sou · GRB3111d2 · 2004-01-01 00:00:00 — eller en myndighet som avses i 4 kap. 34 a §. Ersättningen skall efter skälighet sättas ned eller helt falla bort om den skadelidande har medverkat till skadan genom att utan skälig anledning låta bli att vidta åtgärder för att bevara sin rätt eller om den skadelidande på något annat sätt har medverkat till skadan genom eget vållande. En ägare eller rättighetshavare som drabbas av skada till följd av ett beslut om rättelsen enligt 4 § tredje stycket har rätt till ersätt- ning av staten. Ersättning lämnas dock inte om den skadelidande med hänsyn till felets art eller andra omständigheter hade bort inse att fel förekommit. 4Paragrafen införd 1995:1394. 5Senaste lydelse 2000:233. I fråga om ersättning som avses i denna paragraf äger 18 kap. 5 och 7 §§ jordabalken motsvarande tillämpning. Ärenden om att föra in eller ta bort uppgifter i fastighets- registrets allmänna del hand- läggs av lantmäterimyndigheten. Ärenden enligt denna lag om att föra in eller ta bort uppgifter i fastighetsregistrets allmänna del handläggs av lantmäteri- myndigheten. I 4 § lagen (2000:224) om fastighetsregister finns bestämmel- ser om behörighet att föra in och ta bort andra uppgifter i registret. Denna lag träder i kraft . 6 Senaste lydelse 2000:233. Lag om ändring i lagen (2000:224) om fastighetsregister Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2000:224) om fastighets- register skall ha följande lydelse. I 19 kap. fastighetsbildningslagen (1970:988) och 19 kap. jorda- balken finns bestämmelser om vem som får föra in och ta bort uppgifter i fasthetsregistrets allmänna del och inskrivningsdel. Regeringen får meddela före- skrifter om vem som får föra in och ta bort andra uppgifter i fastighetsregistrets allmänna del än sådana som avses i 19 kap. 6 § fastighetsbildningslagen (1970:988). Regeringen meddelar föreskrifter om vem som får föra in och ta bort uppgifter i fastighetsregistrets övriga delar liksom vem som får föra in och ta bort tilläggsinformation. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1995:1393) om lantmäterimyndighet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:1393) om lantmäterimyndighet dels att 1, 3, 5–8 §§ skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 9 §, och närmast före 9 § en ny rubrik av följande lydelse. Regeringen får meddela till- stånd för en kommun att inrätta en lantmäteri- myndighet och att svara för verksamheten vid myndigheten. får med- dela tillstånd för en kommun att inrätta en lantmäteri- myndighet och att svara för verksamheten vid myndigheten. En kommun som vill inrätta en lantmäteri- myndighet skall ge in en ansökan om tillstånd till Lantmäter- iverket. Ansökan skall vara skriftlig och innehålla den utredning som behövs för ärendets prövning. Den kommunala lantmäteri- myndigheten handlägger ären- den om fasthetsbildning, fastig- hetsbestämning och fastighets- registrering inom komunen. Till den statliga lantmäterimyndig- heten i länet skall dock över- lämnas Ansökan om tillstånd att inrätta en lantmäteri- myndighet ges in till . Ansökan skall vara skriftlig och innehålla den utredning som behövs för ären- dets prövning. skall in- hämta yttran- de över ansökan. Den kommunala lantmäteri- myndigheten handlägger ären- den om fasthetsbildning, fastig- hetsbestämning och fastighets- registrering inom komunen. 1.förrättningar som avses i 4 kap. 7 a § andra stycket fastighets- bildningslagen (1970:988), 2.förrättningar som avser flera lantmäterimyndigheters verk- samhetsområden, 3.stora jord- och skogsbruksförrättningar som inte omfattar ny bebyggelse, 4, andra särskilda förrättningar som av kompetens- eller resurs- skäl inte bör handläggas hos myndigheten. Beslut av den kommunala lantmäterimyndigheten att överlämna en förrättning får inte överklagas. syn över verksamheten vid de tillsyn över verksamheten vid de Om en kommun inte längre Om en kommun inte längre vill svara för verksamheten vid vill svara för verksamheten vid anmäla detta till Lantmäteri- anmäla detta till Lantmäteri- som infaller närmast efter det som infaller närmast efter det att förflutit sedan anmälan att förflutit sedan anmälan kom in till . kom in till nämnden. Om medger det får verksamheten upphöra tidigare än vad som framgår av första stycket. Om verksamheten vid lant- Om verksamheten vid lant- anges i 2 § eller om myndig- anges i 2 § eller om myndig- heten i något väsentligt hän- heten i något väsentligt hän- seende brister i sin myndig- seende brister i sin myndig- tillstånd återkallas av regeringen tillstånd återkallas av Lant- efter anmälan från Lantmäteri- beslut över- klagas till regeringen. Denna lag träder i kraft . Särskilt yttrande av experten Utredningen har strävat efter att tilldela det statliga lantmäteriet en konkurrensneutral roll. Det är bra. Dock kan vissa av utredningens förslag leda till allvarliga begränsningar i den kommunala samhälls- servicen. Det gäller dels förslaget om att begränsa det statliga lant- mäteriets möjligheter att utföra MBK-uppdrag åt kommunerna, dels förslaget om att införa möjligheter till upphandling av förrätt- ningsmoment. Varken den statliga myndighetsorganisationen eller Metria skall, enligt utredningens förslag, tillåtas utföra MBK-tjänster åt kommu- nerna. Kommuner med goda förutsättningar för nya marknadseta- bleringar kan på eventuellt komma att gynnas av detta. I landets glesbygdsområden råder emellertid helt andra förutsätt- ningar. Mitt förslag är att man för glesbygdsområdena medger stat- lig uppdragsverksamhet inom MBK-området i syfte att upprätthålla en fullgod lantmäteriservice i hela landet. Vidare föreslår utredningen att förrättningsmoment skall kunna upphandlas på marknadsmässiga grunder. Förslaget innebär, enligt min mening, en begränsning av det kommunala handlingsutrym- met. är förrättningsmedverkan en del i den avtals- baserade långsiktiga samverkan som stat och kommun bedriver utifrån synsättet att hela förrättningen utgör myndighetsutövning. Insatt i ett helhetsperspektiv ingår fastighetsbildningen som en viktig del av samhällets informationsförsörjning, vilket utredningen tyvärr valt att bortse ifrån. Fastighetsbildningen spelar även en betydande roll i fysisk planering och plangenomförande. Kommu- nal förrättningsmedverkan liksom lantmäterimyndighet inrättas med bl.a. dessa motiv som grund. Med ovanstående hel- hetsperspektiv för ögonen och med dagens integrerade arbets- processer ser jag ingen möjlighet att betrakta fastighetsbildningen i sin helhet som någonting annat än myndighetsutövning. Utredningens syfte med att tillåta upphandling av förrättnings- moment är att uppnå lägre förrättningskostnader för den enskilde sakägaren. Detta motverkas emellertid av att mervärdesskatt utgår för åtgärder som inte är myndighetsutövning. Sakägare i lant- mäteriförrättningar är dessutom ofta beställare av bygglov, nybygg- nadskarta och utstakning. Kommuner med förrättningsmedverkan kan här erbjuda sina medborgare en kostnadseffektiv och samlad service. Mitt förslag är att kommuner med förutsättningar utifrån samhällsekonomiskt effektiva grunder, skall ha rätt att välja med- verka i förrättningen. Detta gäller framförallt kommuner som tillämpar digital teknik. För övriga kommuner ser jag att dagens system baserat på överenskommelser bör tillämpas. I avsnittet om grundläggande informationsförsörjning aktualise- rar utredningen behov av ändringar i författningsreglering som gäller registrering av planer, bestämmelser mm. Detta leder till ökade kostnader för kommunerna. Jag vill i detta sammanhang betona kommunernas krav på finansiering enligt den s.k. finansie- ringsprincipen. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppgift att bl.a. utvärdera den process som lett fram till dagens lantmäteri- organisation samt uppfyllelsen av de mål och riktlinjer riksdag och regering uttalat i samband därmed, beskriva vad som bör vara syftet med det statliga lantmäteriets verksamhet, pröva, definiera och tydliggöra det offentliga åtagandet inom lantmäteriområdet, lämna förslag till i vilka organisatoriska former olika delar av den lantmäterianknutna verksamheten lämpligen bör bedrivas, utvärdera ändamålsenligheten i de finansierings- och avgifts- system som tillämpas samt lämna förslag till nödvändiga förändringar, redovisa en målbild för den framtida lantmäteriverksamheten och dess finansiering samt redovisa en handlingsstrategi som syftar till att successivt anpassa verksamhet, organisation, verksamhetsform och finans- iering till den framtagna målbilden. Det statliga lantmäteriet består av och en lantmäterimyndighet i varje län. I vissa kommuner finns härutöver en lantmäterimyndighet. ansvarar bl.a. för landets försörjning med grundläggande landskaps- och fastighets- information samt för framställning och utgivning av information från den allmänna kartläggningen. Verket ansvarar också för de geodetiska rikssystemen. leder och utövar tillsyn över verksamheten vid lantmäterimyndigheterna i länen och de kommunala lantmäterimyndigheterna samt bedriver uppdragsverk- samhet inom lantmäteriområdet. Lantmäterimyndigheterna handlägger förrättningar, verkar för regional samordning av grundläggande landskaps- och fastighets- information och mätningsverksamhet samt ger råd och stöd inom verksamhetsområdet. Lantmäterimyndigheterna bedriver också viss uppdragsverksamhet. Det statligt ägda bolaget skall enligt sin bolags- ordning bedriva verksamhet utomlands inom fastighetsområdet, mätnings- och kartläggningsområdet samt annan därmed förenlig verksamhet. Bolaget skall därvid i första hand utnyttja resurser från det statliga lantmäteriet. Det statliga lantmäteriets verksamhet finansieras genom anslag och avgifter. Den avgiftsfinansierade delen utgörs av såväl monopol- verksamheter som konkurrensutsatta verksamheter. Lantmäteriverksamheten har genomgått stora förändringar . Förändringarna har kommit till stånd till följd av och regeringens beslut, teknikens och marknadens utveckling samt nya internationella relationer. ställningstaganden avseende verksamhet, organisation och finansiering m.m. har fattat flera beslut som rör det statliga lantmäteriets verksamhet, organisation och finans- iering. bolagiserades den av dåvarande och utomlands bedrivna uppdragsverksamheten varvid bildades (prop. 1992/93:100, bet. 1992/93:BoU14, rskr. 1992/93:217). Bolaget ägs alltjämt i sin helhet av staten. tog ställning till en nioårig produktions- plan avseende målen för verksamheten inom landskapsinformations- området (prop. 1993/94:100 bil. 15, bet. 1993/94:BoU10, rskr. 1993/94:185). Ställningstagandet kan ses som samhällets beställ- ning av landskapsinformation och omfattar en planperiod som går ut . fattade beslut om ny myndighetsorganisation inom området (prop. 1993/94:214, bet. 1993/94:BoU19, rskr. 1993/94:375). Beslutet grundade sig bl.a. på det principbetänkande – Kart- och fastighetsverksamhet i myndighet och bolag (SOU 1993:99) som utarbetats av Lantmäteri- och inskrivnings- utredningen (dir. 1993:11). Den nya myndighetsorganisation trädde i kraft . En ny central myndighet bestående av delar av och bildades. Vidare inrättades nya länsvisa lant- mäterimyndigheter varvid de tidigare överlantmätarmyndigheterna samt fastighetsbildnings- och fastighetsregistermyndigheterna avvecklades. Enligt riksdagsbeslutet skulle lantmäteriorganisationens upp- gifter vara både myndighets- och uppdragsverksamhet. Uppdrags- verksamhet som kunde skada förtroendet för myndighets- utövningen eller som av andra skäl borde bolagiseras skulle avskiljas från myndigheterna och privatiseras. Härvid avsågs i första hand den kartografiska uppdragsverksamheten, den fristående förlagsverksamheten och den fastighetsekonomiska uppdrags- verksamheten. Övrig uppdragsverksamhet samt produktion av databaser och allmänna kartor m.m. skulle tills vidare behållas inom myndigheten men hållas ekonomiskt och organisatoriskt åtskilda från övrig verksamhet. Produktion för den allmänna kartläggningen m.m. skulle i ökande utsträckning handlas upp i konkurrens. Vidare borde enligt propositionen i princip uppgifter om planer och bestämmelser i fastighetsregistret registreras av de beslutande myndigheterna. beslutade därefter om verksamhetens finansiering (prop. 1994/95:166, bet. 1994/95:BoU17, rskr. 1994/95:313). Till grund för beslutet låg bl.a. Lantmäteri- och inskrivnings- utredningens slutbetänkande – Kart- och fastighetsverksamhet – finansiering, samordning och författningsreglering (SOU 1994:90). beslut innebar att användarna av fastighets- och landskapsinformation i ökande utsträckning skulle bidra till finans- ieringen av kostnaderna för drift och utveckling av informations- systemen. Avgifterna vid uttag av digitalt lagrad landskaps- information skulle sänkas och avgifterna för tryckta kartor skulle höjas. Kostnaderna för fastighetsbildningen skulle liksom betalas av berörda sakägare och en ny lantmäteritaxa baseras på tidsersättning. har successivt anpassat avgifts- sättningen till de av uttalade riktlinjerna. fastighetsbildning regleras numera i förordningen (1995:1459) om avgifter vid lantmäteriförrättningar. bemyndigade regeringen att genomföra en ombildning av den fastighetsekonomiska uppdragsverksamheten till aktiebolag samt att sälja aktier i bolaget. Verksamheten bolagiserades därefter och bolaget privatiserades . Övrig uppdragsverksamhet har däremot behållits inom verket. beslutade vidare om huvudmanna- skapet för fastighetsbildningsverksamheten. Beslutet innebär att ansvaret i princip skall vila på staten men att en kommun skall tillåtas svara för verksamheten i kommunen om vissa villkor är uppfyllda (prop. 1995/96:78, bet. 1993/94:BoU19, rskr. 1995/96:102). Till grund för beslutet låg (dir. 1995:9) betänkande Fastighetsbildning – en gemensam uppgift för stat och kommun (SOU 1995:54). Lantmäteriverksamhet i regi regleras genom lagen (1995:1393) om lantmäterimyndighet. Sådan verksamhet bedrivs i 38 kommuner. Av betydelse för lantmäteriverksamheten är också olika beslut som rör IT-frågor mera generellt. har tagit ställning till mål och inriktning av IT-politiken (prop. 1999/2000:86, bet. 1999/2000:TU9, rskr. 1999/2000:256) varvid bl.a. anges att en strategi för samhällets informationsförsörjning skall utarbetas och förverkligas. Det statliga lantmäteriets verksam- het utgör en viktig del av samhällets grundläggande infrastruktur inom IT-området. har i den nationella IT-strategin pekat ut fortsatta väg in i informations- och kunskapssamhället (prop. 1995/96:125, bet. 1995/96:TU19, rskr. 1995/96:282). Riks- dagen har också lagt fast riktlinjer för det fortsatta arbetet med att utveckla den statliga förvaltningen (prop. 1997/98:136, bet. 1997/98:KU31, rskr. 1997/98:294). Riksdag och regering har också behandlat frågor om hur det offentliga åtagandet mera generellt skall avgränsas och definieras (se bl.a. prop. 1997/98:136). Några aktuella frågor/ärenden Sedan den nya lantmäteriorganisationen trädde i funktion har olika frågor om bl.a. verksamhetens omfattning, inriktning, bedrivande och finansiering aktualiserats. Riksdag och regering har i flertalet fall ännu inte tagit ställning till dessa frågor eller till de förslag som i övrigt framkommit. revisorer har genomfört en granskning av lantmäteri- verksamheten som redovisas i rapporten Det nya Lantmäteriet (2000/01:10). Rapporten har remissbehandlats. Revisorerna har härefter föreslagit att meddela regeringen vissa tillkänna- givanden enligt följande. En utvärdering av omstruktureringen av det statliga lantmäteriet och av de konsekvenser denna haft för verksamheten bör genomföras. Regeringen bör undersöka möjligheterna att skapa tydligare organisatoriska och redovisningsmässiga indelningar av lant- mäteriverksamheten och analysera hur kraven på särredovisning av konkurrensutsatt kommersiell verksamhet kan utformas. Förekomsten av lokal myndighetsservice samt riskerna med olika former av samverkanslösningar inom bör utredas. Regeringen bör redovisa sin syn på en bolagisering av hela eller delar av den verksamhet bedriver inom ramen för uppdrags- och produktionsenheten Metria samt analysera om anslagen till fastighetsregistreringen kan avvecklas. formella tillsyn bör tydliggöras och för- stärkas. har med anledning av revisorernas förslag bl.a. beslutat att ge regeringen tillkänna att en översyn bör komma till stånd bl.a. vad gäller åtskillnaden mellan myndighetsutövningen och uppdragsverksamheten inom det statliga lantmäteriet samt omfattningen och inriktningen av tillsynsverksamheten inom området (2001/02:RR10, bet. 2001/02:BoU7, rskr. 2001/02:156). I den ovan angivna propositionen om ny myndighetsorganisa- tion uttalade regeringen att inskrivningsverksamheten bör föras från tingsrätterna till lantmäterimyndigheterna. Inskrivnings- verksamheten har därefter till följd av beslut koncentrerats till sju inskrivningsmyndigheter som är knutna till tingsrätterna på respektive ort (prop. 1999/2000:1, utg. omr. 4, bet. 1999/2000:JuU1, rskr. 1999/2000:78). är centralmyndighet för inskrivningsväsendet. Enligt lagen (2000:224) om fastighetsregister är numera ensamt person- uppgiftsansvarig för fastighetsregistret. Registret består bl.a. av en allmän del (det tidigare fastighetsregistret) och en inskrivningsdel (det tidigare inskrivningsregistret). anger i budgetunderlaget –2004 att verket tillsammans med konstaterat att det är nödvändigt att ersätta det nuvarande systemet för inskrivning och att utveckla ett nytt system som förutsätts finansieras genom intäkter från de expeditionsavgifter som tas ut vid inskrivningsmyndigheterna. skall enligt verkets regleringsbrev för påbörja arbetet med ett nytt inskrivningssystem. har i en skrivelse till bl.a. framhållit att det regelsystem som gäller för traditionella myndigheter passar mindre väl för lantmäteriverksamheten (M2000/1553/Hs). Med anledning av ett uppdrag i regleringsbrevet för har verket sedermera redovisat erfarenheterna av den gällande långsiktiga produktionsplanen inom landskapsinformations- området (M2001/4092/Hs). En generell slutsats är att formerna för beställning och uppföljning av det s.k. statsuppdraget behöver ses över och utvecklas. har därefter i samma ärende redovisat en rapport, Modell för Statens beställning till Lant- mäteriet. Modellen innebär att statens styrning bör bestå av två moment, dels ett s.k. ägaruppdrag som anger myndig- hetens verksamhet och definierar verksamhetsområden, dels ett s.k. statsuppdrag som anger den beställning staten gör och anvisar medel för. Denna beställning bör enligt förslaget utformas som ett anslagskontrakt. Det statliga lantmäteriet bedriver uppdragsverksamhet i flera olika former. Lantmäterimyndigheterna i länen bedriver sålunda viss lokalt utförd uppdragsverksamhet. bedriver konsult- och uppdragsverksamhet genom Metria som också svarar för huvuddelen av den produktion som äger rum inom ramen för statens åtagande inom landskapsinformationsområdet. Metrias verksamhet utökades /2002 genom att då förvärvade verksamheten i . Internationell lantmäteriverksamhet i statlig regi sker bl.a. genom . Bolaget anlitar i stor utsträckning personal från det statliga lantmäteriet. fick i regleringsbrevet för i uppdrag att redovisa hur användarnas inflytande över det grundläggande databasinnehållet skall utformas och utvecklas. Uppdraget har redovisats och har remissbehandlats (In1997/1040/PL). har också redovisat ett uppdrag i regleringsbrevet för att utarbeta en strategi för ajourhållning av innehållet i uppbyggda databaser (/2699/PL, In1998/2223/PL). har vidare med anledning av uppdrag i regleringsbrevet för redovisat en utvärdering av den tillsyns- och stödverksamhet som bedriver (M1999/142/Hs). Statskontoret och har avgivit yttranden över redovisningen. har redovisat ett regeringsuppdrag att analysera finansieringen av den statliga lantmäteriverksamheten samt att föreslå principer för ett heltäckande och överskådligt avgiftssystem för verksamheten (M1999/405/Hs). Verket föreslår härvid bl.a. att kostnaden för fastighetsbildningsanknuten fastig- hetsregistrering bör integreras i underlaget för lantmäteritaxan och att regeringen under vissa förutsättningar bör överväga netto- eller bruttoredovisning på statsbudgeten av de offentligrättsligt regler- ade avgifterna. Vidare bör enligt över- vägas om stöd- och tillsynsverksamheten helt eller delvis skall vara avgiftsbelagd. har beslutat att det skall genomföras en register- baserad folk- och bostadsräkning och att denna skall föregås av en provverksamhet i kommun och i (prop. 1995/96:90, bet. 1995/96:FiU6, rskr 1995/96:117). Enligt lagen (1995:1537) om lägenhetsregister har Lantmäteri- verket det övergripande ansvaret för det lägenhetsregister som härvid krävs. Regeringen uppdrog åt Lantmäteri- verket, och att samordna förberedelserna för en registerbaserad folk- och bostadsräkning. Regeringen har vidare uppdragit åt nämnda myndig- heter att utreda fortsatta förberedelser för en registerbaserad folk- och bostadsstatistik. Myndigheterna har redovisat uppdragen och ärendet bereds inom . har i regleringsbrevet avseende fått i uppdrag att redovisa hur fastighetsregistret kan kompletteras med en miljödel med syftet att sprida miljöinformation och information om olika former av nya områdesskydd till olika användare. Upp- draget skall redovisas . () har i sitt budgetunderlag för angivit att olika myndigheter tillämpar skilda modeller för finansiering av uppbyggnad, förvaltning och tillhandahållande av information. RAÄ anhåller härför om en översyn av nuvarande Bilaga 1 SOU 2003:111 finansieringssystem avseende utvecklings- och driftskostnader (Ku/2002/535/Ka). Behov av en översyn Det har gått fattade beslut om omstruktureringen av lantmäteri- och fastighetsdataverksamheten. Mål och riktlinjer för verksamhetens organisation och finansiering har bl.a. preciserats i regeringsbeslut om utredningsdirektiv, propositioner och regleringsbrev. Genomförandet av omorganisa- tionen har varit förenat med olika problem av ekonomisk, admin- istrativ, teknisk och juridisk art. Omstruktureringen har också på olika sätt medfört konsekvenser för verksamheten och påverkat den bild som omvärlden har av det statliga lantmäteriet. har den nya organisationen verkat förutsättningarna för offentlig verksamhet förändrats. Det gäller inte minst inom IT- området och till följd av den pågående internationaliseringen. De mål och riktlinjer som legat till grund för statsmakternas ställnings- taganden om lantmäteriverksamheten i samband med omstruktur- eringen kan därför nu behöva ses över. Det är angeläget att förändringsarbetet i statsförvaltningen följs upp. I den tidigare nämnda av revisorer utarbetade rapporten Det nya Lantmäteriet efterlyses en utvärdering av om- struktureringen inom lantmäteriområdet. Genom att belysa konse- kvenserna av genomförda organisatoriska förändringar och sprida erfarenheter från förändringsarbetet kan kunskap från omstruktur- eringen av det statliga lantmäteriet tillgodogöras andra delar av statsförvaltningen. Konsekvenserna och erfarenheterna bör också kunna läggas till grund för ställningstaganden rörande den framtida lantmäteriverksamhetens avgränsning, utformning, inriktning och bedrivande samt dess finansiering. revisorer har också fäst uppmärksamhet vid ytterligare förhållanden vad avser lant- mäteriverksamhetens avgränsning och bedrivande m.m. som det finns anledning att studera vidare. Det kan vidare noteras att den nioåriga produktionsplan som legat till grund för verksamhet inom land- skapsinformationsområdet nu närmar sig sin slutpunkt . Det finns därför skäl att bl.a. med stöd av erfarenheterna av den hittillsvarande planen samt med utgångspunkt i den tekniska utvecklingen och i omvärldens framtida behov av lantmäteritjänster närmare analysera vilka tjänster och produkter som bör tillhandahållas inom ramen för ett offentligt åtagande inom hela lantmäteriområdet.