 -0,5 -0,5 -0,5 -0,5 -0,5 -2,5 -1,5 -0,5 -0,5 -0,5 Vallarealens förändring i procent -5,5 -2,5 -0,5 -0,5 Källa: , 2003.82 Ökningen av vallarealen är enligt inte tillräcklig för att behålla åkerarealen nivå.83 Vallarealen hade stadigt minskat . Minsk- ningen är störst i stödområde 1, där även ersättningsbeloppen minskat . Ersättningarna genom programmet har där- med inte lyckats förhindra nedläggning av (inklusive vall). Däremot skulle sannolikt den brukade arealen och antalet jordbruk varit mindre respektive färre om inte dessa ersätt- ningar funnits. Det går inte att kvantifiera ersättningsformernas effekter i form av en minskad nedläggning och därmed inte heller att försöka särskilja enskilda ersättningsformers effekter. Utredningens slutsats är att ersättningen till ett öppet och varie- rat landskap tillsammans med kompensationsbidraget och nationellt stöd har bidragit till att slå vakt om jordbruket – och därmed till det specifika målet att förhindra nedläggning av jordbruksmark i norra och i skogs- och mellanbygder. De övergripande målen för ersättningen för öppet och varierat odlingslandskap är Ett rikt odlingslandskap, En giftfri miljö och Utredningen bedömer att ersättningsformen, Miljöersättningar och projektstöd inom Insatsområde 1 tillsammans med andra ersättningar och stöd inom och utanför programmet, har bidragit till att bromsa nedläggningen av jordbruksmark som är ett viktigt steg mot målet Ett rikt odlingslandskap. När det gäller de andra miljökvalitetsmålen har ersättningsformen sannolikt även bidragit till uppfyllelsen av dessa mål, eftersom kemiska bekämpningsmedel inte är tillåtna i samband med detta åtagande och vall minskar kväveläckaget. Av svaren på utredningens enkät till länsstyrelserna framgår att dessa bedömer att ersättningen för att bevara ett öppet landskap, tillsammans med kompensationsbidraget, har stor betydelse för den regionala utvecklingen. Av svaren på enkäten till lantbrukare framgår att ersättningen för att bevara ett öppet och varierat odlingslandskap har bidragit till att av dessa har kunnat fortsätta med jordbruk. Därutöver anger att de genom ersättningen har ökat andelen vall jämfört med andra grödor. Ersättningen har inte haft några avgörande effekter på vare sig djur- eller arbetsmiljön enligt denna undersökning. Däremot har angett att de har fått en förbättrad inkomst och att landskapsvården har förbättrats. I undersökningen har också framkommit att anser att de har haft lägre kostnader än ersättningen, att kostnaderna varit i nivå med ersätt- ningen och att de har haft högre kostnader. Resterande andel utgörs av lantbrukare som endera inte har svarat på denna enkätfråga eller inte har haft stödet. Ersättningsnivån kan således enligt detta underlag synas vara något i överkant. Av samma skäl som för ersättningen till betesmarker (se avsnitt 4.5.6) anser emellertid utredningen att en sänkning inte är aktuell.