sou · GRB391d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Livsloppsperspektiv life course på engelska har blivit ett viktigt begrepp i forskning om åldrandet. Perspektivet har också fått en officiell status genom att och den ekonomiska sam- arbetsorganisationen använt det i analyser av betydelsen av ett aktivt åldrande. Till skillnad från ett livscykelperspektiv förut- sätter livsloppsperspektivet inte att ett cyklisk förlopp med fasta livsstadier är det enda möjliga sättet att leva och åldras, utan möjlig- heter att dröja kvar, backa eller börja om. Medan ett livscykel- perspektiv är viktigt för att beskriva dagens verklighet inom t.ex. nationalekonomin kan ett livsloppsperspektiv bidra till att proble- matisera och förändra de livsstadier som förefaller självklara. I den samhällsvetenskapliga litteraturen finns det många olika definitioner av livslopp. Gerontologen vid ger en översikt över dessa i en ny antologi om social- gerontologi (2002). Enligt honom innebär livsloppsperspek- tivet att åldrandet ses som en livslång process, att åldrandet är mångdimensionellt och att ingen åldersperiod är viktigare eller bättre än någon annan. Istället för att se de äldre som en homo- gen grupp kan man med ett livsloppsperspektiv också urskilja olika åldersgrupper som historiska enheter med särskilda livserfaren- heter skapade av förhållanden under tidigare delar av livet. Med ett livsloppsperspektiv kan fokus vändas från åldrandet som anpassning till särskilda förhållanden i den enskildes liv till ålder som en organiserande princip i samhället, i likhet med bl.a. kön, etnicitet och socioekonomisk ställning. Det blir tydligare hur ålder och åldersnormer påverkar människors möjligheter, förväntningar och beteenden under livet. Åldersnormer kan beskrivas som enhet- liga uppfattningar om den typiska åldern då man innehar vissa roller under livsloppet. Det blir också lättare att se skillnader i åldrande mellan generationer, som gjort olika erfarenheter under tidigare delar av livet, liksom skillnader mellan hur bl.a. män och kvinnor kan och förväntas forma sina livslopp. suddas sådana olikheter ofta ut i en föreställning om äldre som en enhetlig grupp, på samma sätt som de fortfarande osynliggörs när det gäller människor . Åldrande, individ och samhälle utmaningar I flera andra länder har livsloppsforskning fått större genomslag än i . I t.ex. pågår en diskussion om den fortsatta ut- vecklingen inom området. Vissa forskare varnar för mikrofiering, dvs. att större samhällsfrågor förbigås till förmån för åldrande individers omedelbara omgivning under livsloppet (Hagestad 2001). Denna mikrofiering påstås bottna i en allt starkare inriktning på individer, men också på en fortgående medikalisering av åldrandet och ett starkt tryck från problemorienterade på- tryckargrupper och politiker. En risk med mikrofieringen är att den försvårar möjligheterna att möta effekter av ett åldrande samhälle i av globala ekonomiska och teknologiska förändringar. En annan risk är att möjligheterna att hitta nya sätt att närma sig välkända frågeställningar inom olika forskningsområden försvåras. Andra forskare har lyft fram den enskilde individen som agent för förändring av det egna livsloppet (Giarrusso, Mabry & Bengt- son 2001, Ferraro 2001). Dessa hävdar att livsloppsforskningen ibland har försummat individers aktiva insatser och mera sett till historiska förhållanden som är utom den enskildes kontroll. De pekar på att den teoretiska diskussionen har ut- vecklats mot en allt starkare betoning på att människor trots sociala och historiska krafter aktivt gör vad de kan för att själva forma sina liv. Individer väljer (även om urvalet är begränsat) miljöer som påverkar hur senare skeden av deras liv gestaltar sig. Det finns studier som tyder på att denna strävan efter att själv forma sitt liv är starkare hos personer som är , men också på att faktorer som genus och etnicitet spelar stor roll i sammanhanget. Ett livsloppsperspektiv skulle kunna bidra till att förbättra möjlig- heter att studera utvecklingen av den enskildes jag i relation till tid, kultur och social struktur. Därmed kan det bli lättare att förstå varför människor väljer vissa roller under olika delar av livsloppet, vad som gör att de upprätthåller dessa roller eller lämnar dem och hur tidiga val av olika roller påverkar möjlig- heterna att göra nya val senare i livet. Ytterligare några forskare har försökt knyta samman strukturella och individuella perspektiv genom att peka på hur vissa övergripan- de förhållanden direkt påverkar individens möjligheter att välja t.ex. olika roller genom att begränsa urvalet eller förutsättningarna för valen. Inte minst har värdet av ett livsloppsperspektiv som sam- manför individuella liv med institutioner, genus och ålder lyfts fram (2001). Med ett sådant perspektiv på mäns och kvin- nors liv kan bilden av genusaspekter på åldrandet bli fullständigare Åldrande, individ och samhälle utmaningar och medvetenheten om de historiska, strukturella och biografiska krafter som formar mäns och kvinnors liv i högre åldrar fördjupas. och 2000-talets första år har, enligt dessa forska- re, såväl åldrande som genus bokstavligen förändrats genom att män och kvinnor åldrats i takt med att tre viktiga trender tagit form: den ökande medellivslängden och befolkningens fortgående åldrande, kvinnors skiftande erfarenheter och möjligheter samt pensioneringens institutionalisering. Dessa forskare pekar på att det nu behövs en ingående diskussion om existerande livslopps- mönster inklusive det dolda hemarbete och den dolda vård och omsorg som varit kvinnornas uppgift. En sådan diskussion kan leda till en förändring av livsloppsmönstren i riktning mot fler möjlig- heter och större variation för män och kvinnor i alla åldrar Att sociala olikheter direkt påverkar enskilda livslopp har också betonats inom forskningen (ORand 2001). Ofta studeras till- gången till olika resurser på individnivå, och det verkar då som om fördelningen av dem inte har att göra med livsloppet. Det blir ock- så svårt att avgöra vad som kommer först, t.ex. god hälsa eller goda socioekonomiska förutsättningar. Studier över kan bidra till att visa hur olika sorters kapital hänger samman med effekter över livsloppet och vad som är orsak och verkan. Vi tror att ett livsloppsperspektiv ytterst kan hjälpa oss alla att se att de äldre inte är några andra än vi själva i en senare del av livet. I det sammanhanget erbjuder livsloppsperspektivet möjligheter att se samband mellan olika delar av livet, t.ex. när det gäller livsstil och hälsa eller när det gäller att skapa trygghet i situationer där beroendet av andra ökar. finns det en politisk med- vetenhet om betydelsen av samhällsinsatser under denna del av livs- loppet som en investering för framtiden. På motsvarande sätt, men med ett lite annat tidsperspektiv, kan samhällets insatser under livsloppets senare delar ses som en investering i trygghet både i denna del av livet och i de faser som föregått den, då människor frågar sig om de får den hjälp de behöver när de inte längre helt klarar sig själva. Här spelar också vård och omsorg under livets sista skeden en viktig roll. Också denna fas är en del av livsloppet. Vilka förutsätt- ningar som samhället och den enskilde individen ger denna fas har betydelse också under tidigare delar av livet. En utbredd osäkerhet inför samhällets möjligheter att ge stöd, vård och omsorg i livet kan leda till en otrygghet under hela livsloppet Åldrande, individ och samhälle utmaningar och till att olika former av lösningar för utvecklas vid sidan av de som samhället reglerar och avsätter resurser till. Precis som vid livets början berör i livet också grundläggande frågor om vad det innebär att vara till och att vara människa. Vid en konferens som SENIOR 2005 arrangerade beskrev författarinnan detta. Hon sade att hon ville få vara aktiv och delaktig i samhället , men att hon också har en uppgift att fylla för sina barn nämligen att visa att beroendet och döendet också är en del av livet som kan och bör hanteras väl. Under slutet av sitt liv vill hon ligga som en mot evigheten och skydda sina när- maste. Varje form av kategorisering leder till förenklade bilder. Åldrandet är en långsam process utan bestämda gränser och med en stor variation mellan olika människor. Men gamla myter och schablonbilder gör att vi inte alltid ser detta. Med ett livsloppsperspektiv blir åldrandet en del av hela livet, lika sammansatt och värdefull som de andra delarna. Livsloppsperspektivet kräver att vi alla är öppna för att människor är och vill vara olika varandra oavsett ålder. Åldrande, individ och samhälle utmaningar 2.2.1Sveriges väg in i åldrandefasen Att befolkningen åldras är, historiskt sett, en naturlig utveckling av den demografiska omvandling som de flesta europeiska länder gick igenom . Denna omvandling är ett över- gångsskede, när ett land går från en situation med höga dödstal och höga födelsetal till en situation med låga dödstal och låga födelsetal. Först faller dödligheten, vilket innebär en snabbt växande befolk- ning. När även födelsetalen börjar falla bromsas befolkningstill- växten. I inleddes den demografiska omvandlingen med fallande dödstal , medan födelsetalen började sjunka . Övergången från en dominans av barn och ungdomar i befolk- ningen till ökande inslag av medelålders och äldre kallas ålders- transition. Under ålderstransitionens sista skede, åldrandefasen, ligger tyngdpunkten i befolkningsökningen i de äldsta ålders- grupperna. Den del av befolkningen som är under pensionsåldern förblir eller börjar t.o.m. att minska. beräknas länderna i västra hälft som första region komma in i åldrandefasen. beräknas även , och att befinna sig i åldrandefasen. Stora delar av världen kommer vid det laget att präglas av effekter av en kraftigt åldrande befolkning som varit okända på denna nivå, men som kan ses i vissa områden som t.ex. inland. har kris i befolkningsfrågan varit ett återkom- mande tema i den politiska debatten i (SCB 2001a). , , präglas diskussionen av det låga barna- födandet och den långsiktigt åldrande befolkningen. Drygt 17 pro- cent av befolkningen är . Om kommer av invånarna i att vara enligt () prognoser (SCB 2003d). Under de närmaste två decennierna beror befolkningens åld- rande i första hand på att det föddes relativt många barn i kombination med en längre medellivslängd. Åldrande, individ och samhälle utmaningar av antalet personer börjar på allvar först , då de som föddes fyller . 2020 beräknas antalet personer som är öka från omkring 1,5 miljoner till omkring 2 miljoner. Under de följan- de 20 åren ökar antalet personer i denna ålder med ytterligare om- kring 400 000 personer. Ökningen av antalet personer börjar först . Först ökar antalet personer i denna ålder från omkring 470 2002 till cirka 750 000 och med ytterligare 100 000 personer . 20 64 och 1950 2050 (enligt SCB:s huvudalternativ för ut- Källa: SCB 2003d. Åldrande, individ och samhälle utmaningar Antal personer i befolkningen respektive 1950 2050 (enligt SCB:s huvudalternativ för utvecklingen Källa: SCB 2003d. Enligt SCB kommer befolkningstillväxten uteslutande att gälla personer . Det innebär att både antalet och andelen äldre kommer att förändras väsentligt. Ålderssammansättningen och könsfördelningen kommer också att förändras. 2030 kommer antalet personer att öka med 748 000 personer, vilket är en ökning . Av denna ökning utgör personer eller 299 000 personer. Enligt prognosen kommer kvinnors andel av personer att minska . var kvinnornas andel och männens . beräknas motsvarande andelar vara kvinnor och män. Förändringen blir ännu större i åldersgruppen . Andelen kvinnor i åldern var och beräknas vara . Åldrande, individ och samhälle utmaningar Folkmängd 2000 och prognos för perioden 2050 för personer . Källa: SCB 2003d. Som framgår av tabell 1 ökade antalet personer i åldern 1995 för att sedan minska och därefter åter öka fram . Antalet personer i ålders- gruppen 65 har minskat för att återigen börja öka . Antalet personer i åldersgruppen eller äldre har ökat 2000 och kommer att fortsätta öka fram för att sedan minska något kring och där- efter öka kraftigt fram . Motsvarade tabell uppdelad på män och kvinnor återfinns i bilagedel C. Åldrande, individ och samhälle utmaningar Folkmängd 2000 samt prognos för perioden 2050 för personer fördelat på åldersgrupper. Källa: SCB 2003d. Ovanstående tabell visar att i åldersgruppen är ökningen 2030 stor även bland de allra äldsta, dvs. åldersklasserna 90 och , . Enligt prognosen fortsätter ökningen 2050 i åldersgruppen 90 och i ålders- gruppen . Motsvarande tabell uppdelad på kvinnor och män återfinns i bilagedel C. Under hela prognosperioden är medellivslängden längre för kvinnor än för män. Ökningen av medellivslängden beräknas dock bli större för männen fram . Detta påverkar över- skottet på kvinnor i högre åldrar. fanns det cirka 90 000 fler kvinnor än män i åldern 65 , ett antal som beräknas sjunka till cirka 60 000 . När det gäller personer som är beräknas kvinnoöverskottet minska från drygt 130 2002 till 110 2050. Åldrande, individ och samhälle utmaningar SOU 2003:91 Medellivslängd för män och kvinnor i 2050 vid födelsen och (enligt SCB:s huvud- alternativ för utvecklingen ) Källa: SCB 2003d. Den förväntade ökningen av medellivslängden i är inte unik. Som framgår av tabell 2.5 väntas motsvarande ökning bli minst lika stor i flera andra länder. Åldrande, individ och samhälle utmaningar Medellivslängden för män och kvinnor i ett urval länder 2050 vid födelsen Källa: SCB 2003d. För att göra befolkningsprognoser krävs antaganden om föränd- ringar när det gäller födelsetal, in- och utvandring samt dödlighet i olika åldersgrupper. Vissa utvecklingstendenser kan förutses med stor precision, medan andra är osäkra. I SCB:s befolknings- prognoser finns ett huvudalternativ, som anses mest realistiskt, och ett par alternativa prognoser (SCB 2003d). De äldsta ålders- grupperna, 65 och , framför allt den senare, påverkas främst av hur risken att avlida vid olika åldrar förändras. Medan äldre prognoser i regel underskattat den faktiska dödlig- hetsutvecklingen har prognoserna från och med mitten av 1980- talet väl förutsett det framtida antalet personer , enligt vad SCB skriver i sin senaste befolkningsframskrivning. SCB:s antagande om den framtida utvecklingen av risken att avlida i vissa åldrar bygger i grunden på de två senaste decenniernas utveckling. Dödligheten har under dessa år sjunkit på ungefär samma sätt för kvinnor som för män med tyngdpunkten på åld- rarna . Livsstilsförändringar har viktiga faktorer bakom detta, även om andelen rökare bland kvinnor fortsatt att öka successivt bland kvinnor i högre åldrar. Stor betydelsen har också Åldrande, individ och samhälle utmaningar de förbättrade behandlingsmöjligheterna vid hjärt-kärlsjukdomar haft, särskilt kanske för män. finns det en mängd tendenser som kan påverka utvecklingen i positiv såväl som negativ riktning. Vissa livsstilsfaktorer tycks fortsätta att förbättras medan andra inger oro, t.ex. den ökande andelen rökare bland medelålders och äldre kvinnor samt den ökande andelen överviktiga och feta. SCB:s alternativa framskrivningar ger vid handen att särskilt an- talet män i åldern 65 kan komma att variera mycket beroende på främst dödlighetsutvecklingen, från omkring 650 2050 i högriskalternativet till närmare 800 000 enligt huvudalternativet och drygt 800 000 enligt lågriskalternativet. För kvinnor i åldern 65 är motsvarande mellan omkring 750 000 personer och drygt 800 000 personer. När det gäller personer som är är variationerna stora bland både män och kvinnor. I denna åldersgrupp skulle det enligt högriskalternativet finnas omkring 250 000 män och närmare 400 000 kvinnor. Motsvarande antal är enligt huvudalternativet närmare 400 000 män och omkring 500 000 kvinnor. Enligt lågriskalternativet skulle det finnas drygt 500 000 män och omkring 650 000 kvinnor. I anslutning till den senaste generella befolkningsframskrivningen gav SCB också ut en särskild framskrivning för personer med svensk respektive utländsk bakgrund 2003 2020 (SCB 2003e). Sammantaget visar denna prognos att andelen utrikes födda ökar från av befolkningen till drygt 15 pro- cent är 2020. Åldersfördelningen bland utrikes födda förväntas förändras mer än bland inrikes födda under de närmaste två decennierna. Detta är en effekt av att immigranter ofta är i åldrarna omkring . fanns det cirka 200 000 män och lika många kvinnor i åldersgruppen 40 . Både kvinnor och män beräknas öka med cirka 100 000 personer fram , kvinnorna något mer och männen något mindre. I åldersgruppen fanns det cirka 85 000 kvinnor och cirka 55 000 män. Fram förväntas båda dessa öka till cirka 150 000 respektive cirka 120 000 personer. till hela befolkningen i åldersgruppen innebär det att andelen utrikes födda beräknas öka från cirka 9 pro- cent till . Åldrande, individ och samhälle utmaningar När det gäller personer som är födda i utom beräknas personer i åldersgruppen öka snabbt fram , då antalet stabiliseras på cirka 65 000 kvinnor och 40 000 män för att avta något. Detta är en hög nivå; bland kvinnor kommer det att finnas fler födda i utom som är än bland t.ex. 40 64-åringar. Bland personer som födda inom EU-området utom och i andra delar av världen väntas också betydande ökningar av antalet personer som är 65 och äldre. Där ser SCB inte heller någon mot- svarande stabilisering följd av en successiv minskning. Av alla personer som var och bosatta i var 377 000 personer födda i andra länder. Att dessa 377 000 personer var födda i 180 olika länder säger något om svårigheten att beskriva invandrare eller äldre invandrare som en enhetlig grupp. av de cirka 325 000 per- soner som har kommit från de tjugo största immigrantländerna var i åldern 50 . Särskilt i de äldre åldersgrupperna var andelen kvinnor avsevärt större än andelen män. av de utrikes födda i åldersgruppen var kvinnor. Utrikes födda personer som kommit från de tjugo största immigrantländerna och bosatta i , Den särklassigt största gruppen var personer födda i . Andra stora grupper kom från och . Som framgår av tabell 2.7 var antalet personer från andra europeiska länder och från betydligt mindre, med undantag från den grupp som var födda i det tidigare . Andelen kvin- nor och män i de olika grupperna varierade kraftigt, från kvinnor bland personer födda i till bland personer födda i . Åldrande, individ och samhälle utmaningar De tjugo största immigrantgrupperna i , Om man ser till utrikes födda personer i åldern 65 var för- delningen på länder och kön relativt likartad. De flesta av dessa har bott i , men som tabell 2.8 visar så finns det även grupper där de flesta vistats bara i . Särskilt gäller detta personer som kommit från krigsdrabbade områden. Åldrande, individ och samhälle utmaningar Antal år sedan invandringen* för personer i ålders- gruppen 65 från de tjugo störst immigrantgrupperna och som var bosatta i (procent) * Utgår för senaste invandring till . För personer som invandrat finns ingen uppgift om invandringsår. Relativt många utrikes födda i högre åldrar bor i kommuner med ett mycket litet antal personer i samma åldersgrupp och från sam- ma land. I av landets kommuner bodde det 1 4 per- soner i åldern födda i . I av landets kommuner bodde det 1 4 personer i åldern 65 födda i , och i av kommunerna bodde det 1 4 personer i åldern 65 födda i . Åldrande, individ och samhälle utmaningar Globala förskjutningar i världsekonomin? De globala trenderna i befolkningsutvecklingen kan komma att motsvaras av betydande ekonomiska förändringar. Osäkerheten är dock genuin i prognoser och scenarier inom detta område. Ålders- transitionen ger förutsättningar för utvecklingen, men flera andra faktorer har avgörande betydelse. Det gäller bl.a. miljö- och resurs- frågor. I flera delar av världen finns det förutsättningar för en snabb inkomstökning första decennier (). Ett antal tidigare utvecklingsländer går då in i ålderstransitionens senare faser. Därmed kan tyngdpunkten i den ekonomiska aktiviteten i världen komma att förskjutas avsevärt. dominerar , och helt. beräknas ekonomiska styrka överstiga Nord- . Vid det laget skulle dessutom ha etablerats som en av de viktiga tyngdpunkterna i världsekonomin. Även för flera andra regioner förutspås betydande inkomstökningar, vilket skulle innebära en period av global ekonomisk tillväxt utan motstycke i historien. skulle även ha passerat i samlade inkomster medan skulle vara uppe i en total inkomst som nästan motsvarar . skulle Syd- asien ha etablerat sig som världens ekonomiska centrum. Nord- och skulle vid det laget ha minskat sin andel av världens samlade inkomster från . För de länder som går in i ålderstransitionens slutskede kommer tillgången till arbetskraft att bli en kritisk fråga. Ett vanligt sätt att visa detta är genom den s.k. försörjningskvoten. Försörjnings- kvoten beskriver förhållandet mellan den del av befolkningen som anses vara i produktiv ålder, dvs. 20 , i relation till övriga åldersgrupper, dvs. Det bör dock note- ras att SCB:s prognos för försörjningskvoten i vissa avseenden mer beskriver ett teoretiskt försörjningsförhållande än en verklig situa- tion. För några decennier sedan försörjde en stor del av dem som räknas som barn sig själva och ibland också egna familjer, vilket innebär att försörjningskvoten överskattas för den förra delen av Åldrande, individ och samhälle utmaningar På samma sätt studerar många , vilket innebär att de är beroende av andra för sin försörjning och leder till en underskattning av beroendekvoten (son i SOU 2002:29 bilagedel B). I sin senaste arbetskraftsprognos stannar SCB vid (SCB 2002a). Fram till dess beräknas antalet sysselsatta öka i Sve- rige, trots att de stora kullarna då förväntas ha läm- nat arbetsmarknaden. En av orsakerna till detta är att några andra stora årskullar, födda omkring , på allvar börjat komma ut på arbetsmarknaden vid det laget. En av förutsättningarna i prog- nosen är dock att de medelålders har ett högre arbetskrafts- deltagande än dagens personer i motsvarande åldrar. Om inte den förutsättningen uppfylls beräknar SCB att sysselsättningen mins- kar. Enligt arbetskraftsprognosen kommer försörjningskvoten att vara i stort sett oförändrad de närmaste 10 15 åren. Fram väntas kvoten öka något. Det finns dock mer oroande prognoser som blickar längre fram- åt. SCB:s regelbundna befolkningsframskrivningar innehåller be- räkningar av försörjningskvoten fram . Med försörj- ningskvoten avser SCB här relationen mellan antalet personer i åldern 20 och summan av antalet personer och . I den befolkningsframskrivning som presenterades konstaterar SCB att antalet personer ökade utan någon motsvarande kraftig ökning av försörj- ningskvoten. har kvoten legat mellan 0,65 och 0,75 och SCB antar att den kommer att fortsätta ligga i detta intervall fram till omkring (SCB 2003d). Därefter väntas försörjningskvoten öka. Åren 2030 2050 beräknas kvoten vara om- kring 0,85. Ökningen beror främst på en kraftig förväntad ökning av andelen personer per person i åldern 20 . FN:s avdelning för ekonomiska och sociala frågor (DESA) presenterade en prognos för försörjningskvoten fram i bl.a. de länder som först kommer in i ålderstransitionens sista fas (FN 2000). De framtidsutsikter som prognostiseras i rapporten är dramatiska. Utan tillskott i form av arbetskrafts- invandring måste den faktiska pensionsåldern i EU-området ligga om den nuvarande balansen mellan förvärvsarbetande och icke-förvärvsarbetande andelar av befolkningen ska kunna upprätthållas. Möjligheterna att lösa pro- blemet genom arbetskraftsinvandring är å andra sidan begränsade. Enligt DESA:s prognos handlar det om ett tillskott på i genomsnitt Åldrande, individ och samhälle utmaningar 4 000 personer per miljon invånare i ett halvt sekel för att ha samma antal personer i befolkningen som . Med en sådan invandringstakt skulle de invandrare som kom- mit och deras barn uppgå till omkring en tredjedel av befolkningen fram emot seklets mitt.