sou · GRB3118d1 · 2004-01-01 00:00:00 — En betydelsefull föränd- ring i förhållande till resultaten i tidigare studier på området är dock med vilken kraft den nya informationsteknologin har vuxit in i ungdomarnas liv. Åtta av tio ungdomar i åldern 16–samt sju av tio ungdomar i åldersgrupperna 20–uppger till exempel att de surfar på nätet eller oftare. Motsvarande siffra för åldersgruppen 55–är två av tio. Andra förändringar i ungdomars fritidsvanor visar att andelen ungdomar som ofta går på bio fluktuerar. I under- sökningen 1993 uppgav sex ungdomar av tio i åldern 16–att de besökte en biograf minst en gång . I motsvarande undersökning 1997 var det knappt fyra av tio ungdomar. 2002 hade andelen ungdomar som går på bio minst ökat till cirka hälften av ungdomarna i åldersgruppen. Per noterar ett liknande mönster för ungas utövande av individuell idrott. sjönk de ungas indi- viduella idrottsutövande för att sedan öka väsentligt under perio- den –2002. Andelen ungdomar i åldersgrupperna 16–som uppgav att de strövar i naturen, fiskar, jagar, gör båt- turer etc. minskade svagt men signifikant till 2002. En annan intressant förändring i jämförelse med tidigare fritids- mönster bland ungdomar är enligt Per att flera av de tradi- kultur- och nöjesaktiviteterna tycks ha förflyttats från offentliga lokaler, utformade speciellt för aktiviteterna i fråga, till en privat sfär. Exempelvis är hemmet den plats där nio av tio ung- domar uppger att de ser på film, dansar, ser på dans, läser, lyssnar på och spelar musik. Per frågar vad dessa förändringar och förhållanden på fritidens område betyder för kultur- och fritidspolitiken. Han menar att i den växelverkan som finns mellan ungdomarnas behov av att tillhöra grupper och behov av att vara någon särskild skapas ständigt nya aktiviteter, organisationsformer och ungdoms- grupperingar. Detta reser en rad frågor kring kultur- och fritidspolitiska insatser i relation till givna politiska mål: Vilka behov och intressen har barn och ungdomar? Är det dessa behov som vuxenvärlden möter, eller stöder de vuxna verksamheter som inte längre intresserar målgruppen? Erbjuder kommunerna buggkurser när ungdomarna vill ha streetdance? Per menar också att förändringar i utbudet av fritids- och kulturaktiviteter, liksom olika gruppers varierande efterfrågan av för dem attraktiva sysselsättningar, har resulterat i att fritiden verkar bli alltmer olikartad för skilda grupper av barn och ung- domar. Det är både möjligt och befogat att tala om skilda fritidskulturer som får sin betydelse och innebörd i relation till varandra. Fritidssysselsättning har därför i allt större utsträckning kommit att vara en viktig del för ungdomsgrupper att skilja ut sig från varandra, symboliskt och på annat sätt. Detta leder Per till nya frågor: Vågar och skall samhället satsa på det nya och oprövade? Är alla nya aktiviteter, uttrycksformer och ungdomskulturer som skapas värdefulla? Vem skall i så fall bedöma deras värde? Enligt Per kan man med fog påstå att de satsningar, som görs på föreningsliv och traditionella fritids- och kultur- områden, ofta gynnar väletablerade ungdomar, påfallande ofta av manligt kön, medan flickor och andra stora grupper, t.ex. invand- rare, handikappade och ungdomar från lägre samhällsskikt miss- gynnas. Per ställer följande frågor: Hur skall man se på detta? Vilka ungdomar gynnas av den rådande ordningen på fritidens område och vilka ungdomar missgynnas av dagens fritidssats- ningar? Vad kan man göra för att stödja de ungdomar som avsiktligt flyr de vuxenorienterade fritidssysselsättningarna och de etablerade kulturinstitutionerna, till kamraterna och de oorga- niserade fritidsaktiviteterna samt till populärkulturens utbud? Enligt Per är svaren på dessa frågor ingalunda lätta att ge. Det finns sällan något entydigt rätt eller fel svar eller enkel lösning på frågornas problematik. De är i stället ofta förknippade med mer eller mindre osäkra avvägningar mellan olika handlings- alternativ. De är dessutom nära sammankopplade med individuella och politiska preferenser. Hur man än besvarar dessa frågor och väljer att agera menar att fritiden, vid sidan av skolan, arbetet och hemmet, har kommit att bilda en sfär i ungdomars liv där goda möjligheter ges att utveckla egna identiteter, kulturer och livsprojekt, liksom att skapa sig bilder av hur världen fungerar och ser ut. Valet av fritidsaktiviteter och anslutningen till olika fritids- kulturer bidrar inte endast till att ge de unga olika vanor och bered- skaper, utan också till att skapa varierande erfarenhetsvärldar och kompetenser som i sin tur är olika gångbara, värderade och nöd- vändiga på andra samhällsarenor. På detta sätt uttrycks, kommuni- ceras och inhämtas också erfarenheter och resurser som ungdomarna har fördel eller nackdel av på andra livsområden. Per menar att fritiden bidrar till att ge de unga skilda utgångspunkter och livschanser. Fritiden kan förstärka de skill- nader som finns mellan olika ungdomsgrupper. Men den kan också fungera utjämnande och som ett sammanhållande kitt mellan de unga. Fritiden utgör därför en mycket viktig del i barnens och ungdomarnas uppväxtvillkor. Vilken roll fritiden tillåts få i de ungas liv beror i stor utsträckning på de vuxna, vilka initiativ de vuxna tar, men kanske ännu mer på vilka åtgärder man avstår från. 2.4Det svenska folkets kulturvanor 2.4.1Förändringar av gamla kulturmönster redovisar i rapporten Den kulturella väl- färden(2002) en samlad statistik om svenska folkets kulturvanor . Resultaten, som bygger på SCB:s årliga ULF-undersökningar, bekräftar till stora delar de redan tidigare välkända stora skillnaderna i kultur- vanor mellan exempelvis män och kvinnor, unga och gamla, infödda svenskar och invandrare, arbetare och tjänstemän, stor- stadsbor och glesbygdsbor osv. Rapporten visar att både kulturverksamheterna och människors levnadsförhållanden har förändrats . I flera avseenden håller gamla mönster på att brytas. Exempelvis håller sociala klasskillnader samt skillnader mellan unga och gamla på att jämnas ut. I andra avseenden konstaterar att skillnaderna snarare har ökat än minskat. Bilden av att kvinnor är mer kulturaktiva än män består och förstärks delvis. Kvinnornas försteg före männen har samman- taget ökat något. Det finns tydliga samband mellan kulturaktivitet och ålder. Men skillnaderna mellan åldersgrupperna har minskat. Sambandet mellan utbildningsbakgrund och kulturaktivitet har varit och är alltjämt starkt, men det har minskat under 20-års- perioden. För samtliga aktiviteter, där det 1982/83 fanns utbildningsrelaterade skillnader, har det skett en viss utjäm- ning. De skillnader i kulturaktivitet som har samband med olika socioekonomiska förhållanden har också utjämnats en del . Men här är bilden inte lika entydig som i fråga om de utbildningsrelaterade sambanden. Befolkningen i och verkar i större utsträckning besöka olika slags kulturarrangemang än befolk- ningen i övriga landet. Personer med rörelsehinder deltar i lägre grad i kultur- aktiviteter än personer utan rörelsehinder. 2.4.2En titt i backspegel Genom att vi nu kan se i backspegeln bakåt, i vissa fall ännu längre, menar att det ökar vår förståelse för sambanden mellan mer övergripande samhällsförändringar och befolkningens kulturbeteenden. I rapporten summerar helhetsbilden på följande sätt: Annat museum än konstmuseum Eget utövande och studiecirklar Skriva dagbok, brev ,dikter, artiklar Sy, sticka, väva Delta i studiecirkel eller kurser Måla, teckna, arbeta med lera Dansa folkdans, balett/jazzbalett Föreningslivets utveckling SOU 2003:118 Restaurang, pub eller kafé Diskotek eller annan danslokal I rapporten redovisar några viktiga iakttagelser: Läsvanorna har delvis förändrats. En större andel av befolk- ningen läser tidskrifter medan andelarna som läser veckotid- ningar och böcker har minskat. Det gäller både det sporadiska och det regelbundna läsandet. Bokläsandet har ökat bland kvinnorna men minskat bland männen . Gapet mellan könen har därmed blivit ännu större. Tidskriftsläsandet har ökat något bland männen och kraftigt bland kvinnorna. Veckotidnings- läsandet har minskat, i synnerhet bland männen. En större andel av den vuxna befolkningen än tidigare besöker kulturinstitutioner och det övriga utbudet av teater, dans, musik, film, föreläsningar och utställningar. Men andelen som gör det ofta visar en tendens att ha minskat något. Biblioteksbesökandet har ökat kraftigt både bland män och kvinnor –talet. Men det är fortfarande störst andel kvinnor. Biobesökandet har ökat något bland männen och kraftigt bland kvinnorna. De äldre har också blivit alltmer benägna att gå på bio. Teaterbesökandet och konsert- besökandet har ökat kraftigt –talet. Fort- farande går dock betydligt större andel av kvinnorna på teater än vad männen gör. Det egna utövandet ligger för vissa aktiviteter på en stabil nivå. För andra har det minskat. Det gäller både regelbundna och mer sporadiska aktiviteter. Fotograferande och filmande har minskat kraftigt – talet, i synnerhet bland männen. Att sy, sticka, väva och liknande har minskat mycket kraftigt bland kvinnorna –talet. Deltagandet i studiecirklar har minskat kraftigt såväl bland männen som bland kvinnorna. Deltagandet har minskat mer bland tjänstemännen än bland arbetarna. Musikutövandet har minskat bland kvinnorna. Folkdans och balett/jazzbalett har minskat kraftigt bland kvinnorna. Även nöjesdansen har minskat. Tillgången till och användningen av datorer och Internet har ökat mycket kraftigt för alla studerade befolkningsgrupper. Gudstjänstbesökandet minskade stadigt under 1970- och 1980- talen. Men stannade nedgången upp. Besök på något idrottsevenemang har blivit allt vanligare, i synnerhet bland kvinnor. Utvecklingen går därmed mot en könsutjämning. Det har skett en dramatisk ökning av utelivet på krogar och kaféer . Restaurangbesökandet har ökat mycket kraftigt i hela befolkningen, i synnerhet bland äldre. I rapporten prövar fyra möjliga förklaringar till förändringarna i kulturvanorna: Kulturaktiviteter som erbjuder upplevelser attraherar allt fler. Teaterföreställningar, konserter, film på bio och konstut- ställningar är fyra av de sex aktiviteter som har ökat betydligt i andelen aktiva i befolkningen. Andra exempel på upplevelse- inriktad konsumtion och aktivitet som har ökat är t.ex. en del av TV-tittandet, musiklyssnande och kulturturism. Rollspel, som engagerar en del ungdomar, är ytterligare exempel på en upplevelsepräglad aktivitet som har ökat. Ett mer mångsidigt och delvis förändrat kunskapssökande. Biblioteksbesök och tidskriftsläsande är två aktiviteter som visar stora ökningar. Tillgången till datorer och användningen av Internet i hemmet har ökat mycket kraftigt . Det kan bero på att sökandet efter kunskap och tillgången på information har förändrats. Det har blivit mer direkt, mera otåligt än gamla tiders sökande. Man vill gå snabbaste vägen för att få svar på specifika frågor utan att behöva bedriva bredare studier. På finns uppslagsverk, annan referens- litteratur, personal att fråga samt datorer. Via Internet kan man söka brett eller smalt, ladda hem artiklar m.m. Brist på tid och tålamod. Enligt talar mycket för att den begränsade tillgången är en förklaring till förändringarna i kulturvanorna. Grupper som har gott om fri tid, såsom ålderspensionärer, förtidspensionärer och långvarigt arbetslösa samt andra grupper som har större möjligheter att själva disponera sin tid, såsom hemarbetande och företagare, har ökat betydligt av andelen aktiva. Om tid är en bristvara talar mycket för att man väljer ett enkvällsåtagande. Man binder sig bara . Man avstår från eller minskar på sådant som kräver mera tid och längre bindningar. Det gäller t.ex. studiecirklar, att spela musikinstrument, att sy och sticka etc. Det ökade tempot i samhället, ungdomars lust för snabba aktioner, korta projekt, lös och informell organisation och resultat , gör att tålamodskrävande färdighetsträning inte lockar. Teknikutveckling, värderingar och trender påverkar kultur- vanorna. Den tid som tillbringas vid datorerna måste tas från andra aktiviteter. Men det påverkar också brevskrivandet som ersätts med e-post. Musik kan både komponeras, spelas in och distribueras med hjälp av elektronik i stället för i en replokal och en musikstudio. Filmer kan laddas hem via Internet och ses hemma i stället för på bio. Bildkonst kan skapas med hjälp av dator och spridas via Internet. var det populärt bland många kvinnor att dansa jazz- balett. Men har det i stor utsträckning ersatts av Friskis & Svettis och gym. Allt färre stickar . Enligt råd kan en rimlig förklaring vara att dagens flickor/kvinnor är mindre bundna av gamla könsroller och väljer efter personlig håg. Då väljer man att syssla med datorer, idrotta, gå på gym eller leva ett restaurang- och kaféliv framför traditionella kvinnosysselsättningar. 2.4.4Användningen av den fria tiden Att tid är en bristvara bekräftas i hög grad av de undersökningar av tidsanvändningen som SCB gjorde åren 1990/91 och 2000/01. En jämförelse mellan dessa år visar att kvinnor och män närmar sig varandra när det gäller arbete. Kvinnor hemarbetar mindre än och män förvärvsarbetar mindre. Det har således skett en utjämning av tidsanvänd- ningen.Trots att sammansättningen av kvinnors och mäns arbete har blivit mer lika, kvarstår dock stora olikheter. En stor del av mäns arbete sker mot betalning. Kvinnors arbete är mer jämnt för- delat på betalt förvärvsarbete och obetalt hemarbete. Att hemarbetet är jämnare fördelat mellan könen får enligt SCB helt tillskrivas kvinnornas ändrade beteende, eftersom det är kvinnorna som har minskat för hemarbete. Det är dock betydligt vanligare att kvinnor än män tar sig an hemarbete direkt efter jobbet. Av hemarbetet är det städningen som har minskat mest. Mäns arbete sker i högre utsträckning och på vardagar. Kvinnors arbete är jämnare utspritt och veckan. Mäns vardagsliv kännetecknas därmed av en tydligare åtskillnad mellan arbete och fri tid. Kvinnors fria tid är mer frag- menterad än mäns och uppdelad på kortare episoder, som oftare flätas samman med, eller avbryts av, episoder av hemarbete. Enligt SCB är det små skillnader mellan män i olika faser av livet i fråga om förvärvsarbete. För kvinnor är däremot skillnaderna stora. Att ha små barn får mycket större konsekvenser för mammornas förvärvsarbete än pappornas. Att ha små barn innebär mycket arbete totalt och lite fri tid. Småbarnspapporna har förkortat sitt förvärvsarbete med i genomsnitt per dag. Den tid småbarnsmammorna själva uttrycker att de tar aktiv omsorg för barnen har minskat kraftigt men har ersatts av fri tid tillsammans med dem. Papporna uppvisar inga förändringar i detta avseende. SCB:s studier visar att kvinnor och män är fysikt aktiva högt upp i åldrarna. Äldre ensamstående tillbringar mycket tid i ensamhet. Yngre, och framför allt föräldrar med hemmavarande barn, uttrycker tidsbrist. Ensamstående småbarnsmammor är mest stres- sade. Måltider tar lite mer tid. Den fria tiden har ökat med cirka en kvart per dag och uppgår till cirka , något mer för män än för kvinnor. Inom ramen för den ökningen har vissa fritidsaktiviteter minskat och andra har ökat. Aktiv fri tid i form av idrott och friluftsliv har ökat för bägge könen. För kvinnornas del har ökningen skett genom att andelen som ägnar sig åt det en genomsnittlig dag ökat med nio procent- enheter, och att tiden som aktiviteten tar i anspråk har ökat . Männens ökning avser endast andelen utövare. De aktiviteter det gäller här är främst promenader. Även stillasittande aktiviteter såsom TV-tittande, har ökat. Enbart TV-tittande , inklusive video, har ökat för bägge könen. Den andel som ser på TV en genomsnittlig dag är oförändrad, vilket gör att de som ser på TV gör det under lite . Det som i undersökningen betecknats som social samvaro har minskat något. Det är främst besök av eller hos släkt och vänner som har blivit mindre frekvent. Det balanseras bl.a. av att besök på restaurang, bar eller café har blivit lite mer frekventa. Den tid som män använder för hobbies har ökat. I kvinno- gruppen har stickning och annat handarbete minskat med tre fjärdedelar . En procent av kvinnorna ägnar sig åt någon av dessa aktiviteter en genomsnittlig dag. Dessutom har andelen som regelbundet läser böcker minskat. Bakom männens ökade tid för hobbies ligger det främst en ökad datoranvändning, plus för kvinnor och 17 för män. Här ingår aktiviterer som att surfa på Internet, programmera, spela datorspel och liknande. Men enligt SCB är den konstaterade ökningen troligen en underskattning av hur mycket tid som till- bringas framför datorn utanför arbetstid. I flera sammanhang är datorn i första hand ett hjälpmedel vid andra aktiviteter, t.ex. vid korrespondens. Det är därför knappast troligt att alla som t.ex. skrivit brev med hjälp av dator själva beskriver det som någon typ av datoraktivitet. Hela ökningen av denna aktivitet beror på att fler personer, såväl kvinnor från en andel på , som män från en andel på , ägnar sig åt den en genomsnittlig dag. 2.5Folkrörelserna och den nya nätverkskulturen 2.5.1Ökad styrning av folkrörelserna Enligt finns det inte några skäl att alltför mycket svartmåla bilden av sjunkande föreningsaktiviteter. Vissa delar av föreningslivet sjuder ännu av liv och medborgarnas ideella insatser är stabila och mycket omfattande. Men utredningen är medveten om att både medlemstalen och aktivitetsnivån har minskat kraftigt för vissa folkrörelser. Några av de värst drabbade är och de fackliga organisationerna, där andelen aktiva har halverats respektive i det närmaste halverats. tycks folkrörelserna främst attrahera äldre medborgare. Medelåldern blir allt högre. Utredningen pekar på att vissa organisationer, i syfte att stoppa denna utveckling, har vidtagit en del åtgärder. Man har bland annat utvecklat sin roll och sina verksamhetsformer. Bland annat betonas den folkbildande rollen. Men pekar utredningen på den kritik som framförts att den folkbildande verksamheten är på väg i motsatt riktning: Studieförbunden blir alltmer fjärmade från de folkrörelser som födde dem. menar att den folkbildande verksam- heten och folkrörelsernas arbete som demokratibefrämjare kompliceras av att stat och kommun alltmer försöker styra verk- samheten. Utöver att den offentliga finansieringen av verksam- heterna har skapat ett finansiellt beroende till det offentliga, har organisationerna i ökad grad även kommit att tas i anspråk av stat och kommun för att genomföra uppgifter inom diverse olika politikområden och samhällssektorer. Därigenom styrs organisationerna inte främst av sina egna idéer, oberoende av olika maktgrupper, som är en av huvudavsikterna med föreningslivet. De blir i stället en integrerad del av den offent- liga sfären. Enligt tycks därför folk- rörelserna spela en allt mindre roll i den folkbildande verksam- heten. Istället spelar stat och kommun en allt viktigare roll. Utredningen pekar också på att ett flertal av de nya frågorna som växte fram , och som drevs av nya sociala rörelser, har integrerats inom ramen för det etablerade partisystemet. Detta gäller exempelvis miljö- och fredsfrågor. kunde man se liknande tendenser när olika så kallade livsstilpolitiska idéer pockade på uppmärk- samhet. I ett mångkulturellt samhälle kräver medborgare med olika etniska eller religiösa identiteter, sexuell läggning, veganer m.fl. att bli offentligt erkända med lika rättigheter som andra. Jämlikhets- kravet inkluderar rätten att vara olik. tyckte sig se en renässans för ideella organi- sationer som serviceproducenter, en roll som var vanlig före välfärdsstatens genombrott. Runt om i landet har lokala utveck- lingsgrupper bildats både som en kanal för medborgarnas intresse och som utförare av vissa samhällstjänster. För dessa grupper är den interndemokratiska processen central i arbetet. De har växt fram i det vakuum som uppstod efter de senaste decenniernas kommunsammanslagningar. Från lands- bygdens håll upplever man en brist på förståelse för de behov som landsbygden har. Därför har en stor mängd lokala utvecklings- grupper bildats med förhoppning om att kunna motverka den i deras tycke allt för långt gångna kommunaliseringen. Genom dessa grupper försöker bygdens invånare kollektivt att lösa sina problem. Enligt fungerar åtskilliga av de med- borgarsammanslutningar som har bildats mer som nät- verk än som traditionella organisationer. De senare är medlems- baserade och hierarkiskt uppbyggda medan nätverken däremot anses vara en platt organisationsform. Med det menas att nät- verken är icke-hierarkiska och att de genom sin informella struktur underlättar ett aktivt deltagande och spontana initiativ. menar att nätverkskulturen kan ses som en kritik mot den formella medlemsorganisationen och dess representativa demokratibegrepp. Enligt denna kritik är problemet med den formella organisationens demokrati att den har en inbyggd tendens till institutionalisering och professionalisering, vilket skapar och permanentar hierarkier. påpekar dock att nätverk inte utesluter formella organisationer, snarare tvärtom. Organisationer utgör ofta en bas för nätverkens mobilisering. Tillsammans med andra organi- sationer, enskilda individer och grupper, som i övrigt har olika ideologiska plattformar, byggs informella kontaktnät upp, som i syfte att uppnå vissa specifika politiska mål, fogas samman i till- fälliga koalitioner. Ett par exempel på tillfälliga koalitioner av detta slag är kampanjen mot svenskt medlemskap i och den antirasistiska rörelsen. Ytterligare ett kännetecken på nätverkskulturen är att den har anammat den nya tekniken. Internet används i hög grad som kom- munikationsmedel. Det möjliggör en levande diskussion och en snabb mobilisering av deltagande medborgare. De som engagerar sig i dessa verksamheter tycks också ha ett större intresse för hand- lingsinriktade verksamheter än att delta i möten och samman- träden. Det blir viktigare att nå politiska mål. Enligt belyser de nya sociala rörelserna denna förskjutning tydligt. De kan ses som nätverk av handlingar som utförs av en mångfald individer, grupper och organisationer i en gemensam kamp i konkreta sakfrågor. I syfte att skapa opinion kring de frågor man lyfter fram och de problem man blottlägger görs allt oftare handlingar som får en symbolisk laddning, Man kan exempelvis göra aktioner mot företag som inte anses uppfylla vissa miljökrav. menar att nätverkskulturens utbredning på flera sätt utmanar folkrörelsedemokratin. Traditionellt har folk- rörelserna skolat medlemmarna i demokratiskt utövande, genom att träna dem i mötesteknik. På så vis har de utgjort en rekry- teringsbas för framtida förtroendevalda. I ett nätverkssamhälle riskerar detta att förbises. I stället knyter sig medborgare med ett gemensamt intresse samman och arbetar aktivt tillsammans för att främja just detta intresse. Det skapar för- utsättningar för snabba initiativ och ett mer handlingsinriktat del- tagande, vilket gynnar medborgarnas möjlighet till ett effektivt deltagande. höjer dock ett varningens finger mot denna utveckling. När politiskt handlande blir allt viktigare, och konkurrensen om uppmärksamhet i medierna blir allt hårdare, är det risk för att den demokratiska skolningen inte hinns med, inte prioriteras. Det organiserade livet blir inte längre en skola i demokrati. Utredningen pekar också på att det kan förekomma problem med den interndemokratiska strukturen i ett nätverk eller en nät- verksliknande organisation. Alla nätverk är nämligen inte öppna för alla. Det finns slutna nätverk, som i och för sig fostrar en stark solidaritet och tillit till den egna gruppen, men på bekostnad av dem som står utanför. I ett sådant nätverk odlas enligt Demokrati- utredningen inte den förståelse och kompromissvilja till andra medborgargrupper som är nödvändigt i ett demokratiskt samhälle. slutsats är emellertid att medborgar- sammanslutningar fyller en rad viktiga funktioner i samhället: