sou · GRB389d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Flera av direktivets bestämmelser gör sig visser- ligen inte gällande på samma sätt när barnet vistas hos släktingar; föreskrifter om att syskon skall hållas samman förefaller inte lika angelägna och bestämmelserna om personalens utbildningskrav saknar relevans. män utses dock självfallet även för dessa barn och spårar familjemedlemmar. Det råder dock ingen tvekan om att direktivet gäller även för dessa barn. De enheter inom kommunen som arbetar med dessa barn är dock specialiserade på barn- och ungdomsfrågor – de asylsökande barnen utgör endast en del av dessa – och utredningen har ingen anledning att ifrågasätta deras kompetens på dessa områden. Personer med särskilda behov tid framkommit att det finns brister i bl.a. ansvarsfördelningen mellan kommunerna sinsemellan och i förhållande till Migrations- verket. Det är därför viktigt att det pågående arbetet vid regerings- kansliet med att klargöra ansvaret mellan kommuner och myndig- heter för att förbättra mottagandet av de ensamkommande barnen fortskrider och att det görs med beaktande av direktivets krav. Medlemsstaterna skall, enligt artikel 20, om nödvändigt se till att personer som utsatts för tortyr, våldtäkt eller andra grova vålds- handlingar erhåller nödvändig behandling för skador som för- orsakats av ovannämnda gärningar. Bestämmelsen har visserligen fått en något märklig utformning, men skall förmodligen läsas så att medlemsstaterna om nödvändigt skall se till att sådana skade- lidande personer får den behandling som fordras.6 Bestämmelsen bör emellertid jämföras med artikel 15.2 i direktivet som ålägger medlemsstaterna att sörja för nödvändig läkarhjälp eller annan hjälp för sökande med särskilda behov. Personer som utsatts för tortyr, våldtäkt och andra grova våldshandlingar brukar vanligtvis hänföras till gruppen sökande med särskilda behov. Så även i direktivet – förevarande artikel hör till kapitel IV som har rubriken med särskilda behov. Utredningen kan mot den bakgrunden inte finna att artikel 20 tillägger något av självständig saklig betydelse. Bestämmelsen kan således knappast förstås så, att den föreskriver att tortyr- och våldsoffer skall ges en mera omfattande vård än den som följer av artikel 15.2. Att föreskrifterna i den artikeln tillgodoses i den svenska ordningen och att psykiatrisk vård ges i stor omfattning till asylsökande har utredningen redan konstaterat, se avsnitt 8.4. Den tydligare reglering av såväl vuxna asylsökandes som barns möjligheter att erhålla hälso- och sjukvård som utredningen föreslagit avser självfallet även sådan vård som offer för tortyr och annat våld kan vara i behov av. 6 Den engelska och franska språkversionen har ett snarlikt innehåll. Den engelska lyder: Member States shall ensure that, if necessary, persons who have been subjected to torture, rape or other serious acts of violence receive the necessary treatment of damages caused by the afore mentioned acts. Den franska lyder Les États membres font en sorte que, si nécessaire, les personnes qui ont subi des tortures, des viols ou d'autres violences , reçoivent le traitement que nécessitent les dommages causés par les actes en question. Personer med särskilda behov En bestämmelse med följande lydelse bör föras in i FMA. När erbjuder utlänningar som avses i 1 § första stycket 1 och 2 lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m. fl. plats på en förläggning skall verket, om utlänningarna samtycker till det, se till att familjer i största möjliga utsträckning hålls samman. (Detta stycke redovisas närmare i avsnitt 14.1.) När erbjudandet lämnas till underåriga utan medföljande vuxen skall byte av inkvartering ske så sällan som möjligt. Sådana underåriga som inte fyllt skall erbjudas plats på förläggning särskilt avsedd för dem. skall även försöka efterspåra den underåriges familjemedlemmar. Regelbundna utvärderingar måste göras av ensamkommande barn såväl i grupphem som i släktinghem. 12.5.3En grupp asylsökande barn som inte omfattas av LMA Det finns en grupp asylsökande barn som inte omfattas av LMA och vars ställning när det gäller möjligheten till hälso- och sjukvård samt rätten till skolgång är oklar. Det är de barn som saknar uppehållstillstånd, som inte vistas på en förläggning och som bor hos en vårdnadshavare som har uppehållstillstånd.7 Enligt 1 § tredje stycket LMA omfattas dessa barn inte av LMA. 1994/95:206 s. 14 angavs följande skäl för att undanta dem från tillämpningsområdet för LMA. Barn som föds här i landet måste söka uppehållstillstånd om de inte blir svenska medborgare vid födelsen eller är medborgare i annat nordiskt land. Den nuvarande utformningen av 8 § lagen om mottag- ande kan därför få till följd att utländska barn som föds här i landet eller som kommer hit innan de fyllt kan bli berättigade till bistånd enligt lagen om bistånd åt asylsökande m.fl. till dess uppe- hållstillstånd beviljas. Det kan bli följden oavsett på vilken grund barnets föräldrar beviljats uppehållstillstånd och oavsett hur länge föräldrarna varit bosatta här. En sådan konsekvens av lagstiftningen har självfallet aldrig varit avsedd. Lagen om mottagande av asylsökande m.fl. bör därför ändras så att det framgår att den inte omfattar barn som bor hos en vårdnadshavare som har uppehållstillstånd – såvida de inte vistas på en förläggning. 7 Enligt en beräkning från uppgick de asylsökande barnen i denna kategori till 103 personer . Personer med särskilda behov Ett barn som t.ex. anländer till som asylsökande tillsam- mans med sin mor men som flyttar in hos sin far som redan fått uppehållstillstånd i landet omfattas av denna undantags- bestämmelse. Barnet kan registreras som asylsökande i ärendet om uppehållstillstånd men får inte registreras på en förläggning och omfattas inte av LMA. Barnet har i stället jämställts med barn bosatta i . Det har ansetts att barnet bör ges samma levnadsstandard som den förälder som bott i landet i stället för den mera begränsade levnadsstandard som följer av LMA. I den mån barnet har behov av bistånd skall det i stället tillgodoses genom tillämpning av socialtjänstlagen, vars normer normalt ger ett förmånligare utfall för den enskilde. Barnet kan emellertid inte fullt tillgodogöra sig de rättigheter som här bosatta barn har. Det kan inte folkbokföras förrän det har fått uppehållstillstånd och får därför inte del av de rättigheter som är kopplade till folkbokföringen jämte inskrivning vid försäkringskassa, såsom skolgång och hälso- och sjukvård. Frågan är då om de har rätt till skolgång och möjligheter till hälso- och sjukvård enligt de regler som gäller för andra asylsökande barn. I förordningen om utbildning, förskoleverksamhet och skol- barnsomsorg för asylsökande barn m.fl. anges (1 §) att förord- ningen gäller barn och ungdomar som avses i 1 § första stycket LMA samt 8 § andra och tredje styckena LMA, dvs. den person- krets som avses i punkt 1–3 i första stycket inklusive de upp- höranderegler som finns i 8 §. På motsvarande sätt föreskrivs i förordningen om statlig ersättning för asylsökande m.fl. (5 §) att en kommun eller ett landsting har rätt till ersättning för kostnader för utbildning för barn till sådana utlänningar som avses i bl.a. 1 § första stycket LMA. I 2 § förordningen om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande anges vidare att ersättning får ges för hälso- och sjukvård som lämnas till utlänningar som avses i 1 § första stycket 1 och 2 LMA. I 6 § av samma förordning förutsätts dock att utlänningen registrerats vid förläggning för att utbetalning av statlig ersättning skall kunna utgå. Förordningarna hänvisar således till utlänningar som avses i 1 § första stycket LMA medan den nu aktuella undantagsregeln återfinns först i 1 § tredje stycket LMA. Undantagsregeln är emellertid generell till sin karaktär och anger att de barn som det är fråga om inte över huvud omfattas av LMA. Konstruktionen kan därför uppfattas som något oklar. Det står emellertid klart att den personkrets som förordningarna är tillämpliga på angetts med hänvisning till 1 § första stycket Personer med särskilda behov Detta får antas ha skett för att undvika att i var och en av förordningarna ta in den vedertagna bestämning som redan åter- finns i LMA. Inte i någon av förordningarna finns det således något undantag för en viss grupp av asylsökande barn. I förarbetena till förordningarna finns inte något uttalande som antyder att avsikten varit att undanta denna grupp av barn. Tolkade för sig innebär således de aktuella förordningarna att de är tillämpliga på samtliga asylsökande, eller samtliga asylsökande barn, så som den gruppen har definierats i 1 § första stycket LMA. Den föreskrift i 1 § tredje stycket LMA som skulle kunna ge upphov till en annan tolkning har, som framgår av det ovan angivna motivuttalandet, tillkommit uteslutande för att klargöra att dessa barn inte skall ha rätt till bistånd enligt LMA, dvs. för barn i huvudsak rätt till dagersättning. I förarbetena nämns inte att avsikten varit att de dessutom skulle vara undantagna från de förmåner som för asylsökande barn följer av annan lagstiftning än LMA, som hälso- och sjukvård och skolgång. Att det begränsade syfte som föranlett undantagsregeln i 1 § tredje stycket LMA kommit att uttryckas så att de aktuella barnen [inte] omfattas av denna lag får antas ha motiverats av att det i det föregående andra stycket föreskrivs att den som omfattas av LMA inte har rätt till bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen. Eftersom avsikten synes ha varit att dessa barn – om de har behov av samhällets bistånd – skulle ha rätt till just bistånd enligt socialtjäntslagen snarare än dagersättning enligt LMA kan det ha förefallit nödvändigt att föreskriva att de inte omfattades av LMA. Utredningen kan, mot bakgrund av vad som har sagts, inte finna annat än att det mesta talar för att de asylsökande barn som det nu är fråga om redan enligt gällande författningsreglering har samma möjligheter som andra asylsökande barn i fråga om hälso- och sjukvård och utbildning.8 En sådan tolkning innebär även att statlig ersättning skall utgå för hälso- och sjukvård samt utbildning för dem. Det är emellertid inte helt självklart att sådan ersättning bör utgå. Mottagandet av asylsökande är visserligen en angelägen- het för vilken staten svarar men denna kategori asylsökande har, å andra sidan, en vårdnadshavare som är bosatt här i landet och som, liksom andra, får förmodas betala kommunalskatt. Det ankommer emellertid knappast på utredningen att ta ställning till frågan om 8 Slutsatsen gäller således endast författningsregleringen. Överenskommelsen mellan staten och knyter emellertid möjligheten till hälso- och sjukvård till rätten till bistånd enligt LMA vilket innebär att dessa barn inte omfattas av överenskommelsen. Personer med särskilda behov statlig ersättning bör utgå för de förmåner som även dessa asyl- sökande barn skall erbjudas. Det bör även framhållas att barnen enligt uppgift från i praktiken har tillgång till såväl skolgång som hälso- och sjukvård i samma utsträckning som andra asylsökande barn. För att undvika att oklarheten i regleringen beträffande denna grupp av barn består föreslås att bestämmelsen i 1 § tredje stycket LMA ändras. Bestämmelsen bör ges ett innehåll som tydligare åter- ger vad som varit avsikten att åstadkomma när regeln infördes, nämligen att det endast är rätten till bistånd enligt LMA dessa barn undantas ifrån (eftersom deras eventuella behov av bistånd i stället ansågs böra tillgodoses genom försorg). Bestäm- melsen kan ges följande lydelse. Utlänningar under som saknar uppehållstillstånd, som inte vistas på en förläggning och som bor hos en vårdnadshavare som har uppehållstillstånd skall, om de har behov av bistånd, inte ges detta med stöd av denna lag utan med stöd av socialtjänstlagen (2001:453). 13Behandling av personuppgifter och vissa sekretessfrågor Utredningen har i uppdrag att ta ställning till om direktivets bestäm- melser får några konsekvenser för det svenska regelverket om behandling av personuppgifter, bl.a. förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen, och för reglerna om sekretess samt vid behov föreslå ändringar även i dessa av avseenden. Personuppgiftslagen (1998:204) innehåller bestämmelser om behand- lingen av personuppgifter i . Lagen tillkom sedan Europa- parlamentet och Europeiska unionens råd antagit direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. Om det finns avvikande bestämmelser i en annan lag eller förordning så gäller enligt 2 § dessa bestämmelser. Avvikande bestämmelser för mottagandet av asylsökande finns i förordning (2001:720) om behandling av personuppgifter i verk- samhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen. Förord- ningen tillämpas utöver personuppgiftslagen vid automatiserad behandling av personuppgifter i , Utlännings- nämndens, , och polismyndig- heternas samt utlandsmyndigheternas verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen. Enligt 1 § andra stycket 3 om- fattas även mottagandet av asylsökande av tillämpningsområdet för förordningen. föreslår, som redan berörts, en ny utlänningsdatalag som enligt 1 § i förslaget skall tillämpas vid behandling av personuppgifter i de nämnda myndigheternas – Behandling av personuppgifter och vissa sekretessfrågor samt – verksamhet som bl.a. gäller mottagande av asylsökande och andra utlänningar, bistånd och bidrag, statlig ersättning för kostnader för utlänningar samt bosättning av utlän- ningar. Enligt 5 § första stycket p 2 i förslaget skall personuppgifter få behandlas om det är nödvändigt för utförande av arbetsuppgifter som gäller mottagande och bosättning av asylsökande. Enligt 7 kap. 14 § sekretesslagen gäller sekretess för uppgift som rör utlänning, om det kan antas att röjande av uppgiften skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller annat allvarligt men som föranleds av förhållandet mellan utlänningen och utländsk stat eller myndighet eller organisation av utlänningar. En mer långtgående sekretess gäller i verksamhet för kontroll över utlänningar och i ärende om svenskt medborgarskap. Där gäller sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men. Där gäller sekretess också för anmälan eller annan utsaga av enskild, om det kan antas att fara uppkommer för att den som har gjort anmälan eller avgivit utsagan eller någon närstående till honom eller henne utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Enligt 24 § LMA får den som är eller har varit verksam inom förläggningsverksamhet som drivs av enskild på uppdrag av enligt 2 §, inte obehörigen röja vad han eller hon därvid har erfarit om enskildas personliga förhållanden. I rättspraxis har adressuppgifter om utlän- ningar bedömts utgöra sådana uppgifter i verksamhet för kontroll som avses i bestämmelsen och som därför varit sekretessbelagda enligt 7 kap 14 § andra stycket . Tystnadsplikt och ett långtgående sekretesskydd och finns även inom samt inom hälso- och sjukvården (7 kap. 1 och 4 §§ sekretesslagen). Behandling av personuppgifter och vissa sekretessfrågor Utlämnande av personuppgifter till hälso- och sjukvården samt för skolgång har som framgått föreslagit en för- fattningsreglerad skyldighet för att lämna ut upp- gifter till landsting och till kommuner för hälso- och sjukvårds- ändamål respektive för skoländamål. Landstingen har behov av uppgifter om vilka asylsökande som skrivits in vid olika förläggningar inom landstingen för att kunna erbjuda asylsökande hälso- och sjukvård inklusive hälsoundersökning. lämnar därför vissa uppgifter om registrerade asyl- sökande till landstingen.1 Uppgifterna omfattas av sekretess enligt 7 kap. 14 § andra stycket sekretesslagen. anser att uppgifterna inte är påtagligt känsliga och att de kommer att omfattas av hälso- och sjukvårdssekretess enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen hos landstingen men att det likafullt är tveksamt om utlämnandet kan ske med tillämpning av den s.k. generalklausulen i 14 kap. 3 §.2 En författningsreglerad skyldighet för att lämna ut uppgifterna föreslås därför. Författningsregleringen bör lämpligen ske genom en ny bestämmelse som förs in i förordningen om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande. Utredningen har därför lämnat följande förslag till bestämmelse: skall till landsting lämna uppgifter om utlänningar som är registrerade enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. vid en förläggning inom . Uppgifterna skall avse namn, födelsedatum, dossiernummer hos , adress och, i förekommande fall, familjesamhörighet samt tolkbehov. har vidare konstaterat att kom- munerna måste få fortlöpande information från om vilka barn och ungdomar som kommunerna är skyldiga att bereda skolplats. Uppgifter behövs om namn, födelsedatum och bostadsadress. Av motsvarande skäl som beträffande uppgiftsut- lämnandet till landstingen anser utredningen att bör åläggas en författningsreglerad uppgiftsskyldighet även i förhållande till kommunerna. Utredningen har föreslagit att det införs en ny paragraf i förordningen (2001:976) om utbildning, 2Enligt den s.k. generalklausulen i 14 kap. 3 § sekretesslagen får en sekretessbelagd uppgift lämnas ut om det är uppenbart att intresset av att den lämnas ut har företräde framför det intresse som sekretessen skall skydda. Behandling av personuppgifter och vissa sekretessfrågor förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. av följande lydelse: skall i fråga om barn och ungdomar som avses i 1 § lämna uppgift om deras namn, födelsedatum och bostadsadress till den hemkommun som enligt 8 § svarar för att utbildning, förskoleverk- samhet och skolbarnsomsorg kommer till stånd. Utredningens bedömning: De förslag som utlänningsdatalags- utredningen föreslår om uppgiftslämnade till landsting och kommun bör kunna medverka till att direktivets krav uppfylls. Några ytterligare förändringar föreslås inte. Genom mottagandet av asylsökande kommer många känsliga personuppgifter och vissa andra myndigheter i landet till del. Behandlingen av dessa uppgifter är förhållandevis ingående reglerad i personuppgiftslagen och i sekretesslagen och det finns en restriktiv praxis kring utlämnande av personuppgifter till enskilda men även till myndigheter och offentliga organ. Utredningens ställningstaganden skulle kunna få konsekvenser i nu aktuellt avseende genom förslag om skyldighet att t.ex. registrera vissa uppgifter eller att lämna uppgift när en sådan inte förelegat. De behov för förändringar som direktivet aktualiserar avser ett effektivare informationsutbyte mellan å ena sidan och landstingen och kommunerna å den andra, och därmed ett mera omfattande – men framför allt snabbare – lämnande av person- uppgifter. Förslag i det avseendet har emellertid redan lämnats av utlänningsdatalagsutredningen och föranleder inget annat ställnings- tagande av denna utredning än att förslagen bör kunna medverka till att direktivets krav beträffande främst sjuk- och hälsovård samt skolgång uppfylls. har också före- slagit en sekretessbrytande regel för att bl.a. underlätta efter- forskning av anhöriga, se vidare avsnitt 14.1. Några ytterligare förändringar för att tillgodose direktivets krav i denna del behövs inte. 14Ytterligare eventuella åtgärder för att genomföra direktivet Utredningens förslag: Skyldigheten att vid inkvartering av asyl- sökande se till att familjer hålls samman regleras. Några ytter- ligare åtgärder för att genomföra direktivet behövs inte. Utredningen skall även ta ställning till om det på några andra områden än de som behandlats i det föregående kan behövas några ytterligare författningsändringar eller andra eventuella åtgärder för direktivets genomförande i svensk rätt. Utredningen har utgått ifrån att denna del av uppdraget inte avser de områden som enligt regeringens direktiv inte behöver utredas närmare, såsom frågan om inskränkning av de asylsökandes rörelsefrihet, skyldigheten att inneha arbetstill- stånd, tillträde till yrkesutbildning eller de närmare bestämmelserna om inkvarteringen. Det avser i stället de områden som kvarstår, nämligen – förutom regler om införlivande, ikraftträdande och annat som inte föranleder några bedömningar – artikel 8 om familjer samt bestämmelserna i artikel 21, 23, 24 om överklagandeför- farande, system för styrning, tillsyn och kontroll samt personal och resurser. Artikel 8 innehåller en bestämmelse om att familjer skall hållas samman. Den har följande lydelse Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder till stöd för största möjliga sammanhållning inom de familjer som befinner sig på deras territorier, om det är den berörda medlemsstaten som tillhandahållit bostaden. Sådana åtgärder skall vidtas med de asylsökandes medgivande. Ytterligare eventuella åtgärder för att genomföra direktivet Det saknas svenska föreskrifter om att familjer skall hållas samman inom mottagandet. Enligt de chefer vid mottag- ningsenheter samt de experter vid verket som utredningen varit i kontakt med betraktas detta likafullt som en självklarhet vid fördel- ningen av lägenheter och rum i anläggningsboendet. Fördelningen av lägenheter och rum sker också efter någon form av medgivande eller samtycke från de asylsökande. Här kan även nämnas att utlänningsdatalagsutredningen, i syfte att underlätta familjeåterföreningar och efterforskning av anhöriga, föreslagit att sekretess inte skall hindra att lämnar ut uppgift om enskilds namn, födelsedatum och adress till Svenska röda korset. Regeln är endast tillämplig vid utlämnande som syftar till att ge Svenska röda korset information i föreningens verk- samhet med familjeåterförening och efterforskning av försvunna anhöriga; en verksamhet som har sin grund i Genèvekonvention- erna med tilläggsprotokoll samt omfattas av ett avtal med staten om statligt ekonomiskt stöd. Artikel 8 synes emellertid endast gälla sammanhållning av sådana familjemedlemmar som redan befinner sig i . Det är givet att även rätten att ordna sitt eget boende enligt 3 § LMA möjliggör sammanhållning med familjemedlemmar och släktingar som redan är bosatta i landet. Den svenska ordningen får således i praktiken anses uppfylla direktivets krav. skyldighet att erbjuda bl.a. asylsökande plats på förläggning är redan reglerad i LMA. Det förefaller naturligt att i anslutning till den föreskriften införa en bestämmelse i FMA om att familjer såvitt möjligt skall hållas samman. Det kan inte heller uteslutas att det är en direktivbestäm- melse av sådant slag som enligt praxis bör återges i nationell lagstiftning. Direktivets föreskrift avser endast den situationen att det är medlemsstaten som tillhandahåller bostaden och saknar således betydelse för dem som väljer eget boende. Utredningen föreslår därför en föreskrift i FMA som lämpligen kan ges följande lydelse. När erbjuder utlänningar som avses i 1 § första stycket 1 och 2 lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m. fl. plats på en förläggning skall verket, om utlänningarna samtycker till det, se till att familjer i största möjliga utsträckning hålls samman. Ytterligare eventuella åtgärder för att genomföra direktivet Artikel 21 innehåller en tvingande regel om rätten att överklaga beslut om förmåner. 1.Medlemsstaterna skall se till att avslag i fråga om beviljande av för- måner i enlighet med detta direktiv eller beslut som fattas i enlighet med artikel 7 och som individuellt påverkar asylsökande kan över- klagas enligt de förfaranden som fastställts i den nationella lagstift- ningen. Åtminstone i sista instans skall möjlighet ges till överklagande eller prövning inför domstol. 2.Förfaranden för tillgång till juridisk rådgivning i sådana fall skall fastställas i nationell lagstiftning.