sou · GRB399d3 · 2004-01-01 00:00:00 — I enlighet med våra förslag i 5 kap. kan ett sekretessområde också vara olika nämnder i en kommun eller ett landsting till den del verksamheterna är av samma slag eller en del av en nämnd som är ensam om att bedriva ett visst slags verksamhet i en kommun eller ett landsting. Inom ett sekretessområde får även känsliga uppgifter röjas eller användas, dock med den inskränkning som anges i 10 §. En sekretess- belagd uppgift får inte lämnas ut från ett sekretessområde. Ett sekretessområde omgärdas av en sekretessgräns. Ordet sekre- tessgräns definieras i andra stycket. 10 § Om det kan antas att en sekretessreglerad uppgift inte får lämnas ut från ett sekretessområde, får uppgiften inte röjas inom sekretessområdet om det är uppenbart obehövligt för verksamheten. Paragrafen är ny. Bakgrunden till bestämmelsen har redovisats i avsnitt 12.7.7. har det närmast varit en etisk fråga i vilken utsträckning hemliga uppgifter som inte är direkt behövliga för arbetet kan röjas inom en myndighet eller en självständig verksamhetsgren. Genom bestämmelsen fastslås att uppgifterna inte får röjas om röjandet är uppenbart obehövligt för verksamheten. Avsikten är att i lagen fastställa en lägsta nivå för när ett uppgiftsutbyte inom en verksamhet är otillåtet och därmed straffbart som brott mot tystnads- plikten. Genom bestämmelsen är uppgiftsutbyten som har sin grund i skvaller eller andra ovidkommande syften olagliga. När det gäller uppgifter som inte direkt behövs för ett ärendes handläggning, men där röjandet inte kan anses uppenbart obehövligt för verksamheten, är det upp till den enskilde tjänstemannen att avgöra om röjandet bör ske. Även i fortsättningen kommer alltså frågan om röjande av vissa uppgifter inom ett sekretessområde att vara beroende av person- liga ställningstaganden som görs utifrån mer etiska värderingar. De uppgifter vilkas röjande begränsas i bestämmelsen gäller sådana som kan antas inte få lämnas ut från sekretessområdet. Regleringen gäller med andra ord uppgifter för vilka det kan antas att sekretess skulle ha gällt om uppgiften skulle ha begärts ut över sekretess- gränsen. Bestämmelsen blir därmed främst tillämplig beträffande uppgifter som är sekretessreglerade med ett omvänt skaderekvisit. Även uppgifter där sekretessen regleras med ett rakt skaderekvisit kan dock komma att omfattas av bestämmelsen. Detta gäller när det är fråga om typiskt sett känsliga uppgifter eller när det före- ligger särskilda omständigheter i det enskilda fallet. Ett exempel på en särskild omständighet i det enskilda fallet är att en adressuppgift är skyddad inom folkbokföringen. Regleringen av den inre sekretessen är inte avsedd att påverka bedömningen av om dataintrång föreligger. Den bedömningen skall ske på samma grunder som . Sekretess överförs inte automatiskt mellan myndigheter 11 § Får en myndighet från en annan myndighet en uppgift som är sekretessreglerad där, omfattas uppgiften inte av sekretess hos den mottagande myndigheten, såvida inte sekretess följer av en primär sekretessbestämmelse eller av en särskild överföringsbestämmelse. Paragrafen är ny. I bestämmelsen slås en av sekretesslagens mer grundläggande principer fast, dvs. att sekretessen inte automatiskt överförs mellan myndigheter. Bakgrunden till bestämmelsen har behandlats i avsnitt 3.7.1. När det gäller formuleringen av bestäm- melsen hänvisas till författningskommentaren under 6–8 §§. Konkurrens mellan flera primära sekretessbestämmelser 12 § Om flera primära sekretessbestämmelser till skydd för samma intresse är tillämpliga för en viss uppgift hos en myndighet, skall myndigheten tillämpa den bestämmelse som ger det starkaste sekre- tesskyddet. Paragrafen är ny. Bakgrunden till bestämmelsen har redovisats i avsnitt 3.7.2. Konkurrens mellan primära och sekundära sekretessbestämmelser 13 § En sekundär sekretessbestämmelse tillämpas inte om en primär sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse ändå är tillämplig på uppgiften hos den mottagande myndigheten. Undantag från första stycket finns i 20 kap. 2 § och i 32 kap. 5 §. Paragrafen är ny men motsvaras delvis bl.a. av nuvarande 12 kap. 1 § och 13 kap. 6 §. Bakgrunden till bestämmelsen har redovisats i avsnitt 3.7.2. Genom bestämmelsen i första stycket anges generellt att en sekundär sekretessbestämmelse viker om det finns en primär sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse. Detta gäller oavsett den primära sekretessens styrka. I andra stycket hänvisas till de undantag som finns från första stycket. Tillämpningen av överföringsbestämmelser i vissa fall 14 § Finns det en överföringsbestämmelse, tillämpas den även när en person som avses i 3 kap. 2 § andra stycket lämnar uppgift till en annan myndighet utan att han eller hon då företräder den myn- dighet som uppgiften hämtats från. Paragrafen motsvaras av 1 kap. 7 § i den nuvarande lagen. Ändringar- na i bestämmelsen är redaktionella. 15 § Om sekretessen för en uppgift i en allmän handling är be- gränsad enligt denna lag till , räknas tiden från handlingens tillkomst, om inte annat anges. För diarium, journal samt sådant register eller annan förteckning som förs fortlöpande räknas tiden från det att uppgiften fördes in i handlingen. Paragrafen motsvarar 1 kap. 10 § i den nuvarande lagen. Ändringarna är av redaktionell art. 16 § Om det kan antas att en sekretessreglerad uppgift i en allmän handling inte får lämnas ut, får myndigheten anmärka detta genom en särskild anteckning (sekretessmarkering). 2.datum då anteckningen gjordes, och 3.den myndighet som har gjort anteckningen. Om utlämnande till en enskild av en allmän handling, som är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet, enligt förordning skall prövas endast av en viss myndighet, skall sekretessmarkering så snart möjligt göras på handlingen eller på annat sätt framgå av hand- lingen. Av anteckningen skall det framgå vilken myndighet som skall pröva frågan om utlämnande. Paragrafen motsvarar 15 kap. 3 § i den nuvarande lagen. Enligt första stycket i den nuvarande bestämmelsen skall anteckningen bl.a. inne- hålla beteckningen hemlig. Detta krav har tagits bort i förslaget. Dessutom införs i första stycket begreppet sekretessmarkering. Bakgrunden till ändringarna har redovisats i avsnitt 9.4. Övriga ändringar i paragrafen är språkliga och redaktionella. I detta kapitel finns bestämmelser om sekretesslagens tillämpnings- område. Det berör dels myndigheter och personer med anknytning till myndigheter, dels organ som skall anses jämställda med myndig- heter. Reglerna motsvaras i sak av 1 kap. 6, 8 och 9 §§ sekretess- lagen (1980:100) och vi föreslår i princip endast redaktionella ändringar. Av dessa ändringar kommenteras 2 § nedan. Dessutom kommenteras bestämmelsen i 4 § som är ny och 5 § som fått ett tillägg. Myndigheter och personer med anknytning till myndigheter 2 § Förbud att röja eller använda uppgift enligt denna lag eller enligt lag eller förordning som denna lag hänvisar till gäller för myndighet. Sådant förbud gäller också för en person som fått kännedom om uppgiften genom att för det allmännas räkning delta i myndig- hetens verksamhet 1.på grund av anställning eller uppdrag hos myndigheten, 2.på grund av tjänsteplikt, eller 3.på annan liknande grund. Paragrafen motsvarar 1 kap. 6 § i den nuvarande lagen. I den nuvaran- de bestämmelsen anges att förbud att röja eller utnyttja sekretess- belagd uppgift gäller för myndighet där uppgiften är sekretessbelagd. Betydelsen av uttrycket sekretessbelagd uppgift anges i den föreslagna 2 kap. 4 § vara en uppgift för vilken sekretess gäller i det enskilda fallet. Därför har bestämmelsen omformulerats. I den nuvarande bestämmelsen anges att förbudet också gäller personer som deltar eller har deltagit i myndighetens verksamhet. Omformuleringen i förslagets andra stycke innebär ingen saklig ändring. Även sedan en anställning eller en tjänsteplikt upphört gäller således sekretessen. 4 § Vad som sägs om kommuner och landsting i denna lag skall tillämpas också på kommunalförbund om inget annat sägs. I dagens sekretesslag finns en motsvarande bestämmelse enbart i förhållande till bestämmelsen om när kommunala bolag skall jäm- ställas med myndigheter vid tillämpning av tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen4. Det tillägget om kommunalförbund gjordes på lagrådets inrådan.5 För att det inte skall uppstå något tvivel om att kommunalförbund skall jämställas med kommuner och landsting vid tillämpning av sekretesslagen bör detta framgå av en uttrycklig bestämmelse. 41 kap. 9 § fjärde stycket sekretesslagen 1993/94:48 s. 19 5 § Vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet skall tillämpas också på handlingar hos aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande in- flytande. Sådana bolag, föreningar och stiftelser skall vid tillämp- ningen av denna lag jämställas med myndigheter och, när särskilda regler gäller för nämnd i kommun eller landsting, med sådana nämnder. Kommuner och landsting skall anses utöva ett rättsligt bestäm- mande inflytande om de ensamma eller tillsammans 1.äger aktier i ett aktiebolag eller andelar i en ekonomisk förening med mer än hälften av samtliga röster i bolaget eller före- ningen eller på något annat sätt förfogar över så många röster i bolaget eller föreningen, 2.har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna istyrelsen för ett aktiebolag, en ekonomisk förening eller en stiftelse, eller 3.utgör samtliga obegränsat ansvariga bolagsmän i ett handels- Vid tillämpningen av 1–3 skall inflytande som utövas av en juridisk person över vilken en kommun eller ett landsting bestäm- mer på det sätt som anges i de nämnda punkterna anses utövat av kommunen eller . Första stycket gäller också beträffande handlingar som efter medgivande av en kommun eller ett landsting för viss bestämd tid förvaras hos aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar eller stiftelser där kommuner eller landsting har utövat ett rätts- ligt bestämmande inflytande. Bestämmelsen motsvarar i sak 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100). Sist i första stycket föreslår vi dock ett tillägg som anger att de kommunala bolagen etc. även skall jämställas med nämnd i kommun eller landsting om det finns särskilda regler i sekretesslagen för dessa. Tillägget är en följd av att vi föreslår särskilda regler om sekretess- gränser mellan nämnder inom en kommun eller ett landsting samt inom nämnderna, se avsnitt 12.7. Vem sekretessen gäller mot I kapitlet finns bestämmelser om vem sekretessen gäller mot. Bestäm- melserna motsvarar 1 kap. 2 och 3 §§ i den nuvarande lagen. Av bestämmelserna framgår att sekretess gäller mot enskilda (2 §) och mot annan myndighet (3 §). Sekretess gäller också mot utländska myndigheter (4 §) och mellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra (5 §). I 3 § görs en hänvisning till 5 kap. 2 § där det finns särskilda bestämmelser om att det inte finns några sekretessgränser mellan nämnder inom samma kommun eller landsting, när upp- gifter utbyts mellan verksamheter som är av samma slag. I 5 § görs en hänvisning till 5 kap. 3 § där det finns särskilda bestämmelser som innebär att sekretessgränserna inom en nämnd i en kommun eller ett landsting går mellan verksamheter som är av olika slag. 5 kap. Sekretessgränserna mellan nämnder i samma kommun eller landsting samt inom nämnderna I kapitlet finns särskilda bestämmelser för det uppgiftsutbyte som sker mellan nämnder i samma kommun eller landsting och inom en nämnd i en kommun eller ett landsting. I dessa fall har sekretess- områdena och sekretessgränserna utformats delvis på ett annat sätt än vad som följer av föregående kapitel. När gäller sekretess mellan nämnder i samma kommun eller landsting? 2 § Det finns ingen sekretessgräns mellan nämnder inom en kommun eller ett landsting till den del verksamheterna är av samma slag. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.7.5. Till följd av bestämmelsen skall ingen sekretessprövning ske när en nämnd inom en kommun eller ett landsting lämnar uppgifter till en annan nämnd inom kommunen eller och de verksam- heter som uppgifterna lämnas mellan är av samma slag. På så sätt utgör bestämmelsen en särreglering i förhållande till den föreslagna 4 kap. 3 §, enligt vilken sekretess gäller mot en annan myndighet. När det gäller uppgiftsutbyte mellan nämnder i samma kommun eller landsting utgör nämnderna alltså ett sekretessområde till den del verksamheterna är av samma slag. Avser uppgiftsutbytet verk- samheter av olika slag är det 4 kap. 3 § som är tillämplig. I sådant fall gäller alltså sekretess i förhållandet mellan nämnderna inom en kommun eller ett landsting. Vad som avses med begreppet nämnd i kommun eller landsting har kommenterats i avsnitt 12.7.2. När gäller sekretess inom en nämnd i en kommun eller ett landsting? 3 § Vad som sägs om sekretess mot en annan myndighet i 4 kap. 3 § och vad som sägs i andra bestämmelser i denna lag om uppgifts- lämnande till en annan myndighet och överföring av sekretess mellan myndigheter gäller mellan verksamheter som är av olika slag inom en nämnd i en kommun eller ett landsting. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.7.2. Bestämmelsen gäller inom en nämnd i en kommun eller ett landsting och skall tillämpas i stället för 4 kap. 5 § som reglerar sekretessen inom övriga myndigheter. Inom en nämnd gäller alltså sekretess i förhållandet mellan verksamheter som är av olika slag, och inte mellan olika självständiga verksamhetsgrenar. Vad avses med verksamheter av samma slag? 4 § Med verksamheter av samma slag avses verksamheter som rör samma förhållanden och har samma inriktning. Vilka verksamheter som är av samma eller olika slag på hälso- och sjukvårdens, och skolans område framgår av 21 kap. 2 §, 22 kap. 2 § och 23 kap. 2 §. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.7.2 och 12.7.3. Första stycket innehåller en definition av vad som avses med verk- samhet av samma slag. Innebörden av uttrycken samma förhållanden och samma inriktning kan inte fastslås generellt, utan får avgöras utifrån de verksamheter det är fråga om i det enskilda fallet. Bestäm- melsen bör inte tolkas för snävt. Likartade verksamheter med lik- artad inriktning bör oftast kunna bedömas som samma verksamhet. Exempelvis bör personalsocial och personaladministrativ verksamhet kunna ses som en och samma verksamhet. I andra stycket finns hänvisningar till bestämmelser på hälso- och sjukvårdens, och skolans område. Av bestäm- melserna framgår vilka verksamheter inom respektive område som är av samma eller olika slag. Särskilt om gemensamma nämnder och kommunalförbund 5 § Om en kommun eller ett landsting överlåtit någon del av sin verksamhet till en gemensam nämnd, finns det ingen sekretessgräns mellan en nämnd i den överlåtande kommunen eller och den överlåtna verksamheten till den del verksamheterna är av samma slag. Detsamma gäller när en kommun eller ett landsting överlåtit del av viss verksamhet till ett kommunalförbund. 6 § En uppgift för vilken sekretess gäller får inte lämnas mellan en nämnd i en kommun eller ett landsting och den del av verksam- heten i en gemensam nämnd eller ett kommunalförbund som överlämnats från en annan kommun eller ett annat landsting. Paragraferna är nya. Bakgrunden till bestämmelserna har redovisats i avsnitt 12.7.5. I 5 § regleras sekretessen mellan en överlåten verksamhet i en gemensam nämnd eller i ett kommunalförbund och nämnderna i den överlåtande kommunen eller . Här gäller att det inte finns någon sekretessgräns mellan den överlåtna verksamheten och nämnderna i den överlåtande kommunen till den del verksamheter- na är av samma slag. En verksamhet som överlåts till en gemensam nämnd eller ett kommunalförbund kommer således även fortsätt- ningsvis att tillhöra sitt ursprungliga sekretessområde när det gäller utbyte av uppgifter med nämnder i ursprungskommunen. I 6 § anges att det finns en sekretessgräns mellan en nämnd i en kommun eller ett landsting och den del av verksamheten i en gemen- sam nämnd eller ett kommunalförbund som lämnats från en annan kommun eller ett annat landsting, även om verksamheterna är av samma slag. När det gäller kommunalförbund och gemensamma nämnder med placering i en annan kommun uppkommer i och för sig en sådan sekretessgräns redan enligt bestämmelserna ovan. det gäller gemensamma nämnder med placering i den egna kom- munen krävs dock bestämmelsen för att skapa en sekretessgräns. För att regleringen skall bli så enkel som möjligt att förstå görs ingen åtskillnad mellan de olika fallen. Följden av den beskrivna ordningen är att ett sekretessområde inom en kommun eller ett landsting aldrig kan minskas genom att en verksamhet lämnas till en gemensam nämnd eller ett kommunal- förbund. Sekretessområdet kan inte heller utökas med en verksam- het som överlåtits från en annan kommun eller ett annat landsting. 7 § Det finns ingen sekretessgräns mellan sådan hälso- och sjukvård som anges i 18 § första stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och sådan socialtjänst som anges i 5 kap. 5 § andra stycket eller 7 § tredje stycket socialtjänstlagen (2001:453) när dessa verksamheter bedrivs inom samma nämnd. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.7.4. Bestämmelsen är föranledd av förslaget att sekretess skall gälla mellan verksamheter som är av olika slag när det gäller utbyte av uppgifter inom en nämnd i en kommun eller ett landsting (2 §). Härigenom uppkommer en sekretessgräns mellan den kommunala hälso- och sjukvården och som utförs integrerat enligt den s.k. Ädelreformen. Redan i förarbetena till reformen uttalades emeller- tid att någon sekretess inte skulle gälla inom verksamheten.6 Genom bestämmelsen undanröjs därför den uppkomna sekretessgränsen. Bestämmelser om sekretess m.m. utanför sekretesslagen I kapitlet finns hänvisningar till bestämmelser om sekretess och tystnadsplikt i annan lagstiftning än sekretesslagen. Syftet med hän- visningarna är att alla tystnadsplikter inom det allmännas verksamhet skall framgå av lagen antingen direkt eller genom hänvisningar. Bestämmelserna finns i 1 kap. 4 och 12 §§ sekretesslagen (1980:100). Överföring av sekretess mellan myndigheter I kapitlet har bestämmelser om överföring av sekretess samlats. Bestämmelserna motsvarar överföringsbestämmelserna i kap. 11–13 i den nuvarande sekretesslagen. I de föreslagna bestämmelserna anges att om en myndighet till en annan myndighet lämnat en uppgift som är sekretessreglerad hos den förstnämnda myndigheten, skall sekretessbestämmelsen tillämpas också hos den mottagande myndig- heten. Denna omformulering i förhållande till bestämmelsernas nu- varande lydelse har kommenterats i avsnitt 3.7.1. Bestämmelserna i kapitlet har indelats i överföring av sekretess för uppgifter som skall användas i en viss verksamhet och överföring av sekretess till riks- dagen, regeringen och andra myndigheter. I 15 § finns en anmärkning om att det finns ytterligare bestämmelser om överföring av sekretess i lagen. Ändringarna i bestämmelserna är främst språkliga och redaktio- nella. Beträffande arkivmyndigheterna har ett tillägg gjorts i 12 §. Bestämmelsen kommenteras nedan. 12 § Om en myndighet överlämnar en uppgift som är sekretess- reglerad där till en arkivmyndighet, blir sekretessbestämmelsen tillämplig också hos arkivmyndigheten. Sekretess hindrar dock inte att en arkivmyndighet lämnar ut en uppgift till den myndighet som överlämnat uppgiften, om inte myndigheten på grund av föreskrif- ter om gallring eller överlämnande är förhindrad att själv bevara uppgiften. Paragrafens första led motsvarar 13 kap. 4 § första stycket i den nuvarande sekretesslagen. I övrigt är bestämmelsen ny. Bakgrunden till bestämmelsen har redovisats i avsnitt 10.2.2. Genom bestämmel- sen får en arkivmyndighet möjlighet att utan hinder av sekretess låna ut material till den myndighet som lämnat det till arkivmyndig- heten. Har överlämnandet av materialet använts som alternativ till gallring av personuppgifter, gäller dock sekretessen även gentemot den levererande myndigheten. På så sätt bibehålls avsett integritets- skydd. 8 kap. Sekretessbrytande bestämmelser I detta kapitel har vi samlat de sekretessbrytande bestämmelser av mera generell karaktär som återfinns främst i 1 kap. 5 § och 14 kap. sekretesslagen (1980:100). I huvudsak innebär förslagen inga förändringar i sak utan är endast språkliga. Vårt förslag i 10 och 11 §§ innebär dock vissa förändringar i förhållande till gällande rätt och 15 § är ny. Dessa bestämmelser kommenteras nedan, liksom 2 och 19 §§. Kapitlet avslutas med en erinran om att ytterligare sekretessbrytande bestämmelser kan finnas i anslutning till materiella sekretessbestämmelser. 2 § Sekretess till skydd för enskild hindrar inte att en uppgift lämnas ut om den enskilde, på sätt som framgår av 9 kap., samtycker till det. finns bestämmelser av vilka det framgår att sekretess till skydd för en enskild inte hindrar att uppgifter lämnas ut om den enskilde samtycker till det i 14 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100). Att den enskildes samtycke bryter sekretessen anser vi vara ett så grund- läggande förhållande att en bestämmelse med detta innehåll bör inleda kapitlet om sekretessbrytande bestämmelser. När det gäller utbytet av uppgifter mellan myndigheter har den enskildes samtycke stor betydelse. I många praktiska situationer ligger det i den enskildes eget intresse att myndigheter kan utbyta uppgifter. För sådana situationer finns det inte något behov av särskilda sekretessbrytande bestämmelser. Sådana bestämmelser angående sekretess till skydd för enskilda är nödvändiga endast i situationer där myndigheter måste kunna utbyta uppgifter oberoende av den enskildes samtycke. De närmare förut- sättningarna för samtycket framgår av 9 kap. 10 § Om inte annat följer av 11 §, får uppgifter som omfattas av sekretess enligt 21 kap. 4–10 §§, 22 kap. 3–13 §§, 24 kap. 7 §, 26 kap. 14 §, 28 kap. 9 och 10 §§, 30 kap. 2, 4 och 6–8 §§, 38 kap. 2 § eller 39 kap. 3 och 7 §§ lämnas till de myndigheter som anges i 9 § bara om uppgiften rör misstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse eller försök till sådant brott. Bestämmelsen motsvarar 14 kap. 2 § femte stycket första meningen sekretesslagen (1980:100). Vi föreslår dock att möjligheterna att lämna uppgifter till brottsutredande myndigheter utökas något. För- slaget innebär att bl.a. personal inom hälso- och sjukvården eller får möjlighet att lämna uppgifter till brottsbekäm- pande myndigheter, inte bara när det gäller misstankar om brott för vilka inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , utan även beträffande misstankar om försök till sådana brott. Våra överväganden när det gäller detta finns i avsnitt 14.7.3. 11 § Uppgifter som omfattas av sekretess enligt 21 kap. 4–7 §§, 22 kap. 3, 5–9, 11–13 §§ eller 38 kap. 2 § får lämnas till åklagar- myndighet eller polismyndighet om uppgiften rör misstanke om 1.brott som avses i 3, 4 eller 6 kap. och som riktat sig mot någon som inte har fyllt , eller 2.brott som avses i lagen (1982:316) med förbud mot köns- stympning av kvinnor och som riktat sig mot någon som inte har fyllt . Bestämmelsen under 1 motsvarar 14 kap. 2 § femte stycket andra meningen sekretesslagen (1980:100). Vi föreslår dock att möjligheten att lämna uppgifter till polis- och åklagarmyndighet när det gäller vissa misstankar om brott mot underåriga utökas till att gälla även brott enligt lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor. Våra överväganden i denna del framgår av avsnitt 14.7.4. 15 § Sekretess hindrar inte att en uppgift lämnas till en enskild om det enligt den utlämnande myndighetens prövning är uppenbart att allmänintresset har företräde framför det intresse som sekretessen skall skydda.