sou · GRB350d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Vid valet av en sådan princip för beräkning av livränta finns enligt utredningen två alternativ. Det ena alternativet är att överföra det nuvarande sättet att beräkna retroaktiv livränta till att gälla även för livränta som skall utges framåt i tiden. Det skulle i praktiken innebära att livräntan fick räknas om efter varje nytt löneavtal . En sådan lösning skulle vara rättvis och likformig. Den har också starka skadeståndsrättsliga inslag. Emellertid fattas ca 10 000 beslut om livränta. Samtliga livräntor som betalas ut uppgår till ca 89 000. Av administrativa skäl är en lösning med ständiga omräkningar omöjlig. Det går därför inte att förorda ett alternativ med en utbyggd individuell löneanpassning. Det andra alternativet – vilket utredningen bedömer som den enda framkomliga vägen för att lösa nuvarande problem – är att beräkna livränta även under retroaktivtid som om den beräkningen Beräkning av arbetslivsskaderänta för förfluten tid avsåg den framtida livräntan. Detta innebär att endast ett livränte- underlag fastställs som också gäller vid förlängning och ompröv- ning av livränta. Det finns därvid anledning att ta ställning till om retroaktiva löneavtal som omfattar begynnelsetidpunkten skall få påverka livränteunderlaget. Utredningen är medveten om att ett system med enbart ett liv- ränteunderlag kan bli stelbent och leda till stötande resultat. Det kan därför finnas anledning att resonera kring eventuella undantag från huvudregeln. 7.3.2Huvudregel – ett livränteunderlag vid beräkning av livränta Enligt nuvarande tillämpning görs vid beräkning av ny livränta en jämförelse mellan vad den försäkrade skulle ha haft i inkomst som frisk (nytt livränteunderlag) och den inkomst han eller hon faktiskt har trots skadan. En sådan jämförelse görs även i de fall livräntan ändras vid omprövning eller den fortsatta rätten prövas vid utgången av en tidsbegränsad livränta. Detsamma gäller i de fall liv- ränta beviljas för förfluten tid. Ett beslut om livränta kan som beskrivits tidigare resultera i att livräntans storlek varierar beroende på när fattar beslut och om beslutet gäller tills vidare eller är tidsbegränsat. Utgångspunkten för utredningens förslag är att samma principer skall gälla för beräkningen av livränta oav- sett tiden för beslutet och att endast ett livränteunderlag skall fastställas för en och samma skada. Utredningen har stannat för att föreslå att det livränteunderlag som fastställs att gälla fr.o.m. den tidpunkt från vilken livränta först skall utges också skall ligga till grund för den fortsatta livräntebe- räkningen. Detta bör gälla oavsett som livränta beslutas och också gälla vid omprövning eller förlängning av liv- ränta. I de situationer där livränta enligt nuvarande tillämpning beräk- nas med utgångspunkt i den inkomst den skadade skulle ha haft som oskadad, bör i fortsättningen i stället användas det först fast- ställda livränteunderlaget. Vid en omprövning bör istället detta liv- ränteunderlag jämföras med den skadades faktiska inkomst trots Beräkning av arbetslivsskaderänta för förfluten tid Detta innebär att livränteunderlaget inte omprövas. En ny livränta bör grundas på samma livränteunderlag som den tidigare. Detta utgör ett avsteg från den förutsättningslösa prövning som skett och som inte bara omfattat rätten till livränta utan också livränteunderlaget. Också regelförändringen innebar att endast ett livränte- underlag fastställdes.1 Livränteunderlaget skulle inte kunna bestäm- mas på nytt för samma skada. Det saknades dock regler för hur liv- ränteunderlaget skulle räknas upp när det blev fråga om förlängning av en tidsbegränsad livränta eller i samband med en omprövning. De nya reglerna medförde därför problem med under- och över- kompensation.2 Problemen berodde dels på skillnader mellan löne- och prisutveckling, dels på att livränteunderlaget vid omprövning eller förlängning av en tidsbegränsad livränta inte värdesäkrades eller anpassades efter löneutvecklingen i samhället. Det är därför av vikt att det införs regler för uppräkning också av livränteunderlaget. Om livränta som beviljats tills vidare omprövas, eller en ny livränta fastställs efter det att en tidsbegränsad livränta upphört, måste också livränteunderlaget standardanpassas. Anpass- ningen görs genom att livränteunderlaget räknas om med samma särskilda tal som gäller för omräkning av livränta. Anpass- ningen bör anslutas till nuvarande principer om indexering av en fastställd livränta. Skillnaderna mellan faktisk löneutveckling och nivån på den standardanpassning som föreslås är i allmänhet mindre än mellan faktisk löneutveckling och prisutveckling. Indexering innebär emellertid alltid en viss schablonisering eftersom indexet speglar en genomsnittlig utveckling. Individer och grupper av individer kan ha en utveckling som avviker från den genomsnittliga utvecklingen. Mot bakgrund av att även livränteunderlaget anpassas – och att standardanpassning föreslås som indexeringsmodell – kommer de problem med över- eller underkompensation som tidigare förslag medfört att i princip upphöra. Vid remissbehandlingen av tidigare förslag till förändringar har det bl.a. hävdats att det skadeståndsrättsliga inslaget i arbetsskade- försäkringen skulle lägga hinder i vägen för det föreslagna sättet att beräkna livränta (jfr bilaga 5). Utredningen konstaterar dock att arbetsskadeförsäkringen är ett offentligt åtagande och staten sätter villkoren för detta. Arbetsskadeförsäkringen vilar på skadestånds- 1992/93:30 och bet. 1992/93:SfU8, jfr bilaga 5 1992/93:178 och bet. 1992/93:SfU17, jfr bilaga 5 Beräkning av arbetslivsskaderänta för förfluten tid rättslig grund men detta innebär inte att ersättningen bestäms enligt skadeståndsrättsliga principer. En närmare beskrivning av skillnaderna mellan skadeståndsrätten och arbetsskadeförsäkringen finns i bilaga 5. De föreslagna ändringarna innebär att livräntans storlek inte blir beroende av tidpunkten för beslut, och att livränteunderlaget inte omprövas vare sig vid förlängning av en tidsbegränsad livränta eller vid omprövning av en löpande livränta, utan räknas upp i förhållande till förändringen av det särskilda talet. Förslaget uppfyller enligt utredningen de krav på ett rättvist och administrativt enkelt system för beräkning av arbetsskadelivräntor som i olika sammanhang har uppställts.3 Vidare minskar utrymmet för skönsmässiga bedömningar och de försäkrade kommer i fram- tiden att behandlas lika. För försäkringskassorna innebär det en väsentligt enklare administration. Genomströmningstiderna kan kortas betydligt eftersom dessa bl.a. sammanhänger med långa väntetider i samband med inkomstutredningar med arbetsgivare och fackförbund. Förslaget medför enligt utredningens uppfattning inte ökade försäkringskostnader. Däremot kan man räkna med minskade administrationskostnader. Förslaget medför ändringar i 4 kap. 5 § LAF. Ett undantag från denna huvudregel behandlas i följande avsnitt. Det kan också nämnas att det finns särskilda regler för den som skadar sig eller under utbildningstid. Beräkningsunderla- get för dessa regleras i 4 kap. 9–10 §§ LAF. Någon förändring av dessa regler föreslås inte. 7.3.3Undantag – i vissa situationer får nya livränteunderlag beräknas Livränteunderlaget beräknas på den försäkrades inkomst som oskadad. Livränta lämnas för skillnaden mellan inkomst före ska- dan och den inkomst den försäkrade kan antas få trots skadan. Utgångspunkten är alltså den att om den försäkrade inte hade ska- 3 Se t.ex. bet. 1992/93:SfU17, jfr bilaga 5 Beräkning av arbetslivsskaderänta för förfluten tid dats skulle han eller hon ha arbetat kvar inom i huvudsak det yrke och med den inkomst som livränteunderlaget är beräknat på. Där- till kommer antagandet att den försäkrade skulle ha haft möjlighet att få sådana inkomster under hela den tid livränta lämnas. För vissa grupper får sådana antaganden orimliga konsekvenser även med det nuvarande sättet att beräkna livränta. Beroende på inkomstsituatio- nen då livränta första gången börjar lämnas kan en försäkrad – på ett oacceptabelt sätt – antingen gynnas eller miss- gynnas. Enligt den föreslagna huvudregeln får endast ett livränteunderlag beräknas för en och samma skada. En sådan regel kan komma att förstärka de effekter som uppkommer för personer som i livet har inkomster som avviker från det som är normalt. I det följande redogör utredningen för de situ- ationer som avses och lämnar ett förslag som ger möjlighet att komma till rätta med dessa effekter. För föräldrar som utnyttjar sin rätt att arbeta deltid för vård av barn beräknas livränteunderlaget utifrån inkomsten av deltidsarbete. Om det inte skulle vara möjligt att beräkna ett nytt livränteunderlag skulle livräntan kompensera ett deltidsarbete. Livräntan beräknas med anta- gandet att föräldern skulle fortsätta arbeta deltid resten av livet förutsatt att livräntan beviljas tills vidare. Statistiska uppgifter tyder på att det i första hand är kvinnor som arbetar deltid under en längre eller av sitt arbetsliv och som därvid får en lägre inkomst.4 Mycket talar således för att den som utnyttjar sin rätt att arbeta deltid på grund av vård av barn bör kunna få livränteunderlaget förhöjt , vanligen när den lagliga rätten att arbeta deltid upphör. Utredningen föreslår därför att den som helt eller delvis förlorar sin försörjningsförmåga på grund av arbetsskada, av sitt liv när han eller hon har lägre inkomst på grund av deltidsar- bete till följd av ledighet för vård av barn eller liknande skäl, bör kunna få sin framtida livränta omprövad. Omprövningen bör ske då den skadade med all sannolikhet skulle ha gått upp i arbetstid. Ytterligare livränteunderlag bör därför kunna fast- ställas att gälla fr.o.m. denna senare tidpunkt. 4 Enligt statistisk årsbok 1999 (tabell 198 och 202) hade kvinnor en genomsnittlig arbetstid på medan männens genomsnittliga arbetstid uppgick till . Medelinkomsten för män var under och för kvinnor Beräkning av arbetslivsskaderänta för förfluten tid beräknas från den tidpunkten motsvara inkomsten i ett arbete med samma arbetstid som den skadade hade före sin ledighet. För den som arbetar deltid av andra skäl bör livränteunderlaget däremot även i fortsättningen vara oförändrat. En annan grupp är de personer som har ett arbete som endast kan utföras av den yrkesaktiva tiden. Elitid- rottsmän utgör exempel på en sådan yrkeskategori som kan ha höga inkomster under ett begränsat antal år. Enligt den nuvarande tillämpningen tidsbegränsas ofta livräntan. Omprövning sker när perioden löper ut. I dessa situationer bedöms den fortsatta rätten till livränta med utgångspunkt i en bedömning av den inkomst den skadade skulle ha haft som oskadad vid den tid- punkten. Eftersom idrottskarriären är begränsad bedöms liv- ränteunderlaget med utgångspunkt i den inkomst som den skadade skulle ha uppburit därefter. Undantagsregleringen bör således avse sådana situationer där det då livränta första gången börjar utges med all sannolikhet kan bedömas att förvärvsinkomsten skulle ha varit en annan . Kan det med all sannolikhet bedömas att den försäkrade skulle ha haft en annan inkomst får ett nytt livränteunderlag bestämmas fr.o.m. denna tidpunkt. Även ett sådant livränteunder- lag räknas om med det särskilda tal som gäller för livräntan. 7.3.4Omprövning av livränta vid retroaktiva löneavtal Utredningen föreslår alltså som huvudregel att endast ett livränte- underlag skall kunna fastställas för en och samma skada. Det är då av stor vikt att detta underlag också speglar förhållandena . Utdragna avtalsförhandlingar kan medföra att livränta beviljas på en lägre nivå än om förhandlingarna hade varit slutförda då livräntan började utges. Regeringen har tidigare ansett att detta är orimligt.5 Utredningen har vägt för- och nackdelar med att medräkna retoraktiva löneavtal i livränteunderlaget. Regeringens kommentar kan ses mot bakgrund av att en fast- ställd livränta anpassades efter den årliga föränd- ringen i basbeloppet. Utvecklingen av basbeloppet har generellt sett understigit löneutvecklingen. Ju fler avtalade löneökningar 1992/93:30, jfr bilaga 5 Beräkning av arbetslivsskaderänta för förfluten tid som kunde inräknas desto högre livränteunderlag medförde detta. anpassas livräntan efter halva reala inkomstutvecklingen med tillägg för hela prisutvecklingen. Denna förändring minskar värdet av att beakta retroaktiva löneavtal. Ett annat skäl som talar emot är att en förändring skulle medföra en viss ökning av både administrationskostnaderna och försäkringskostnaderna. De skäl som talar emot bör emellertid vägas mot andra aspekter. Livränta kan utgöra en väsentlig andel av en försäkrads inkomster. En fastställd livränta kan också beviljas och utges . Det är därför extra viktigt att livränteunderlaget inte fast- ställs för lågt från början. Detta talar för att ersättningen redan från början, precis som inom skadeståndsrätten, fastställs med viss mar- ginal till den arbetsskadades fördel. Mot bakgrund av att de flesta livräntor beviljas retroaktivt, och att retroaktiva löneavtal därför påverkar livräntan, bör inte heller de administrativa svå- righeterna och ökningen av försäkringskostnaderna överdrivas. I många ärenden kommer precis som att ha kännedom om utfallet av ett retroaktivt löneavtal redan vid beslutstidpunkten. Utredningen anser därför att mycket talar för att retroaktiva löneavtal som omfattar begynnelsetidpunkten bör beaktas vid bestämmandet av livränteunderlaget. Utdragna avtalsförhandlingar bör med hänsyn till livräntas syfte och karaktär inte tillåtas drabba den skadade. Det innebär att även ett retroaktivt löneavtal kan beaktas om retroaktivtiden omfattar den dag då livräntan första gången börjar utges. Utdragna avtalsförhandlingar kommer därmed inte att medföra att livränta beviljas efter en lägre inkomst än om avtalsförhandlingarna hade varit slutförda när livränta börjar utges. Utredningen bedömer att det inte är nödvändigt att reglera detta eftersom utredningens förslag i avsnitt 3.5 inte innehåller de begränsningar som den tidigare kopplingen till SGI-beräkningen innebar. I de fall ett retroaktivt löneavtal som omfattar begynnelsetid- punkten för livräntan har slutits efter det att fattat sitt beslut, får kassan på begäran av den enskilde ompröva livränteunderlaget. Mot bakgrund av att det tillkommit uppgifter som inte varit kända för kassan vid beslutet kan kassan med til- lämpning av sedvanliga omprövningsregler ändra livränteunderlaget så att den inkomst som gäller för den försäkrade vid livräntans begynnelsetidpunkt också utgör livränteunderlaget. Beräkning av arbetslivsskaderänta för förfluten tid Detta förslag tillgodoser kravet på att livränteunderlaget speglar de faktiska inkomster som den försäkrade har då livräntan skall börja utges. Detta följer av den nya lydelsen i 4 kap 5 § LAF. Utredningens förslag: De föreslagna förändringarna träder i kraft . Reglerna om SGI-skydd vid barnets födelse tillämpas på barn som är födda eller . I övrigt tillämpas de föreslagna bestämmelserna på beslut om sjukpenninggrundande inkomst som fattas . –att SGI-skyddet efter barnets födelse och den särskilda beräk- ningsgrunden förlängs (kap. 5.2) –att det införs bestämmelser om att indexera den sjukpenning- grundande inkomsten för försäkrade som saknar anställning (kap. 6.3) –att det skapas en fristående arbetsskadeförsäkring och nya reg- ler för beräkning av arbetsskadelivränta (kap. 3.5 och 7.3). Utredningen anser att det är angeläget att de föreslagna föränd- ringar kan träda ikraft . Detta bedöms kunna ske tidigast . Utredningen anser därför att reglerna bör träda ikraft . De nya reglerna bör i princip gälla fullt ut fr.o.m. dagen för ikraftträdandet. Det innebär ingen omedelbar förändring för dem som redan uppbär ersättning. När det gäller förändringarna av reglerna om SGI-skydd vid barnets födelse kommer dessa regler tillämpas på barn som är födda eller . Utred- ningen bedömer att det därmed inte uppstår några gränsdragnings- problem eftersom dessa barn kommer att fylla när reglerna träder i kraft och deras föräldrar kommer då att omfattas av det förlängda SGI-skyddet. I övrigt bör de nya bestämmelserna tillämpas på beslut om sjukpenninggrundande inkomst som fattas . De nya reglerna för anpassning av sjukpenninggrundande inkomst kommer att få genomslag. Således bör dagens system med anpassning av sjukpenningunderlaget till löneutveck- lingen inte behållas efter ikraftträdandet för personer som saknar anställning. Detta system bör som framgått ersättas av en uppräk- ning med hänsyn till förändringar i konsumentprisindex. Beslut som fattats före ikraftträdandet bör däremot prövas mot de äldre bestämmelserna. Detta bör också gälla i fråga om livräntebeslut som fattats före ändringen. Livränteunderlaget kommer med de nya bestämmelserna som huvudregel att fastställas på grundval av förhållandena vid den tid- punkt då rätten till livränta uppkommer och därefter endast bli fö- remål för uppräkning med ett särskilt tal. Omräkningsregeln för livränteunderlag kommer att tillämpas även på livränteunderlag som fastställts med stöd av äldre bestämmelser. När det gäller övergångsbestämmelser så behövs sådana beträf- fande samtliga ändringar för de beslut som blir föremål för över- klagande eller omprövning. Övergångsbestämmelser behövs också när det gäller livränteunderlagen för de livräntor som beviljats före ikraftträdandet men som omprövas eller förlängs därefter.