sou · GRB3121d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Iku har i samma kapitel angett de gemensamma riktlinjer som ska gälla för den internationella kulturverksamheten: främjande av konstnärlig och kulturell kvalitet, uppbyggande av långsiktiga kulturkontakter med utlandet, främjande av mångfald och demokrati samt främjande av internationellt kulturpolitiskt samarbete. 15.3.2Bred satsning på olika former för utbyte Som nämnts ovan ska det internationella kulturutbytet utvecklas utifrån det svenska kulturlivets egna förutsättningar och behov. Att bistå denna utveckling är statens viktigaste uppgift inom kultur- området. Den kan inte lösas genom enstaka manifestationer: det handlar om att stödja processer på lång sikt. En central uppgift är att utveckla och stimulera kulturlivets egna nätverk, särskilt sådana som introducerar svenska konstnärer i nya internationella sam- manhang. Det bildkonstnärliga utbytesprogrammet IASPIS i är här ett intressant exempel. Det är Ikus uppfattning att dess arbetsmetoder kan tillämpas även på andra konstarter. Om kulturlivets egna internationella nätverk utvecklas får svenskt kulturliv och kulturpolitik positiv uppmärksamhet. Lång- siktigt ger detta en Sverigefrämjande effekt. I ett långsiktigt arbete ingår också att staten svarar för en kontinuerlig och bred information om svenskt kulturliv. Denna information är otillräckligt utvecklad och behöver effektiviseras. Till detta kommer ett motsvarande behov av information om ut- landet. För den del av kulturområdet som omfattar kommersiell pro- duktion (böcker, film, fonogram, design) krävs särskilda åtgärder. Möjligheten att söka statligt stöd måste finnas för att svenska aktörer ska kunna vara representerade vid viktiga festivaler, mässor och konferenser. En viktig del av det löpande kulturutbytet sker i form av konst- närsbesök och andra mindre utbytesprojekt. Detta ska vara en del av varje kulturinstitutions internationella verksamhet. När det gäller utbyte inom det fria kulturlivet kan extra stöd behövas. Ut- bytet underlättas om det finns intresseväckande konstnärliga mötesplatser i (återkommande festivaler och andra evene- mang). Det är följaktligen angeläget att sådana mötesplatser kan utvecklas. Utländska opinionsbildare, curators m.fl. bör få särskilda inbjudningar till evenemang. För kulturinstitutioner och andra större aktörer krävs bl.a. på grund av de höga kostnaderna särskilda insatser för det internatio- nella kulturutbytet. Det kan gälla större musikteater- och teater- ensembler, symfoniorkestrar och utställningar. Flera finansiärer måste här komma ifråga. Det kan också handla om att tillgodose en efterfrågan i utlandet på grupper av hög kvalitet. Vissa särskilda kulturinsatser gäller projekt med ett brett inne- håll från olika genrer. Syftet kan vara att göra känt som nation eller att lyfta fram vissa branscher och kulturområden. I dessa projekt måste vi kunna visa fram det bästa landet har och framhäva de kulturområden inom vilka är internationellt framstående. Gränserna mellan olika former av utbyte är inte fasta; en form kan utvecklas till en annan. Motiven eller effekterna mellan de olika politikområdena kan variera. 15.3.3Samordning och utnyttjande av de statliga resurserna De statliga insatserna för internationellt kulturutbyte handhas av ett stort antal myndigheter och institutioner som tillhör olika departement och som har olika roller och uppgifter. Vissa myndig- heter fördelar bidrag vidare till organisationer för internationell verksamhet och internationella projekt. Andra bedriver själva internationell verksamhet. Slutligen har vissa institutioner allmänna informations- och serviceuppgifter gentemot kulturlivet. Den internationella kulturverksamheten bedrivs alltså utifrån olika utgångspunkter och politikområden. Målen för olika politik- områden kan däremot sammanfalla i de projekt som genomförs. Alla större och långsiktiga internationella kultursatsningar påverkar bilden av i varierande grad. Det kan också finnas aspekter som är relevanta för andra politikområden. handlar det om samverkan mellan kultur och biståndsorganisationer, ibland om kultur och näringsliv etc. Det kan gälla kontakter med såväl nya länder som satsningar i länder med vilka haft ett brett kulturutbyte. En mångfald projekt och initiativ från många aktörer är den bästa garanten för ett vitalt, internationellt kulturutbyte som även gagnar bilden av utomlands. Det är statens ansvar att resurserna utnyttjas fullt ut för bästa samlade resultat. Aktörer inom olika politikområden ska kunna arbeta gränsöverskridande och lätt kunna samverka i större och långsiktiga satsningar. Möjligheten att uppnå synergieffekter måste utnyttjas, t.ex. kan stora satsningar få finansiellt stöd från flera håll om de planeras . Detta kräver samordning av det strate- giska arbetet, gemensam översiktlig prioritering och planering och inte minst gemensam utvärdering i förhållande till olika mål. Genom att hantera det statliga stödet på ett flexibelt sätt och med rutiner som är öppna för insyn samt genom att ge god information och service kan de statliga institutionerna stödja och tillvarata kulturlivets eget engagemang. I internationella kultursatsningar måste de statliga aktörerna dels genom egna initiativ aktivt främja utvecklingen, dels fånga upp ini- tiativ från kulturlivet. De måste alltså kunna arbeta såväl reaktivt som proaktivt. Till de reaktiva uppgifterna hör att ta emot an- sökningar och fördela ekonomiskt stöd till olika projekt. Till de proaktiva hör att bedriva informations- och kontaktarbete. Exem- pel på sådant kan vara att bjuda in utländska journalister till viktiga kulturhändelser, att göra medvetna långsiktiga satsningar på olika genrer, länder och världsdelar, undanröja hinder för kulturutbyte, öppna dörrar till nya marknader och fånga upp nya grupper av intressenter. Iku har redan konstaterat att ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan myndigheterna bör bli tydligare, liksom att samordningen dem emellan förbättras vilket i sin tur bör leda till att mindre resurser läggs på administration. Det måste vara enkelt att skapa sig en uppfattning om vilka resurser som finns tillgängliga och hur an- svarsfördelningen mellan olika institutioner ser ut. IT bör i betydande utsträckning utnyttjas bättre i institutio- nernas och myndigheternas informationsverksamhet. Fastän samt- liga visserligen har egna hemsidor visar ett flertal av dem brister såväl avseende innehåll (för lite information och för dålig uppdatering) som tillgänglighet på utländska språk för att kunna tillgodose och stödja den internationalisering av verksamheten som Iku förordar. Det måste finnas en lyhördhet för att snabbt kunna fånga upp kulturlivets behov och tillgodose olika initiativ, likaså för det intresse och den efterfrågan som finns på svensk kultur utomlands. Organisationen bör ha snabb reaktionsförmåga; mindre beslut ska delegeras och inte bli för tungrodda. Fördelningen av medel till internationell kulturverksamhet måste bli rörligare. Detta kan ske genom omprioritering, så att utrymmet för rörliga insatser ökar. I nordiska sammanhang ska medverka till en ökad rörlighet vid fördelningen av medel. Personalrörligheten inom det internationella kulturområdet har länge varit otillräcklig hos berörda myndigheter. En ökad rörlighet med frilanskompetens och projektanställningar är önskvärd. Detta gynnar också den befintliga kompetensen. Utbytestjänstgöring mellan olika institutioner och myndigheter bör uppmuntras. Informationsvägarna ska vara öppna mellan utlandsorganisatio- ner och institutionerna i hemlandet. är en otillräckligt utnyttjad resurs i den internationella kulturverk- samheten. I ambassadernas arbete ska kultur vara ett fullvärdigt område. Uppdraget ska vara tydligt: i det ska ingå att analysera möjligheterna till särskilda kultursatsningar och att förvärva och upprätthålla kunskaper om det svenska kulturlivets behov av ut- byte. kräver det långsiktiga arbetet kontinuitet på institu- tionerna i och på ambassaderna. En kontinuerlig fort- bildning av befintlig personal är nödvändig. Ambassadernas lokal- anställda personal utgör en särskilt viktig målgrupp härvidlag. Alla ambassadtjänstemän har ett ansvar för en grundlig överlämning till efterträdaren. Detta gäller i synnerhet kulturråden, vilka utgör unika resurser i utlandsorganisationen. Ambassaderna ska kunna förstärkas med rörliga resurser, dvs. särskilda kulturråd/attachéer, för förberedelse, genomförande och uppföljning av större projekt och långsiktiga program. Kulturråden måste få tydliga instruktioner och vara professionellt förberedda för sina uppgifter. Marknadsföringskompetens ska finnas tillgäng- lig för UD och dess underställda myndigheter med hänsyn till be- hoven i olika länder, respektive olika kulturområden. Ambassader- nas kontaktvägar med , främst , förbättras genom det lanserade intranätet (/promotion). UD-personal med generell inrikt- ning bör få vidareutbildning på kulturområdet. Som framgår av Ikus omvärldsanalys äger stora förändringar rum på den internationella scenen. En aktiv satsning kommer att ställa nya krav på dem som sysslar med internationellt kulturarbete. Deras arbete måste kännetecknas av professionalism. I be- hövs en kompetensförstärkning för arbete med internationella kulturkontakter. Personer med en bred inriktning på kultur- management inom såväl biståndsverksamhet som exportverksam- het bör utbildas. Vid nyrekrytering av personal bör sådan kompe- tens anses som särskilt meriterande. Iku förordar inrättandet av nya högskoleutbildningar inom internationell kulturmanagement och förstärkning av befintliga utbildningar. Iku har studerat internationella kultursatsningar i ett stort antal länder. Här framgår stora variationer i fråga om ansvarsfördelning mellan kultur- och utrikesministerier och synen på behov av ut- landsinstitut. Det är angeläget att fortlöpande ta del av hur andra länder utformar den internationella kulturverksamheten och att ta del av pågående forskning i internationell kulturpolitik. måste förbättra inhämtandet av denna kunskap och på ett effektivt sätt sprida den till berörda departement, utlandsmyndig- heterna och andra institutioner. Synpunkter från kulturarbetarna gäller i huvudsak kritik av en otydlig ansvarsfördelning mellan institutioner samt bristande rör- lighet när det gäller att utnyttja gemensamma resurser och att snabbt leverera ekonomiskt stöd. Vidare har styr- ningen av insatserna till länder utanför , framförallt till , upplevts som alltför hård. Kulturarbetarna har saknat möjlighet att i tillräcklig utsträckning kunna utveckla sina kontakter med och . För att bidra till att realisera de målsättningar inom det internatio- nella kulturområdet som uttrycks i Regeringsförklaringen och i Dagordning för kultur 2003–2006, liksom för att tillgodose de utvecklingsbehov som Iku ovan har påtalat, krävs förändringar i den statliga eller statsunder- stödda organisationen för internationell kulturverksamhet. De för- slag som nedan läggs fram avser att uppnå följande: bättre utnyttjande av tillgängliga resurser för internationellt kulturutbyte förenkling av existerande organisationsstrukturer ökad öppenhet och insyn i bidragsfördelning och insatser ökat utrymme för rörliga insatser utrymme för nya initiativ och för nya aktörer i kulturlivet stimulans av kulturlivets egna nätverk förstärkning av kulturpolitiken på det internationella området förstärkning av kompetensen inom området ökad samverkan mellan myndigheter och institutioner mer verksamhet och mindre administration Iku föreslår därför, i kraft av erhållna direktiv (Dir. 2002: 113), att: en samrådsfunktion i strategiska frågor inrättas mellan Utrikes- departementet och en kulturfond inrättas till stöd för större internationella projekt Svenska institutets (SI) kärnverksamheter blir Sverigeinforma- tion och Sverigepresentation, ambassadservice samt service till och information om internationella kultur- och forskningsinstitut Svenska institutets nuvarande uppgifter inom utbildning och forskning (undantaget svenskundervisningen), biståndssam- arbete samt bidragsfördelning och litteraturstöd överförs till andra myndigheter och institutioner får ett kulturpolitiskt samordningsansvar för den internationella kulturverksamheten ett internationellt litteraturcentrum upprättas inom får i uppdrag att, efter mönster från IAS- PIS, undersöka möjligheten att utveckla utbytesverksamhet inom andra områden än bildkonst de svenska kultur- och forskningsinstituten i utlandet samt de internationella kulturinstituten i förs samman i ett gemensamt nätverk med benämningen internationella kultur- och forskningsinstitut kulturrådstjänsterna förses med befattningsbeskrivningar och tydliga uppdrag resurser avsätts för rörliga kulturrådstjänster () och gemensamt finner former för hantering av internationell filmdistribution så att såväl SI:s service till utlandsmyndigheterna som SFI:s inter- nationella verksamhet tillgodoses utbytestjänstgöring mellan institutioner, departement och myndigheter uppmuntras särskilt Export Music erhåller viss resursförstärkning Iku föreslår därtill att särskilda insatser görs för att höja kompeten- sen hos UD:s personal inom kulturområdet. Det är vidare Ikus uppfattning att internationell managementutbildning inom kultur- området på högskolenivå bör inrättas. Vid kulturinstitutionerna bör personalrörligheten öka, liksom åldersspridningen, och större utrymme ges för projektverksamhet med visstidsanställda medar- betare. 16.1Förstärkt samråd mellan och Iku föreslår att en samrådsfunktion inrättas mellan Utrikes- departementet och samordna statliga insatser för internationell kulturverksamhet mellan olika politikområden och vara regeringens berednings- organ inom detta område i samverkan med berörda instanser utforma en långsiktig strategi för internationella kulturverksamhet och för svenskt kulturpolitiskt agerande i internationella fora Andra departement ska vid behov kunna delta. Gruppen förutsätts ha goda kontakter med det svenska kultur- livet och sammanträda minst . Statligt stöd till internationell kulturverksamhet ges f.n. med ut- gångspunkt i olika politikområden. Det är en kulturpolitiskt moti- verad verksamhet som också kan ha ett exempelvis utrikespolitiskt, näringspolitiskt eller biståndspolitiskt syfte. Kultur blir en allt viktigare utvecklingsfaktor inom ovannämnda politikområden; inom ramen för samma projekt kan ofta olika mål tillgodoses sam- . För att säkerställa att de medel som avsätts för internationell kulturverksamhet används så effektivt som möjligt krävs inom en överblick av satsningarna och en möjlighet att göra övergripande utvärderingar. För ett effektivt svenskt agerande i internationella fora krävs en bred, tvärsektoriell bevakning av utvecklingen inom internationell lagstiftning och av direktiv och avtal som påverkar kulturområdet. Iku föreslår att en fond, kallad Internationella kulturfonden, inrättas till stöd för internationell kulturverksamhet Fonden ska ge kulturlivet nya möjligheter att ta initiativ till större internationella projekt. Den ska vara ett komplement till de nuvarande statliga aktörerna och ge utrymme åt nya aktörer. Myn- digheter, institutioner och organisationer som Sida, SI, , och ska som driva egna utlandssatsningar inom respektive myndighets verksamhets- uppdrag. Fonden inordnas organisatoriskt i . utgöra en fri resurs för förnyelse och utveckling av internationella kulturkontakter utveckla det svenska kulturlivet genom att bidra till ökad inter- nationalisering öka det svenska deltagandet i ett alltmer internationaliserat kulturliv stimulera och utveckla ett mångkulturellt perspektiv tillgodose och öka intresset utomlands för svensk kultur skapa ekonomiska möjligheter att driva större projekt som ett led i utvecklingen av långsiktiga internationella kulturkontakter informera berörda utlandsmyndigheter om utfallet av sin bi- dragsfördelning Fonden ska fördela bidrag till: evenemang eller satsningar med inriktning på långsiktig upp- byggnad av kulturkontakter med specifika länder alt. inom sär- skilda konstformer, i synnerhet av tidigare icke-etablerat slag. Bidrag ska kunna ges för en period av . Fonden ska kunna ge stöd till kultursatsningar i vid mening men särskilt beakta projekt och verksamheter vilka kan betecknas som gränsöverskridande och nydanande. Höga krav ska ställas på planering och kreativt innehåll, liksom på förankring i mot- tagarlandet. Fonden ska kunna ge bidrag till verksamhet i alla länder. aktiviteter som främjar som internationell kulturmötes- plats. Bidragsgivningen inbegriper stöd till större internatio- nella samproduktioner och större internationella festivaler och konferenser förlagda till . utses av styrelsen för , i samråd med och Sida. I fondens styrelse ska finnas ingående kännedom om såväl svenskt som internationellt kulturliv samt goda kunskaper om officiella kontakter och åtaganden utomlands, främst inom kultur-, utrikes-, handels- och biståndspolitik. Åldersspridningen inom styrelsen ska likaså vara god. När fonden är fullt utbyggd ska dess kansli ha högst fyra anställda, varav en fondsekreterare som också skall vara ledamot i styrelsen. samordnas administrativt med . Internationella kulturfondens organisation och strategiska in- riktning fastställs i särskild förordning samt i regleringsbrev för . ska beakta behovet av priorite- ringar , t.ex. temasatsningar med inriktning på vissa länder eller vissa genrer. Styrelsen fattar beslut om bidrag. Underlag för beslut om bidrag ska vara: kulturlivets behov, efterfrågan på svenskt kulturliv utomlands och internationell kulturverksamhet i , kontakter med utvecklingsländer samt den Sverigefrämjande effekten. Fonden ska samråda med organ som bedriver utåtriktad verksamhet på området. Föreningar, institutioner, organisationer och myndigheter kan ansöka om medel. Fonden ska arbeta flexibelt och fatta beslut minst . ska i samråd med fondens styrelse utforma en ordning för fördelning av ansökningar mellan rådet och fonden. Bidrag som beviljas av fonden ska inte understiga . Fonden ska kontinuerligt redovisa bidragsgivningen och infor- mera om sin verksamhet och ansökningsförfarande, förslagsvis via annonser och egen hemsida. Fonden utformas som en s.k. anslagsfond. Den bör initialt för- foga över . Efter 2–bör den uppgå till ca . Därefter bör, enligt Ikus bedömning, en successiv utbyggnad av fonden ske som motsvarar regeringens ambition att satsa på ett ökat internationellt utbyte. Fullt utbyggd bör fonden kunna fördela . Det är Ikus uppfattning att svenskt kulturliv behöver en ny och rörlig resurs för det internationella kulturutbytet, en resurs som är tillgänglig för olika initiativ från det traditionella kulturlivets aktö- rer och institutioner men framför allt för kreativa förslag från mindre etablerade aktörer. En sådan resurs måste också möjliggöra ett långsiktigt, flerårigt åtagande. Fonden skulle bli en betydande faktor för stöd åt långsiktiga kulturkontakter. Allteftersom kulturlivets institutioner blir mer internationellt in- riktade ökar också deras behov av stöd. Symfoniorkestrar, körer, dans- eller musikteaterensembler och museer har - bl.a. av konst- närliga skäl - stort behov av att nå en internationell publik. Ofta är redan efterfrågan i utlandet stor. Denna del av deras verksamhet främjar bilden av som ett attraktivt kulturland. Särskilda insatser behövs för långsiktigt arbete med större projekt. Till förändrade utrikespolitiska situation hör att kultur har blivit en viktig kanal för långsiktiga internationella kontakter. Det är av kultur- och utrikespolitiska skäl viktigt att etablerade kontakter utvecklas, men också att kulturlivets egna önskemål be- aktas. är t.ex. resurserna för kulturutbyte med och underdimensionerade i förhållande till efter- frågan. Fonden kommer att vara ett viktigt tillskott för ökat internatio- nellt kulturutbyte eftersom den: möjliggör stöd till utlandssatsningar med aktörer från flera områden stimulerar nya aktörer att komma med kreativa förslag. Detta främjar pluralismen i den internationella satsningen: en mång- fald projekt av olika karaktär ökar det internationella intresset och efterfrågan på svensk kultur även ger institutioner och myndigheter möjlighet att öka sin internationella verksamhet medger fleråriga åtaganden gentemot enskilda länder eller konstområden möjliggör bidragsgivning för större insatser tydliggör de statliga resursernas omfattning, fördelning och användning 16.3Svenska institutet (SI) Iku föreslår att får följande huvuduppgifter: presentationer i utlandet av svenskt kultur- och samhällsliv ambassadservice för stöd till utlandsmyndigheterna i informa- tions- och programverksamhet stöd till svenskundervisning i utlandet en samordningsfunktion i förhållande till internatio- nella kultur- och forskningsinstitut (se vidare 16.7.1) SI förutsätts även fortsättningsvis ansvara för Sverigeinformation i utlandet. Uppdraget omfattar framtagande av material i tryckt och digital form, svar på frågor från utlandsmyndigheter och allmän- heten, drift och utveckling av webbportalen och intranätet . Iku ser det som angeläget att kulturaspekten får ett utökat utrymme inom detta verksam- hetsområde. ska initiera, organisera, driva och stödja pre- sentationer av svenskt kultur- och samhällsliv i utlandet i samspel med utlandsmyndigheter och övriga NSU-organisationer. Det ska i dessa sammanhang hävda kulturens roll. Institutet ska kunna ansöka om bidrag från Internationella kulturfonden. SI ska förfoga över en kärna av kvalificerade projektledare och dessutom ha möjlighet att anställa frilanskompetens. Rollen som huvudansvarig för Sverigefrämjandet förutsätter ett brett kontakt- nät mot kultur, näringsliv m.m. Institutet ska ha en nära samverkan med bl.a. Internationella kulturfonden, , Riks- konserter, , och Sida, samt vara en aktiv part i NSU. Det ska som övriga institutioner och myndigheter låta utvärdera sin projektverksamhet kontinuerligt. Institutet ska ansvara för kontakterna mellan det svenska kultur- och samhällslivet och utlandsmyndigheterna. Hit hör besöksverk- samhet och alla former av programstöd som utlandsmyndigheterna behöver. Iku förordar att SI ingår avtal med lämplig bokhandel för över- tagande av Bookshop och dess e-handel. Iku föreslår vidare att följande överförs från SI till annan organi- sation: uppgifter inom utbildnings- och forskningsområdet, undan- taget stöd till svenskundervisning i utlandet demokrati- och andra samhällsinsatser i Central- och Öst- och utvecklingsländer fördelning av bidrag till kulturutbyte (undantaget stöd inom ramen för egna Sverigepresentationer) stöd till översättning av svensk litteratur och dramatik och främjande av svensk litteratur i utlandet Renodlingen av SI: s uppgifter förutsätter ändringar i organisation och kompetensprofil. Den tillsvidareanställda personalen ska ha kompetens inom information och projektledning; SI bör dock i ökad utsträckning arbeta med projektanställd personal. Tjänster förs från SI till andra myndigheter. De delar av institutets verksam- het som ligger inom de utbildnings- och forskningspolitiska om- rådena (med undantag för svenskundervisningen i utlandet) förs till myndighet under . Resurser inom ramen för utvecklingssamarbetet (demokratifrämjande och andra sam- hällsinsatser) förs till andra myndigheter. Resurser inom litteratur- verksamheten förs till Internationellt litteraturcentrum (se nedan). Iku har låtit en oberoende konsult utreda och ekonomi.1 Av konsultens utredning drar Iku slutsatsen att institu- tets minskade uppdrag, i kombination med rationaliseringseffekter, kan resultera i ett minskat personalbehov om ca 30 tjänster. Vinster i form av besparingar som kan åstadkommas i och med en sådan omorganisation ska fördelas inom ramen för den internationella kulturverksamheten, varav en del till Internationella kulturfonden. En samlokalisering av SI och skulle ge ytter- ligare besparingseffekter inom IT-stöd, reception, arkiv m.m. till förmån för respektive myndighets kärnverksamhet.