sou · GRB355 · 2004-01-01 00:00:00 — Syftet är att aktivera olika beställargrupper, diskutera aktuella och närliggande problem med bristande enhetlighet och mer långsiktiga perspektiv på tjänste- och marknadsutveckling, samt hur beställare, expertorgan och standardiserings- organ kan samarbeta för att lösa de problem som uppstår under utvecklingens gång. Det gäller att öka insikten om behoven, förutsättningarna och fördelarna för den egna verksamheten bland många av dem som logiskt sett borde vara beställare och användare av dessa produktionsstandarder. Särskilt viktigt är det för informationsstandardisering i de många verksamheter som kan bli viktiga tillväxtområden i samhället. Kontakterna har skett , och har haft informell karaktär. De har om- fattat branscher som byggbranschen, skogsnäringen, försäkringsbranschen, vårdsektorn och transportsektorn samt kontakter inom kommunikationssektorn. Inom en första initiativgrupp finns en vilja att gå vidare med samtalen och inbjuda en bredare krets för att diskutera behov, möjliga resultat, samarbetsformer m.m. Bland de frågor som diskuterats i dessa samtal finns frågan om hur engagemanget i de olika standardiseringsorganisationer som finns kan stärkas och hur processen från problemformulering till praktiskt användbara resultat kan förkortas och effektiviseras. En särskild aspekt därvidlag är hur svenskt deltagande i det internationella arbete som sker inom Internetsfären kan ökas och bli mer systematiskt och resultatinriktat. Därför har nära kontakt upprätthållits med SIS, TNC och den svenska representanten för samarbetet inom , W3C. Tyngdpunkten i arbetet ligger dock på att aktivera och finna samarbetsformer mellan beställarna. Det kan ge möj- ligheter att skapa det utrymme för planering, prioritering och beredning av standardise- ringsinsatser på informations- och tjänsteområdet som saknats. initiativ visar på en möjlig framgångsväg. Det bör följas upp med kontakter på ledningsnivå med syfte att skapa mer formella överenskommelser. Ett alternativ kan vara att regeringen tillsätter en särskild förhandlingsman för att följa upp detta arbete och med uppgift att formulera ett handlingsprogram för samarbete kring dessa framtidsfrågor samt för ett branschgemensamt stöd för standardiseringsarbetet. Standarder som skapar gläntor i informationsdjungeln I sin första skrivelse till regeringen om den mjuka infrastrukturen () upp- märksammade ett av de nya inslag i arbetet med informations- infrastrukturen. Det var en punktvis standardisering av beskrivningen av ett eller ett fåtal objekt, som sedan kunde utnyttjas för nya digitala tjänster av en bred krets av pro- ducenter. Exemplen hämtades från flera branscher och departementsområden. Bland de exempel som då nämndes fanns standardisering bl.a. av -beskrivning av utbildningar på universitets- och högskolenivå, där för förhandlingar med universitet och högskolor om vissa gemensamma regler för hur in- formationen om utbildningar på lärosätenas egna hemsidor ska struktureras. Det har gett upphov till tjänsten Studera.nu som gör det möjligt att söka information om en viss typ av utbildningar över hela högskoleområdet. -beskrivning av lediga arbeten respektive sökandes kompetensprofiler som letts av i samverkan med flera privata förmedlingsorganisationer. En praktisk tillämpning av den beskrivningsstandarden gör att en arbetssökande kan publi- cera sin annons på ett enda ställe, hos någon av de medverkande förmedlingsorgani- sationerna, men vara synlig för arbetsgivare hos alla förmedlare. Omvänt gäller att en annons för ett ledigt arbete kan publiceras på flera ställen i samma format. Det gemen- samma digitala formatet gör också att sådana annonser kan publiceras utan omskrivning eller anpassning. -beskrivning av kalender- och evenemangsinformation, t ex av kultur-, sport- eller konferensevenemang. Ett utvecklings- och standardiseringsarbete har skett under led- ning av för hur ett evenemang beskrivs, med datum, plats, typ av evenemang och vissa detaljer, arrangör mm. Även här gör det gemensamma for- matet att annonser enkelt och utan omskrivning eller anpassning kan placeras i olika kalendrar och evenemangslistor, samt att man kan söka i flera kalendrar eller listor . Dessa tre exempel har flera gemensamma drag: -de standardiserar en beskrivning, vilket i sig har släktskap med den enhetlighet som de nationella basregistren via sina format för registerposter och innehåll etablerat t ex ifråga om bilar och fastigheter -standarderna gör information tolknings- och utbytbar maskinellt mellan olika aktörer, både dem som levererar och dem som utnyttjar informationen -standarderna skapar en marknadsplats med transparens och konkurrensneutralitet mellan såväl stora som små aktörer, offentliga såväl som privata -sökmöjligheterna skapar en marknadsöverblick som inte varit möjlig förut -dessa sökmöjligheter kan ge stora informationsmängder som svar, vilket i sig kräver intelligenta strukturerings- och analysverktyg -det skapar i sin tur en efterfrågan dels på utveckling av sådana verktyg som stimulerar både programvaruindustrin, dels på konsulttjänster för att göra och tolka olika typer av analyser Arbetsmarknads- och evenemangsexemplen utnyttjar också internationella normer eller standarder för beskrivningar och tekniska format utvecklade i Internetsfären. har arbetet fortsatt på dessa tre områden. Tjänsten Studera.nu har varit i drift , vilket gett erfarenheter om dess möjligheter, begränsningar och vidareutvecklingsbehov. Parallellt har , numera , lett ett arbete i samverkan med flera andra utbildningsorgan för att utnyttja dessa erfaren- heter för att på motsvarande sätt beskriva utbildningar på andra nivåer i utbildnings- systemet och göra dem tillgängliga för studenter och andra intresserade. Ett första steg tas , då en ny tjänst, Fortbildningsnavet, öppnas i samarbete med . pågår ett mer långsiktigt arbete med att tillämpa beskrivnings- principerna och utforma rapporteringssystem på flera andra utbildningsområden. På arbetsmarknadsområdet tillämpas den aktuella standarden redan av Arbetsmark- nadsverket för publicering av platsannonser, där ett tiotal större företag automatiskt kan publicera sina lediga arbeten i Platsdatabanken. En bredare lanse- ring av denna deltjänst sker . Motsvarande automatiserade tjänst förbereds för sökande, i kontakt med flera fristående arbetsförmedlingsföretag. Standarden för kompetensbeskrivningar är då ett viktigt hjälpmedel. Den svenska utvecklingen har bidragit till att EU nu undersöker om standarden för plats- och sökandebeskrivningar, liksom för kompetensbeskrivningar, också kan bli europeiska standarder. Det öppnar för ökat digitalt samarbete på arbetsförmedlingsområdet. Standarden för kalender och evenemangsinformation används ännu bara av ett fåtal turistorganisationer. Den tekniska utvecklingen har där tills vidare tagit andra vägar. Standardiseringsarbetet på turistområdet fortsätter dock på europeisk och internationell nivå. Dessa exempel representerar en intressant utvecklingsväg som har relevans på flera områden. Så pågår exempelvis överläggningar på initiativ av Patent- och Registrerings- verket om en enhetlig utformning av räkenskapshandling, inklusive årsredovisningar, i en bred krets av intressenter inom den finansiella sektorn. Det innebär inte bara för- enklingar och rationaliseringar i hur årsredovisningar upprättas och publiceras. Det öppnar nya möjligheter att digitalt sammanställa, bearbeta och analysera resultat från många företag som underlag för branschprognoser, börsanalyser etc. Utgångspunkten är då internationella standardförslag som kan utvecklas och anpassas för svenskt bruk. Att söka och granska möjligheterna att skapa flera sådana gläntor i informations- djungeln är därför en viktig del i ett framåtsyftande och infrastrukturellt tjänsteutvecklingsarbete. N Regeringen bör tydligare klargöra informationsresursansvaret särskilt för sektors- myndigheter, i den riktning som exemplen från regleringsbreven till m.fl. visar N Regeringen bör uppdra åt myndigheter att utarbeta översikter och utvecklings- planer för viktiga informationsresurser N Regeringen bör initiera ett handlingsprogram för informationsstandardisering och utse en förhandlingsman som utarbetar former för samverkan och finansiering av gemensamma insatser i kontakt med viktiga näringslivsbranscher N Möjligheterna till punktvisa informationsstandardisering bör uppmärksammas, och initiativ till att skapa informationsplattformar likt den bidragit till bör ges stöd både av statsmakterna och av näringslivets branschorgan Praktikfall: Internet – handelsplats eller beslutsstöd för köpare? Vad betyder Internet för handeln? Ska Internet ses främst som en handelsplats, där säljare och köpare möts och gör upp om köp? Eller är Internet, med sin väldiga informationsmängd, ett verktyg för en köpare att få överblick över ett utbud, välja rätt vara, vare sig det är en känd vara eller en vara köparen inte tidigare känner till, rätt pris och köpa från rätt säljare? Perspektiven är alternativa men utesluter naturligtvis inte varandra. Men beroende på vilket perspektiv man anlägger blir de resultat som ska uppnås och därmed kraven på information, tjänster och standarder, ganska olika. Med handelsplatsperspektivet kom- mer själva handelstransaktionerna och deras effektivitet i centrum. Med beslutsstöds- perspektivet är det vad man kan kalla rätt köp som är av störst intresse. Begreppet elektronisk handel, eller e-handel, representerar i allt väsentligt det först- nämnda perspektivet. Begreppet har tappat något av sin magi men ger ändå det dominerande perspektivet på dagens utveckling. Det rör sig om flera relationer där nätet kan användas som handelsplats: mellan företag i deras kärnverksamheter, mellan företag vid sällanköp samt företag till konsumenter. Ett par engelska förkortningar används ofta för att beteckna handel mellan företag, alltså business-to-bussiness, eller B2B, respektive konsumentinriktad handel, business-to- consumer, eller B2C. Båda begreppen är naturligtvis grova förenklingar som kan underindelas på många sätt. Det behövs dock inte här, med ett undantag. För den föl- jande diskussionen delar vi upp B2B-begrepppet i handel mellan företag i deras kärn- verksamheter, som ofta är rutiniserad och hårt rationaliserad, respektive handel utanför det området, här kallat sällanköp mellan företag. Handelsplatsen Internet på gång men inte i full swing För den förstnämnda relationen innebar Internet ett nytt tekniskt alternativ, eftersom många branscher redan prövat och etablerat datoriserad kommunikation för sina affärs- transaktioner. I flera fall byggde dessa rutiner tekniskt på den FN-förvaltade Edifact- standarden samt på branschstandarder för beteckningar och beskrivningar av produkter och handelsdokument. Ett tidigt och väl utbyggt exempel på system för materialflöden och integration mellan olika affärsenheter finns inom bilindustrin, där den svenska gre- nen kallas . De etablerade Edifact-rutinerna mellan företag har visat sig robusta och används fortfarande i stor utsträckning. Internethandeln mellan företag har vunnit insteg främst för branscher som först på se- nare år gått in på den digitala handelsarenan respektive för sällanköp för alla typer av företag. Ett brett och intensivt utvecklings- och standardiseringsarbete pågår också in- ternationellt och nationellt kring affärsprocesser, transaktioner, dokument mm. är Gemenskapen för elektroniska affärer, , en av de samarbetsorganisationer som driver på detta arbete och har kontakt med det internationella standardiseringsarbetet. I den konsumentinriktade e-handeln har de stora internationella aktörerna, som bok- handeln , dominerat scenen, liksom de stora och optimistiska satsningar som senare inte motsvarat förväntningarna. Parallellt med detta har nischmarknader utvecklats, dels för digitala varor och tjänster, inklusive biljettbokning och -köp, dels för varor som är mer svåråtkomliga eller saknar breda distributionsnät, som exempelvis veteranbildelar, dels för företag som haft en stabil postorderverksamhet. Tillväxten är respektingivande men ett egentligt genombrott låter vänta på sig. Försäljningen av dagligvaror på nätet har varit blygsam. Det finns flera skäl till den utvecklingen. Många pekar bl.a. på att betalningsrutinerna ännu inte blivit tillräcklig bra och säkra. Men kanske viktigare är att e-handeln, i likhet med postorderhandeln, inte ger kunden möjlighet att "klämma, känna och dofta". Distribution och annan logistik för varorna är också dyrbar och krävande. Därmed finns inte heller tillräckliga incitament och fördelar med näthandeln för kunder och köpare för att driva en expansion. Kan Internet hjälpa oss att köpa rätt? Där blir då det alternativa perspektivet – Internet som beslutstöd vid köp – mer intres- sant. Det innebär enkelt uttryckt att en rationell köpare ska kunna söka sig fram med stöd av informationen på nätet till rätt köp. Det är en process som konsumentvägle- dare beskrivit . Processen är viktig för en köpare oavsett om köpet sker på nätet eller i andra former. För handelns del ger varje exponering i en varukatalog också en reklamplats. Perspektivet Internet som beslutsstöd har alltså en bredare an- vändning än för bara e-handel. Utgångspunkten är de behov och krav som köparen har formulerat inledningsvis. Ut- ifrån dem kan sökandet gå via marknadsöversikter och motsvarande till att finna rätt typ/konstruktion/karaktär av produkter, där naturligtvis också själva kraven kan precise- ras eller förändras. När man valt typ av produkt gäller det att välja ut de mest intressanta enskilda varorna eller tjänsterna för att sedan fingranska och jämföra ett urval av dem mot de krav man vill ställa som köpare. För den analysen är det intressant att finna tester som täcker in just de produkter som granskningen gäller. Idealet är naturligtvis att varje produkt hade en unik beteckning. Information om producenten är ibland viktig, t ex vid miljö- eller etikbedömningar, liksom av en tilltänkt säljare, och om på vilket sätt ett köp bäst kan ske i praktiken. Denna rationella sökprocess är i sig enkel att ta till sig, men mycket krävande vad gäller information. Den bör dessutom självfallet vara korrekt och pålitlig. Men visionen om det rationella köpet med hjälp av nätet är inte helt orealistisk. Det finns redan punktvisa initiativ som visar att det finns ett stort intresse att söka fakta inför köpet och att det går att åstadkomma, om än inte alltid i den omfattning och med den kvalitet man skulle önska. Svenska tjänster, som och , ger för vissa varor och tjänster redan mycket av den vägledning som beskrivits ovan. Ett bilköp kan förberedas ganska grundligt med hjälp av de webbplatser som publicerar både annonser från bilhandlare och privatpersoner men som också har länkar till tester, kal- kylmodeller och regelverk. Nackdelarna med dessa och liknande tjänster är dels att de är begränsade till vissa varu- grupper (även om de som i bilfallet har stor volym), dels att de har produktinformation som inte är komplett eller kvalitetssäkrad. Men även dessa problem kan vara åtgärdbara, även om det kan vara ett långsiktigt ar- bete. I det omfattande standardiseringsarbete som pågår, bl.a. i medverkan av , ingår flera komponenter som lägger en grund för en mer systematiserad information även om varor och tjänster, liksom bl.a. om producenter och säljare. Standardiserad information en god hjälp på traven Det ramverk för standardisering, med den tekniska etiketten ebXML, som är grunden för detta arbete kan läsas ur båda de perspektiv vi redovisat här. Om vi väljer besluts- stödsperspektivets krav finner vi att det finns hjälpmedel, som standarder och verktyg, för flera av de uppgifter som ingår i det rationella köpet: Stöd att söka rätt typ av Strukturerad varu/tjänstekod, Hitta de intressanta pro- Fingranska ett urval av de Beskrivningskoder, prislistor, Kolla producent/leverantör Företagsinfo – DUNS-kod, Den strukturerade varu- och tjänstekoden UNSPSC (Code) förvaltas nu av . Den är avsedd att kunna klassi- ficera i princip alla varor och tjänster. Koden kan användas för att söka sig fram till relevanta varu- och tjänstetyper och har fyra beskrivningsnivåer. På flera områden har branschorganisationer anpassat sina beskrivningssystem så att de anknyter till UNSPSCs indelning och ger en femte beskrivningsnivå. Koden har karaktär av defacto-standard och är i bruk . Technical Directory, eOTD, är en strukturerad ord- bok för att beskriva egenskaper (attribut) för varor och tjänster, som material, färg och mått. Den innehåller f n mer än 26 000 sådana attribut. DUNS-koden () är avsedd att beskriva vad det produ- cerande eller säljande företaget sysslar med och var de är lokaliserade. om det t.ex. är en tillverkare, säljare, eller grossist av vissa varor. Dessa varor uttrycks med hjälp av UNSPSC-koden. UDDI är en katalogtjänst med uppgifter om företag och deras verksamhet. Hur ser då Internet-marknaden ut från en köpares perspektiv om , när dessa och andra, stödjande standarder utvecklats och tillämpas av flertalet leverantörer? Då har varje deltagande detaljist eller butik sitt varusortiment i en katalog strukture- rad efter UNSPSC (eller en variant av den) sökbar på nätet. Sökning kan ske i flera, kanske alla sortimentkataloger . På många områden har UNSPSC och an- knutna koder nått fram till unika beteckningar för enskilda produkter. Varor och tjänster är beskrivna med stöd av gemensamma kodsystem som eOTD. Säljare och även grossister och leverantörer finns i och är där beskrivna enligt DUNS- principerna. Sökningar i de kataloger och varusortiment som följer dessa standarder och principer ska i princip kunna ske i vanligt (naturligt) språk. Då kan en köpare, oavsett om det är en enskild konsument eller en inköpare av sällan- köpsvaror i ett företag eller en organisation, följa den sökprocess som skisserats ovan. Standardiseringsprocessen behöver både knuff och drag Men vägen till denna informationsnivå kommer inte vare sig att vara enkel, problemfri eller snabb. Även om den grundläggande UNSPSC-koden har fått betydande acceptans återstår en del för att den ska få en bred och stabil förankring. Den europeiska standar- diseringsorganisationen har just inlett ett arbete för att jämföra, och om möjligt integrera, olika kodsystem som tillämpas på handelsområdet. Den stora utmaningen är att få koder och principer accepterade av handelns aktörer och brett tillämpade i praktiken. Det kräver arbetsinsatser för utveckling/drift av de nya katalogsystemen på grossist- och detaljistnivå samt för den initiala registreringen och beskrivningen av varor och tjänster. Det senare kan förmodas främst ligga på produ- center och grossister, men måste kompletteras med uppgifter specifika för respektive detaljist. Det kan också finnas opposition mot att göra produktsortimenten offentliga, särskilt om det också innefattar priser. Å andra sidan finns det fördelar för handelns aktörer i det skisserade systemet. Den digitala informationslogistiken mellan olika handelsled kan förenklas och rationaliseras med enhetliga informationsformat och beskrivningar. De utnyttjas också för olika affärsprocesser och redovisningar inom ebXML-ramverket. För marknadsansvariga blir det lättare att publicera digitala produktkataloger som är sökbara globalt, att finnas på digitala marknadsplatser och att följa försäljningen mer i detalj. För stora inköpsorganisationer, både privata och offentliga, underlättar den strukturerade och enhetliga informationen flera arbetsmoment. Den ger dessutom bättre överblick över verksamheten. Den underlättar sökning på varugruppsnivå hos flera leve- rantörer , jämförelser av produkter och anbud, samordning av inköp, framtagning av underlag för avtal och förhandling om köpevillkor samt analys över inköp, kostnadsfördelning och utvärderingar. Flera inköpsorganisationer uppmanar nu sina leverantörer att gå över till de aktuella kodsystemen när de ger sina offerter. kan det bli ett obligatoriskt krav. En lång utvecklingsprocess ger full utdelning då alla bitar fallit på plats. Men i många fall, som detta, ger den utdelning och vinster för både handeln och köparna stegvis. Rimligen är det så att varje utvecklingssteg måste motiveras med sitt eget bidrag till fördelarna för att aktörerna ska anse det värt att genomföra. Det fordrar analyser och förhandlingar mellan olika intressen, något som aktörerna måste vara förberedda och organiserade för. Information om produkter kan öka konkurrens och tillväxt Men det kan även behövas andra stimulanser och påtryckningar för att påskynda ut- vecklingen. Det finns några skäl för detta från ett mer övergripande och politiskt per- spektiv. Om den marknadsinformation bl.a. via digitala, sökbara sortimentkataloger som skisserats här kan förverkligas innebär det fördelar i flera avseenden: -konsumentpolitiskt, genom att den ger köparen (konsument eller sällanköpare i före- tag) bättre överblick och valmöjligheter, liksom den öppnar för bredare och mer kvalificerade vägledningstjänster av typen Pricerunner -konkurrenspolitiskt, genom att varor och tjänster från små och stora producen- ter/leverantörer/detaljister i princip är lika synliga för alla potentiella köpare -tillväxtpolitiskt, genom att svensk affärsverksamhet snabbare och i bredare skala kan dra nytta av rationellare elektroniska strukturer och affärsprocesser samt tidigt kan utveckla och testa nya verktyg och programvaror för en internationell marknad -upphandlingspolitiskt, genom att upphandlingar med bibehållen konkurrens i högre utsträckning skulle kunna ske på nätet, med enklare regelverk än dagens kan det också innebära fördelar handelsstatistiskt, om handelsstatistiken kan grundas på en modernare och mer systematisk kodning. Därför bör insatser från regeringen övervägas för att säkra konsumenters och andra köparintressen insyn och rimliga inflytande över de utvecklings- och standardiserings- aktiviteter som pågår. Ett naturligt forum är Nordiska arbetsgrupp för en nordisk strategi för e-handel. De konkurrenspolitiska aspekterna kan bevakas både i de politiska processerna, bl.a. i direktivarbetet på handelsområdet, och i kontakter med handelns företrädare. De tillväxtpolitiska aspekterna kan bevakas dels genom insatser som stimulerar en snabb utvecklingstakt inom svensk handel, dels genom att ge upp- märksamhet åt programvaruindustri m fl som kan dra fördel av en kvalificerad digital miljö för sin produktutveckling. N Regeringen bör utarbeta ett handlingsprogram för att utnyttja Internet som verktyg för ökad transparens och ökat konsumentinflytande i handeln samt som medel att främja ökad konkurrens N Regeringen bör uppmärksamma och uttala sitt stöd för de standardiseringsinsatser av information om varor och tjänster samt producenter och leverantörer som görs bl.a. på basis av FN-koden UNSPSC, ebXML m fl N Frågor om konsumentinflytande, små och medelstora aktörers konkurrensmöjlig- heter m.m. bör bevakas i det pågående EU-arbetet och i strategi för e-handel Strategier och organisation för modern tjänsteutveckling Dagens tjänsteutveckling bryter ny mark har låtit granska olika exempel på aktuell och i olika hänseenden banbrytande tjänsteutveckling. I rapporten skärmen – hur elektroniska breddtjänster kommer till, en konsult- rapport från Forum for , står i första hand organisations- och samverkansfrågorna i centrum. Rapporten bygger på intervjuer med ett antal företrädare för offentliga och privata tjänsteproducenter. Tre typfall illustrerar de organisatoriska lösningar som är relevanta och praktiska i den digitala tjänsteproduktionen. Typ- fallen representerar dels en internetportal för redaktionell information (som i nästa steg byggs ut med interaktiva tjänster), en interaktiv tjänst (med automatisk datorbearbetning av kundernas data) och en grunddatabas (som olika aktörer kan förädla till tjänster). Vårdguiden produceras av .