sou · GRB343d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Efter den gemensamma delen genomförs en befatt- ningsutbildning, vilken har varierande längd och innehåll beroende på vald karriär- och funktionsinriktning. Samläsningen mellan yrkes- och reservofficerare bör ske där så är möjligt. För att möjliggöra fler karriärvägar och längre sammanhållen tid i befattningar måste en ökad flexibilitet, i förhållande till dagens system, skapas. Ett utökat kursutbud för karriärutveckling efter den grundläggande utbildningen krävs därför. Möjlighet att växla inriktning måste finnas. Stabs- respektive chefsutbildningen bör finnas kvar som sam- manhållna program, för att bygga upp kompetensen att leda högre förband och för att ge officerarna den nödvändiga bredden inför kommande tjänstgöringar. Hela eller delar av programmen (kurser- na) skall också kunna utnyttjas bl.a. för att kompetensutveckla civila chefer. Officerare med specialistinriktning skall även kunna läsa delar av programmet. Först efter genomgånget stabsprogram definieras generalister vilka, baserat på Försvarsmaktens behov och individens intresse och förutsättningar, utvecklas mot en generell chefskarriär. Redan tidigt bör dock individer som bedöms särskilt lämpade inriktas mot en sådan möjlighet. Detta kan innebära att de snabbare får genomgå lämpliga och nödvändiga utbildningar bl.a. genom att den praktiska tjänstgöringen mellan skolstegen görs kortare. Det militära utbildningssystemet skall skapa de grundläggande förutsättningar som krävs för att officerare skall kunna leda och verka i väpnad strid. Det skall således främst erbjuda sådan utbild- ning och leda sådan träning som inte återfinns inom ramen för annan (civil) utbildning. I många fall finns dock behov att utveckla en militär inriktning inom etablerade civila ämnen, t.ex. inom peda- gogik och teknik. Se vidare under avsnitt 4.5. Försvarsmaktens behov av sådan mer generell och för samhället i övrigt allmängiltig kompetensutveckling skall, när det är mera effektivt, inhämtas inom den civila högskolevärlden. Framtida kompetenskrav medför att yrkesofficerare måste ges förutsättningar att tjänstgöra i samma befattning, oavsett nivå, än vad som är fallet . Möjligheten att på ett systematiskt sätt uppnå större kontinuitet i vissa befattningar, i synnerhet chefs- befattningar, behöver förbättras. Ett problem inom utbildningsom- rådet är att de militära lärarna stannar alltför vid skolorna. Med längre tjänstgöringar tas på ett bättre sätt tidigare genomfört arbete tillvara och därmed ökar effektiviteten och kvaliteten inom olika verksamhetsområden. Kraven på tjänstgöring måste göras tydliga och olika karriärvägar formaliseras. Detta är grunden för en objektiv meritvärdering. Kompetensutvecklingssystemet bör kompletteras med anpassad officersutbildning. Denna utbildning ger möjlighet att rekrytera in- divider med speciell kompetens eller speciella egenskaper främst till specialist- och expertbefattningar med uttalade krav på officerskom- petens. Även reservofficerarnas civila kompetenser är en värdefull resurs för Försvarsmakten som måste tillvaratas. En officer med anpassad utbildning kan utvecklas inom alla karriärvägar, men företrädesvis inom området specialist/expert. Möjligheterna att ge vissa personer inom denna grupp begränsad befälsrätt bör prövas. Detta torde innebära att den anpassade ut- bildningen då kraftigt kan reduceras. Den anpassade officersutbildningen diskuteras närmare i kapitel 6, avsnitt 6.2. I kapitel 3. Kompetensbehov, konstateras att vissa av kompetens- kraven på officeren förändras långsamt över tiden. På motsvarande ämnen i utbildningen ställs därför inte så höga krav på förnyelse. Inom andra kompetensområden är däremot förändringstakten utom- ordentligt hög. Främst gäller det områden som påverkas av den tekniska utvecklingen; det gäller mycket centrala områden för För- svarsmakten som taktik, strategi och operationskonst eller med ett ord krigsvetenskap. En av utredningens huvudteser är, som framhållits i kapitlet 4. Grundsyn, att det militära försvarets utbildningssystem måste vara flexibelt och självförnyande. Vad detta innebär har diskuterats tidi- gare i betänkandet. Akademisering – med uppbyggnad av en veten- skaplig bas för utbildningen grundad på egen forskning inom krigs- vetenskap och de internationella kontakter detta ger – är en viktig förutsättning för förnyelsen. Genom forskningen kan egen och andras beprövade erfarenhet systematiseras och forskarna, officerare och civila som är lärare, bli Försvarsmaktens kunskaps- bärare in . En konsekvens av ovanstående resonemang är att utredningen inte i detalj skall gå in och föreskriva officersutbildningens innehåll. Istället skall utredningen föreslå en struktur och en organisation som garanterar förnyelse i takt med utvecklingen och därav ändrade kompetensbehov hos Försvarsmakten. Utredningen vill dock framhålla några utvecklingstendenser som kommer att få allt större betydelse för det militära försvaret och officersutbildningen. Det gäller utvecklingen inom tekniken i all- mänhet och informationstekniken i synnerhet och dess inverkan på sättet att föra krig . Språkutbildning tas upp särskilt under punkt 4.5.5. Krigsvetenskap har nämnts i många sammanhang i betänkandet. Utredningen vill här närmare definiera ämnesområdet och visa hur det är relaterat till olika civila utbildningsområden. Vid de militära skolorna har utbildning alltid skett i militära kärn- ämnen t.ex. taktik, operationer och strategi. har Försvarshögskolan systematiserat och definierat de militära kärn- ämnena som ett led i arbetet med att tydliggöra den vetenskapliga grunden. Beprövad erfarenhet har på detta sätt kunnat vävas ihop med vetenskapligt tänkande och forskning. Ämnet krigsvetenskap har härigenom successivt etablerats vid FHS. Internationellt har den vetenskapliga grunden varit tydligare, och i många länder är krigsvetenskap ett etablerat akademiskt ämne10. Vid FHS definieras krigsvetenskap på följande sätt: Krigsvetenskap avhandlar krig, krigföringens mål, medel och metoder samt krigets natur i vid bemärkelse. Till krigsvetenskap räknas militär- teori, militärhistoria och logistik. I krigsvetenskap ingår delämnena strategi, operationer och taktik. Militärt ledarskap och militärteknik är viktiga delmängder i krigsveten- skap vilket innebär att utövandet av militärt ledarskap och militärteknik studeras inom ramen för militärteori, militärhistoria och logistik. 10 Art of war, Science of war eller Sciences of war. Finns utvecklat i många länder bl.a. Stor- , , , och . Bilden ovan söker illustrera hur ämnet krigsvetenskap (den centrala delen av bilden) är besläktat med andra ämnesområden. De ämnen som finns i centrum är sådana som direkt kan knytas till kompeten- sen att delta i och leda väpnad strid. I gränszonen till de yttre områdena återfinns ämnen med utpräglad militär relevans. För att förstå dessa och kunna undervisa i dem krävs insikt i såväl den mili- tära kärnan som de omgivande ämnesområdena. I det militära utbildningssystemet är dessa ämnen centrala och FHS bör utveckla den vetenskapliga grunden för dessa till stöd för utbildningar i hela det militära skolsystemet. 4.5.3Ökat behov av teknik I analysen av Försvarsmaktens kompetensbehov har framhållits att kunskaper om avancerad teknik kommit att spela en allt viktigare roll. Alla officerare behöver emellertid inte fullt ut känna till hur militära tekniska system fungerar. Alla måste dock förstå tekniska elementa och i varierande grad ha insikt i hur tekniska system an- vänds och hur de kan påverka den militära verksamheten i hela konfliktskalan. Den tekniska utbildningen för officerare på alla nivåer måste byggas ut och förnyas allt eftersom behov uppstår. Här bör civila högskolors utbildningar också kunna utnyttjas. Utredningen föreslår att det tekniska basåret i Chefsprogrammet med teknisk inriktning bryts ut och läggs som flera separata kurser, som en del i det allmänna kursutbudet. Anledningen till detta förslag är inte att denna del anses mindre viktig – tvärtom. Officeren bör läsa kurserna som är ganska tunga och krävande än som är fallet. En annan fördel med att bryta ut det tekniska basåret ur Chefs- programmet och dela upp den i flera kurser är att enstaka kurser då kan läsas även av officerare som inte kommer att studera på Chefs- programmet. Det är nödvändigt för alla officerare – och inte minst de högre – att ha god förståelse för hur den tekniska utvecklingen påverkar den väpnade striden, på taktisk, operativ och strategisk nivå. De tekniska kurserna behöver kontinuerligt ses över till innehåll och omfattning för att förnyas i takt med utvecklingen. 4.5.4Flexibelt insatsförsvar – nätverksbaserat försvar I regeringens proposition 2001/02:10, Fortsatt förnyelse av total- försvaret, framgår att Försvarsmakten skall fortsätta att utvecklas till ett flexibelt insatsförsvar. Detta innebär att Försvarsmakten både skall kunna genomföra insatser knutna till aktuell uppgift och kon- tinuerligt kunna anpassas till förändrade hotbilder, uppgifter, tek- niska möjligheter etc. Grundläggande krav på det flexibla insatsför- svaret är att det skall kunna samverka och interagera med andra delar av samhället och tillsammans med andra nationer. Insatser skall kunna ske snabbt för att förhindra att händelser eller kriser eskalerar eller sprider sig. Den metod som Försvarsmakten valt för att åstadkomma ett flexibelt försvar är det nätverksbaserade försvaret, NBF, baserat på den nya informationstekniken, IT. Den valda metoden innebär del- vis andra utbildningsbehov för morgondagens officerare, jämfört med dagens. Ett exempel på detta är utbildning i förmåga att kunna verka över försvarsgrenarna, vilket NBF förutsätter. Denna för- måga är nödvändig att ha för framtidens officer. Det innebär på högre förband krav på kunskaper om och förståelse för de olika försvarsgrenarnas verkanssystem. Ett annat exempel är behovet för samtliga officerare av en utökad teknisk förståelse kopplad till taktikens krav. En mer detaljerad analys av kompetensbehovet kopplat till ut- vecklingen av NBF har påbörjats av Förvarsmakten. Redan nu har Försvarsmakten dock definierat utbildningsbehov inom lednings- system och IT. Utredningen anser det viktigt att utbildning kopplad till IT-an- vändning och NBF kommer in tidigt under officerarnas karriär och är en naturlig del i den fortsatta kompetensutvecklingen för den enskilde. 4.5.5Behov av stärkt språkutbildning Utredningen identifierade tidigt ett behov av att stärka språkutbild- ningen på alla nivåer i Försvarsmakten, för att möta den inter- nationalisering som äger rum. Detta behov vidimeras av alla in- blandade parter. Mot denna bakgrund initierade utredningen, i samverkan med För- svarshögskolan och , ett seminarium11 för att få ett mer konkret underlag i frågan. Seminariet resulterade i en appell12 från de tre inblandade parterna, med ett stort antal kon- kreta förslag. Appellen tillställdes Försvarsmaktens Utbildnings- inspektör. De konkreta förslagen till åtgärder ligger helt inom Försvars- maktens ram att verkställa. Dessa rör bl.a. behovet av en grundsyn och en policy för språkutbildningen samt behovet av att ställa tyd- liga krav på språkkunskaper, såväl i svenska som i engelska. Be- hovet av utbildning mellan de olika skolstegen, för att vidmakthålla språkkunskaper, betonades. Skall Försvarsmakten skapa en militär- språklig kompetens, i klass med den i jämförbara länder, krävs ökade satsningar. 11Seminariet, Hur stärker vi språken inom Försvarsmakten?, hade ett brett deltagande från Försvarsmakten och Försvarshögskolan och genomfördes på . 12Utveckling av språken inom Försvarsmakten; nr 2003/06; FHS skr 19 100:60322; MHS-K nr 19 100 43577; . 5Ett reformerat skolsystem, förslag och rekommendationer 5.1Ett flexibelt och differentierat skolsystem Utredningen föreslår att det framtida utbildningssystemet skall vara; och indelas i grundläggande och fortsatt officersutbildning. Det framtida skolsystemet föreslås bli mer flexibelt och differentie- rat än dagens. Skolsystemet skall kunna möta framtida krav på en ökad kompetens såväl på djupet som på bredden och de förvänt- ningar som följer med ett flerkarriärsystem. Skall syste- met vara ekonomiskt krävs att överutbildning reduceras till ett mi- nimum och att individuella lösningar i stor utsträckning eftersträ- vas. Skolsystemet skall kontinuerligt kunna ta hand om de nya ut- bildningsbehov som uppkommer. Det innebär att systemet skall vara självförnyande d.v.s. skall kunna förnya sig i takt med utveck- lingen. Genom känselspröt i form av forskning och breda kon- taktytor inom och utom Försvarsmakten skall behov av nya kom- petenser kunna identifieras. En flexibilitet i kursutbud och innehåll i program skall medge att utbildning, som ger dessa nya kompeten- ser, tidigt kan införas. Kompetenser som är lika aktuella utgår eller omformas i utbildningen. Principen just in time bör vara styrande för utbildningen. Detta innebär att utbildningen som ger generella- och befattningsrelate- rade kompetenser sker successivt i ett livslångt lärande, anpassat till kommande befattningar i den karriär som myndigheten och indivi- den enats om. Systemet skall vara bättre anpassat för individen och medge att hänsyn tas till bl.a. familjesituationen. Ett reformerat skolsystem, förslag och rekommendationer tioner och bedömda utvecklingsmöjligheter får styra det karriärval som inledningsvis görs. Systemet skall medge skifte av karriär om individen så önskar och Försvarsmakten bedömer detta som lämp- ligt och möjligt. Den enskilde bör både ges och förväntas ta ett större ansvar för sin egen professionella utveckling. Hänsyn till rationalitet, där bland annat antalet deltagare på kur- ser kan vara styrande, begränsar dock det individuella valet. Ett antal sammanhållna utbildningar (program) behöver därför kombi- neras med ett omfattande kursutbud för fördjupning inom olika fack och funktioner. Försvarsmaktens kompetensbehovsanalys, där behovet av olika kompetenser klarläggs, skall styra det utbildnings- behov som behöver tillgodoses. Civila högskolors utbildning kan med fördel utnyttjas för att öka mångfald, effektivitet och ekonomi i utbildningen. Den stomme kring vilket det nya skolsystemet skall byggas framgår av bilden nedan. Utredningen föreslår att den utbildning som ges fram till examen benämns grundläggande officersutbildning samt all den utbildning som ges därefter fortsatt officersutbildning. Ett reformerat skolsystem, förslag och rekommendationer förstärks bilden av ett flerkarriärsystem med en gemensam grund, om än till del differentierad, och en tidig inriktning mot olika karriärer. 5.2Grundläggande officersutbildning, tidigt val av karriär Utredningen föreslår att tidigt val av karriär görs och att diffe- rentierade antagningskrav tillämpas. Olika utbildningsinrikt- ningar bör finnas under den grundläggande utbildningen med olika uppläggning och tider för genomförande. En gemensam del med de generella kompetenserna kompletteras med en be- fattningsinriktad utbildning. Yrkesofficersexamen avläggs utbildning. Delar av utbildningen bör ske gemensamt för yrkes- och re- Nuvarande låsning med krav på minst 10 månaders värnpliktsut- bildning för att kunna söka som officersaspirant bör utgå. Även en värnpliktig som genomför 7,5 månaders värnplikt och som befinns särskilt lämpad, bör efter en kortare kompletterande förberedelse ges behörighet. Rekryteringsunderlaget skall inte begränsas av onö- diga låsningar. är vissa studerande vid mer praktiskt inriktade gymnasieutbildningar förhindrade att ansöka till officersutbild- ningen. Utredningen föreslår under avsnitt 6.4 nedan att aspirantskolor införs. De blir alternativ till den nuvarande värnpliktstjänstgöringen som krav för att kunna antas som officersaspirant. Denna utbild- ning bör ses som inledningen på en officersutbildning och skall, i största möjliga utsträckning, utnyttjas för att förbereda de kom- mande aspiranterna för officersutbildningen. För att kunna nå alla fördelar med ett flerkarriärsystem bör, en- ligt utredningens uppfattning, ett tidigt val av (en första) karriär göras. Som tidigare framhävts skall alla individer med en grund- läggande högskolebehörighet ges möjlighet att söka någon av de olika karriärerna i Försvarsmakten. Därför bör alla kompletterande behörighetskrav minimeras och differentieras i de olika karriärerna. Karriärerna skall tydligt beskrivas och exemplifieras både för att öka rekryteringskraften och för att ge rimliga förväntningar hos de sökande. Ett reformerat skolsystem, förslag och rekommendationer De studerande som under utbildningens gång kommer under- fund med att en annan karriär passar bättre för dem, bör så långt möjligt ges chans att skifta karriär. Detta förutsätter dock att be- hörighetskraven för den aktuella karriären uppfylls och att myndig- hetens behov sammanfaller med den enskildes på ett rimligt sätt. Det åvilar Försvarsmakten att på ett tydligt sätt precisera sina antals- mässiga behov för olika karriärvägar. Den enskilde individen skall således i ansökan till officersutbild- ning kunna välja mellan ett antal, väl definierade karriärvägar (yrken) inom ramen för officersprofessionen. Denna differentiering av ut- bildningen innebär ökade möjligheter att tillfredställa individens önskemål om mer eller mindre praktik respektive teori samt myndighetens behov av officerare med olika kompetenser. En gemensam del med de generella kompetenser som officeren behöver, som chef, ledare och utbildare, kompletteras med befatt- ningsrelaterad utbildning. Den senare ges vid fackutbildningar som de enskilda officerarna genomgår, beroende på vald karriär och kom- petensområde. En försvarsmaktsgemensam del skall inrymmas där stävan är att kadetter från alla försvarsgrenar läser tillsammans. Det exakta omfånget av denna del får avgöras av Försvarsmakten. Den föreslagna differentieringen innebär en variation av utbild- ningens uppläggning och tider för genomförande. Även under den gemensamma utbildningen, som skall ge generella kompetenser, bör möjligheter till fördjupning tas till vara för de studerande som bedöms ha förutsättningar och intresse. Vid exempelvis undervis- ning i taktik, teknik, språk o.s.v. bör strävan vara att indela de studerande i grupper beroende på förkunskaper, så att alla kan finna stimulans i utbildningen. Utredningen föreslår att lämpliga delar av den grundläggande officersutbildningen sker gemensamt mellan yrkes- och reserv- officersaspiranter. Avseende tiden för den grundläggande officersutbildningen har utredningen arbetat med flera alternativ för yrkesofficersaspiran- terna. Stora variationer finns i den tid det tar för att utbilda officerare, med olika inriktningar, till en nivå där de kan utöva sitt yrke utan direkt handledning. Här kan man välja olika infallsvinklar och t.ex. hävda att först när man verkligen är klar skall examen och anställning ske. Å andra sidan kan hävdas att rättviseskäl gör att alla bör anställas . föreslog i sitt betänkande en gemensam treårig grundläggande utbildning. Ett reformerat skolsystem, förslag och rekommendationer på det taktiska programmet föreslogs föras över till yrkesofficers- programmet. Utredningen har förkastat detta förslag, eftersom be- hov därav inte föreligger för huvuddelen av officersaspiranterna. Dessutom bör inte delar av det taktiska programmet, enligt utredningens uppfattning, föras över till yrkesofficersprogrammet. Med den praktik som ges mellan programmen kommer den en- skilde där att bättre kunna tillgodogöra sig utbildningen. Utbild- ningen på det taktiska programmet är inriktad mot befattningar som är på nästa nivå (kaptensnivån) i organisationen. Den totala utbildningstiden i systemet skulle, med en förläng- ning av grundutbildningen till , öka på ett omotiverat och kostsamt sätt. Utredningen har en medveten strävan att minimera och differentiera den skolbundna tiden. Underlaget från Försvars- makten pekar på att endast en mindre del av aspiranterna behöver längre utbildning än . Ett av de alternativ som utredningen arbetat med är en gemen- sam examen för yrkesofficerare utbildning, i likhet med , då huvuddelen av aspiranterna har denna längd på sin utbildning. Denna linje hävdar i sitt svar på utred- ningens frågor. Utredningen föreslår dock ett mer flexibelt alternativ där examen sker efter fullföljd grundläggande utbildning. Möjlighet skall hållas öppen för skilda examenstillfällen för olika utbildningsinriktningar. De olikheter som uppstår beroende på utbildningens längd fram till anställningen kompenseras med olika ingångslöner. Fördelarna med detta system är att examen sker när utbildningen är genomförd och en tydlig skillnad görs mellan den grundläggande utbildningen för yrket och vidareutbildningen eller fortbildningen i yrket. Utredningens förslag framgår av principbilden nedan. Ett reformerat skolsystem, förslag och rekommendationer För reservofficerare kvarstår alltjämt den nuvarande utbildningen med examen samt efterföljande ett-åriga anställning. En förnyad anställning sker efter det första obligatoriska tjänstgörings- året. Utredningen har också prövat ett alternativt förslag med sam- läsning mellan yrkes- och reservofficersaspiranterna och en gemen- sam reservofficersexamen, . De som i detta system vill bli yrkesofficerare fortsätter sina studier mot yrkesofficersexamen, medan de som förblir reservofficerare går till praktisk tjänstgöring vid förband. Detta system införs nu i . Efter prövning och inhämtning av synpunkter har utredningen förkastat alternativet. Det finns ett antal avgörande nackdelar med en samläsning under mellan yrkes- och reservofficers- aspiranter. Skillnaden i utbildningsmål kräver en differentierad ut- bildning som är anpassad och utformad så att den svarar mot för- bandens behov. Reservofficersprogrammet har införts och någon utvärdering har ännu inte kunnat genomföras. Däremot förordar utredningen samläsning när så är möjligt och lämpligt under den grundläggande officersutbildningen. Ett reformerat skolsystem, förslag och rekommendationer För både reserv- och yrkesofficersaspiranter anser utredningen att Försvarsmakten bör bestämma när dessa anställs. Likaså bör tid- punkt för utnämning till olika grader överlåtas till Försvarsmakten att bestämma. Ett livslångt lärande med flera karriärer Utredningen föreslår att ett brett kursutbud erbjuds officerarna i deras fortsatta officersutbildning i ett livslångt lärande. Två av dagens program i den fortsatta officersutbildningen föreslås utgå i deras nuvarande form, nämligen det taktiska pro- grammet (TAP) och fackprogrammet (FP). TAP ersätts med ett flexiblare utbud av kurser och FP med ett utökat antal kortare och längre kurser. De program som bedrivs på Försvarshögskolan, stabs- programmet (SP) och chefsprogrammet (ChP), föreslås kvarstå som program med i huvudsak den inriktning de har . Dock föreslås det tekniska basåret om 40 poäng genomföras som flera särskilda kurser inom ramen för det allmänna kursutbudet. Studierådgivning bör stödja såväl den enskilde som chefer, in- för utvecklingssamtal, i sökandet efter lämpliga utbildningsvägar. Förutsättningar finns för attraktiva fackmanna- och specialist- karriärer, med stöd av det reformerade skolsystemet, inom ramen för det nya kompetensförsörjningssystemet. 5.3.1Taktiska programmet föreslås utgå i nuvarande form Begreppet nivåhöjande utbildning kommer enligt regeringens in- riktning att försvinna1. För befordran kommer den enskildes sam- lade meriter att vara avgörande. Häri ingår naturligtvis även skolut- bildning. Skall individen befordras till högre nivåer innebär det in- hämtning av de generella- och befattningsrelaterade kompetenser som behövs i kommande befattningar. Vid fördjupning inom ett kompetensområde rör det sig främst om befattningsrelaterad ut- bildning. Det taktiska programmet (TAP) har varit en nivå- höjande utbildning och även ett nålsöga för många i den fortsatta 1 Proposition 2001/02:10; Fortsatt förnyelse av totalförsvaret.