sou · GRB397d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Myndigheternas eget arbete med hanteringen av ekonomiska frågor, såsom budget, utbetalning av löner, övriga kostnader, redo- visning av influtna belopp m.m. sysselsätter omkring 35 årsarbets- krafter. Dessa beräkningar baseras på de anställdas egen tidredovis- ning. Kostnaderna härför uppgår till . En stor del av personalfrågorna hanteras som framgått av avsnitt 3.2.3 av . Myndigheternas egen personaladministration i form av löneförhandlingar, administration av utvecklingsfrågor såsom utbildning, annan kompetensutveckling m.m. sysselsätter enligt beräkningar omkring 39 årsarbetskrafter till en kostnad om . Kronofogdemyndigheternas verksamhet består av fem verksamhets- grenar; verkställighet av betalningsförpliktelser och andra förplikt- elser (utsökning), summarisk process (betalningsföreläggande och handräckning), skuldsanering, tillsyn i konkurser och förebygg- ande kommunikation. Med undantag för förebyggande kommu- nikation är samtliga verksamheter författningsreglerade. Verkställighet enligt utsökningsbalken och indrivning enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. (indriv- ningslagen), är den dominerande verksamheten och tar i anspråk av resurserna. Den näst största verksamheten är summarisk process och därefter följer utan någon inbördes rang- ordning, skuldsanering, tillsyn i konkurser och förebyggande verk- samhet. Enligt årsredovisning för uppgick exekutionsväsendets (kronofogdemyndigheternas och ) kostnader till 1 544 368 tkr. Intäkter och inbe- talda ansökningsavgifter m.m. uppgick till 22 909 tkr respektive 836 309 tkr. Medelantalet anställda uppgick till 2 502 motsvarande 1 936 årsarbetskrafter.1 Intäkter (tkr) Inbetalda ansökningsavgifter m.m. (tkr) 1 Årsredovisning för skatteförvaltningen och exekutionsväsendet, , RSV 165, utgåva 11. I det följande beskrivs de olika verksamhetsgrenarna med utgångs- punkt i den författningsreglering som styr respektive verksamhet. Redovisade statistikuppgifter har hämtats dels från Riksskattever- kets årsredovisning för , dels tagits fram särskilt av på utredningens begäran. Utsökningsbalken (1981:774), som ersatte utsökningslag och ett antal andra exekutionsrättsliga författningar, trädde i kraft . Övergångsförhållandena reglerades i en särskild promulgationslag, lagen (1981:775) om införande av utsöknings- balken. Ett av syftena med utsökningsbalken var att rationalisera handläggningen av de uppgifter som låg på de exekutiva myndig- heterna. I förarbetena till utsökningsbalken konstaterades att den då gällande uppdelningen av handläggningen av utsökningsmål mellan två exekutiva myndigheter – en beslutande (överexekutor) och en verkställande (kronofogdemyndigheten) – inte längre hade någon funktion. Anledningen till uppdelningen var att kronofogdarna (utmätningsmännen) bl.a. inte ansågs ha till- räckliga kvalifikationer för att utföra de uppgifter som lades på överexekutor. Alltsedan förstatligandet hade emellertid kronofogdemyndigheten den kompetens och de kvalifikationer som krävdes för att handlägga även mer komplicerade utsöknings- mål. Skillnaderna mellan beslutande och verkställande organ upp- rätthölls inte längre i vare sig utsökningslagen eller annan exeku- tionsrättslig lagstiftning. I förarbetena diskuterades även den dubbelroll det innebär att kronofogdemyndigheterna i allmänna mål, vid sidan av uppgiften som verkställande myndighet, företrä- der stat och kommun som borgenär (se vidare avsnitt 9.2). I och med införandet av utsökningsbalken samlades reglerna om exekutiv verkställighet i en och samma författning. Bestämmelser som gällde andra åtgärder vid indrivning av skatter och böter m.m., såsom uppskov med betalning och kvittning, ansågs inte ha sin plats i utsökningsbalken. I den mån det fanns ett behov av att se över även dessa frågor fick de tas upp i ett annat sammanhang.2 Med utsökningsbalken befriades vidare länsstyrelserna från att 1980/81:8 s. 1188 f. handlägga utsökningsmål och överexekutor avskaffades. Därmed kom utsökningsmålen att handläggas av en exekutiv myndighet, kronofogdemyndigheten. De arbetsuppgifter som ålegat överexe- kutor fördes över dels till kronofogdemyndigheterna (exekutiv försäljning av fast egendom, luftfartyg och skepp), dels till dom- stolarna (förordnande om handräckning och prövning av överkla- gade utsökningsmål). Sedan utsökningsbalken tillkom har den varit föremål för vissa förändringar. Institutet införsel upphävdes 1996 och bestämmelser om utmätning av lön (7 kap. utsökningsbalken) infördes och blev den enda formen av löneexekution.3 Därutöver har möjligheterna att sälja fast egendom och tomträtt underhand vidgats och reglerna om underhandsförsäljning ändrats så att förfarandet i väsentliga avseenden jämställs med försäljning på auktion.4 Dessutom har fullföljdsreglerna förändrats. I övrigt har en rad mindre föränd- ringar skett. Följdändringar i utsökningsbalken har också skett bl.a. i anledning av en ny äktenskapsbalk (1987:230), en ny bostads- rättslag (1991:614) och en ny sjölag (1994:1009).5 I utsökningsbalken regleras den egentliga utsökningsrätten. Hit hör verkställighet av betalningsförpliktelser och annan förpliktelse eller säkerhetsåtgärd. Balkens bestämmelser kompletteras av bestämmelser som meddelats av regeringen, främst utsökningsför- ordningen (1981:981) och förordningen (1992:1094) om avgifter vid kronofogdemyndigheterna. Därutöver har bemyndigats att meddela närmare föreskrifter inom vissa områden, t.ex. när det gäller bestämmande av förbehållsbeloppet vid utmät- ning av lön (7 kap. 4 § utsökningsförordningen) och föreskrifter för förfarandet hos kronofogdemyndigheterna vid verkställighet av utsökningsbalken och promulgationslagen (19 kap. 2 § utsök- ningsförordningen). Till skillnad från utsökningslagen är utsökningsbalken direkt till- lämplig i såväl allmänna som enskilda mål. I den mån utsöknings- balkens bestämmelser inte skall tillämpas i allmänna mål anges detta särskilt. Undantag gäller bl.a. för måls anhängiggörande, tidsfristen för utmätning och exekutiv försäljning, sökandens ansvar för förrättningskostnader samt redovisning. I vissa avseen- den har givits särskilda bestämmelser som skall tillämpas i stället 1994/95:49, SFS 1995:298. 1993/94:197, SFS 1994:444. 5Beträffande bostadsrättslagen skedde en stor förändring genom lagen (1995:1464) om ändring i bostadsrättslagen, prop. 1995/96:17, då kronofogdemyndigheten blev behörig myndighet att genomföra tvångsförsäljning av bostadsrätter. Detta gäller bl.a. redovisning och måls anhängiggörande (se närmare under avsnitt 4.7.3). Däremot har det inte givits några uttryckliga undantag beträffande bestämmelser som på grund av sitt innehåll över huvud taget inte kan få aktualitet i allmänna mål.6 Om det i annan lag meddelats bestämmelser som avviker från utsökningsbalkens, gäller den bestämmelsen, 1 kap. 2 § utsökningsbalken. Avvikande bestämmelser om verkställighet har t.ex. meddelats beträffande tidpunkten för utmätning av fordran på skatt och om undantag från utsökningsbalkens bestämmelser om beneficium, 18 kap. 9 § skattebetalningslagen (1997:483). Utsökningsförfarandet är uppbyggt så att kronofogdemyndig- heten på uppdrag av en borgenär eller sökande tvångsvis verkställer rättsanspråk som fastställts i en exekutionstitel.7 Regeringens regleringsbrev för anger som mål för verksamheten att kronofogdemyndigheten skall snabbt, rätts- säkert och med bästa möjliga utfall för sökanden eller borgenären verkställa rättsanspråk som inte reglerats frivilligt. Vidare skall till- gångsundersökning och gäldenärsutredning göras med sådan ambi- tionsnivå att myndighetens utredningar uppfattas som tillförlitliga av uppdragsgivarna. Därutöver skall indrivningen vara snabb och verkningsfull så att enskilda och företag upplever det som meningslöst att dra sig undan betalning. Målet är intaget under rubriken indrivning och annan verkställig- het. Begreppet indrivning i rubriken indikerar att effektmålet avser såväl kronofogdemyndigheternas verkställande arbete, dvs. de rent utsökningsrättsliga, som borgenärsarbetet, dvs. det som faller utanför utsökningsbalkens tillämpningsområde. Mål om verkställighet enligt utsökningsbalken benämns utsök- ningsmål och handläggs som allmänt mål eller enskilt mål, 1 kap. 6 § första stycket utsökningsbalken. Allmänna mål grundar sig på offentligrättsliga fordringsanspråk och avser det allmännas – statens eller kommuns – fordran på skatter, böter, allmänna avgif- ter m.m., 1 kap. 6 § andra stycket utsökningsbalken (för en när- mare redogörelse för vad som innefattas i begreppet allmänna mål hänvisas till avsnitt 4.7.1). Enskilda mål avser skulder till enskilda och företag och grundar sig på privaträttsliga fordringsanspråk. Även stat och kommun kan vara borgenär i enskilt mål, t.ex. när staten tillerkänts skadestånd, 1 kap. 6 § tredje stycket utsöknings- 1980/81:8 s. 155 och 1189. 7En ansökan om verkställighet behöver inte nödvändigtvis leda till verkställighet utan kan återkallas om parterna t.ex. själva lyckas reglera sina förhållanden. Som enskilt mål räknas även bl.a. avhysning och annan verkställighetsåtgärd eller säkerhetsåtgärd oavsett om det är staten, kommunen, företag eller enskild som är sökanden. Allmänna mål avser således enbart betalningsförpliktelser till det allmänna, medan enskilda mål kan avse såväl betalningsförpliktelser som andra för- pliktelser till enskilda, staten eller annan. För att kronofogdemyndigheten skall kunna fullgöra uppgiften som verkställande myndighet står ett antal tvångsmedel till buds för myndigheten, bl.a. vitesföreläggande och begäran om häktning, 2 kap. 12, 15 och 16 §§ utsökningsbalken. Om gäldenären t.ex. inte frivilligt bereder myndigheten tillträde när myndigheten skall göra förrättning i gäldenärens bostad, kan myndigheten, under vissa förutsättningar, ta sig in i bostaden med hjälp av låssmed, 2 kap. 17 § utsökningsbalken. För verkställighet av betalningsförpliktelser förutsätts att sökanden har en exekutionstitel. Med exekutionstitel avses ett avgörande, beslut eller annan skriftlig handling som får läggas till grund för verkställighet (dom, skiljedom, utslag, förbindelse angående underhållsbidrag etc.). I 3 kap. utsökningsbalken regleras närmare vilka exekutionstitlar som får ligga till grund för verkställighet och verkställighetens omfattning. Hur långt verkställighet får genom- föras beror bl.a. på om exekutionstiteln vunnit laga kraft eller om den enligt särskild föreskrift får verkställas som lagakraftvunnen dom. De flesta exekutionstitlar i både allmänna och enskilda mål får verkställas även om exekutionstiteln skulle vara överklagad. Däremot får i enskilt mål utmätt egendom i regel inte säljas om exekutionstiteln är överklagad, se bl.a. 8 kap. 4 § utsökningsbalken. Även utländska exekutionstitlar kan med stöd av särskild föreskrift verkställas i , 3 kap. 2 § utsökningsbalken. Utsökningsförfarandet inleds med att kronofogdemyndigheten prövar om förutsättningarna för verkställighet är uppfyllda (s.k. exegibilitetsprövning). Finner kronofogdemyndigheten att förut- sättningarna för verkställighet är uppfyllda skall myndigheten, utifrån ansökans innehåll och övriga omständigheter, vidta de åtgärder som föreskrivs i utsökningsbalken. Till att börja med skall gäldenären underrättas om målet, 4 kap. 12 § utsökningsbalken. Gäldenären ges därmed möjlighet att bevaka sin rätt och kan även förhindra att verkställighet sker genom att frivilligt fullgöra vad som åligger honom eller genom att ställa säkerhet för beloppet, 3 kap. 6 utsökningsbalken. Gäldenären kan även invända mot verkställigheten och t.ex. anföra att skulden är betald, 3 kap. 21 § utsökningsbalken. skall då pröva invändningen och besluta om invändningen kan läm- nas utan avseende eller om ansökan om verkställighet skall avslås. En sökande kan även medge uppskov eller begära anstånd med verkställigheten, se bl.a. 4 kap. 10 § och 7 kap. 11 § utsökningsbal- ken. Även i dessa fall skall myndigheten fatta beslut om t.ex. anstånd med utmätning i lön enligt 7 kap. 1 § utsökningsbalken skall beviljas eller inte. När den s.k. underrättelsetiden löpt ut gör kronofogdemyndig- heten en tillgångsundersökning, 4 kap. 9 c–f §§ utsökningsbalken. Omfattningen av kronofogdemyndighetens undersökning är bero- ende av ansökans innehåll, gäldenärens förhållanden och övriga omständigheter. Syftet med undersökningen är att klarlägga gälde- närens inkomst- och anställningsförhållanden, familjeförhållanden och försörjningsbörda samt utreda om gäldenären har några utmät- ningsbara tillgångar. I allmänna mål skall kronofogdemyndigheten utöver tillgångsundersökningen även göra en gäldenärsutredning (se under avsnitt 4.7.1). Omfattningen av tillgångsundersökningen är inte närmare reglerad i utsökningsbalken. Däremot har Riks- skatteverket med stöd av 19 kap. 2 § utsökningsförordningen bl.a. utfärdat riktlinjer som närmare anger hur kronofogdemyndighe- terna bör förfara (prioriteringar, arbetsmetoder m.m.).8 Riktlin- jerna är även resursstyrande och utgör underlag vid uppföljning, kontroll och analys av effektiviteten i verksamheten. Förutom de uppgifter som kan ha lämnats av sökanden, gäldenären eller tredje man, skall kronofogdemyndigheten efterforska tillgångar i olika register, t.ex. fastighetsregister, och genom för- frågan till . kan även genomföra förrättning i gäldenärens bostad eller, när gäldenären är en juridisk person, i dennes lokal. Vid behov får kronofogdemyn- digheten hålla förhör med gäldenären eller tredje man, 2 kap. 10 och 11 §§ utsökningsbalken. De uppgifter och upplysningar som inhämtats sammanställs av kronofogdemyndigheten som sedan har att ta ställning till om verkställighet skall ske. 8 Indrivningspolicy, RSV 169 utgåva 1 och Kommentar till indrivnings- policy, RSV 115 utgåva 1. De verkställighetsformer som står till buds när det gäller betal- ningsförpliktelser är i huvudsak utmätning och exekutiv försälj- ning. Utmätning innebär att egendom som tillhör den betalnings- skyldige tas i anspråk av kronofogdemyndigheten och realiseras, varefter influtna medel används till betalning av sökandens fordran. Om utmätning skett av kontanter, saknas anledning att realisera. Utmätning kan ske i såväl lös egendom (kontanter, bil, bostadsrätt m.m.) som fast egendom och avse hela eller del av egendomen (ide- ell andel). Utmätning kan vidare avse en fordran eller en rättighet. Utmätta fordringar skall om möjligt drivas in i stället för att säljas, 9 kap. 11 § utsökningsbalken. En särskild verkställighetsform av utmätning är utmätning av lön. Innan utmätning verkställs måste kronofogdemyndigheten bedöma om egendomen skall undantas från utmätning på grund av att den t.ex. utgör beneficium, se bl.a. 5 kap. 1 § utsökningsbalken. Utmätning får inte heller ske i egendom som saknar exekutivt värde (övervärde) eller som på grund av egendomens beskaffenhet eller särskild föreskrift är skyddad från utmätning, bl.a. 4 kap. 3 § och 5 kap. 5 § utsökningsbalken. När utmätt egendom skall realiseras sker detta genom exekutiv försäljning. Försäljning av utmätt egendom och indrivning av ford- ran regleras i 8–12 kap. utsökningsbalken. Beträffande lös och fast egendom (med fast egendom avses även tomträtt, 1 kap. 11 § utsökningsbalken) kan kronofogdemyndigheten välja om försälj- ningen skall genomföras av myndigheten själv eller uppdras åt någon annan, 9 kap. 3 § och 12 kap. 29 § utsökningsförordningen. Motsvarande gäller om försäljning skall ske på auktion eller under hand, 9 kap. 1 § och 12 kap. 1 § utsökningsbalken jfr 10 kap. 1 § och 11 kap. 1 § utsökningsbalken. Principen är dock att exekutiv försäljning skall anordnas på sådant sätt att ett så bra ekonomiskt resultat som möjligt erhålls. Bestämmelserna om försäljning gäller i tillämpliga delar även när egendom skall säljas exekutivt under konkurs, 8 kap. 1 § tredje stycket utsökningsbalken, jfr 8 kap. 6– 10 §§ konkurslagen. Beträffande försäljning av bostadsrätter kan dessa säljas exeku- tivt på grund av utmätning enligt utsökningsbalkens bestämmelser eller genom tvångsförsäljning på bostadsrättsföreningens begäran. I sistnämnda fall tillämpas såväl bostadsrättslagens 8 kap. som utsökningsbalkens bestämmelser. inkom 2 202 070 allmänna mål och 360 473 enskilda mål. Antalet nytillkomna gäldenärer uppgick till 209 845. Vid utgången av året fanns totalt 6 654 483 pågående allmänna mål, 416 382 pågående enskilda mål och 540 721 gäldenärer i kronofog- demyndighetens utsöknings- och indrivningsdatabas. 4.2.3Verkställighet av annan förpliktelse eller säkerhetsåtgärd I 16 kap. utsökningsbalken regleras annan verkställighet. Härmed avses verkställighet av andra förpliktelser än betalningsskyldighet och säkerhetsåtgärder. Till den första kategorin – andra förpliktel- ser – hör skyldigheten att avflytta från t.ex. en lägenhet eller fastig- het. Sådan skyldighet verkställs genom avhysning (1–9 §§). Även handräckning räknas till denna kategori. Med handräckning avses bl.a. uttagande av viss lös egendom eller återställande av rubbad besittning, förpliktelse att utföra visst arbete, t.ex. riva en byggnad eller åläggande att följa meddelat förbud, såsom förbud att driva viss verksamhet eller dylikt, eller tåla visst intrång. Hit hör även skyldigheten att avflytta från exempelvis en fastighet när besitt- ningen inte vilar på giltig rättsgrund. Bestämmelserna om hand- räckning återfinns i 10–12 a §§ . I kapitlet regleras också verkstäl- lighet av säkerhetsåtgärder såsom kvarstad och föreläggande eller annat förordnande som avses i 15 kap. 3 § . Även återställande av besittning enligt 15 kap. 4 § hör hit liksom beslut om förverkande av viss egendom på brottslig eller annan grund. Beträffande kvarstad har, utöver bestämmelserna i 16 kap. 10–12 a §§ utsökningsbalken, meddelats vissa särbestäm- melser i 13–16 §§ samma kapitel. Där regleras även rättsverkningar av kvarstad. Bestämmelserna i 16 kap. utsökningsbalken komplette- ras av 15 och 16 kap. utsökningsförordningen. Kapitlets tillämp- ning i allmänna mål är, med undantag för avhysning och kvarstad för böter och annan betalningsförpliktelse, begränsat. För verkställighet av annan förpliktelse eller säkerhetsåtgärd för- utsätts, liksom vid betalningsförpliktelser, en exekutionstitel som har vunnit laga kraft eller som enligt särskild föreskrift får verk- ställas utan avvaktan på laga kraft, jfr 3 kap. 3, 8, 9, 12, 13 och 20 §§ utsökningsbalken. Precis som vid utmätning kan även utländska exekutionstitlar verkställas med stöd av särskild föreskrift, 3 kap. 2 § utsökningsbalken. Till skillnad från andra förpliktelser har avhysning blivit föremål för en mer ingående reglering. Detta motiveras bl.a. av att det är en av de mest ingripande formerna av verkställighet. Avhysning inne- bär att den förpliktade avskiljs från besittningen till något utrymme, bostad, lokal eller dylikt och att besittningen övergår till sökanden. I förekommande fall omfattar avhysning även den förpliktades familj m.fl. (16 kap. 8 § utsökningsbalken). När avhysning sker från bostad skall socialnämnden underrättas, 16 kap. 2 § utsökningsförordningen. Avhysning verkställs normalt genom kronofogdemyndighetens försorg, jfr 16 kap. 9 § utsök- ningsbalken. Vid verkställighet har myndigheten långtgående skyl- digheter att omhänderta och förvara svarandens bohag, innan egendomen kan säljas eller bortskaffas, 16 kap. 6 § utsöknings- balken. Även i dessa mål kan förekomma invändningar mot verk- ställigheten, t.ex. att nytt hyresförhållande uppstått. Kronofogde- myndigheten får då pröva framställda invändningar. Kronofogde- myndigheten kan även under vissa förutsättningar bevilja anstånd med verkställigheten, 16 kap. 4 § utsökningsbalken. Verkställighet av andra förpliktelser än avhysning kan vara av mycket skiftande slag. Verkställigheten i dessa fall måste i stor utsträckning anpassas till vad den ifrågavarande förpliktelsen inne- bär. Det är därför av särskild betydelse att parterna får göra sina synpunkter gällande om det är fråga om mera komplicerade ären- den eller verkställigheten kan dra avsevärda kostnader.9 Normalt skall verkställigheten föregås av att svaranden underrättas, 16 kap. 11 § utsökningsbalken. Beträffande sättet för verkställighet kan kronofogdemyndigheten själv utföra åtgärden, förelägga svaranden, vid behov vid vite, att fullgöra vad som åligger honom eller över- lämna åt sökanden att utföra den åtgärd som krävs (16 kap. 12 § utsökningsbalken). Enligt 16 kap. 12 a § utsökningsbalken kan sökanden medge uppskov och kronofogdemyndigheten bevilja anstånd med verkställigheten. Frågan om säkerhetsåtgärder regleras i första hand i 15 och 26 kap. . Kvarstad för fordran går ut på att ta i anspråk egendom till ett visst värde, vilken skall kunna utmätas . Vid verkställighet tillämpas i de flesta avseenden vad som föreskrivs om utmätning, 16 kap. 13 § utsökningsbalken. Härmed avses vad som gäller om utmätningsordningen, kronofogdemyn- dighetens undersökningsskyldighet, gäldenärens och tredje mans upplysningsplikt, förutsättningarna för att ta i anspråk egendom, självrättelse m.m. Kvarstad till säkerhet för bättre rätt innebär att 9 m.fl. Utsökningsbalk, En kommentar, 3:e uppl., 1999, s. 609 med hänvisning. kronofogdemyndigheten tar hand om eller på annat sätt säkerstäl- ler viss egendom, som angivits i domstolens beslut. Beträffande själva verkställigheten tillämpas de bestämmelser som gäller vid säkerställande av utmätning (6 kap., 12 kap. 5 § och 16 kap. 16 § utsökningsbalken). Exempel på andra säkerhetsåtgärder är t.ex. förordnande av syssloman eller att viss egendom skall tas om hand eller att viss åtgärd skall vidtas beträffande angiven egendom, 15 kap. 3 § rätte- gångsbalken. I den mån verkställighet behöver ske tvångsvis ankommer den på kronofogdemyndigheten. I många fall kommer dock exekutiv verkställighet inte i fråga, t.ex. när det gäller förord- nande om syssloman. Säkerhetsåtgärder för vissa offentligrättsliga anspråk regleras i lagen (1987:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter. Verkställighet av beslut om betalningssäkring sker enligt nämnda lag och följer således inte reglerna i 16 kap. utsöknings- balken. Däremot hänvisas i 11 § betalningssäkringslagen till vissa av utmätningsbestämmelserna i utsökningsbalken. inkom till kronofogdemyndigheten 11 992 ansökningar om avhysning. Därutöver verkställdes 244 beslut om kvarstad och 202 beslut om betalningssäkring. 4.2.4Utsökningsavgifter, redovisning av medel m.m. I 17 kap. utsökningsbalken regleras uttagande av utsökningsavgif- ter, dvs. ersättning för de allmännas kostnader som uppstår i utsökningsmål. Bestämmelserna kompletteras av förordningen (1992:1094) om avgifter vid kronofogdemyndigheterna. I E-mål svarar i princip sökanden mot staten för kostnaderna och är i allmänhet skyldig att förskottera och betala dem 17 kap. 2–5 §§, om de inte kan eller får tas ut av svaranden (se bl.a. 17 kap. 11 §§ utsökningsbalken). Om sökanden inte betalar kan kronofogde- myndigheten vidta verkställighet mot sökanden för att få ut kost- naderna, 16 a § förordningen om avgifter vid kronofogdemyndig- heterna. I A-mål är sökanden befriad från att betala avgift, 17 kap. 13 § utsökningsbalken. Utsökningsavgifterna är enligt förordningen om avgifter vid kronofogdemyndigheterna grundavgift, förberedelseavgift, försälj- ningsavgift och särskild avgift. Grundavgiften, som med vissa undantag tas ut för varje exekutionstitel av vilken verkställighet har sökts, uppgår i A-mål till . I E-mål rörande utmätning med begränsad tillgångsundersökning uppgår grundavgiften också till . I andra mål är grundavgiften . Förberedelseavgift och försäljningsavgift förekommer vid exekutiv försäljning. För- säljningsavgiften är av köpeskillingen vid försäljning av lös egendom. Vid försäljning av bl.a. fast egendom utgår även en förberedelseavgift. Förberedelseavgiften är av taxerings- värdet eller – där det inte finns något taxeringsvärde – av det belopp som egendomen har värderats till.