sou · GRB32 · 2004-01-01 00:00:00 — Siffrans storlek belyser värdet av det arbete som skogen utför i sin dagliga gärning med fotosyntesen. Den ovanstående tabellen skulle kunna användas som grund för ett system med regional återföring av koldioxidskatt. I detta fall skulle man alltså ex post genomföra beräkningar av skogars netto- tillväxt och sedan, genom t.ex. bidrag till kommuner eller hushåll, ersätta dem med ett belopp motsvarande värdet av skogarnas nettoupptag. En sådan modell har naturligtvis den svagheten att den inte riktar bidragen direkt till dem som sköter skogarna. Om staten skulle införa bidrag för skogarnas koldioxidupptag skulle detta för att få effekt riktas enbart till skogsägarna. Den regionala dimensionen skulle då bero på var dessa skogsägare (kyrka, kommuner, stat, skogsföretag och privatpersoner) bodde. ägs cirka hälften av landets skogsareal av privatpersoner, resten ägs till lika delar av skogsbolag och staten (genom bl.a. ). Uppgifter om privatskogsbrukets andel finns för varje län och kommun och dessa uppgifter kan användas för att illustrera den regionala effekten för denna ägarkategori. Följande förfarande har tillgripits: Från länens totala konsum- tion av olja, diesel och bensin har frånräknats vad som brukas inom respektive läns industri. Den återstående delen har betecknats som privatpersoners konsumtion94, och därigenom har privatpersoners utsläpp av koldioxid beräknats, vilket, efter multiplikation med aktuell koldioxidskatt, gett privatpersoners koldioxidskatt. Då det gäller sänkorna, har länens skogars upptag multiplicerats med andelen privata skogsägare (andelen baserat på arealinnehavet enligt 94 Det är naturligtvis en överskattning eftersom även näringslivet utanför industrin står för en betydande del av koldioxidutsläppen. Bilaga 11 till LU 2003 Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Skogsstatistisk ) och detta har också multiplicerats med aktuell skattesats. Detta har antagits vara det belopp som skulle tillfalla privatpersoner i länet om även koldioxidupptag skulle inräknas (genom skatteavdrag eller liknande). Det grundläggande antagandet bakom dessa beräkningar är alltså att de privata skogarna i ett län i huvudsak ägs av privatpersoner som bor i länet (eller att arealen privatskog i ett län överens- stämmer med det totala skogsinnehavet i landet för detta läns invånare). En kontroll av förhållandena i och Väster- botten visar att detta antagande är rimligt. I fanns t.ex. 6 570 brukningsenheter med en ägare. Av dessa ägare bodde åtminstone95 5 256 i länet. I fanns 10 091 enheter med en ägare och där bodde 8 915 i länet. av fastigheterna hade flera ägare (vanligen dödsbon) och där bodde i samma län som brukningsenheten. Samman- taget för och ägdes alltså minst av den privata skogsarealen av personer som också bodde i dessa län. Eftersom en hel del skogsägare (i SCBs fastighetsregister) inte uppgivit boendeadress och dessutom skogs- ägare i län X (t.ex. ) också äger skog i län Y förefaller antagandet att arealen privatskog i ett län överensstämmer med det totala skogsinnehavet (i landet) för detta läns invånare rimligt, åtminstone som en första approximation. Detta antagande ger följande: 95 För en betydande del av fastigheterna fanns ägarens boendeadress ej uppgivet. Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Bilaga 11 till LU 2003 Tabell 5.10 Verklig och alternativ koldioxidskatt. Kronor per person. Beräkningarna avser de icke-industriella utsläppen av koldioxid samt den privatägda skogens nettoupptag Verklig koldioxidskatt, kr per Alternativ koldioxidskatt/bidrag Källa: Egna beräkningar. Som framgår av tabellen betalas per person och år i koldioxidskatt för bensin-, diesel- och olje- förbränningen i landet. Men privatpersoners skogar har en netto- tillväxt som motsvarar ett koldioxidupptag som kan värderas till per person i riket, varför den totala skatten skulle varit endast i genomsnitt om detta kolupptag krediterades. För vissa län skulle skillnaden bli mycket stor, t.ex. där det finns mycket skog och ett fåtal invånare och där en stor areal av skogen ägs av privatpersoner. Bilaga 11 till LU 2003 Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Istället för att som betala per person i koldioxidskatt skulle invånarna i istället erhålla i skatterabatt96 om privatskogars koldioxidupptag belönades. Skillnaden skulle bli minst i de typiska storstadslänen: , och (och och ). En återföring av delar av koldioxidskatten skulle alltså kunna få det regionala mönster som utvisas i tabellen ovan. Den måste dock läsas och tolkas med stor försiktighet. För det första ingår enbart privatskogarna, och alltså inte stats- och bolagsskogarna.97 Vidare är värdena angivna per invånare men antagandena baseras på att återföringen skulle vara ett bidrag enbart till de privata skogs- ägarna. Tabellerna ovan skall ses som illustrationer till de betydande regionala effekter som kan uppstå om man ändrar den nuvarande koldioxidbeskattningen till ett annat, och ur olika synvinklar lika rimligt, system. Beräkningarna kan naturligtvis även nyttjas för att ange storlek och riktning på en eventuell återföring av koldioxidskatten för att utjämna regionala skillnader. 96Här skall dock infogas att kravet på budgetbalans medför att om ett koldioxidbidrag av anförda storlek infördes så måste andra skatter öka med samma belopp. 97Om bidrag för skogarnas nettoupptag infördes så skulle detta för statsskogarnas del beräkningsmässigt tas upp som en intäkt till statskassan. För bolagsskogarna skulle de bli en intäkt till aktieägarna. Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Bilaga 11 till LU 2003 Regionala skillnader i synen på rovdjurspolitik – resultat från en pilotundersökning En ofta debatterad fråga rör allmänhetens inställning till den svenska rovdjurspolitiken. Sedan några decennier har rovdjurs- stammen – här fattat som stammen av varg och björn – ökat kraftigt i landet. Det önskvärda i detta har debatterats häftigt, och en politiskt känslig fråga i sammanhanget är de skillnader som tycks föreligga mellan de som bor i områden med rovdjur och de som bor i stadsområden. De studier som gjorts både vad avser attityder och värdering tycks bekräfta dessa skillnader. Den första svenska attitydundersökningen som gjordes genomfördes 1976.98 En majoritet var då mycket positiv till varg och de flesta ansåg att vargar borde få etablera sig i fjällområdet. var vargstammen nästan utrotad i . har stammen vuxit kraftigt och etablerat sig i många områden i landet. Detta har lett till en omfattande debatt och regeringens utredare ansåg i en intervju i Natur- vårdsverkets tidning att vargen har blivit en katalysator för sprickan mellan stad och land.99 En ny studie presenterades därför (m.fl. 2002) där attityderna till vargstammen på nytt undersöktes. Ett resultat i denna undersökning var bl.a. att det fanns en klar skillnad mellan de som bodde i vargområdet och de som inte gjorde det och där den senare gruppen var mer positiv. Man fann också att äldre människor var mer negativa till vargen, liksom män och de med lägre utbildning. Föreliggande studie syftar till att fördjupa undersökningarna vad avser regionala skillnader i synen på rovdjurspolitik. Den skiljer sig i flera avseenden från de redan gjorda analyserna i det att frågor och populationsurval styrts av huvudsyftet att synliggöra eventuella regionala skillnader. Då det gäller de tidigare under- sökningarna har man vad avser de ekonomiska analyserna riktat in sig på att erhålla en värdering av rovdjurens existensvärde, dvs. man har frågat efter vad allmänheten anser det vara värt att vi har t.ex. 98Andersson et al (1977). 99Ericsson et al. (2002) sid 9. Bilaga 11 till LU 2003 Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel en vargstam i . Man har enbart frågat efter allmänhetens syn på vargstammen. Här analyseras inställningen till både varg och björn, något som väsentligt utvidgar det område där det bor människor i närheten av rovdjuren. Huvudfrågan i föreliggande undersökning är om man påverkats i sitt beteende (t.ex. genom att inte plocka bär i vissa områden) av den ökande rovdjursstammen och om man anser att stammen bör öka eller minska. Värderings- frågan har utformats så att man ombetts precisera vad man är beredd att betala för ökningen/minskningen av stammen. Ingen av dessa frågor har ställts i tidigare undersökningar. Undersökningen gjordes –och genomfördes genom telefonintervjuer. Ettusen namn i 20 olika riktnummer- områden utvaldes, 50 i varje område. Personerna valdes direkt ur respektive områdes telefonkatalog givet en bokstav, därefter valdes de 50 första namnen för denna bokstav. (t.ex. gavs riktnummer- område X bokstaven K varefter de femtio första abonnenterna som började med denna bokstav uppringdes). Intervjun gjordes med den som svarade, oavsett om denne stod för abonnemanget eller ej. Ingen andra påringning gjordes varvid ett icke-svar blev lika med ett bortfall. De riktnummerområden som valdes var , , , , , , , , , , , , , , , , , , och . , och betecknas här som Storstäder . Urvalet av kommuner (förutom storstäderna) avser alltså enbart områden i de fem norra länen: Norr- och , , och . , , och betecknas som Större städer. Områdena samt betecknas som Glesbygd med tätort och de övriga områdena som Glesbygd. Urval, antal svar och svarsfrekvens framgår av tabell A5.1 Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Bilaga 11 till LU 2003 Tabell A5.1 Urval, antal svar och svarsfrekvens inom olika regiontyper Anm.: Av de svarande var 207 män och 226 kvinnor. Det måste understrykas att syftet med urvalet inte har varit att få en representativ fördelning av den svenska befolkningen. Det är uppenbart att t.ex. större städer och storstäder är kraftigt under- representerade. Men detta urval är helt avsiktligt eftersom vi avser att undersöka skillnaderna i attityder och upplevelser mellan storstad och glesbygd, och då just de glesbygder där varg och/eller björn förekommer. Då det gäller resultatens representativitet bör 650 tillfrågade i glesbygden, och en total svarsfrekvens på , vara rimligt tillförlitliga, åtminstone för att visa huvudtendensen i attityderna. För städer, med ett urval om 350 och en svarsfrekvens på är tillförlitligheten lägre, men ändå så pass att huvudtendensen borde skönjas. Det bör emellertid påpekas att de resultat som framkommer i föreliggande studie endast kan tolkas som grova approximationer på attityder och upplevelser i skilda områden och att mer omfattande och detaljerande undersökningar behövs om man vill precisera t.ex. hur mycket människor i glesbygd vill betala för att minska eller helt eliminera rovdjur från sitt närområde. Bilaga 11 till LU 2003 Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Existens av varg/björn i närområdet En första fråga (se frågorna i bilaga) gällde om varg eller björn fanns i närheten av områden som respondenten vistades i, t.ex. i närheten av sommarstugan. Svaren ges i nedanstående tabell: Tabell A5.2 Svar och svarsfördelning på frågan: Finns varg och björn i närheten av det område som du vistas i? Som framgår av tabellen finns varg och björn i närheten av glesbygdsbornas hem, fritidshus etc. för av de svarande. Även om denna siffra naturligen skulle falla vid en utökad undersökning antyder den att en mycket stor majoritet av de boende i norra glesbygd lever och verkar i närheten av den svenska rovdjursstammen. Helt annorlunda är det (naturligen) för de som bor i städer. För de storstadsboende är andelen och för de som bor i större städer 65. Den senare siffran är förvånande hög, men beror naturligtvis på att de fyra större städer som ingått i undersökningen alla ligger i län (Norr- och , och ) med betydande rovdjursstammar. En central fråga i undersökningen var om beteendet påverkats av närheten till varg och björn, och de exempel som gavs var t.ex. så att du inte plockar bär i vissa områden, att du inte släpper ut barnen hur som helst eller liknande. Här svarade respondenterna som utvisas nedan: Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Bilaga 11 till LU 2003 Tabell A5.3 Svar och svarsfördelning till frågan: Tror du att närheten till dessa djur påverkat ditt beteende? Som framgår anser sig av de som bor i glesbygds- kommunerna påverkade av rovdjurens närhet, något som skall jämföras med värdena för storstäderna vilket ligger på några fåtal procent. Även om siffrorna kan komma att justeras vid en utvidgad undersökning så förefaller det osannolikt att siffran för stor- städernas del skulle öka till och detta lämnar således en betydande skillnad mellan påverkan för glesbygds- och storstadsbor. Detta är självfallet inte förvånande och stämmer med vad som utvisades i tabell A5.2. För boende i norra glesbygden gäller att 40–har fått sitt beteende direkt påverkat av närheten till varg och björn.100 Det finns inte bara en skillnad mellan olika regioner, utan även en påtaglig differens mellan könen, något som tabell A5.4 belyser. 100 Denna förändring behöver inte vara som de exempel som gavs i frågan. Flera av respondenterna uppgav t.ex. att de ändrat sitt beteende genom att t.ex. sjunga eller prata högt då de gick i skog där det kunde tänkas finnas björn för att på detta sätt slippa överraska djuret. Andra exempel var att man inte besökte vissa platser där man tidigare brukat tälta, fiska eller liknande eller att man undvek att ta vissa stigar eller att man undvek vissa områden då man hade hunden med sig etc. Det förefaller vara en angelägen forskningsuppgift att ta reda på exakt hur beteendet ändrats hos olika befolkningsgrupper. Bilaga 11 till LU 2003 Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Tabell A5.4 Svar och svarsfördelning till frågan: Tror du att närheten till dessa djur påverkat ditt beteende? Uppdelning på kvinnor och män. Som framgår av tabellen är skillnaden mellan könen betydande och siffrorna vad avser kvinnor i glesbygd uppseendeväckande stora. av kvinnorna i ren glesbygd anger att de påverkas i sitt beteende av närheten till rovdjuren. Även om denna siffra kan vara alltför hög beroende på t.ex. låg svarsfrekvens är det mindre troligt att den sanna siffran landar långt vilket är en uppseendeväckande hög siffra. Man kan också fråga sig om vad orsaken är till den stora skillnaden mellan män och kvinnor. Det förefaller osannolikt att kvinnor skulle ljuga om att de påverkats, dvs. att de skulle påstå att deras beteende påverkats om det inte hade gjort det. Däremot förefaller det mer troligt att män, kanske för att inte verka räddhågsna, svara att de inte påverkats alls, trots att så varit fallet. En alternativ förklaring är naturligtvis att männen är mer vana vid rovdjur och vildmark och att de av den anledningen inte är rädda och därför heller ej låter sig påverkas i sitt beteende. Attityder till rovdjursstammens storlek Efter fråga om eventuell påverkan fick respondenterna en fråga om de ansåg att viltstammen borde öka, vara oförändrad eller minska. Även här fanns en mycket tydlig skillnad mellan olika regiontyper, något som framgår av tabell A5.5. Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Bilaga 11 till LU 2003 Svar och svarsfördelning till frågan: Anser du att björn- och vargstammen bör öka, minska eller vara oförändrad? Det resultat som här framkommer är anmärkningsvärt ur flera synpunkter. Förutom i storstadsområdena är det enligt under- sökningen en klar majoritet som vill minska, hellre än öka rovdjursstammen vilket som bekant är den nuvarande politikens innehåll. En majoritet inom alla områden utom rena gles- bygdsområden vill emellertid ha en oförändrad storlek på rovdjursstammen. Bland glesbygdsborna finns en majoritet för att minska stammen. Detta är helt konsistent med hur mycket man blivit påverkad. Om ens beteende påverkas vill man också minska rovdjursstammen, något som framgår av nedanstående tabell. Tabell A5.6 Sambandet mellan personlig påverkan (av varg och björn) och inställningen till stammens storlek. Vill ej minska stam Här framgår tydligt sambandet mellan påverkan och åsikt: av dem som påverkas i sitt beteende vill minska stammen, något som klart indikerar att de positiva effekterna av att leva nära varg och björn (t.ex. den naturupplevelse som ligger i att se eller höra djuren) inte uppväger de negativa effekterna. De som vill behålla stammen oförändrad eller öka den är också de som inte alls påverkas av djuren och som därför troligen heller aldrig får någon direkt kontakt med dem. Inställningen till rovdjursstammens storlek har även analyserats med regressionsanalys, något som tillåter oss att konstanthålla för Bilaga 11 till LU 2003 Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel olika faktorer, t.ex. ålder och kön. De olika svaren (ökad stam, oförändrad och minska stam) har åsatts värdena 1,2 och 3 och då tolkats som värden på en kontinuerlig attitydskala, där ett högre värde antyder en mer positiv inställning till djuren101. Dessa värden har sedan använts som beroende variabler i en regression med följande oberoende Påverkan (=1) eller ej (=0) Bor personen i glesbygd102 (=1) eller ej (=0) Bor personen i storstad (=1) eller ej (=0) Den svarandens ålder (år) Den svarandes kön (man=1, kvinna=2) Resultatet av denna regression framgår i tabell A5.7. Tabell A5.7 Resultat av linjär regression med beroende variabeln = 1 (om man vill öka stammen), = 2 (oförändrad) och = 3 (minska). Oberoende variabler enligt ovan 1,63*** 0,64*** 0,11* 0,28*** 0,0093*** Anm.: Justerad R2=0,41, antal obs= 433. Stjärnorna anger signifikansnivåer 1procent(***),respektive (*). Här framkommer det intressanta resultatet att inställningen inte beror på kön (därför att skattning av parametern visar att den är insignifikant) något som visar att kvinnors mer negativa inställning till rovdjuren troligen beror på att de påverkas mer. Det framgår även att glesbygdsboende i sig är en faktor som stärker den negativa inställningen till rovdjur, men denna effekt är liten och mindre än hälften av den rovdjurspositiva effekt som finns hos de som bor i en storstad. Ålder är en annan självständigt verkande 101Det hade varit mer korrekt att använda en mer sofistikerad metod, i detta fall s.k. ordered probit. Den vanliga linjära analysen är dock här fullt tillräcklig för vårt begränsade mål, nämligen att peka på de huvudsakliga faktorer som styr respondenternas inställning till varg- och björnstammens storlek. 102Här inräknas även de som bor i glesbygd med tätort. Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Bilaga 11 till LU 2003 faktor, ju äldre man är desto mer negativ är man till rovdjurs- stammens storlek. Sammanfattningsvis är den tydligaste faktorn bakom människors inställning till rovdjursstammens storlek respondenternas närhet till dessa djur: ju närmre man lever, desto mer påverkas man och desto mer negativ är man. En sista fråga gällde om respondenterna var villiga att betala en årlig summa för att öka eller minska rovdjursstammen. De summor som angavs var 100 och . Denna fråga ställdes inte till de som svarade att de ville att rovdjursstammen skulle vara oförändrad. För exakt utformning på frågorna se bilaga. Svaren framgår av nedan- stående tabeller: Tabell A5.8 Svarsfördelning för dem som ansåg att varg- och björnstammen borde öka. Svar på frågan: Är du beredd att betala för denna ökning103, t.ex. 100 (alt. 200) kr mer i skatt ? För gruppen som ville att rovdjursstammen skulle öka var, som framgår, betalningsviljan inte överdrivet stor. Av de 19 som fick frågan om de var villiga att betala för att åstadkomma ökningen så var det bara ungefär en tredjedel som svarade ja. Och för dem som fick den hypotetiska kostnaden angiven till så svarade inte någon ja. är det antal som uppgivit att de vill öka rovdjursstammen mycket lågt så det är vanskligt att dra några som helst slutsatser om den genomsnittliga betalningsvilja. Men om vi antar att efterfrågekurvan (för en ökning av stammen) är linjär och att den korsar prisaxeln just vid priset = och att cirka en tredjedel av gruppen är beredda att betala så erhåller vi en genomsnittlig betalningsvilja på per person och 103 Ökningen preciserades till t.ex. en fördubbling. Bilaga 11 till LU 2003 Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel år.104 Detta är alltså ett genomsnitt av vad de personer som vill öka rovdjursstammen är beredda att betala för denna ökning. Betalningsviljan för de som vill minska stammen framgår av tabell A5.9105. Tabell A5.9 Svarsfördelning för dem som ansåg att varg- och björnstammen borde minska. Svar på frågan: Är du beredd att betala för denna minskning, t.ex. 100 (alt 200) kr mer i skatt ? Som framgår är betalningsvilja betydligt större hos de som vill minska stammen. Av de som fick frågan om de var villiga att betala så svarade Ja och av de som fick budet svarade Ja. Detta är anmärkningsvärt höga tal och förmodligen finns det människor som är villiga att betala betydligt högre belopp för att få rovdjuren bort från deras närhet. Vi antar dock att maximum är (för någon person i landet) och får då med användande av samma principiella beräkningar som i föregående fall (linjär efterfrågekurva se not 34) genomsnittssiffran 296 vilket avrundats till . De som vill minska rovdjursstammen så att den försvinner från närområdet är alltså villiga att betala i genomsnitt för att åstadkomma detta. Denna siffra kan även tas som ett mått på den kostnad som rovdjuren åsamkar dessa människor. 104Denna siffra erhålles på följande vis: Vi konstruerar en (linjär) efterfrågekurva där x- axeln är andel av de som vill öka rovdjursstammen. Vi har där två punkter: dels skärs y- axeln vid priset = , dels går den genom punkten (0,33;100). Ytan under denna kurva (= det totala konsumentöverskottet) är lika med 66 vilket skall divideras med totala populationen (= 1 eftersom vi rör oss med andelar) vilket ger värdet per person. Detta har avrundats till 70. Givet att proportionerna inte är växande i budet innebär förfarandet i princip en icke-parametrisk maximum likelihood skattning av den underliggande fördelningen för betalningsviljan, se Kriström (1990). Notera att den linjära extrapolationen innebär ett antagande om hur fördelningen ser ut utanför det intervall som täcks av de bud som respondenterna besvarade. Vidare gäller maximum likelihood skattningarna endast sannolikheter för Ja-svar i en given punkt. 105Minskningen preciserades till att varg/björn helt försvinner från ditt närområde, alt så att du kan röra dig obehindrat utan att känna oro. (Se bilaga). Regionala effekter av miljöpolitik – några exempel Bilaga 11 till LU 2003 Den föregående undersökningen har klart visat på de stora regionala skillnader som finns i synen på vår rovdjursstam. I korthet har undersökningen visat att de som påverkas mest av den ökande stammen är de som bor i glesbygd. Ju mer påverkad man är, desto mer negativ är man eller omvänt – ju mindre man själv direkt berörs av rovdjurens närhet desto mer positiv är man. I så måtto har schablonbilden av opinionen i rovdjursfrågan bekräftats i denna undersökning. Detta blir då ett ytterligare exempel på regionala effekter av en politik. Om man t.ex. beslutar sig för att öka rovdjursstammen missgynnas flertalet av glesbygdsborna, medan de flesta som bor i storstäder aldrig berörs. De som kommer i närkontakt med djuren ändrar sitt beteende, går andra vägar, plockar bär på andra marker, talar eller sjunger högljutt då de är ute etc.; direkta olyckor händer sällan. Men påverkan är negativ. De berörda är beredda att betala för att slippa rovdjuren i sin närhet. Det hela liknar människor som bor i stadsområden med hög brottslighet. Man anpassar sig, blir street-wise, och besöker inte vissa områden eller undviker att möta vissa människor med blicken. På de sättet klarar man sig från att råka illa ut men man gillar inte brottsligheten för det; man är beredd att betala för att göra området fritt från all brottslighet. Det finns ytterligare en intressant aspekt på detta problem och det är relationen mellan antal människor i en region och betalnings- vilja.