sou · GRB36d4 · 2004-01-01 00:00:00 — Laktatkon- centrationerna var högre (30–) efter en transport med hög beläggningsgrad än efter en kort eller medium-transport. Utrymmestilldelningen för nötkreatur under vägtransport kan ha en signifikant effekt på antalet blåmärken, slaktvikten och risken för skador på djuren. I en studie av Eldridge and Winfield (1998) användes tre olika utrymmestilldelningar (0,87, 1,16 and ) under sex timmars transport. Det fanns ingen skillnad i aggressivt beteende mellan de olika utrymmestilldelningarna, men djur i de högre utrymmestilldelningarna kunde röra sig fritt. Höga och låga utrymmestilldelningar hade mer blåmärken än mellantilldelningen. Tarrant et al (1988) undersökte effekten av tre beläggningsgrader på stutar. Beläggningsgraderna var 200, 300 och /m2. Slutsat- serna var att höga beläggningsgrader hade en negativ effekt på dju- rens välfärd i jämförelse med låga och medium beläggningsgrader. Bestigning och tryckning ökade vid hög beläggningsgrad, vilket kan förklara de ökade blåmärkena. Det har föreslagits av Eldridge et al (1988) att en utrymmestill- delning på mindre än /djur resulterar i mindre stress än +10 % av samma utrymmestilldelning. Anledning till detta är att nötkreatur med mer fritt utrymme får mindre fysiskt stöd av andra djur och väggar. Miljön i avdelningarna i djurtransportfordon är en viktig fråga som måste tas i beaktande såväl ur djuromsorgssynpunkt som ur kött- kvalitetssynpunkt. Lamboj (1988) studerade effekterna av variatio- ner i temperatur och relativ luftfuktighet på köttkvaliteten hos gri- sar efter en simulerad internationell resa med grisar över ett långt avstånd . Det rapporterades att en högre avdel- ningstemperatur orsakade en ökning av pH-värdet. I många fall ökade djurens viktförlust vid en ökning av tempe- raturen i fållorna (Halls, 1978). Halls anmärkte att viktförlusten under transport kunde hänföras till ökad avdunstning från huden och luftvägarna. Det krävs ett effektivt ventilationssystem i fållorna på fordon för nötkreaturstransport för att kontrollera gaskoncentration, tempe- ratur, luftfuktighet och luftflödesmönster så att djurens välfärd under transport kan garanteras. Alltför hög värme och för låg temperatur utgör kritiska situationer i förva- ringsutrymmet. På ett fordon i rörelse kan olika temperaturområ- den och lufthastigheter bedömas utifrån det ventilationssystem som används och utrymmestilldelningen (, 1993). har begränsad forskning utförts beträffande luftkvaliteten i transportfordon. (1990) studerade effekten av olika händelser på hjärt- frekvensen. I undersökningen transporterades får i för att kunna de mest stressframkallande händelserna (Broom et al, 1996). Blodprover togs och hjärtfrekvensen mättes på ett djur. Studien visade att kortisol- och prolaktinnivåerna lik- som hjärtfrekvensen ökar när djur lastas på, sätts i fålla och transporten startar. Under resten av transporten () var inte kortisol- och prolaktinnivåerna höga och hjärtfrekvensen återgick till den normala. I en liknande studie av Bradshaw et al (1996) på grisar, visades att grisar som transporteras är mest stressade under pålastning och att kortisol- nivåerna är höga . (1990) rapporterade att ju fler händelser (inhägning i ny fålla, instängning, rörelse) djuren utsattes för, desto högre var den uppmätta stressnivån i form av ökade kortisol- plas- maglukos- och hjärtfrekvensnivåer. och (1987b) studerade på- och avlastning samt instängning på ett stillastående eller rörligt fordon med stutar. De fann att hjärtfrekvensen ökade som gensvar på - och avlastning. CK ökade såväl i stillastående som rörligt fordon. Kortisolnivån ökade på ett rörligt fordon. Grisar lastades på ett fordon som stod stilla eller rörde sig (Geverink et al, 1998). Under på- och avlastning nådde hjärtfrekvensen dess högsta värde och hjärtfrekvensen var högre på det rörliga fordonet än på det stillastående. Lensink, Raussi, Boivin, Pyykkönen och Veissier (2001) studerade kalvar som var vana vid eller inte vana vid okända människor. Kalvarna lastades på och transporterades och lastades sedan av. Det var lättare att lasta på kalvar som hade fått mänsklig kontakt med okända människor tidigare i livet och de hade även lägre hjärtfrekvens under pålastning. Lensink et al (2001) studerade vilken effekt bön- dernas beteende hade på kalvar under transport till slakteriet. Om bonden hade varit vänlig mot kalvarna under deras levnad, var hjärtfrekvensen lägre vid på- och avlastning och lastningen gick lättare än om kalvarna hade blivit ovänligt behandlade. transporterades i eller lastades på ett fordon som stod stilla i (Cockram et al, 1996). Hjärtfrekvensen steg under transporten och sjönk . I det orör- liga fordonet steg hjärtfrekvensen under pålastning och sjönk sedan. Kortisol hade en topp i det rörliga fordonet men inte på det stillastående fordonet. Flera författare (et al, Tennessen, 1984, et al, 1998) har pekat på att djuren på något sätt vänjer sig vid transpor- ten. Djur som lastas och transporteras en andra och följande gånger var lättare att lasta och var mindre stressade än vad de var den första gången. Det finns redan vissa rekommendationer och bestämmelser för hantering av nötkreatur under körning, på- och avlastning. Det pågår emellertid en öppen diskussion huruvida stress vid på- och avlastning, även med välplanerade anordningar, förstör den positiva effekten av en viloperiod utanför fordonet så att det alternativt skulle vara att föredra att tillhandahålla viloförhållanden på fordo- net. Efter långa vägtransporter som efterföljs av ytterligare väg- eller sjötransport föreskrivs en viloperiod (EU, 1991 och 1997), men det finns föga kunskap om den nödvändiga tiden och viloförhållandena för att djuren ska återhämta sig i för- hållande till de tidigare transportförhållandena. Forskning som genomförts har visat att stressnivån i hög grad är relaterad till transporttiden. Resultat som framkommit tyder på att en ökning av stressnivån ökar snabbt hos nöt- kreatur efter sex timmars transporttid. Den maximalt tillåtna transporttiden har emellertid inte ännu fastställts vetenskapligt. 1.8.2Vibrationer och postural stabilitet Den forskning som utförts inom detta område är mycket begrän- sad och därför finns inga tillgängliga data om den optimala vibra- tionsnivå som eventuellt inte negativt påverkar nötkreaturs hälsa och välfärd. Ingenting är känt om frågan vilken vibrationsnivå som är skadlig och vilka begränsningar som bör gälla. Vibrationsnivåer och andra viktiga frekvenser hos den fordons- typ som vanligen används för djurtransport har fastställts genom forskning som genomfördes . Optimala vibrations- nivåer när det gäller djurs välfärd och frekvenser som skulle kunna äventyra välfärden har ännu inte fastställts på vetenskaplig grund. Försök har gjorts att på djur tillämpa den optimala vibrationsnivån som fastställts för människor. På grund av den skilda morfologin, kroppsmassan och kroppsställningen mellan människa och djur kan vibrationsnivåer som fastställts vara optimala för människa inte användas för djur. Uppgifter för luftkvalitetsstandarder i lastavdelningarna har huvud- sakligen hämtats från förhållanden i djurstallar och inte från transportförhållanden. Vid forskning om luftkvalitet har mät- ningarna av luftkvaliteten oftast utförts i befintliga fordon under fältförhållanden. Resultat från experiment med kontrollerade variationer i klimatförhållande för studier av beteendeändring och fysiska parametrar saknas. Resultat från sådana slags experiment är dock nödvändiga och viktiga för att fastställa relationen mellan stressframkallande parametrar och stressindikerande parametrar så att en optimal luftkvalitet som är fördelaktig för djurens välfärd kan fastställas. Resultat från många undersökningar har bekräftat att på- och avlastning är de mest stressframkallande transporthändelserna. Detta innebär att anordningar och metoder som används för dessa aktiviteter inte är tillräckligt optimala. Forskare har avslöjat detta problem, men rekommendationer om tillfredsställande metoder har ännu inte avgetts och i de fall som rekommendationer har utfärdats så har de inte genomförts. Enligt de rapporterade forskningsresultaten är varken hög belägg- ningsgrad eller mycket låga beläggningsgrader förmånliga för djur under transport. Inga optimala värden ges dock för olika djurarter under olika klimatförhållanden. I många föreslagna standarder anges endast maximalt tillåtna beläggningsgrader. Omgruppering av djur bör ske före transport (om djur från olika grupper ska transporteras ) så att de djur som ska transporteras tillsammans kan lära känna och anpassa sig till varandra. Djuren bör ledas eller drivas till lastrampen och de bör lastas på fordonet på ett djurvänligt sätt, eventuellt ledda av ägaren (bonden) själv. Lastgrindar vid gårdarna bör utvecklas och standardiseras så att djuren kan lastas på utan att märka att de lastas på fordonet. Lastrampen ska ha noll graders lutning och andra lastanord- ningar som till exempel sidoväggar bör utvecklas. Förvaringsutrymmets utformning i fordonet bör vara lämpligt (tillräckligt utrymme, rent, gummigolv med mera). Goda klimatförhållanden (tillräckligt ljus, optimal temperatur och luftfuktighet, låga nivåer av utsläpp av skadliga ämnen, med mera.) i förhållande till befintliga standarder. Bra fjädringssystem så att vibrationsnivån närmar sig optimala värden för persontransporter. 1.9.3Transport och fordonets framförande Välutbildade förare med särskilda insikter i human attityd mot djur och god kvalitet på fordonets framförande. Undvikande av sådana färdvägar som innebär många stopp, kurvor, vändningar med mera. Transport av dygnet för att undvika trafikstock- ningar och stopp. Undvikande av blandning med för varandra okända djur. Lämpliga avlastningsanordningar vid slakterierna. Strukturen och anordningarna på slakteriet ska inte förorsaka rädsla (bra ljus, undvika stockningar, mindre buller och att upprätthålla renhet på slakteriet) hos djuren. Forskningen bör intensifieras så att de kunskapsluckor som redo- görs för ovan minimeras. Det förmodas att det totalt sett kan främja djurs välfärd om ovanstående punkter uppfylls. British standards institution. Measurement and evaluation of human exposure to whole-body mechanical vibration and repeated shock. Broom D.M. Welfare assessment and welfare problem areas during handling and transport. Livestock handling and transport, 1993 (edited by Grandin T). Cockram M S; ; P J; Waran N K; Mcgilp I M; ; Muwanga G M. Effect of space allowance during transport on the behavioural and physiological responses of lambs during and after transport. 1996; 62 part 3: 461–477. Dantzer, R., 1994. Animal welfare methodology and criteria. Animal Welfare and Veterinary Science 13, 291–302. European Union, 1991. Council Directive 91/628 on as amended by Directive 95/29. European Union, 1997. Directive 1255/97 for the commitment of common criteria on resting stations. ., Monin G., Culioli J. , Quilinchi Y. Effect of duration of feed withdrawal and transportation time on muscle characterstics and quality in calves. Journal of animal sciences, 1996, 74:7, 1576–1583. Gebresenbet, G., , B. Effect of transport and hand- ling on animal welfare, meat quality and environment with special emphasis on tied cows. SLU, Dept of Agric Engng, Report 233. Grandin, T., 1997. Assessment of stress during handling and transport. J. Anim. 75, 249–257. Gross W.B., Siegel P.B. General of stress and welfare. Livestock handling and transport, 1993, edited by Grandin, T. Gonyou H.W. Behavioural principles of animal handling and Livestock handling and transport, 1993 (Edited by Grandin T). Stress, Health, and the Social Environment. A Sociobiologic Approach to Medicine. Topics in Environmental Physiology and Medicine. Springer, , . Honkavaara, M. and P. Kortesniemi, 1994. Effect of long distance transport on cattle stress and meat quality. Meat focus int. 3, 405– 409. subjective response to lorry vibration: Impli- cations for farm animal transport. (1992) 52,295– 307. , J.M., 1993. Environmental parameters necessary to define comfort for pigs, cattle and sheep in livestock transporters. 57, 299–307. Schütte, A. ), 1996. EU-Seminar New Information on Welfare and Meat Quality of Pigs as related to Handling, Transport and Lairage Conditions. Tarrant, P.V., F.J. , D. and M. , 1992. Long distance transportation of steers to slaughter: effect of stocking density on physiology, behaviour and carcass quality. 30, S. 223–238. Tarrant, P.V. and T. Grandin, 1993. In: Livestock handling and transport. , P.D., 1990. The handling of cattle pre-slaughter and ist effects on carcass and meat quality. 28, S. 171–186. , P.D., E.A. Bevis, S.N. and J.G. Ashby, 1989. An examination on potential of time in cemmercially slaughtered sheep. 145, 242–248. , P.D., S.N. Knowles, S.C. , S.K. Dolan and A.J. The effects on cattle of transport by road for up to fifteen hours. 136, 319–323. , Tarrant P V. The physiological and behavioural responses of crossbred Friesian steers to short haul transport by road. Livestock production science (), 1987, v. 17(1) p. 63– 75. , Rader R.D. Effect of vibration, noise and restraint on heart rate, blood pressure and renal blood flow in the pig. society of medicine, 1983, vol 76. Djurtransporter i ett historiskt perspektiv I det gamla bondesamhället, som till stor del var självförsörjande, slaktades djuren som regel på gården. Djur transporterades i liten utsträckning till slakt. Det var däremot vanligt med förflyttning av djur mellan gårdar, bland annat för betäckning och försäljning, och till betesmarker som inte låg alldeles nära gården. I och med en tilltagande urbanisering skedde förändringar. Marknadsplatser uppstod för försäljning av djur. Så sent som första decennier kunde fattiga bönder i fot- vandra med en ko till marknaden tre . reagerade djurskyddsföreningar mot långväga transporter till sjöss mellan kontinenterna, där djuren plå- gades svårt. började exportera levande djur till amerikanska militärbaser i bland annat . upp- märksammades missförhållanden och kritiken mot de långa djur- transporterna startade. I uttalade sig tidigt veterinärer mot transporter av levande djur. 1973 stoppades transporterna tillfälligt efter att en stark folkopinion krävt det. Det var djurskyddsföreningar i flera europeiska länder som sys- tematiskt började dokumentera övergreppen mot djuren i transporterna och regelbrott efterhand som regler infördes. Först infördes regler i , senare antogs om internationella djurtransporter, och det första EG-direktivet kom 1977. videofilmades fler och fler transporter. Genom att filmbilderna visades på tv:s nyhetsprogram över hela , blev transporter av levande djur en fråga för offentlig Protesterna växte och kraven restes från många olika håll att transporterna måste begränsas. Ett krav på högst åtta timmars transporttid drevs av djurskydds- och djurrättsorganisationer . Djuren som transporteras till slakt och gödning i och ut ur EU till tredje land utsätts regelmässigt för svåra lidanden genom långa transporter utan mat och vatten, i för stark värme eller köld, och genom ren misshandel från de personer som hanterar djuren. Brotten mot är legio och genomförandet av bestämmelserna haltar starkt i de flesta medlemsstater. Handel med levande djur i ett historiskt perspektiv Långa transporter av djur till försäljning eller slakt skedde i . Transportvägarna sträckte sig från uppföd- ningsområden långt inne i norrut och västerut vid Wiens veckomarknader och vidare längs . Djuren kunde få vandra 70–80 mil.1 Djuren tilläts vila längs vägen. Som längst drevs de ungerska oxarna . De gavs möjlighet att äta och dricka.2 Det var i första hand nötkreatur och främst oxar som drevs fram längs breda oxgator med hjälp av oxdrivare. Även får och grisar gick själva till marknaden. Oxgatorna var på sina ställen bredare än sju motorvägsfiler. Det finns fortfarande spår av dem på vissa stäl- len längs . Handelsföretag bildades för att sköta transporterna som kunde dirigeras om beroende på vilken marknad som gav bäst ekonomiskt utfall. Djur köptes och såldes längs färdvägarna. Slaktare kunde hyra betesmark och även hyra in kreatursväktare. Det fanns stora krea- turshandlare som ägnade sig åt internationell handel och inhemska slaktare/handlare som handlade med mindre kapitalkrävande djur som får, lamm, grisar och ibland även kalvar. De tre stora huvudområdena för uppfödning av oxar i som såldes till slakt på kontinenten var , och . Vid sidan av dessa länder födde även 1 Dalhede, , 1998. Forskning och Framsteg 4/98 (författaren har doktorerat på en avhandling om sydtyska invandrare i på 1500- 1600-talen och har skrivit en bok om oxhandel och oxdrifter ). , och upp oxar till slakt. En ökad europeisk integration gjorde att handeln snabbt utvecklades och kom att omfatta tiotusentals oxar.3 Invånarantalet i var mellan 80 och 100 miljoner människor för att uppgå till 100–180 mil- joner. I flera av länderna på kontinenten fanns stora städer med över 100 000 invånare som efterfrågade kött. hade runt 200 000 invånare . I gick oxar också längs vägarna från uppfödningsplatser i olika län till städerna och till bruken i Bergslagen. I slutet på 1400- talet hade oxar börjat sändas söderut från gruvområdena, men befolkningen klagade varför införde straff på att föra oxar ut ur landet. Det togs också ut skatt för att styra handeln. Handelsströmmarna vändes därmed norrut igen. Ägare till djuren var borgare som hörde hemma i städer i . De stora oxmarknaderna ägde rum i och . I mitten av 1500- talet drevs över 6 000 oxar norrut. var handeln uppe i nästan 10 000 djur per år.4 Men svenskfödda oxar fördes också utanför landets gränser för vidare transport ner mot den europeiska konti- nenten. Djur exporterades även från till närliggande , som omfattade de sydsvenska landskapen , , och . Omkring 3 000 oxar från och , och en mindre del från och , gick ner genom och vidare mot konti- nenten. Så många som 50 000 oxar sändes söderut från . Efter att de sydliga provinserna erövrats av fortsatte oxhandeln mot kontinenten . Animaliekonsumtionen minskade kraftigt i under 1600- talet på grund av dåliga tider. Därför förelåg inget intresse att behålla oxarna i landet.5 För att driva trettio djur krävdes två personer. Man tillryggalade normalt . Oxarna utfodrades dåligt och magrade kraftigt. Men det var sällsynt att oxar dog under gång.6 Köttkonsumtionen varierade mellan länder och mellan land och stad. Exempelvis åt invånarna i ungefär 4 , , 1999. Jordbruket under feodalismen. 1000–1700. /LTs Förlag. hälften så mycket nötkött som invånarna i åt redan på 1570-talet.7 Slakthästar transporteras mellan kontinenter första hälft exporterades hästar för slakt från till . De fraktades den långa vägen med båt. Att långa transporter var vanliga även mellan olika länder i kan man läsa i tidningar som djurskyddsföreningarna gav ut.8 I tid- ningen Djurens Rätt nr. 6 1932, som gavs ut av Nordiska samfun- det till bekämpande af det vetenskapliga djurplågeriet9, berättas om en upprörande hästtransport från till , som tog till sjöss. En veterinär från mot export av slakthästar, som var på plats vid ankomsten till , konstaterade att hästarna varit utsatta för svältfodring. Några av hästarna blevo svårt misshandlade vid landsättningen, de undfägnades med slag och stick av broddade käppar, då de icke rörde sig tillräckligt snabbt, skriver Djurens Rätt och ytterligare en rad övergrepp mot hästarna, som var i eländigt skick, beskrivs. Hästarna lastades därefter på ett tåg och lastades de av. Fransmännen förklarade, att de ej fingo föda eller vatten på resan, enär man befarade, att de kunde få kolik. De var uttröttade och i jämmerligt tillstånd. De bundos ihop gruppvis tre i bredd, står det vidare i ögon- vittnesskildringen. Vi följde varje grupp till stallarna. Några av dem skulle ej ha orkat dit, om det ej skett med stöd av dem, med vilka de voro sammanbundna.10 Handeln med levande djur utökas Efter placerades amerikanska militärförband i , framför allt i , vilket ökade efterfrågan på kött. Amerikanska armén beställde kött från , men slakte- 7 Dalhede, , 1998. Forskning och Framsteg 4/98. 8 Världens första sammanslutning till skydd av djur bildades i och fick namnet to Animals. När den engelska drottningen intresserade sig för verksamheten, gavs tillnamnet Royal (RSPCA). andra hälft bildades djurskyddsföreningar i en rad länder i främst och . 9 bytte namn till Förbundet 1999. 10 Djurens Rätt nr. rierna hade inte den standard som amerikanerna krävde, varför dju- ren istället transporterades levande till för slakt i slakterier som godkänts av amerikanska myndigheter. Det dröjde inte länge förrän holländska kreaturshandlare vädrade förtjänster och började importera levande djur från . Franska inköpare kom in på arenan och köpte engelskfödda djur i . Det var framför allt gamla mjölkkor samt dräktiga och lakterande kor, som såldes trots att dessa hade svårt att klara långa transporter.11 Det kom snart till allmänhetens kännedom att levande djur transporterades i slutna behållare på båtar under sjöovärdiga för- hållanden. I agerade därför organisationen for (av slaktdjur). 1957 publicerade organisationen en ögonvittnesrapport som avslöjade allvarliga missförhållanden.12 Vissa transporter gick ända till där djuren slaktades med en metod13 som varit förbjuden i . : reglering av transporterna Protesterna i ledde till att regeringen tillsatte en utred- ningskommitté. Kommittén konstaterade att slakt före export vore att föredra. Djur ska inte behöva bli utsatta för den stress och det lidande som långa resor kan medföra, resonerade kommittén, när de ändå ska slaktas när de kommer fram. Istället bör de slaktas så nära uppföd- ningsplatsen som möjligt och köttet exporteras. föreslog dock inte att export av levande djur skulle förbjudas utan att djuren endast skulle säljas till länder som godtog ett antal krav, som kallades the (Balfour-bestämmelserna). Bestämmelserna innebar att: Djuren fick inte färdas längre än till slakteriet i det land där båten lade till. 11Stevenson, , 1994. A Far Cry from . The live export trade in calves, sheep and pigs. 12Jag följde en sändning av 100 djur från till ett slakteri i . djur fick varken mat eller vatten . fick stå i öppna stallar i stark kyla i väntan på slakt där de plågades förfärligt. The Protection of Livestock for , 1957. 13Pole-ax, en sorts slägga på pinne. Importlandet fick inte skicka tillbaka de importerade djuren som kött. Djuren måste bedövas före slakt antingen med bultpistol eller genom elektrisk bedövning. Djuren måste få tillräcklig med föda och vatten i väntan på slakt.14 fick engelska jordbrukare ekonomiskt stöd från sta- ten för att producera kött för inhemsk konsumtion. Bidragen upp- gick till ungefär en femtedel av djurets värde. Eftersom en del av de djur som var bidragsberättigade exporterades levande, användes indirekt skattepengar för export av levande djur till slakt. 1963 var uppe i en export av 655 000 levande djur . På nytt kom rapporter om svåra umbäranden för djuren. gällde kritiken transporter av får över den europeiska kontinenten till . Efter påtryckningar från en upprörd allmänhet utvidgades Balfour-bestämmelserna, som dittills endast omfattat nötkreatur, till att även gälla får och grisar.15 1971 kunde djurskyddsorganisationen to Animals (RSPCA) tillsammans med tid- ningen avslöja att subventionerade djur från såldes till för vidare försäljning till Nordafrika.16 Detta var inte tillåtet enligt Balfour-bestämmelserna, eftersom inget afrikanskt land skrivit på ett sådant avtal. Ett undersök- ningsteam från RSPCA följde en transport där djurens identitet kunde fastställas tack vare öronmärkningen. till sjöss lastades nötkreaturen av i , där de drevs genom gatorna fram till ett slakteri och slaktades utan föregående bedövning.17