sou · GRB37d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Tandläkarkåren har en hög medelålder och stora pensions- avgångar kommer att äga rum . 60 pro- cent av de förvärvsarbetande kommer att ha uppnått pen- sionsåldern . Antalet platser på tandläkarutbildningen minskade kraftigt och ligger fortfarande på en betydligt lägre nivå än . Detta leder enligt SCB till att antalet examinerade kraftigt kommer att understiga pensions- avgångarna . Därtill kommer utflyttningen av färdigutbildade. Under delar av flyttade en relativt stor del av de examinerade utomlands efter avslutade stu- dier. Om detta mönster består leder det tillsammans med de stora pensionsavgångarna till att kåren nära nog halveras . SCB förutser en måttlig ökning av efterfrågan på tandvård. Bristen på tandläkare kommer ändå att bli stor om inte antalet utbildningsplatser ökas kraftigt. SCB bedömer att bristen på tand- läkare blir avsevärd även om utflyttningen skulle minska väsentligt . anger i sin Hälso- och sjukvårdsrapport (2001) att hälso- och sjukvårdspersonalens genomsnittsålder är relativt hög. Detta innebär, med nuvarande utbildningskapacitet, att pensions- avgångarna om cirka 10–kommer att överskrida tillskottet i form av nyutbildade. Hälso- och sjukvårdssektorn kommer då dessutom att utsättas för konkurrens från andra sektorer, eftersom arbetsmarknaden som helhet utsätts för stora pensionsavgångar och minskade ungdomskullar. När det gäller tandvården bedömer att den kraf- tiga minskningen av yrkesverksamma tandläkare kommer att få betydelse . Orsakerna till minskningen är flera. En är att många tandläkare pensionerats . Men den viktigaste orsaken är enligt utflyttningen av nyutexaminerade tandläkare till andra länder, i synnerhet . har försökt beräkna hur mycket antalet yrkes- verksamma tandläkare kan väntas minska . Kalkylen visar att det inte blir någon minskning, förutsatt att nettoförlusten av tandläkare till utlandet upphör, att tandläkarna pensionerar sig först samt att alla som börjar stu- Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter dera till tandläkare examineras. Dessa förutsättningar torde enligt vara svåra att uppnå, varför man kan förvänta sig ett minskat antal tandläkare. kommer antalet tandhygienister att öka den närmaste tioårsperioden. Tandvården står därför enligt inför en omställning där alltmer av vårduppgifterna skulle kunna utföras av tandhygienister i stället för tandläkare. Utredningen 2000 behandlar i sitt slutbetän- kande Tandvården till (SOU 2002:53) också frågan om det framtida personalbehovet inom tandvården. Utredningen slår fast att antalet yrkesverksamma tandläkare har reducerats med nästan 2 000 . , 1999–2001, har antalet minskat med nästan 300 till cirka 7 600. minskade antalet utbildningsplatser på tand- läkarutbildningen till 180. har antalet tandläkare med utländsk utbildning, som erhållit svensk legitima- tion, ökat påtagligt. utgjorde andelen tandläkare med utländsk utbildning och av alla som erhöll legitimation. Den stora ökningen av antalet utländska tandläkare beror, enligt utredningen, sannolikt på att de svenska landstingen varit lyckosamma i sin rekrytering utomlands. Det är troligt att även fortsättningsvis kommer att vara en attrak- tiv arbetsmarknad för akademiker från andra länder. Det som skulle kunna tala mot en större inflyttning är att det svenska språ- ket är litet. En del yrkesutövare drar sig troligtvis för att i vuxen ålder flytta till ett land där de tvingas börja lära sig ett helt nytt språk. Utredningen konstaterar vidare att många svenska tandläkare har sin yrkesverksamhet förlagd till annat land än . Enligt den svenska tandläkarsammanslutningen i var drygt 847 svenska tandläkare yrkesverksamma där. Norska myndigheter uppger att antalet svenska tandläkare i offentlig tjänst i uppgick till 47. Om en svensk tandläkare har för avsikt att arbeta i ett annat land än fordras ett intyg om good standing från Socialstyrel- sen. Utredningen redovisar uppgifter från som visar att antalet intyg som utfärdats nådde sin kulmen Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter då 590 intyg utfärdades. utfärdades 355 intyg, vil- ket enligt utredningen kan tolkas som om den svenska arbetsmark- naden är attraktivare än . Drygt 1 800 yrkesverksamma tandläkare uppnår fram . Med nuvarande examinations- volym kan pensionsavgångarna fram inte kompenseras fullt ut med tillskottet av nyutbildade tandläkare ens om samtliga skulle välja att bli yrkesverksamma i . Utredningen bedömer emellertid att det torde vara möjligt att bibehålla tandläkarresur- serna på dagens nivå, omkring 7 600 yrkesverksamma tandläkare, också . För att detta skall kunna uppnås krävs att antalet utbildningsplatser är oförändrat, dagens examinationsvolym ökar något, antalet utflyttningar respektive pensionsavgångar inte ökar och att antalet rekryteringar från andra länder inte minskar. Därtill förutsätts att långtidssjukskrivningarna inte nämnvärt ökar från dagens nivå. Utredningen understryker dock att prognoser alltid är behäftade med svagheter. Även med de förutsättningar som utredningen skis- serat kan t.ex. en kraftig och bestående efterfrågeökning på kronor, broar och implantat leda till att tandläkarresurserna inte räcker till. Resurserna är också beroende av sysselsättningsgraden. Ett oför- ändrat antal tandläkare garanterar inte heller att dessa fördelar sig jämnt över landet. En ökad koncentration till storstadsområdena kan uppstå, vilket får till följd att allt fler får resa för att få tand- vård. Mot den bakgrunden föreslår utredningen att den grundläggande tandläkarutbildningen utökas med 20 utbildningsplatser och att dessa förläggs till . Enligt Tandvårdsöversyn 2000 är pensionsavgångarna bland tandhygienister mycket måttliga jämfört med övriga personalkate- gorier inom tandvården. Sammantaget uppnår inte fullt 500 legiti- merade tandhygienister fram . Med nuvarande examinationsvolym, cirka 195 tandhygienister , gör utredningen bedömningen att tandhygienistkåren utökas med totalt 1 500 yrkesutövare under kommande tioårs- period. I likhet med och tar utredningen upp frågan om den framtida arbetsfördelningen mellan tandläkare och tand- hygienister. En förändrad arbetsorganisation skulle enligt utred- ningen kunna medföra att arbetsuppgifter, som ligger inom tand- hygienisternas kompetensområde, skulle kunna överföras från Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter tandläkare till tandhygienister. Exempel på sådana arbetsuppgifter och kompetensområden är enligt utredningen primäransvar för barn- och ungdomstandvården, revisionsundersökningar och före- byggande vård till patienter i olika åldersgrupper. Uppsökande verksamhet hos den allt större gruppen äldre patienter och under- visning av vårdpersonal ingår också i tandhygienisternas kompe- tensområde. menar att såväl effektivitet som samarbete skulle främjas med en förändrad arbetsorganisation. skulle en tandläkarbrist kunna undvikas. De prognoser som redogjorts för ovan har tillkommit på olika sätt och olika antaganden har legat till grund för dem. Sättet att beskriva såväl dagens situation som framtiden skiljer sig också åt. I tabellen nedan görs ändå ett försök att ge en sammanfattande bild. Sammanställning av prognoser över den framtida perso- nalsituationen håll i landet, be- om ej ökad ut- Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter 6.1.3Strategier för att lösa personalbristen Personalförsörjningssituationen inom hälso- och sjukvårdssektorn har uppmärksammats i flera länder . Flera utredningar och arbetsgrupper har belyst problemet och gett för- slag till lösningar . I har den s.k. Vård- kommissionen presenterat rapporten Den ljusnande framtid är vård (Ds 1999:44). I och har rapporter med liknande inriktning lagts fram: Rekruttering, Fastholdelse og Faggraenser i Sundhetssektorn – en analyse av arbejdsmarkedet for laeger og sygeplejersker (2001) och Pasienten forst (Sosial- og Helsedepartementet 1997). innehåller förslag till åtgärder för att underlätta rekryteringen av personal och på så vis motverka kommande bristsituationer inom vården. att antalet nybörjarplatser i läkar- och sjuksköterskeutbild- ningen ökas, att regeringen är beredd att överväga särskilda mål för antalet utbildningsplatser även beträffande övriga grupper inom vård- och omsorgssektorn, att huvudmannaskapet för de landstingskommunala vårdutbild- ningarna inom högskolan i sin helhet bör överföras till staten, att det skall vara en målsättning dels att öka examinationen av studenter från gymnasiets omvårdnadsprogram väsentligt, dels att ett betydligt större antal skall utbildas inom vuxenutbild- ningen med relevanta kurser, att åtgärder vidtas för att förbättra omvårdnadsprogrammet och stärka dess ställning, att kommunförbunden och staten åtar sig att verka för att hel- tidsanställningar erbjuds deltidsarbetslösa inom vård och omsorg och att detta skall gälla även vid upphandling av verk- samhet, att en satsning sker på ledarskapsfrågor inom vård- och omsorg, där prioritet ges åt ledarskapsutbildning och ledar- utveckling. Regeringen har bl.a. mot bakgrund av dessa förslag vidtagit en rad åtgärder för att förbättra möjligheterna att klara personalförsörj- ningen . Läkarutbildningen utökades med 200 platser. En successiv utökning av sjukskö- Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter terskeutbildningen har påbörjats och utbildningen beräknas ha utökats med fler än 1 000 platser. Staten övertog vidare huvud- mannaskapet för landstingens vårdutbildningar , vilket förbättrar regeringens möjligheter att anpassa dimensioneringen av dessa utbildningar. Satsningar görs dessutom på att underlätta för personer med utländsk utbildning, bl.a. läkare, att få svensk legitimation. Vid en jämförelse mellan förslag och de för- slag som förts fram i och går det att urskilja vissa gemensamma nämnare. De strategier som föreslås i de olika län- derna kan sammanfattas på följande vis en ökad utbildningskapacitet, att utnyttja personalresurserna bättre, t.ex. genom att se över fördelningen av arbetsuppgifter mellan olika yrkesgrupper, rekrytering av bl.a. utländsk hälso- och sjukvårdspersonal och andra yrkesgrupper där det finns övertalighet (det kan också handla om återrekrytering av personal som har utbildning, men som av olika skäl har valt att inte arbeta inom hälso- och sjuk- vården), förbättrad organisation, ledning och arbetsmiljö. Ytterligare en strategi kan vara att vidta åtgärder för att behålla den arbetskraft som redan finns i verksamheten. Det gäller framför allt att undvika att arbetstagare väljer att gå i tidig pension eller väljer att minska sin arbetstid. 6.2Äldres deltagande i arbetslivet Flera utredningar har behandlat frågan om äldres situation i samhället i allmänhet och deras deltagande i arbetslivet i synnerhet. Den parlamentariska äldreberedningen, SENIOR 2005, påbör- jade sitt arbete . SENIOR 2005 har i uppdrag att bidra till att skapa en bred diskussion om äldrepolitikens roll, möj- ligheter och begränsningar. Särskild vikt skall läggas vid förslag som syftar till att öka äldre människors möjligheter att delta och att ha inflytande i arbetsliv och samhälle. SENIOR 2005 har i diskussionsbetänkandet Riv Ålderstrappan! Livslopp i förändring (SOU 2002:29), presenterat förslag till tänk- Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter bara framtidsbilder och möjliga vägval. skall ett slutbetänkande överlämnas till regeringen. tillsattes en arbetsgrupp, den s.k. Seniorgruppen, inom med uppgift att undersöka vilka hin- der som finns i avtal och lagstiftning för äldre att vara kvar på arbetsmarknaden. Gruppen fick även i uppgift att vid behov föreslå ändringar i författningar. Seniorgruppen arbetade med frågor som ligger nära SENIOR 2005:s uppdrag. Skillnaden består emellertid i att SENIOR 2005 skall föreslå långsiktiga åtgärder medan Seniorgruppen inriktade sitt arbete på frågor som är aktuella också i ett kortare perspektiv. Seniorgruppen presenterade rapporten hindren för äldre i arbetslivet! (Ds 2002:10). Gruppen föreslog att rapporten skulle behandlas inom ramen för trepartssamtalen mellan rege- ringen och arbetsmarknadens parter. Såväl SENIOR 2005 som Seniorgruppen konstaterar att det finns en trend i samhället med tidigt utträde från arbetsmarknaden och senare inträde i arbetslivet på grund av ökade krav på utbildning. blir de äldre åldersgrupperna allt större och det föds få barn. Dessa trender kommer att skapa en situation där allt färre skall försörja allt fler. I sammanhanget kan dock nämnas att SCB i sina senaste prognoser förutspår ett ökat barnafödande och att ett födelseöverskott återigen kommer att uppstå . Utveck- lingen , med en något större ökning av barnafödandet än vad man tidigare hade räknat med, förstärker denna bild. Av Seniorgruppens rapport framgår att som medel- livslängden ökar, sjunker pensionsåldern. När man beslu- tade införa allmän folkpension var medellivsläng- den . är medellivslängden och den genomsnittliga faktiska pensionsåldern . Enligt SENIOR 2005 förväntas av de anställda i vissa yrkesgrupper att gå i pension fram . Seniorgruppen konstaterar att befolkningen i arbetsför ålder och framåt kommer att minska i historien. Trots ett i internationellt perspektiv högt arbetskraftsdeltagande Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter kommer den åldrande befolkningen att innebära en kraftigt ökad försörjningsbörda för dem som är förvärvsarbetande. går det 2,1 yrkesaktiv per pensionär. Om utvecklingen fortsätter kommer vi att ha endast 1,4 yrkesaktiv per pensionär. Detta innebär stora påfrestningar för den yrkesverksamma generationen och för samhället. Det finns enligt SENIOR 2005 en stor potential av arbetskraft i åldrarna . Antalet sysselsatta bedöms kunna öka med 180 000 personer fram om andelen i varje åldersklass i åldrarna 50–som stannar kvar i arbete ökar från nuvarande nivå till . var av 60-åringarna och av 64-åringarna sysselsatta. SENIOR 2005 konstaterar vidare att det finns flera sätt att beskriva och förklara orsakerna till varför många lämnar arbetslivet . En förklaring är utstötning på grund av förhållandena på arbetsmarknaden, en annan förklaring är att vissa ersättningssystem kan göra det attraktivt att lämna arbetslivet och en tredje förklaring är individens egen motivation och de prioriteringar man vill göra mellan arbete och fritid. Pensionsvillkoren har förbättrats i sådan utsträckning att allt fler har möjlighet till tidig pensionering med god ekonomisk standard under pensionsåren. I det material om äldres situation på arbetsmarknaden som Seniorgruppen har tagit del av utkristalliseras liknande tendenser: Många människor har en önskan att lämna arbetslivet . Det finns starka ekonomiska incitament för äldre att lämna arbetslivet. Många arbetsgivare är negativa till att anställa äldre. Arbetsmarknaden klarar inte av nödvändiga omställningar, vil- ket drabbar äldre. Tjänstepensionssystemen är dåligt samordnade med det all- männa pensionssystemet. Nuvarande system för förtidspension tar inte tillvara människors kvarvarande arbetsförmåga. Den pågående utvecklingen står således i stark kontrast till att vi i stället skulle behöva allt fler som stannar i arbetslivet. Seniorgruppen gör emellertid iakttagelsen att det finns en faktor som mycket tydligt bryter av i detta mönster. Det nya allmänna pensionssystemet har gjorts om på ett sådant sätt att det dels är i förhållande till vars och ens intjänade pensionsrätter, dels Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter är flexibelt i förhållande till pensioneringstillfället. Systemet ger incitament till att fortsätta att arbeta så länge man kan och vill. Såväl SENIOR 2005 som Seniorgruppen föreslår åtgärder som syftar till att stimulera och underlätta äldres deltagande i arbets- livet. Ekonomiska incitament att fortsätta arbeta Seniorgruppen anser att en rad regler som påverkar individens val av pensioneringstidpunkt måste göras om i syfte att i ökad grad stimulera till arbete. I de situationer där den enskilde ställs inför valet att gå i pension eller stanna kvar i arbetslivet måste ekono- miska incitament finnas till förmån för fortsatt arbete. Exempelvis kan pensionsavtalen behöva omarbetas så att de inrymmer sådana incitament. En flexibel övergång mellan arbetsliv och pensionärsliv Huvudbudskapet i SENIOR 2005:s betänkande är att vi måste komma ifrån det synsätt som gör att den kronologiska åldern avgör vilken roll vi skall ta på oss i livets olika skeenden. Många regelverk är konstruerade och tillämpade på ett sätt så att övergången från arbetslivet till ett liv efter pensionen sker abrupt och definitivt på grund av sjukdom, arbetslöshet eller ålder. I stället bör varje individ ges möjlighet att påverka det egna livsloppet så att utbildning, arbete och fritid flyter parallellt. Seniorgruppen anser också att det är nödvändigt att se pen- sionsåldern endast som ett riktmärke. Pensionsåldern variera med individen. Människor åldras olika snabbt och varje arbetssituation är unik. Därför måste också varje beslut om pensio- nering ytterst vara individuellt. Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter Arbetssituationen måste anpassas till äldres förutsättningar. En viktig komponent är arbetstiden. Den äldre arbetskraften måste enligt SENIOR 2005 ges möjlighet till flexibla arbetstider och sti- muleras till deltidsarbete i stället för att sluta helt. Deltidsarbete kan vara ett sätt att göra det möjligt och intressant för många som annars hade slutat helt att vara kvar i arbetslivet ytterligare . Det allmänna pensionssystemet ger goda möjligheter att kombi- nera förvärvsarbete och pension efter . Insatser bör enligt SENIOR 2005 göras för att informera om dessa möjligheter. Överhuvudtaget måste enligt SENIOR 2005 lagstiftning och avtal som förhindrar, försvårar eller gör det ekonomiskt ointressant för personer som vill kombinera förvärvsarbete med pension identifie- ras och undanröjas. Vilka förändringar som kan göras i arbetsrätten och skattelagstiftningen för att stimulera arbetsgivarna att anställa redan pensionerade personer måste undersökas. Även Seniorgruppen pekar på att lagstiftningen bör ses över, t.ex. beträffande deltidsarbete. Enligt är det logiskt att införa en laglig rätt till deltidsarbete för äldre mot bakgrund av den enskildes rätt att ta ut allmän pension i fjärdedelar . SENIOR 2005 tar i betänkandet upp frågan om de möjligheter som finns att stimulera och stödja egenföretagande bland äldre. var 39 500 personer i åldern egna företagare. Det motsvarar av de yrkesaktiva personerna . För personer som har yrkesarbetat och skaffat sig kunskaper, erfarenheter och kontakter kan egenföretagande enligt SENIOR 2005 vara ett intressant alternativ till anställning för att kunna styra och kontrollera sin arbetssituation. Det finns under- sökningar som visar att många av dem som vill fortsätta yrkeslivet efter normal pensionsålder vill göra det som egna företagare. Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter SENIOR 2005 framhåller att goda arbetsförhållanden och möjlig- heter till kompetens- och löneutveckling under hela yrkeslivet är en viktig förutsättning för att fler i den äldre arbetskraften skall vilja, orka och kunna arbeta. Seniorgruppen pekar i sin rapport på att systemet vid förtidspen- sioneringar bör göras om så att den arbetsförmåga som finns hos många av de pensionerade tas tillvara. Formerna för förtidspensio- nering måste omprövas som omfattande insatser måste till i form av rehabilitering m.m. I föregående avsnitt har en rad olika förslag till åtgärder beskrivits som alla syftar till att öka äldres deltagande i arbetslivet. Det kan emellertid i detta sammanhang också vara av intresse att få reda på hur enskilda individer bedömer sina möjligheter att fortsätta arbeta fram till eller efter normal pensionsålder. Det är också värdefullt att känna till vilka faktorer, t.ex. arbetsmiljö och ekonomi, som har betydelse för viljan och förmågan att fortsätta arbeta. har i rapporten vilka förhållanden vill äldre personer yrkesarbeta? (, Arbetslivsrapport 2002:2) beskrivit i vilken utsträckning och under vilka förhållanden befolkningen i åldrarna vill yrkesarbeta . Resultaten bygger på en enkätundersökning. Av dem som var aktiva på arbetsmarknaden trodde av männen och av kvinnorna att de kommer att arbeta fram till normal pensionsålder. Betydligt färre, av män- nen och av kvinnorna ville fortsätta arbeta efter normal pensionsålder. Många ville minska sin arbetstid före pension, av männen och av kvinnorna. De som tror att de kommer att arbeta fram till normal pensions- ålder har både god hälsa och god arbetsförmåga. Varken kvinnor eller män tycker att arbetet påverkar familjelivet speciellt ofta. De vill arbeta heltid och ha goda karriärmöjligheter. Å andra sidan tyder enkätsvaren på att en del av dem som tror att de kommer arbeta till normal pensionsålder gör det för att de inte har andra alternativ. En del har antagligen inte så välavlönade arbe- ten att de har råd att gå i pension tidigare och lönen räcker inte till Behovet av och viljan att fortsätta arbeta efter Att ha ett heltidsarbete med anställnings- trygghet är viktigt för dessa personer. Den grupp som kan tänka sig att fortsätta arbeta efter normal pensionsålder lägger stor vikt vid karriärmöjligheter, kan tänka sig att arbeta utomlands, ta expertuppdrag eller arbeta som mentorer. Egna företagare är en grupp som har möjlighet att styra och kontrollera sin arbetssituation och därför kan tänka sig att fortsätta arbeta efter normal pensionsålder. De som vill gå ned i arbetstid före pensionen anser sig ha sämre hälsa och arbetsförmåga. Mest markant för den grup- pen är att de upplever att arbetsliv och familjeliv är svårt att förena. Det är vanligast förekommande att kvinnor har den uppfattningen. Både män och kvinnor har oftare ett fysiskt ansträngande arbete och negativa erfarenheter av organisationsförändringar. Slutligen konstateras i rapporten att bland dem som har tagit steget ut från arbetsmarknaden är det inte så många som är intres- serade av att gå tillbaka till arbete igen. 7Erfarenheter av äldre yrkes- utövare inom hälso- och sjukvården Utredningen skall enligt direktiven analysera konsekvenserna av ett avskaffande av åldersgränsen för läkare enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning, för sjukgymnaster enligt lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik samt för tandläkare och tand- hygienister enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. I detta sammanhang skall utredningen ta hänsyn till sådana faktorer som inverkar på hälso- och sjukvårdens innehåll och kvalitet, vilket har betydelse för patientsäkerheten. Utredningen har mot denna bakgrund kartlagt de erfarenheter som finns av äldre yrkesutövare inom hälso- och sjukvården. Det är framför allt från och () som sådana erfarenheter kan hämtas. 7.1Erfarenheter hämtade från tillsynsverksamhet m.m. Nedan redovisas ett antal rapporter från . (Meddelandeblad nr 4/93) Äldre privat- praktiserande läkare och tandläkare. En studie av 49 läkare och 20 tandläkare gjorde en studie av äldre privatpraktise- rande läkare och tandläkare. Styrelsen besökte 49 läkare och 20 tandläkare för att granska deras verksamhet. Medelåldern hos dem som besöktes var i såväl läkar- som tandläkargruppen. Det bör påpekas att de som ingick i studien inte utgjorde ett representativt urval av äldre läkare och tandläkare. En del av dem granskades på grund av signaler till regionala Erfarenheter av äldre yrkesutövare inom hälso- och sjukvården enheter om att allt inte stod rätt till med deras verksamhet. Social- styrelsen gjorde därför bedömningen att det kan vara svårt att dra generella slutsatser med anledning av studien. ansåg vidare att resultatet inte kunde användas för något ställ- ningstagande beträffande övre åldersgräns för legitimation eller anslutning till offentligt finansieringssystem. Mer än hälften av mottagningarna bedömdes ha en verksamhet av helt tillfredsställande kvalitet. Hos 13 läkare fann skäl att rikta kritik mot verk- samhetens yttre förutsättningar (lokaler, utrustning och hygien).