sou · GRB389d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Bistånd enligt LMA kan, utöver vad som ovan beskrivits, dras in i följande situationer. Dagersättningen får sättas ned för en utlänning som fyllt och utan giltigt skäl vägrar att delta i organiserad verksamhet, genom att hålla sig undan försvårar utredningen i ärendet eller vägrar medverka vid verkställandet av ett av- eller utvisningsbeslut (10 § första stycket och 12 § LMA). Bostads- ersättningen får sättas ned helt om utlänningen erbjuds boende på en förläggning, liksom dagersättningen, om fri kost ingår i den erbjudna inkvarteringen (10 § andra stycket LMA). Rätten till bistånd upphör vidare att gälla när uppehållstillstånd ges eller när utlänningen lämnar landet (11 § LMA). eller socialnämndens beslut enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. kan överklagas till förvaltningsdomstol (22 § LMA). antog Europeiska unionens råd direktivet om miniminormer för mottagandevillkor av asylsökande i medlems- staterna. Rådsdirektivet skall vara genomfört i nationell rätt senast efter antagandet. Rådsdirektivets huvudsakliga syfte är att garantera asylsökande inom EU ett värdigt mottagande med jämförbara mottagande- villkor i medlemsstaterna. Ett långsiktigt syfte är också att begränsa asylsökandes sekundära förflyttningar då förhoppningen om att finna bättre mottagandevillkor i en annan medlemsstat är relevant. Rådsdirektivet innehåller följande huvudsakliga bestämmelser. Grundläggande principer och garantier Direktivet skall vara gällande för alla tredjelandsmedborgare och statslösa personer som söker asyl enligt i en medlemsstat (artikel 3). Direktivet är inte tillämpligt i en massflykts- situation eller på ärenden som gäller s.k. diplomatisk eller territoriell Vidare kan respektive medlemsstat besluta att rådsdirektivet även skall tillämpas då tredjelandsmedborgare ansöker om andra former av skydd. Då rådsdirektivet endast föreskriver miniminormer står det med- lemsstaterna fritt att införa eller bibehålla en högre standard i mot- tagandet av asylsökande än den som föreskrivs i direktivet (artikel 4). Allmänna bestämmelser om mottagandevillkor Medlemsstaterna är skyldiga att , från det att ansökan om asyl inlämnats, informera den asylsökande om dennes förmåner och skyldigheter samt om organisationer eller privat- personer som kan bidraga med rättslig hjälp. Sådan information skall ges skriftligen och kan också, som komplement, ges muntligen på ett språk den asylsökande kan förväntas förstå (artikel 5). Den asylsökande skall , från det att asylansökan lämnats in, förses med dokumentation som visar den rättsliga ställning som en asylansökan ger. Om den asylsökande inte har rätt att fritt röra sig på medlemsstatens territorium skall detta framgå av i dokumentationen (artikel 6 punkt 1). Artikel 6 föreskriver ett antal undantag från när dokumentation inte behöver utfärdas vilket bl.a. är fallet då den asylsökande är förvarstagen (punkt 2). Den asylsökandes rätt till fri rörlighet får inskränkas till ett visst område inom en medlemsstat om rådsdirektivets rättigheter och skyldigheter kan garanteras inom detta område. En sådan inskränk- ning av rörelsefriheten får ske med hänvisning till allmän ordning eller snabb handläggning av asylärendet (artikel 7 punkt 2). Den asylsökande skall kunna ansöka om att tillfälligt få lämna området och behörig myndighet skall fatta ett individuellt beslut i frågan (artikel 7 punkt 5). Medlemsstaterna skall sträva efter att hålla samman familjer (artikel 8). Skolgång och tillträde till arbetsmarknaden Barn skall få tillgång till skolgång på samma villkor som medborgare i respektive medlemsstat fram till dess att ett avvisningsbeslutet verkställs (artikel 10 punkt 1). Vad gäller gymnasieskolgång, skall ett barn som påbörjat utbildningen före myndighetsdagen få avsluta den påbörjade utbildningen om barnet är asyl- sökande. Ett barn skall beredas plats i skola senast efter det att asylansökan lämnats in (artikel 10 punkt 2). Tillträde till arbetsmarknaden skall beredas senast efter det att asylansökan lämnats in, under förutsättning att ett beslut i första instans inte fattats inom denna tidsram. Om tillträde till arbetsmarknaden har beviljats får detta inte dras tillbaka när ett negativt beslut överklagats. Medlemsstaterna får av arbetsmarknads- politiska skäl i första hand ge EU-medborgare eller medborgare i stater som är anslutna till tillträde till arbetsmarknaden (artikel 11). Asylsökande kan också ges tillträde till yrkesträning eller praktikplatser enligt artikel 12. Regler om en rimlig levnadsnivå och inkvartering De mottagandevillkor som föreskrivs i rådsdirektivet skall vara tillgängligt för alla asylsökande (artikel 13 punkt 1) och villkoren skall garantera en rimlig levnadsnivå samt de asylsökandes existens- minimum (punkt 2). Medlemsstaterna får kräva att den asylsökande skall stå för de kostnader som rättigheterna i rådsdirektivet medför om den asylsökande har tillräckliga resurser för det (punkt 3). Det står varje medlemsstat fritt att välja om man avser ge mottagande- villkoren i form av kontanta medel (bidrag), kuponger eller i natura (punkt 5). Rådsdirektivet innehåller regler om former för inkvartering av asylsökande på mottagningsanläggning, privat boende eller på annat sätt (artikel 14). Vid inkvartering skall hänsyn tas till familjens integritet (punkt 2 a), barnets bästa (punkt 3) och UNHCR och frivillig organisationer skall garanteras tillträde till förläggningen. Detta gäller också juridiska ombud (punkt 7). I undantagssituationer får medlemsstaterna under en kort över- gångsperiod iaktta särskilda mottagandevillkor. Detta rör främst inkvartering, förvarstagande och i samband med en utvärdering av om den enskilde har särskilda behov (punkt 8). Hälso- och sjukvård samt psykologiskt stöd för särskilt utsatta Medlemsstaterna skall försäkra att den asylsökande med familj har tillgång till nödvändig hälso- och sjukvård, vilket skall innefatta åtminstone akut hälso- och sjukvård och vård som inte kan anstå (artikel 15). Av folkhälsoskäl får det krävas att asylsökande genom- går en hälsoundersökning (artikel 9). En generalklausul till förmån för asylsökande med särskilda behov är införd i direktivet som i princip innebär att särskilda behov hos individer som tillhör dessa grupper skall beaktas (artikel 17). Sådana särskilda grupper kan bl.a. vara minderåriga, handikappade, gamla, gravida, ensamstående föräldrar med minderåriga barn och personer som blivit utsatta för våldsövergrepp. Rådsdirektivet fastslår att barnets bästa skall beaktas – vilket kan jämföras med utlännings- lagens (1989:529) portalparagraf (1 kap. 1 § andra stycket) – samt att barn som bl.a. utsatts för tortyr, vålds- eller sexuella övergrepp skall beredas tillgång till rehabilitering (artikel 18). Särskild fokus har lagts på underåriga utan medföljande vuxen. Medlemsstaten uppmanas att så snabbt som möjligt förordna nödvändiga ombud för den underåriga, lämpligt boende samt att försöka efterforska vårdnadshavaren (artikel 19). Rådsdirektivet innehåller vidare bestäm- melser som gäller offer för tortyr och organiserat våld (artikel 20). Inskränkning eller indragande av mottagandevillkor Rådsdirektivet tar upp grunder för inskränkning eller indragning av mottagandevillkor (artikel 16). Skäl för att helt eller delvis dra in mottagandevillkoren kan exempelvis vara att den asylsökande inte infinner sig vid utredningstillfället, att den asylsökande redan sökt asyl i en annan medlemsstat och att den asylsökande inte redovisat ekonomiska resurser. De negativa beslut som avser mottagandevillkoren samt inskränkning av rörelsefriheten skall kunna överklagas (artikel 21). Åtgärder för att förbättra mottagningssystemens effektivitet Medlemsstaterna åläggs att rapportera till kommissionen om tillämp- ningen av rådsdirektivet samt bereds tillfälle att föreslå eventuella ändringar av direktivet (artikel 22). Medlemsstaterna är dessutom ansvariga för att relevanta nationella myndigheter har tillräcklig kunskap för att tillse såväl kvinnliga som manliga asylsökandes behov (artikel 24). Utredaren skall ta ställning till hur rådets direktiv om miniminormer för mottagandevillkor av asylsökande i medlemsstaterna skall genomföras i . Lagen (1994:137) om mottagandevillkor för asylsökande m.fl. (LMA) tillämpas huvudsakligen på asylansökningar enligt 3 kap. 2 och 3 §§ utlänningslagen. I tillämpas varken begreppet diplomatisk eller territoriell asyl varför utredaren inte behöver belysa denna del. tillhandahåller viss skriftlig information som innehåller uppgifter om rättigheter och skyldigheter för den asylsökande. Den asylsökande informeras vidare muntligen genom tolk om asylprocessen och diverse praktiska spörsmål. Utredaren skall ta ställning till om nuvarande regelverk och praxis uppfyller rådsdirektivets bestämmelser om att tillhandahålla information till den asylsökande samt, om så inte är fallet, föreslå de ändringar som behövs. När en utlänning söker asyl utlämnas vid ansökningstillfället som regel ett kvitto på att ansökan är inlämnad. Detta dokument bär innehavarens fotografi och intygar att den asylsökande befinner sig lagligen på svenskt territorium. Kort härefter får den asyl- sökande ett s.k. som innehåller namn, ärendenummer, nationalitet, längd, språk samt giltighetstid. Detta kort är inte ett identitetskort då det inte styrker den sökandes identitet men används bl.a. för att utkvittera dagbidrag och vid sjukbesök. Utredaren skall bedöma om det svenska systemet är tillräckligt för att uppfylla rådsdirektivets krav på dokumentation. Förslag till ändring skall lämnas om det bedöms nödvändigt. Rådsdirektivet föreskriver också att medlemsstaterna kan förse den asylsökande med en tillfällig resehandling om den asylsökande av humanitära skäl behöver bege sig till en annan medlemsstat. Utredaren skall undersöka hur detta rent praktiskt kan fungera, överväga om den svenska lagstiftningen skall omfatta denna möjlighet samt eventuellt presentera författningsförslag som överensstämmer med rådsdirektivet i denna del. Rådsdirektivet föreskriver möjligheten att inskränka den asyl- sökandes rörelsefrihet i andra fall än i samband med förvarstagande eller då den asylsökande ställs under uppsikt. En sådan möjlighet finns inte enligt den svenska rättsordningen. Principen om rörelse- frihet för den asylsökande är en i väl etablerad princip varför vidare utredning i denna fråga inte bedöms vara nödvändig. De svenska bestämmelserna om asylsökande m.fl. barns skol- gång torde vara tillräckliga för att uppfylla rådsdirektivets krav. Utredaren skall dock bedöma om så är fallet och presentera förslag till författningsändring om detta krävs för att genomföra råds- direktivet i syfte att förbättra gällande svenska bestämmelser på området. Utlänningsförordningen föreskriver att ett undantag från skyldig- heten att inneha arbetstillstånd kan beviljas om det förväntas gå mer än fattar beslut i ärendet. Enligt rådsdirektivet står det medlemsstaterna fritt att utestänga den asylsökande från arbetsmarknaden upp till samt att ge EU och EES-medborgare förtur till arbetsmarknaden. Härmed uppfyller det svenska regelverket rådsdirektivets krav varför frågan inte behöver utredas närmare. LMA erbjuder vuxna asylsökande deltagande i organiserad verk- samhet. Det innehåll denna verksamhet uppvisar är väl etablerat i den svenska ordningen och uppfyller artikel 12 i rådsdirektivet varför vidare utredning av denna fråga inte synes nödvändig. Enligt gällande avtal mellan staten och får asylsökande tillgång till akut hälso- och sjukvård och vård som inte kan anstå. Barn får tillgång till samma vård som dem som är permanent bosatta i . Rådsdirektivets bestämmelser torde vara tillgodosedda genom svensk praxis. Utredaren skall dock utreda huruvida avtalet mellan staten och anses vara tillräckligt för att direktivet skall anses vara genomfört eller om tillgången till akut hälso- och sjukvård och vård som inte kan anstå bör vara reglerat i författning. Utredaren skall presentera förslag till författningstext om detta bedöms vara nödvändigt för att genom- föra rådsdirektivet. Enligt gällande praxis erbjuds de asylsökande vid ankomsten till att genomgå en hälsoundersökning. Det finns inga särskilda bestämmelser om krav på att en asylsökande skall underställa sig en generell hälsoundersökning. Rådsdirektivet gör det möjligt för en medlemsstat att kräva en hälsoundersökning av folkhälsoskäl. Utredaren skall ta ställning till om en tvingande bestämmelse med sådant innehåll bör genomföras i svensk rätt samt presentera förslag till författning i det fall detta bedöms nödvändigt. Medlemsstaterna skall garantera den asylsökande en dräglig levnads- nivå. Detta kan göras genom bidrag, kuponger eller kontanter. Det svenska systemet med dagbidrag, särskilt bidrag samt i vissa fall bostadsbidrag torde uppfylla rådsdirektivets krav. Utredaren skall dock ta ställning till om någon ändring krävs för att svenska bestämmelser skall uppfylla rådsdirektivet. Förslag till författnings- text skall också presenteras om det bedöms nödvändigt med hänvisning till genomförandet i svensk rätt. I rådsdirektivets artikel 14 föreskrivs att asylsökande skall garanteras inkvartering. erbjuder den asyl- sökande en plats på en mottagningsförläggning. Det står dock den asylsökande fritt att själv ordna boende. Den svenska ordningen uppfyller långt mer än vad rådsdirektivet föreskriver varför frågan inte närmare behöver utredas. Rådsdirektivet anger ett antal situationer när mottagande- villkoren helt eller delvis kan dras in. Utredaren skall utreda huruvida det är lämpligt med en ändring av de svenska bestäm- melser som gäller för reducering av mottagandevillkoren. Förslag till författningstext bör presenteras för det fall det bedöms nödvändigt eller lämpligt med ändringar för rådsdirektivets genom- förande i svensk rätt. I utlänningslagen finns bestämmelser om att barnets bästa alltid skall beaktas i ärenden som handläggs enligt lagen. Enligt praxis tillämpas också särskilt utarbetade riktlinjer för asylsökande som utsatts för sexuellt våld och tortyr. I varje enskilt ärende beaktas individuella skäl. Utredaren skall ta ställning till om svensk rätt och praxis är tillräcklig för att uppfylla artiklarna 17–20 rådsdirektivet samt eventuellt föreslå vilka ändringar som krävs. Utredaren skall slutligen ta ställning till om rådsdirektivets bestämmelser får någon konsekvens för det svenska regelverket om behandling av personuppgifter, bl.a. förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen. I den mån ändringar bedöms nöd- vändiga skall utredaren samråda med utredningen om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskaps- lagstiftningen (Dir UD 2001:05) samt beakta de regler om skydd för den personliga integriteten som finns i personuppgiftslagen (1998:204) och rådsdirektivet om personuppgifter (95/45/EG). Utredaren skall vidare analysera eventuella konsekvenser för reglerna om sekretess samt vid behov föreslå ändringar även i detta hänse- ende. Utredningsbehovet omfattar rådsdirektivets konsekvenser och behovet av regeländringar inte bara med avseende på lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. utan också avseende andra relevanta författningar, som utlänningslagen (1989:529) och utlänningsförordningen (1989:547). Utredaren skall, utöver vad som ovan angivits, ta ställning till om det i övrigt fordras några ytterligare författningsändringar eller andra eventuella åtgärder för rådsdirektivets genomförande i svensk rätt. Utredaren skall i de fall det bedöms som nödvändigt lägga fram förslag till de författnings- ändringar och andra eventuella åtgärder som rådsdirektivet ger anledning till. Utredaren skall också göra en bedömning av eventuella kostnader som föreslagna författningsändringar och andra åtgärder kan komma att medföra. Utgångspunkten skall vara att sådana eventuella kostnader skall rymmas inom gällande ramar för mottagande av asylsökande. Samråd med utredningen om flyktingmottagande och introduktion (N 2001:11) Det bör i sammanhanget noteras att regeringen beslutade om direktiv till en särskild utredare (2001:87) som utifrån ett helhetsperspektiv skall göra en översyn av mot- tagande av och introduktion för flyktingar. Översynen skall även omfatta systemet för statlig ersättning till kommunerna för flykting- mottagandet samt i relevanta delar mottagandet av asylsökande. En huvudinriktning skall bl.a. vara att föreslå författnings- och regel- ändringar och fortsatt utvecklingsarbete på de områden där utredaren anser att det behövs. Ovan nämnda utredning skulle ha slutredovisas . Genom tilläggsdirektiv (dir. 2003:9) till utredningen om flyktingmottagande och introduktion fastställdes dock att utredningen skall slutredovisas först . Det är av vikt att utredaren samråder med utredningen om flykting- mottagande och introduktion så att resultaten från båda utred- ningarna ligger i linje med varandra på de områden det finns behov av det. Samråd med utredningen om översyn av regler och praxis vid verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut Regeringen beslutade om direktiv till en särskild utredare (2002:02, dir. 2002:43) med uppdrag att utreda regleringen av verkställighet av beslut om avvisning och utvisning enligt utlännings- lagen och angränsande lagstiftning, särskilt när det gäller ärenden där utlänningens identitet är oklar. fattade regeringen beslut om ett tilläggsdirektiv (Dir. 2002:147) till nämnda utredning UD 2002:02, där utredaren gavs ett utökat uppdrag. Utredaren skall se närmre på huruvida gällande sekretessreglering utgör ett oacceptabelt hinder för effektivt samarbete mellan myndig- heter med ansvar för att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut i utlänningsärenden. Utredningen om mottagandevillkor för asylsökande (Dir. 2002:104) skall samråda med utredningen om översyn av regler och praxis vid verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut. Samråd bör särskilt ske i förhållande till rådsdirektivets artikel 16 där möjligheterna att reducera mottagandevillkor i särskilda situationer regleras, så att resultaten från dessa två utredningar ligger i linje med varandra. Uppdraget skall redovisas . RÅDETS DIREKTIV 2003/9/EG av om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen- skapen, särskilt artikel 63.1 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag,1 med beaktande av yttrande,2 med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,3 med beaktande av yttrande,4 och av följande skäl: (1)En gemensam asylpolitik, inklusive ett gemensamt europeiskt asyl- system, är ett grundläggande inslag i Europeiska unionens målsättning att gradvis upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa som är öppet för alla som av olika omständigheter tvingas söka skydd inom gemenskapen. (2)enades vid sitt särskilda möte i om att arbeta för att ett gemensamt europeiskt asylsystem skapas, grundat på en fullständig och allomfattande tillämp- ning av om flyktingars rättsliga ställning av den , kompletterad genom New York-protokollet av , och på så sätt garantera att ingen skickas tillbaka för att bli utsatt för förföljelse, det vill säga att principen om non-refoulement bevaras. (3) I slutsatserna från anges att ett gemensamt europeiskt asylsystem på kort sikt bör omfatta gemensamma miniminormer för mottagande av asylsökande. 1EGT C 213 E,31.7.2001, s.286. 2Yttrandet avgivet (ännu ej offentliggjort i EGT). 3EGT C 48, 21.2.2002, s.63. 4EGT C 107, , s.85. (4)Att fastställa miniminormer för mottagande av asylsökande är ett steg i rätt riktning mot en gemensam asylpolitik. (5)Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Direktivet syftar särskilt till att säkerställa full respekt för den mänskliga värdigheten samt till att främja tillämpningen av artiklarna 1 och 18 i nämnda stadga. (6)När det gäller behandlingen av personer som omfattas av tillämp- ningsområdet för detta direktiv är medlemsstaterna bundna av sina förpliktelser enligt de internationella rättsliga instrument som de är parter i och som förbjuder diskriminering. (7)Det bör fastställas mininormer för mottagande av asylsökande som under normala förhållanden räcker till för att ge dem en värdig levnads- standard och jämförbara levnadsvillkor i alla medlemsstater. (8)En harmonisering av asylsökandes mottagningsvillkor bör bidra till att begränsa asylsökandes sekundära förflyttningar på grund av att villkoren skiljer sig åt. (9)Mottagandet av grupper med speciella behov bör utformas särskilt för att möta dessa behov. (10)Mottagandet av asylsökande som hålls i förvar bör utformas särskilt för att möta deras behov i denna situation. (11)För att säkra överensstämmelse med förfarandets minimigarantier, som består av möjlighet att kontakta organisationer eller grupper av personer som tillhandahåller juridisk rådgivning, bör information ges om sådana organisationer och grupper av personer. (12)Möjligheterna att missbruka mottagningssystemet bör minskas genom att det fastställs grunder för när mottagningsvillkoren för asyl- sökande får inskränkas eller dras in. (13)Det bör säkerställas att de nationella mottagningssystemen och samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller mottagning av asyl- sökande kan fungera effektivt. (14)Lämplig samordning bör främjas mellan behöriga myndigheter vad gäller mottagande av asylsökande. Harmoniska förbindelser mellan lokalsamhällen och förläggningar bör därför främjas. (15)Det ligger i miniminormernas natur att medlemsstaterna får införa eller bibehålla mer förmånliga bestämmelser för tredjelandsmedborgare och statslösa personer som söker internationellt skydd i en medlems- stat. (16)Medlemsstaterna uppmanas att tillämpa bestämmelserna i detta direktiv även på förfaranden för att besluta om ansökningar om andra skyddsformer än de som följer av för tredjelands- medborgare och statslösa personer. (17)Genomförandet av detta direktiv bör utvärderas regelbundet. (18)Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att fastställa miniminormer för mottagandet av asylsökande i medlemsstaterna, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (19)har i enlighet med artikel 3 i det protokoll om och ställning som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, genom skrivelse av , meddelat sin önskan att delta i antagandet och tillämpningen av detta direktiv. (20)I enlighet med artikel 1 i ovannämnda protokoll deltar inte i antagandet av detta direktiv. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i ovan nämnda protokoll gäller därför bestämmelserna i detta direktiv inte . (21)deltar i enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om ställning som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen inte i antagandet av detta direktiv och är därför inte bundet av det och omfattas inte av dess tillämpning. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. SYFTE, DEFINITIONER OCH RÄCKVIDD Syftet med detta direktiv är att fastställa miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a): av om flyktingars rättsliga ställning, ändrad genom New York- protokollet av .