sou · GRB357 · 2004-01-01 00:00:00 — Trots att produktionen av den offentliga tjänsten kräver snedvridande skatter som förorsakar en överskottsbörda kan situationen vara sådan att det motiverar en marginalkostnad för den offentliga tjänsten som är större än marginalnyttan för individerna.49 Detta är inte en optimal lösning, men givet sättet att finansiera de offentliga tjänsterna är det den bästa lösningen (second best). Förklaringen ligger i att utbudet av offentliga tjänster i viss mån korrigerar för skattens snedvridande effekt. En skatt, t.ex. på konsumtion, kan medföra att individerna konsumerar och arbetar mindre än optimalt. Om då utbudet av offentliga tjänster – t.ex. fri eller subventionerad barntillsyn – medför att föräldrar med barn arbetar mer och konsumerar mer korrigeras i viss mån skattens snedvridande effekt.50 Förenklat kan subventionen till daghem ses som ett sätt att reducera den snedvridning av incitamenten som skatter på arbete förorsakar och som får människor att välja fritid eller egenproduktion i stället för avlönat arbete.51 Subventionen till daghem gör det mer lönande att arbeta. Ju högre skatten på arbete är desto högre är den effektiva subventionen. Second-best-lös- ningen innebär således att ytterligare skatt är motiverat av de redan höga skatterna. Det kan tyckas vara ett paradoxalt resultat. 49Atkinson, A.B. & Stiglitz, J.E. [1980], s. 491. 50Blomquist, S. & Bergstrom, T. [1996] samt , S. [1999]. 51Rosen, S. [1995]. Finansiering - vad säger teorin? Bilaga 7 till LU 2003 och visar detta för kollektiva varor och tjänster52. Men resonemanget gäller lika väl för individuella varor och tjänster som tillhandahålls subventionerat – exempelvis daghem – givet att de korrigerar för den snedvridning som skatten förorsakar. Det finns givetvis en gräns när överskottsbördan av skatt är så stor att den inte uppvägs av att den offentliga konsumtionen mins- kar snedvridningen i någon mån. Slutsatser - avgifter och effektivitet Slutsatserna för skattefinansiering kontra avgiftsfinansiering är dessa: 1.Alla de skäl som teorin ger för offentlig verksamhet innebär inte att verksamheterna bör skattefinansieras fullt ut. Hela eller delar av verksamheten kan avgiftsfinansieras när anledningen till offentlig verksamhet är att konkurrensen inte fungerar, att styckkostnaderna faller eller att tjänsterna har externa effekter. 2.Huvudregeln är marginalkostnadsprissättning bara så länge skatterna inte medför någon överskottsbörda. 3.Skatters överskottsbörda kan göra att avgifter för offentliga tjänster bör sättas över marginalkostnaden. Ju större överskottsbörda desto högre avgifter. 4.Avvikelsen från marginalkostnaden bör vara större ju lägre priselasticiteten är på varan eller tjänsten. 5.Varor och tjänster som är starkt komplementära till andra varor och tjänster, som är beskattade, bör tillhandahållas till avgifter under marginalkostnaden. 6.Varor och tjänster som är starkt komplementära till arbete bör prissättas under marginalkostnaden för att minska snedvridningen av skatt på arbete. 7.Varor och tjänster som är starkt komplementära till fritid bör i stället prissättas över marginalkostnaden för att minska snedvridningen av skatt på arbete. 8.Ju högre skatter och ju större överskottsbörda desto större bör avvikelserna från marginalkostnadsprissättning vara. 52 Resonemanget går tillbaka till en artikel av , A. & , N. [1974]. Bilaga 7 till LU 2003 Finansiering - vad säger teorin? 3.3Avvägning mellan skatt och avgifter - fördelning Inkomstomfördelning genom generell välfärdspolitik Inkomster och välfärd kan omfördelas på olika sätt. Skatter reducerar människors inkomster och välfärd och bidrag och of- fentlig konsumtion ökar dessa. Nettot utgör för en inkomsttagare antingen en plus- eller en minuspost. Schematiskt kan den offentliga sektorns inkomst- och välfärdsomfördelning, så som den förmodligen är tänkt, illustreras med diagram 3.1. Diagram 3.1 Skatt och offentliga utgifters inkomstomfördelning – generell välfärdspolitik Alla ges samma bidrag och offentliga konsumtion. Men skatten är låg eller ingen alls på de lägsta inkomsterna för att sedan stiga. I låga inkomstlägen är värdet av bidrag och offentlig konsumtion större än skatten medan det är tvärtom i höga inkomstlägen. Därigenom överförs inkomster och välfärd från hushåll med högre till hushåll med lägre inkomster. Anledningen till att den offentliga sektorn tillhandahåller en så stor mängd rent individuella tjänster har sagts vara strävan att utjämna levnadsförhållandena. Om den ovanstående illustrationen korrekt återger verkligheten har ett sådant påstående fog för sig. Om den offentliga sektorn bara tillhandahåller bidrag är illustra- tionen okomplicerad. Men om tjänster också ingår i det som den Finansiering - vad säger teorin? Bilaga 7 till LU 2003 offentliga sektorn tillhandahåller är det inte lika enkelt. Även om alla hushåll oavsett inkomst erhåller samma volym offentliga tjänster är det inte säkert att dessa tjänster värderas lika (t.ex. lika med kostnaden för att producera tjänsterna) av hushållen obero- ende av dessas inkomst. Inkomsten har stor betydelse för betal- ningsviljan. Om betalningsviljan för de tjänster den offentliga sektorn tillhandahåller stiger med inkomsten blir effekten av denna modell en annan. Det blir fortfarande en omfördelning men den blir väsentligt mindre. Diagram 3.2 Skatt och offentliga utgifters inkomstomfördelning – positiv inkomstelasticitet Vi har i avsnittet om offentliga tjänsters bidrag till inkomstomfördelningen sett att de offentliga tjänsterna fördelas nära nog proportionellt med jämförbar disponibel inkomst. Det förstärker nämnda slutsats. För att öka den omfördelande effekten kan den offentliga sektorn tillhandahålla bara sådana tjänster som hushåll med låga inkomster har glädje av. Hushåll med höga inkomster har ingen eller ringa glädje av dessa tjänster och avstår därför från att utnyttja dem.53 Ett exempel skulle kunna vara utbildning som tillhandahålls med en kvalitet som inte tillgodoser högre inkomsttagares krav. De högre inkomsttagarna avstår från att låta sina barn gå på offentliga högskolor och betalar i stället dryga terminsavgifter för att skicka 53 Besley, T. & Coate, S., [1991]. Bilaga 7 till LU 2003 Finansiering - vad säger teorin? dem till privata högskolor. Men alla är med och betalar de offentliga högskolorna. Diagram 3.3 Skatt och offentliga utgifters inkomstomfördelning – negativ inkomstelasticitet Omfördelningseffekten ökar naturligtvis starkt genom detta förfarande. Detta kan utgöra ett motiv för att åstadkomma inkomstomfördelning medelst offentliga tjänster i stället för med bidrag och för den offentliga sektorn att tillhandhålla även individuella tjänster. Oavsiktligt verkar äldrevården fungera på detta sätt. Samhället har stora, finansiella svårigheter att hålla en tillräckligt hög standard, vilket gör att höginkomsttagare, som redan betalat och alltjämt betalar skatt, föredrar att betala en gång till för att få bo på ett privat vårdhem. Förutsättningarna i och andra välfärdsstater är snarare en önskan att tillhandahålla offentliga tjänster så lika för alla och med en sådan standard att alla ska finna den värd att efterfråga (generell välfärdspolitik). Det gör att om tjänsterna har en positiv inkomstelasticitet så minskar den inkomstomfördelande effekten jämfört med om samma summor i stället skulle delas ut i form av bidrag. En inkomstomfördelande effekt kvarstår dock så länge efterfrågans (betalningsviljans) inkomstelasticitet inte är större än Finansiering - vad säger teorin? Bilaga 7 till LU 2003 Skatteelasticiteten54 för inkomsttagare kan bedömas ligga strax över 1 över ett stort intervall av inkomster55. För huvudparten av offentliga tjänster kan inkomstelasticiteten bedömas ligga över denna nivå. På en väl fungerande marknad anpassar sig priserna till marginalkostnaderna för varor och tjänster. Hushållen anpassar sin konsumtion så att deras marginella betalningsvilja överensstämmer med priserna och därmed med marginalkostnaderna. Om alla betalar priser som motsvarar marginalkostnaderna och den marginella betalningsviljan sker ingen inkomstomfördelning. Men genom att subventionera vissa varor och tjänster och beskatta andra kan inkomster omfördelas. Det är ett av motiven bakom subven- tionering av bostäder och livsmedel och tillhandahållande av offentliga tjänster som sjukvård och utbildning medan annan kon- sumtion beskattas högre – alkohol och bensin. Fördelnings- effekterna av att på detta sätt manipulera prissystemet är dock ganska oklara, som priset i form av samhällsekonomisk effektivitet genom snedvridning av prissystemet kan vara högt (se nedan). Att en bestämd inkomstomfördelning kan åstadkommas på ett effektivare vis med skatter och bidrag än med subventionerade varor och tjänster kan lätt visas. Bara om varje individ erhåller precis den mängd av olika varor och tjänster som individen skulle ha köpt om produktionskostnaden i stället givits som ett bidrag och varorna och tjänsterna varit prissatta efter marginalkostnaden blir resultatet detsamma57. Om inte erbjuder bidragen en möjlighet 54Den skatteelasticitet som avses här gäller hur mycket mer skatt man betalar (faktiskt eller enligt regler) i en högre inkomstklass. 55Se , A. [1998]: Det förefaller också vara en godtagbar approximation att beskriva skattesystemet som proportionellt. 56I diagram 3.2 är inkomstelasticiteten för offentliga utgifter positiv, men inte >1. Utgifterna är en blandning av bidrag och offentlig konsumtion. För enbart de tjänster, som ingår i offentlig konsumtion, bedöms inkomstelasticiteten sammantaget vara >1. Detta tar sig uttryck i endera att totalbudgeten för hushåll med högre inkomst innehåller en större mängd offentliga tjänster eller att värderingen av dessa tjänster gör dessa tjänster proportionellt mer värdefulla än i budgeten för ett låginkomsthushåll. 57Resonemanget förutsätter att de varor och tjänster som individen erhåller inte kan säljas vidare, ty då blir detta detsamma som att individen erhåller ett penningbidrag som kan omsättas i den för individen mest önskvärda konsumtionen. Av detta skäl tillhandahåller stat och kommun sällan varor och tjänster som kan säljas. Bilaga 7 till LU 2003 Finansiering - vad säger teorin? för individerna att anpassa sin konsumtion till sina preferenser, vilket ökar välfärden. Bergstrom och Blomquist58 hävdar tvärtom att snedvridning- seffekterna blir mindre av offentliga tjänster än av bidrag. Genom att ge alla samma offentliga tjänst minskar incitamentet för högin- komsttagaren att bli låginkomsttagare. Det beror på att tjänsten är värdefullare för höginkomsttagaren än för låginkomsttagaren.59 Diagram 3.4 Skatt och inkomsters inkomstomfördelning – barn- omsorg Exemplet är daghem. Höginkomsttagaren tjänar mer på att utnyttja daghemstjänsten än låginkomsttagaren. Därför blir det mindre intressant för höginkomsttagaren att gå ned i arbetstid och efterlikna låginkomsttagaren60. Men det bygger på en inkomstöverföring från låginkomsttagare till höginkomsttagare. När denna inkomstöverföring väl är gjord finns visserligen ett ökat utrymme för inkomstomfördelning till låginkomsttagarens fördel 58Bergstrom, T. & , S. [1996] samt , S. [1999]. 59För att renodla skattefinansieringens effekt kontra avgiftsfinansiering bygger jämförelsen på att skatten är lika stor som avgifterna, som är lika med kostnaden för en daghemsplats. 60Om höginkomsttagaren tjänar dubbelt så mycket som låginkomsttagaren och låginkomsttagaren erhåller en transferering som betalas av höginkomsttagaren kan denne genom att bara arbeta halvtid slippa ifrån skatten och själv erhålla bidraget. Vinsten av att göra detta blir större om minskad arbetstid betyder minskade utgifter för barnomsorg. Om barnomsorgen är gratis minskar inte utgifterna för barnomsorg när höginkomsttagaren går ned i arbetstid. Finansiering - vad säger teorin? Bilaga 7 till LU 2003 utan att höginkomsttagaren får anledning att minska sitt arbetsutbud för att efterlikna låginkomsttagaren. och diskuterar också för- och nackdelarna med subventionering jämfört med offentligt tillhanda- hållande av en vara eller tjänst. Förutsättningen är att varan eller tjänsten inte kan säljas eftersom den i så fall blir likvärdig med ett kontantbidrag. En annan förutsättning är att varan eller tjänsten tillhandahålls i en bestämd omfattning, lika för alla (eller behovs- men inte efterfrågedifferentierad). Under dessa förutsättningar bereder det mindre snedvridande effekter på arbetsutbudet och mindre snedvridande effekter på allokeringen av varor och tjänster i hushållens konsumtion om varan eller tjänsten tillhandahålls av den offentliga sektorn i stället för att subventioneras i obegränsad omfattning. Denna slutsats stärks av om det är möjligt för hushållet att komplettera det offentliga utbudet med köp av varan eller tjänsten på den privata marknaden eller från den offentliga sektorn till marknadspris. Konflikt mellan inkomstomfördelning och effektivitet Det råder alltid en konflikt mellan inkomstomfördelning och effektivitet. och illustrerar denna tes genom att beskriva den konflikt som inkomstomfördelning genom manipu- lation av prisstrukturen medför. I syfte att omfördela inkomster bör varor och tjänster med en inkomstelasticitet >1 (större andel av hushållsbudgeten ju högre inkomst) prissättas över marginal- kostnaden och varor och tjänster med inkomstelasticitet <1 (mindre andel ju högre inkomst) prissättas under marginal- kostnaden. Skatt eller avgifter över marginalkostnaden på varor och tjänster med inkomstelasticitet >1 medför troligen en stor överskottsbörda pga. att dessa varor och tjänster med viss sannolikhet också har en hög priselasticitet. Skatt på varor och tjänster med inkomstelasticitet <1 har däremot en mindre över- skottsbörda därför att priselasticiteten för dessa varor och tjänster är låg. Det betyder att inkomstomfördelning medelst diffe- rentierade skatter och subventioner kan vara förenad med ganska stora effektivitetsförluster. 61Blomquist, S. & , V.[1998]. 62Atkinson, A. & Stiglitz, J. [1980], s. 390. Bilaga 7 till LU 2003 Finansiering - vad säger teorin? Rochet samt Cremer och Pestieau63 hävdar att rätt utformade socialförsäkringar kan mildra denna konflikt. Argumentet förstärks av om socialförsäkringsadministrationen dessutom är billigare. Pestieau64 går så långt som att hävda att socialförsäkringar kan åstadkomma en inkomstomfördelning utan snedvridningseffekter om man kan tänka bort moralisk risk (att försäkringstagarna fuskar till sig ersättningar). Eftersom snedvridningseffekter är legio, vare sig inkomstom- fördelningen effektueras genom skatter och bidrag eller manipula- tion av prisstrukturen (inkl. tillhandahållande av offentliga tjänster) finns det anledning att väga olika metoder mot varandra på grundval av principen lägsta möjliga överskottsbörda per omför- delad krona i inkomst eller välfärd. Subventionering och avgiftsfinansieringen för en effektiv inkomstomfördelning En utjämnande effekt på inkomstfördelningen erhålls av avgifter över marginalkostnaden på verksamheter vars efterfrågan (eller utnyttjande) karaktäriseras av inkomstelasticitet >1 och subventioner av verksamheter med inkomstelasticitet <1. Detta belyses i ett räkneexempel. Se faktaruta 3.1. I detta räkneexempel illustreras också fördelningskonsekvenserna av två skilda subven- tionsprinciper: subvention upp till en viss nivå (basnivå) eller över en viss nivå (högkostnadsskydd). Subventionering av en tjänst i obegränsad omfattning ses som ytterlighetsfall av båda principerna (mycket omfattande basnivå eller ett mycket lågt högkostnads- skydd). Exempel på fördelningskonsekvenser av skilda subventionsprinciper när inkomstelasticiteten varierar. Tabell 3.1 Två inkomsttagare med olika konsumtionsprofil 63Rochet, J.-CH. [1991] samt Cremer, H. & Pestieau, P. [1996]. 64Pestieau, P. [2002]. Finansiering - vad säger teorin? Bilaga 7 till LU 2003 En inkomsttagare tjänar och lägger på konsumtion av vara A och på vara B. En annan inkomsttagare tjänar och lägger på vardera varukategorierna. Efterfrågan på vara A ökar snabbare än inkomsten och har därför en inkomstelasticitet>1. Efterfrågan på vara B ökar däremot långsammare än inkomsten och har en inkomstelasticitet <1. Vilka blir fördelningskonsekvenserna av att tillhandahålla vara A eller vara B helt eller delvis gratis? För att renodla konsekvenserna av tillhandahållandet och avgiftsfinansieringen lämnas tills vidare den nödvändiga skattefinansieringen utanför. Skatten kan ju tas ut på olika sätt och varje sätt får sina fördelningskonsekvenser som kan läggas till fördelningskonsekvenserna av tillhandahållandet. Det finns i huvudsak två subventionsprinciper. Den ena går ut på att subventionera tillhandahållande av en basnivå. All konsumtion upp till en viss nivå är gratis. Den andra går ut på att subventionera all konsumtion över en viss nivå (högkostnadsskydd). Upp till denna nivå betalar konsumenten själv. Båda principerna kan variera subventionsgraden från av konsumtionen. När all konsumtion subventioneras sammanfaller principerna. Vi ska se på fördelningseffekterna av de två subventionsprinciperna när subventionsgraden för vara A respektive vara B går från noll till . Tabell 3.2 Basnivå - fördelningseffekt av varierande subventionsgrad. Inkomsten, inkl. värdet av subventionen, för inkomsttagare 2 i förhållande till inkomsttagare 1. Inkomstskillnaden mäts före och efter subventionen. Om ingen konsumtion alls subventioneras har inkomsttagare 2 en dubbelt så Bilaga 7 till LU 2003 Finansiering - vad säger teorin? hög inkomst som inkomsttagare 1. Subventioneras de första av vara A eller B är det liktydigt med att båda inkomsttagarna erhåller . Den relativa inkomstskillnaden krymper då till 1,8. Betydelsen av olika inkomstelasticitet framgår när vi höjer basbeloppet. Subventioneras av vara A tillgodogör sig inkomsttagare 2 hela beloppet medan inkomsttagare 1 bara tillgodogör sig . Då ökar självklart inkomstskillnaden (2,2). Den ökar ändå mer om bas- beloppet läggs ändå högre.65 Detta illustrerar att full eller omfattande sub- ventionering av tjänster med en inkomstelasticitet större än ett leder till en ojämnare inkomstfördelning. Subventioneras i stället vara B med minskar inkomstskillnaden till 1,6. Subventioneras vara B fullt ut ökar inkomstskillnaden något igen (1,7). Detta illustrerar att subventionering av tjänster med en inkomst- elasticitet mindre än ett har större utsikter att utjämna inkomstskillnader. Vi ska nu i stället se på effekten av högskostnadsskydd – all kon- sumtion över en viss nivå subventioneras. Tabell 3.3 Högkostnadsskydd – fördelningseffekt av varierande subventionsgrad. Inkomsten, inkl. värdet av subventionen, för inkomsttagare 2 i förhållande till inkomsttagare 1. Vi ser att ju mer av konsumtionen av vara A över en viss nivå som subventioneras desto ojämnare blir inkomstfördelningen. 65 Man kan ju undra varför inkomsttagare 1 inte tillgodogör sig lika mycket som inkomsttagare 2 om konsumtionen ändå är gratis. Det kan bero på att inkomsttagare 2 har andra förutsättningar i kraft av sin högre inkomst att tillgodogöra sig det större beloppet. Ett exempel är bilinnehav som är en förutsättning för att tillgodogöra sig värdet av landets alla gator och vägar. Ett annat exempel är gymnasieutbildning som är förutsättning för att tillgodogöra sig högre utbildning. Även om inkomsttagare 1 tillgodogör sig tjänsten i samma omfattning som inkomsttagare 2 är värdet för inkomsttagare 2 större än för inkomsttagare 1 som hellre skulle lagt ett motsvarande belopp på annan konsumtion. Finansiering - vad säger teorin? Bilaga 7 till LU 2003 Högkostnadsskydd för vara B ger ett bättre utfall i fördelningshänseende, bara skyddet inte gäller en för hög konsumtionsnivå. Tjänster med inkomstelasticitet >1 ska uppenbarligen inte ges ett högkostnadsskydd om syftet är inkomstomfördelning. Detta säger dock inte att högkostnadsskydd inte kan vara motiverade av andra skäl. Ett sådant skäl gäller eliminering av risk. I takt med att patientavgifter för vårdbesök och läkemedel införts har också högkostnadsskydd införts för att eliminera risken för stora utgifter för den som blir långvarigt sjuk. Denna risk kan också elimineras med en försäkring. Högkostnadsskyddet innebär att den försäkrade får en självrisk för kostnader upp till detta. Slutsatser - avgifter och fördelning Slutsatserna med implikationer för avgiftsfinansiering är dessa: 1.Det råder vanligen en konflikt mellan inkomstfördelning och effektivitet. Manipulation av prissystemet, inklusive tillhandahållande av offentliga tjänster till priser under marginalkostnaden, i syfte att åstadkomma en betydande inkomstomfördelning skapar stora effektivitetsförluster. 2.Jämfört med att subventionera tjänster med hög pris- och inkomstelasticitet kan en marginalkostnadsbaserad avgiftsfin- ansiering innebära effektivitetsvinster som inkomst- fördelningen blir jämnare. 3.Bidrag är vanligen effektivare än subventionerade offentliga tjänster för att åstadkomma inkomstomfördelning, särskilt om värdet av de tjänster som tillhandahålls ökar med inkomsten. 4.Subventionerade offentliga tjänster vars värde ökar med inkomsten kan emellertid minska snedvridningseffekten av inkomstskatter och bidrag om tjänsten är starkt komplementär till arbete. 5.Det skapar mindre snedvridningseffekter om samhället tillhandahåller en basnivå gratis än om tjänsterna subventioneras i obegränsad utsträckning. Denna effekt förstärks av om tjänsten över basnivån går att köpa till ett pris som motsvarar marginalkostnaden. 6.Socialförsäkringar kan minska konflikten genom att åstadkomma en viss inkomstomfördelning utan snedvridnings- effekter. Bilaga 7 till LU 2003 Finansiering - vad säger teorin? 7.Tjänster som har en inkomstelasticitet större än ett bör inte tillhandahållas gratis i obegränsad omfattning om syftet är att åstadkomma en jämnare inkomstfördelning. 8.Tjänster, som har en inkomstelasticitet större än ett, bör i stället tillhandahållas gratis i begränsad omfattning och i en omfattning som inte väsentligt överstiger den nivå som konsumeras av den grupp man vill gynna. 9.Högkostnadsskydd för tjänster med en inkomstelasticitet större än ett gör inkomstfördelningen ojämnare. 10.Tjänster med en inkomstelasticitet mindre än ett kan däremot med fördel tillhandahållas gratis i obegränsad utsträckning om syftet är att skapa en jämnare inkomstfördelning. Ju lägre inkomstelasticitet, desto större omfördelande verkan har subventionen (Ett extremexempel är tjänster av så låg kvalitet att medel- och höginkomsttagare avstår från att över huvud taget konsumera dem, trots att de är gratis. Förutsättningen är att det finns privat tillhandahållna alternativ, som trots priset värderas högre.) 11.Sätter man en maxgräns för hur mycket var och en får gratis av en tjänst med inkomstelasticitet mindre än ett kan man till en lägre skattekostnad åstadkomma en jämnare inkomstfördelning än om tjänsten är helt gratis. 12.Ju högre basnivå som subventioneras av en tjänst med en inkomstelasticitet som är mindre än ett desto jämnare blir in- komstfördelningen upp till den nivå som den grupp man vill gynna konsumerar. 13.Högkostnadsskydd för en tjänst med inkomstelasticitet mindre än ett gör inkomstfördelningen jämnare, bara skyddet inte läggs för högt. Det framgår således att avgifter på tjänster med inkomstelasticitet >1 kan bidra till en inkomstutjämning. Bara den del av konsumtionen som ligger på en nivå som konsumeras av den grupp man vill gynna bör subventioneras. Över denna nivå bör avgifter tas ut. Högkostnadsskydd för denna sorts tjänster bidrar enbart till att göra inkomstfördelningen ojämnare. Tjänster med en inkomstelasticitet <1 kan däremot med fördel subventioneras för att åstadkomma en jämnare inkomstfördelning. Men även här gäller att subventioneringen bör begränsas till den nivå som konsumeras av den grupp man vill gynna. Över den nivån bör avgifter tas ut. Högkostnadsskydd – dvs. Finansiering - vad säger teorin?