sou · GRB31 · 2004-01-01 00:00:00 — Sådana sammanställningar bör tas fram och sammanföras i en kunskapsbank. saknas ofta kunskap om effekterna av de metoder som används inom den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Regeringen anser det därför angeläget med ytterligare forskning inom detta område. Viktigt är också att resultatet av den forskning som bedrivs är tillgängligt och känt för dem som behöver utnyttja det, exempelvis arbetsgivare och de tjänstemän inom som arbetar med samordning av arbetslivsinriktad rehabilitering. I en rapport1 till regeringen framför för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) att mycket tyder på att så emellertid inte är fallet. En orsak till detta är att det saknas lättillgängliga kunskaps- sammanställningar över resultatet av forskningen inom den arbets- livsinriktade rehabiliteringen. Att ta fram sådana sammanställningar är dock ofta mycket arbetskrävande och ställer stora kompetens- krav på den som gör dem. Inom det medicinska området utvärderas olika metoder syste- matiskt bland annat inom ramen för ring av medicinsk metodik (SBU). SBU:s uppgift är att kritiskt granska de metoder som används inom sjukvården och göra en objektiv utvärdering av deras kostnader, risker och nytta. Utvärde- ringarna bygger på systematiska översikter av den vetenskapliga litteraturen. Knutet till finns socialt arbete (CUS). Syftet med verksamheten vid CUS är att på vetenskaplig grund sammanställa kunskaper och erfarenheter om 1 för arbetsliv och socialvetenskap (2001): Forskningsprogram kring fysiskt och psykiskt orsakade belastningsskador och rehabilitering. det sociala arbetets värde för klienterna och i ett bredare samhälls- perspektiv. CUS skall bidra till utvecklingen av ett professionellt kunskaps- och idéutbyte i socialt arbete genom att skapa och för- medla underlag för en mer kunskapsbaserad utveckling av den sociala praktiken. CUS arbetsfält omfattar i första hand den verk- samhet som bedrivs inom individ- och familjeom- sorg. Det är enligt regeringens mening av stor vikt att kunskaperna om effekterna av den arbetslivsinriktade rehabiliteringen förbättras. Som framgår nedan ger därför regeringen den särskilde utredaren i uppdrag att även behandla frågan om ett organ som på motsvarande sätt som SBU och CUS sammanställer och sprider kunskap om metoderna inom den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Första delen av uppdraget En särskild utredare utses för att lämna förslag till utformningen av en mer koncentrerad handläggning av arbetsskadeärenden hos för- säkringskassorna. Med arbetsskadeärenden avses även ärenden enligt lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd. Enligt rege- ringen skall en ny organisatorisk uppbyggnad för arbetsskade- handläggning kunna gälla senast . Utredaren skall föreslå hur handläggningen av arbetsskadeären- den hos försäkringskassorna skall kunna koncentreras till en eller maximalt fem arbetsskadeenheter. Samtliga tänkbara antalsalterna- tiv skall prövas och redovisas samt för- och nackdelar med de olika alternativen analyseras. Utredaren skall föreslå ett huvudalternativ. Arbetsskadeärenden skall handläggas gemensamt för alla försäk- ringskassor vid den eller dessa arbetsskadeenheter. Vidare skall utredaren redovisa alla de förberedande åtgärder som krävs för att koncentrationen skall kunna genomföras på bästa möjliga sätt. Utgångspunkten skall vara att kvaliteten på handläggningen och beslutsunderlagen skall höjas, som genomströmnings- tiden skall minska och hållas på en rimlig nivå. Utredaren skall analysera vilken kompetens som krävs för en effektiv och rättssäker handläggning av arbetsskadeförsäkringen och föreslå kompetens- krav för arbetet i den nya organisationen. I sina förslag skall utreda- ren beakta såväl behovet av intern kompetens som tillgången till extern kompetens. Utredaren bör bland annat överväga hur Arbets- miljöverkets kompetens kan tas tillvara i arbetsskadeärenden. Utredaren skall föreslå hur många arbetsskadeenheter som skall bildas, dimensionering av enheten eller enheterna och varje enhets geografiska ansvarsområde. Det skall endast finnas en eller maxi- malt fem arbetsskadeenheter så att spridning och uppdatering av kunskaper inte försvåras. Vidare skall utredaren lämna förslag om hur arbetet kan organiseras. Utredaren skall föreslå en ordning för beredningen av arbetsskadeärenden som kan tillförsäkra ett nöd- vändigt faktaunderlag. Det är viktigt att omständigheterna på arbetsplatsen på ett tidigt stadium utreds för en person som drab- bas av sjukdom eller skada. Detta har betydelse både för bedöm- ningen av en eventuell arbetsskada och den enskildes möjlighet till rehabilitering. En organisatorisk lösning som underlättar fort- löpande kvalitetsarbete i samverkan bör eftersträvas. Om mer än en enhet föreslås skall den organisation som föreslås vara sådan att den möjliggör jämförelser av de olika enheternas prestationer. Utredaren skall lämna förslag om arbetsskadeenhetens eller arbetsskadeenheternas geografiska lokalisering. Därvid skall beak- tas möjligheten till god personalförsörjning och eventuella behov av närhet till forskningsinstitutioner som kan bistå med relevant kunskap inom arbetsskadeområdet. Regeringen bedömer att införandet av en mer koncentrerad handläggning kommer att minska behovet av resurser avsevärt i jämförelse med nuvarande verksamheter. Regeringen bedömer att koncentrerad handläggning bör ge effektivitetsvinster på grund av de arbetstidsbesparingar som uppstår när utredningar görs av speci- aliserade och erfarna arbetsskadehandläggare, som lik- formigheten och rättssäkerheten ökar för de försäkrade. Utredaren skall särskilt beakta möjligheterna till effektivitetsvinster och kost- nadsbesparingar vid utformandet av förslaget. Utredaren skall bedöma och redovisa vilka effektivitetsvinster och kostnadsbespa- ringar som är möjliga att realisera vid bildandet av den nya organi- sationen för arbetsskadehandläggning. Det skall i detta samman- hang beaktas att kvaliteten, rättssäkerheten och ärendegenom- strömningen skall öka i den nya organisationen. De olika konse- kvenser som en koncentrerad handläggning kan medföra för de försäkrade skall analyseras och redovisas. Utredaren skall analysera vilken kompetens som krävs för en effektiv och rättssäker handläggning av arbetsskadeförsäkringen och föreslå kompetenskrav för arbetet vid den eller de nya arbets- skadeenheterna. I fråga om den försäkringsmedicinska kompeten- sen skall utredaren därutöver lämna förslag på åtgärder som leder till höjd kvalitet på underlagen för den försäkringsmedicinska bedömningen av de mer komplicerade arbetsskadorna. Det skall särskilt övervägas om underlagen för den försäkrings- medicinska bedömningen skall tas fram av ett arbetslag bestående av flera försäkringsläkare med olika specialistkunskaper. Utredaren skall i det sammanhanget också föreslå hur det kan skapas auktori- tativa ställningstaganden hos den eller de nya arbetsskadeenheterna som ger tillämpningen av arbetsskadeförsäkringen ökad legitimitet. Främst bör utredaren överväga behovet av att hänskjuta den för- säkringsmedicinska bedömningen till en central instans, för de fall ett arbetslag av flera försäkringsläkare inte når samstämmighet. Utredaren skall överväga vilka kunskapskrav arbetsskadeenheten eller enheterna kan och bör ställa på läkare och andra yrkesgrupper som utfärdar intyg eller avger utlåtanden i arbetsskadeärenden, när intyget eller yttrandet syftar till att klargöra samband mellan skada och arbete. Medverkan från övriga försäkringskassor och lokala aktörer De försäkringskassor som inte ska handlägga arbetsskadeärenden bör även ha ett visst ansvar för att information och all- män service ges till den enskilde försäkrade. Den försäkrade kan ha behov av lättillgänglig vägledning och hjälp vid utformningen av anspråk på ersättning. Utredaren skall analysera det framtida beho- vet av medverkan från dessa försäkringskassor i arbetsskadeärenden och föreslå den fördelning av ansvaret mellan kassorna och den eller de nya arbetsskadeenheterna som framstår som relevant. I det sammanhanget skall, utöver den försäkrades behov av information och vägledning i arbetsskadeärenden, utredaren särskilt beakta den nya organisationens behov av underlag från andra ersättningsären- den än arbetsskadeärenden. Vidare skall behovet av samordning mellan olika ärendeslag beaktas. Utredaren bör också belysa frågan om arbetsskada och rehabilitering i samma ärende och vilka konse- kvenser en koncentration av arbetsskadeärenden kan få för den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Utredaren skall belysa vilken kompetens inom arbetsskadeområdet som bör finnas på de försäkringskassor som inte ska ha ansvar för handläggning av arbetsskadeärenden. Utredaren skall även redovisa de eventuella konsekvenser en koncentration av arbetsskadehandläggningen kan få för frågor som rör behandlingen av personuppgifter och över- väga eventuella behov av förändringar av den s.k. registerlagstift- ningen. Detta bör ske samordnat med den pågående översynen av socialförsäkringsregisterlagen inom . Utredaren skall överväga möjligheten för arbetsskadeenheten eller enheterna att utnyttja företagshälsovårdens kompetens vid arbetsplatsutredningar i arbetsskadeärenden. I det sammanhanget skall det särskilt beaktas att företagshälsovården inte omfattar alla arbetsplatser. Utredaren skall även bedöma de kostnader för socialförsäkringen som ett nyttjande av företags- hälsovårdens kompetens kan medföra. Utredaren skall föreslå en beslutsordning i arbetsskadeärenden som ger förutsättningar för ett effektivt och rättssäkert beslutsfattande i sådana ärenden. Beslutsfunktionen i arbetsskadeärenden skall anpassas till den nya organisationen för arbetsskadehandläggning. Utredaren skall analysera förslagets konsekvenser för de nuvarande socialförsäkringsnämnderna. Vid överväganden om sammansätt- ningen av den nya beslutsfunktionen skall utredaren beakta beho- vet av sakkunskap, förmåga att värdera bevisning och kunskaper om arbetsmarknaden och arbetsmiljöfrågor. Enligt den allmänna forumregel som gäller för de allmänna förvalt- ningsdomstolarna (14 § andra stycket lagen [1971:289] om all- männa förvaltningsdomstolar) skall ett beslut överklagas till den länsrätt inom vars domkrets ärendet först prövats, om inte annat föreskrivits i lag eller förordning. handläggs arbets- skademål av samtliga länsrätter. Om handläggningen av arbetsska- deärendena hos försäkringskassorna koncentreras till ett fåtal arbetsskadeenheter skulle en tillämpning av den allmänna forum- regeln medföra att endast ett fåtal länsrätter skulle bli behöriga att handlägga dessa mål. Arbetsskademål bör dock även fortsättnings- vis handläggas av en länsrätt som geografiskt ligger nära den enskilde som målet rör. Utredaren skall därför lämna förslag på en särskild forumregel för de allmänna förvaltningsdomstolarna som medför att spridningen av arbetsskademålen bibehålls. Den ordning som i första hand bör övervägas är att låta beslut i arbetsskadeärenden överklagas till den länsrätt inom vars dom- krets den enskilde är folkbokförd vid tiden för överklagandet. Ärenden som inkommit till nuvarande organisation Utredaren skall föreslå hur arbetsskadeärenden som inkommit till innan den nya organisationen införts skall hante- ras. Andra delen av uppdraget Utredaren skall lämna förslag till hur en kunskapsbank för frågor om samband mellan arbetsmiljö och sjukdom kan byggas upp och organiseras. Kunskapsbanken skall omfatta aktuella sammanställ- ningar av vad forskare och experter är såväl ense som oense om i fråga om arbetsrelaterade skador av svårbedömd karaktär. I detta sammanhang skall utredaren beakta att kunskapssammanställningar inom området bör vara lättillgängliga för såväl försäkringsadminist- rationen som andra intressenter på området. Utredaren skall vidare föreslå hur ett organ bör utformas som – så långt som möjligt på vetenskaplig grund – sammanställer och sprider kunskap om metoderna inom den arbetslivsinriktade reha- biliteringen. Utredaren skall dessutom närmare beskriva den verk- samhet detta organ bör bedriva. Erfarenheterna från hur SBU och CUS bedriver sina verksamheter skall vara utgångspunkt för utre- darens förslag i denna del. Det finns klara beröringspunkter mellan vad ett sådant organ skall arbeta med och det arbete som skall bedrivas inom ramen för kunskapsbanken inom arbetsskadeområdet. Utredaren skall därför överväga möjligheterna att samorganisera dessa båda verksamheter. Utredaren skall vidare belysa hur de nya verksamheterna skall kunna inordnas under något befintligt organ. Regeringens inrikt- ning är att organisationen för kunskapsbanken inom arbetsskade- området skall kunna gälla från . Utredaren skall före- slå tidpunkt för inrättandet av ett organ som sammanställer och sprider kunskap om rehabiliteringsmetoder. Utredaren skall i sitt arbete samråda med () bland annat för att ta till vara erfarenheter från RFV:s arbete med koncentration av handläggningen av andra förmåner. Vidare är det angeläget att ta till vara den erfarenhet som finns inom nuva- rande organisation för arbetsskadehandläggning. Utredaren skall därför samråda med , Försäkrings- anställdas Förbund och –S. Utredaren skall därutöver sam- råda med övriga centrala arbetsmarknadsparter. Utredaren skall även samråda med Statskontoret avseende företagshälsovårdens förutsättningar att bidra med underlag i arbetsskadeärenden. Utredningen om utformningen och inriktningen av en analys- grupp för frågor rörande hälsa och ohälsa i arbetslivet har bland annat i uppdrag att föreslå hur en analysgrupp skall kunna bidra till att relevanta forskningsresultat tas till vara på ett konstruktivt sätt och sprids till berörda aktörer (direktiv 2002:4). Utredaren av frå- gan om koncentrerad handläggning och kunskapsbank inom arbetsskadeområdet skall samråda med utredningen om nämnda analysgrupp. Utredaren skall därutöver samråda med övriga berörda myndigheter och organisationer i den mån det behövs. Första delen av uppdraget Utredaren skall lämna förslag till koncentrerad arbetsskadehand- läggning innefattande en ordning för försäkringsmedicinsk bedöm- ning och en anpassad beslutsfunktion . skall även förslagets ekonomiska konsekvenser redovisas, såväl kostnaderna för genomförande av koncentration som kostnader för den löpande verksamheten. konsekvenser skall belysas. Behovet av och förslag till författnings- ändringar skall redovisas. Andra delen av uppdraget Utredaren skall redovisa förslag till inrättande av en kunskapsbank för frågor om samband mellan arbetsmiljö och sjukdom samt ett organ för utvärdering av meto- derna inom den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Vid denna tid- punkt skall även kostnaderna för inrättandet av sådana organ och för den löpande verksamheten redovisas liksom kostnaderna för en eventuell samorganisering av de båda verksamheterna. Behovet av och förslag till författningsändringar skall redovisas. Kostnadskalkyl för kunskapsbanken och Uppgifterna har tagits fram utifrån uppgifter som lämnats från SBU. Milj. kr/år 4 projektledare á 50 tkr/mån + soc avg 1 journalist/informatiker á 40 tkr/mån + soc avg 1 IT-person á 35 tkr/mån+ soc avg 2 assistenter/sekreterare á 25 tkr/mån + soc avg 8 arbetsplatser á 47 tkr 8 kontorsutrustning/dator/telefon/fax m.m. á 55 tkr Resor, 4 resor per person/år, 6 personer á 3 tkr Utbildning, kurser m.m. för presentation av rapporter 12 x 50tkr Dataserver, sökmotor m.m. Arvoden 10 x 1500 x 6 möten Resor 5 personer, 6 möten á 3 tkr Övernattning/traktamente 5 personer, 6 möten á 2 tkr Bilaga 2 SOU 2003:1 Arvoden 10 x 1100 x 4 Resor 5 personer, 4 möten á 3 tkr Övernattning/traktamente 5 personer, 4 möten á 2 tkr 3 forskare á 60 tkr/mån + soc avg, 6 projekt á 3 mån 1 forskare á 60 tkr/mån + soc avg, 6 projekt á 3 mån Resor, 6 projekt, 3 personer, 5 resor á 3 tkr Resor, 6 projekt, 1 person, 5 resor á 3 tkr Övernattning, 6 projekt, 3 personer, á 2 tkr Övernattning, 6 projekt, 1 person, á 2 tkr Internat, 1 per projekt á 25 tkr Referensbeställningar, 12 projekt, 300 ref, á inkl. sättning 12 rapporter á 150 tkr, 3000 ex