sou · GRB318d1 · 2004-01-01 00:00:00 — These he might on proper occasions call to the attention of appropriate per- sons, expressing the view, having just come from outside German- controlled territory, that there is no question of American determina- tion to see to it that those who share the guilt will be punished, but that helpful conduct now may result in more favorable consideration than actions heretofore might warrant (Nr. 1353, P 2 EuI, 17/2-1994). Det är av stort intresse att notera att , enligt instruktio- nen, i sitt arbete i skulle hänvisa till uttalanden i judefrå- gan som gjorts uteslutande av amerikanska myndigheter. President uttalande av bestod just i en varning att ingen som tog del i förföljelsen av judarna skulle gå straffri (HP 39 D, 28/4-1944). skulle således inför ungerska myndighetspersoner motivera sin närvaro i utifrån en konstruktion av uppdra- get som till sitt innehåll var helt och hållet amerikansk. Några indi- kationer som tyder på att i sitt värv skulle hänvisa till uttalanden av den svenske statsministern eller utrikesministern finns inte. Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag Amerikanska instruktioner till och dess betydelse Hur skall vi då tolka det faktum att det fanns en överenskommelse mellan det amerikanska sändebudet och den svenska utrikesled- ningen om att skulle erhålla instruktioner för uppdraget från ? Att mottog instruktioner från uppdrag är i sig ingen ny uppgift. Detta har varit känt också för tidigare utredningar (UD II: 52, 2001: 33). Det skall också framhållas att Hulls namn i enlighet med gängse standardrutiner återfanns på alla (ibland tusentals per dag) utgå- ende telegram från det amerikanska helt enkelt därför att han var den högste officiellt ansvarige för myndigheten. behöver således inte med nödvändighet ha varit fullt informerad om detaljerna i programmet till . Att mot bakgrund av detta hävda att amerikanska koppling var av mindre signifikans skulle emellertid vara felaktigt. Det viktiga är inte huruvida var helt eller endast delvis infor- merad om telegrammet med instruktioner. Det centrala består sna- rare i det faktum att en svensk diplomat erhöll instruktioner från den högste ansvarige för en annan stats utrikesförvaltning men inte från den svenska utrikesledningen. Det förtjänar att understrykas att denna och tidigare utredningar inte har påträffat någon instruktion till från den svenska utrikesledningen, vare sig från eller kabinettssek- reterare Boheman. Det faktum att Boheman (och med all säkerhet stats- och utrikesministern) gav sitt gillande till att mottog instruktioner från är inte bara originellt i sig. Det kan också ses som en bekräftelse på att instruktioner faktiskt aldrig utfärdades från svensk sida. Frågan huruvida var helt införstådd med programmet är således av mindre vikt. Det centrala för förståelsen av status inom utrikesförvaltningen bör rimligtvis vara det faktum att instruktionerna över huvud taget utfärdades. Det är också av mindre vikt att i detalj utreda hur och om Hulls instruktion fak- tiskt nådde fram till före avresan till . Mycket talar faktiskt för att instruktionerna, som avsändes från Washing- ton D.C. knappast kan ha nått fram till före hans avresa. I almanacka framgår att han for till . Mot bakgrund av tidsskillnaden förefaller det osannolikt att instruktionerna skulle ha hunnit komma fram till honom. Detta bekräftas också i ett brev från Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag till Pehle av . skriver häri att left in a hell of a hurry with no instructions and no funds for preliminary expenditures (P 2 EuI, 17/2-2002). instruktion till chargé daffaires Per Anger Den svenska utrikesledningen utfärdade av allt att döma aldrig instruktioner direkt åt . Däremot utfärdade biträdande chefen för en orientering rörande uppdrag, inte avsedd för ögon (även om han sannolikt fick del av detta dokument), utan för chargé d'affaires vid Budapest-beskickningen Per Anger (Daniels- son befann sig på semester). Denna instruktion är daterad till : Beskickningen har redan på annat sätt underrättats om att erhållit departementets uppdrag att såsom medlem av beskickningen i följa utvecklingen av judefrågan och rapportera till . torde anlända till med detta brev. Han skall anmälas i vanlig ordning såsom sekreterare på beskickningen. I sitt arbete blir han naturligtvis i allt underställd beskickningschefen, vilken han skall hålla fortlöpande underrättad om sina åtgöranden. Jag har lagt detta på hjärtat och det åligger Eder såsom beskicknings- chef att övervaka, att så sker. Det synes lämpligt, att han jämväl etablerar nära samarbete med , som utsetts till Röda Korsets representant. har emellertid intet uppdrag från Röda Korset och får givetvis icke uppträda i dess namn. Då en verksamhet av den speciella art, varmed anför- trotts, givetvis är ytterst delikat, blir beskickningens stöd av chargé d'affaires Anger, , den största betydelse. Varje intermezzo med myndigheterna bör naturligtvis undvikas, och jag räknar med att Ni härvid lämnar erforderliga direktiv (P 2 Eu, 6/7-1944). brev är behäftat med en kryptisk dubbeltydighet. Å ena sidan skulle [] följa utveck- lingen i judefrågan och rapportera till . Han skulle anmälas i vanlig ordning som sekreterare på beskickningen han skulle vara i allt underställd beskickningschefen och hålla denne fortlöpande underrättad om sina åtgöranden. Det finns i denna uppdragsbeskrivning inga tecken som tyder på att skulle bedriva sin verksamhet bortom de organisatoriska ruti- ner som gällde för arbete inom utrikesförvaltningen. Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag Å andra sidan, såsom framgår längre fram i brevet, skulle Wallen- berg bedriva en verksamhet av [] speciell art som var ytterst delikat. Varje intermezzo med myndigheterna [borde följakt- ligen] undvikas. Att döma av dessa formuleringar förefaller Graf- ström ha varit fullt införstådd med att hade instruk- tioner från amerikanskt håll, och att hans uppdrag innehöll mer än att bara skriva rapporter till UD om judarnas situation i . En sådan rapporteringsverksamhet, som ju bedrivits av både och före ankomst, kan ju knappast anses vara varken av speciell art eller ytterst delikat. Troligtvis speglar brev det faktum att uppdrag var säreget, att han försetts med ett handlingsprogram av som innehöll instruktioner om långt mer vittående handlingsåtgärder än att endast skriva rapporter, och att man från sida var införstådd med detta. available for any work the WRB might wish to assign him I en rapport som sammanställts gav War Re- fugee Board följande skildring av rekryteringsprocessen och roll: The Swedish Foreign Office has cooperated closely with our representative, . , and has made available to him various detalied official reports received from Swedish diplomatic personnel i . In its efforts to help the Hungarian , the Swedish government has granted passport visas and letters of protec- tion to Jews in who have family or business ties with Swe- den. The Swedish Foreign Office has gone so far as to state that Wallen- berg, their special attaché in , was available for any work might wish to assign to him. We, of course, cabled that, while could not act as the Board's representative, nor in its name, he was free to communicate with our representative in and to lay before him any specific proposal to aid the Jews of . has been instructed to lend every assistance to the mission. In order to assist to get relief and rescue operations under way in , we have sent to for a detailed program suggesting names of persons in who might be helpful in arranging rescues and we have indi- Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag cated various escape routes which might be available. To the best of our ability, we have taken full advantage of 's presence in . (Summary of steps taken by with respect to the Jews of , P 2 EuI, 15/4-1998: 4). UD hade alltså, enligt denna rapport, delgivit various deta- lied official reports received from Swedish diplomatic personnel i och indikerat att stod till förfogande for any work the WRB might wish to assign him. ansåg sig således ha fått klartecken att använda helt efter eget tycke. Man hade därefter försett med a detailed program. Huruvida UD var helt införstått med War Refugee Boards tolkning av uppdragets natur, eller om War Refu- gee Board eventuellt hade övertolkat signalerna från UD går inte att säga med absolut säkerhet. I ljuset av den ovan presenterade dokumentationen förefaller det dock osannolikt att UD och skulle ha talat förbi varandra så totalt. brev aviserade ju också tämligen klart att bakom officiella uppdrag dolde sig en uppgift som var ytterst delikat (P 2 Eu, 6/7- 1944). Att döma av de ovan anförda dokumenten är det således sam- manfattningsvis mycket som talar för att UD vid avfärd till var helt införstått med att uppdraget bestod i mer än att endast rapportera om de tilltagande förföljelserna av judar Det förtjänar också att anmärkas att instruktionen till Buda- pest-legationen (att man avsåg attachera för specialrapportering i judefrågan [HP 21 Eu, 21/6-1944]), och Bohemans uppgift till (att Mr. will be appointed an Attache to the Swedish Legation at for the specific purpose of following and reporting on situation with respect to persecution of Jews and minorities), avgavs . Därefter inkom, som ovan nämnts, ytterligare information från rörande förföljelsen av judar som möjligtvis kan ha för- anlett UD att medvetet omdefiniera uppdragets innehåll. Det var först efter den skakande skildringen av judeutrotningen i ett kon- centrationsläger (av ), som Boheman och UD, enligt , explicit uppmanade att formulera some form of directive åt som UD åtog sig att för- medla, och som man indikerade att would be available for any work the WRB might wish to assign to him. Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag Det kan inte uteslutas att man från UD:s sida till en början var ovillig att låta motta andra instruktioner än att han skulle följa och rapportera om förföljelsen av judar, för att sedermera, mot bakgrund av den nya skrämmande informationen från , låta uppdraget anta en annan och vidare utformning. Vilken roll spelade UD vid rekryteringen av ? Det finns ingen dokumentation i som kan ge direkt vägledning vad gäller de interna motiveringarna inom UD i sam- band med rekrytering. Det kan naturligtvis förefalla märkligt att ett sådant potentiellt sett mycket känsligt politiskt uppdrag inte tycks ha genererat någon skriftlig doku- mentation. Emellertid framhåller som ovan nämnts Boheman att den förtroliga atmosfären mellan tjänstemännen inom UD möjlig- gjorde att åtskilliga frågor handlades muntligt. Boheman skriver i sina memoarer att utbyte av skriftliga meddelanden oss emellan var aldrig erforderliga (Boheman, 1964: 27, 1963: 131). Möjligtvis skall vi således inte förvänta oss att finna särdeles mycket information om rekryteringsprocessen i . I sin rapport över räddningsoperationer iscensatta från , skrev att the attaché , was personally known to us and was in fact our choice (Operations of from , 1944: 18 P 2 EuI, 17/2-1994). UD:s roll i rekryteringsprocessen tycks således egentligen endast ha bestått i att godkänna en person som rekryterats av uppdrag som formulerats av den amerikanska utri- kesledningen, ge titel av sekreterare vid den svenska Budapestbeskickningen och förse honom med diplomatisk status. Det går naturligtvis inte heller att bortse från att UD medvetet kan ha velat hålla en så låg profil som möjligt i samband med rekryteringsprocessen. Den successiva glidningen i definitionen av uppdragets upphovsman, från action of Swedish Government (), till American program () kan tyda på att Boheman i förhandlingarna med varit angelägen om att inte blanda in UD mer än nödvändigt. Ett motiv för att hålla rekry- teringen på så informell basis som möjligt, utan någon dokumenta- Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag tion, kan ha varit att ville erhålla den i diplomatiska sammanhang eftersträvade inbyggda möjligheten att förneka hela företaget (deniability). Boheman var, som ovan nämnts, beredd att ställa material i form av välunderrättade rapporter till amerikanska myndig- heters förfogande såsom underlag för utarbetandet av uppdragets innehåll. I telegram av (andra sektionen) fram- går t.ex. följande: I have been advised by Boheman that he is now having copies made of the last reports from to which reference has been made above that as soon as they are ready he will turn them over to me (Nr 2412, P 2 EuI, 17/2-1994, P 2 EuI, 15/4-1998). Det är emellertid intressant att notera att Boheman förefaller ha varit mycket angelägen om att källan inte fick röjas. I telegrammet av skrev att provided that the source is not (repeat not) revealed there is no objection on the part of Boheman to any publicity use we may to make of that por- tion [] which deals with the treatment of Jews in . Denna diskretion är naturligtvis fullt begriplig. var en neu- tral stat och nazi-Tyskland hade alltjämt inte fallit. Frågan är dock om inte detta uttalande från Boheman också ger en indikation om orsakerna till varför man i dokumenten och skriv- elserna rörande konsekvent valde att utelämna uppgifterna om att han valts ut för uppdraget av amerikanska myndigheter, att han erhöll instruktioner från , och att det i allt väsentligt var fråga om ett American program. Var rekryteringsprocessen av unik? Det råder delade meningar huruvida själva förfaringssättet att anställa en person utifrån för ett särskilt uppdrag inom utrikesför- valtningen var helt unik för uppdrag. I en intervju (som genomfördes på engelska språket) inom ramarna för i uppgav Per Anger It must have been a shock for him [] how.here comes a businessman, , with diplomatic status, I mean, at that time it was not heard of, that we just. [that] the Foreign Office just opened doors for people outside, on that level (pro- jektet 002, 1990: 24). Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag ger emellertid i sina memoarer en rakt motsatt bild: Sedan under kriget övertagit skyddsmaktsuppdrag för flera krigförande stater hade s.k. B-avdelningar upprättats vid vissa beskick- ningar och till dem med diplomatisk status knutits personer utanför utrikesförvaltningen. tillfälliga anställning utgjorde alltså inget unikum (, 1996: 183). Ett exempel på detta utgörs av , som den 4 sep- tember 1944 trädde in i tjänst vid Budapest-beskickningen som at- taché vid avdelningen för skyddsmaktsuppdrag, den s.k. B-avdel- ningen. var tillfälligt anställd för denna uppgift. inträdde emellertid på en högre befattning (lega- tionssekreterare) än attaché efter en i flera avseenden originell rekryteringsprocess. Därtill, och framför allt, skulle han utföra ett uppdrag som i allt väsentligt formulerats av en annan stat. Dessa omständigheter måste anses vara unika. Det är känt att den amerikanska underrättelsetjänsten åtminstone övervägde att använda för sina syften. I ett OSS- telegram av uppges följande: Re 's [] information about the Wallenburg's [sic] mission. From the subject's personal history we suppose he would be of doubtful assistance on our activities. However, we take it for granted that you conferred with 799 [] about the matter and considered whether there was any chance that the mission could be utilized for our benefit (P 2 EuI, 17/2-1994). var vid sidan av sitt uppdrag som representant för War Refu- gee Board också underrättelseagent inom OSS, och de baltiska räddningsoperationerna tycks ha använts, inte bara av den svenska underrättelsetjänsten, utan också för att få fram information till den amerikanska. I ett brev till beklagade sig över att han förlorat en litauisk med- hjälpare vid namn , som enligt uppgift skulle ha skjutits av tyskarna. Vokeitaitis var enligt our best source of Baltic intelligence (Operations of from , 1944: 18, P 2 EuI, 17/2-1994). Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag Som ett resultat av den krigstida alliansen mellan och Sov- jetunionen överlämnades en stor mängd underrättelse- information rörande lettiska motståndsrörelser, som sammanställts av OSS i , till (Bower, 1989: 43). Det är följaktligen möjligt att Olsens person och verksamhet var känd hos den sovjetiska underrättelsetjänsten. eventuella uppdrag för amerikansk underrät- telsetjänst är föremål för en mer ingående analys i den svenska arbetsgruppens rapport. Däri konstateras dock att det inte har påträffats vare sig något dokument som slår fast att verkligen arbetade för OSS räkning, eller som visar att var medveten om Olsens befattning som underrättelseagent (: 52, 2001: 44). Den svenska arbetsgruppen konstaterar också att det inte har påträffats någon dokumentation som tyder på att hade uppdrag från svensk underrättelsetjänst. Denna utred- ning har bedrivit arkivstudier av underrättelsearkiv i och inte heller funnit några tecken som tyder på att rap- porterade till svensk underrättelsetjänst. Den amerikanska politiken mot Möjligtvis skall det faktum att den svenska utrikesförvaltningen ställde sin Budapest-beskickning till förfogande för en verksamhet som skedde enligt amerikanska instruktioner och med amerikanska medel ses mot bakgrund av att den amerikanske ministern överlämnade en mycket snäv note till med en uppmaning till att upphöra med export av bland annat kullager till . Notens andemening var enligt Graf- ström att många amerikanska soldater stupade genom exporten av svenska kullager (, 1989: 565). Amerikanarna äro inte snälla mot oss. Alla våra successiva åtgärder till de allierades behag hava inte hjälpt oss ett dugg. Enligt chiffrerade meddelanden från för man alltjämt ett mycket hårt språk mot oss i State Department (, 1989: 618). Vilka de successiva åtgärderna till de allierades behag hade i åtanke framgår tyvärr inte av dagboksanteckningen, men det ligger inom det möjligas gräns att uppdrag fak- Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag tiskt kan ha utgjort just en sådan åtgärd. Det förtjänar också att åter anmärkas att Hulls instruktion till av (vari skulle uppmanas utöka den diplomatiska representa- tionen i ) avslutades med uppmaningen att the extent to which the Swedish Government is cooperating should be reported to the Department immediately. skulle alltså framgent rapportera till i vilken utsträckning den var beredd att samarbeta med i fråga om den utökade diplo- matiska representationen i . Av existerande dokumentation att döma förefaller , i förhandlingarna med Boheman, ha gjort klart att ett svenskt tillmötesgående skulle uppskattas i . Rapporter och utfärdandet av skyddsdokument Efter sin ankomst till organiserade en egen avdelning, den humanitära avdelningen, vid den svenska legationen, för genomförandet av sitt uppdrag. Till hans förfogande fanns en stab av judiska medarbetare som successivt ökade till runt 350–400 personer. skrev fem rapporter angående behandlingen av judar till (HP 21 Eu, 18/7, 29/7 [två separata rapporter], 7/8, 16/8-1944). Häri be- handlades en rad frågor kring bl.a. opinionsläget i vad gäller politiken mot judarna, Horthys inställning i frågan och hans inflytande, vittnesmål rörande behandlingen av judarna i uppsam- lingsläger, i deportationståg och i förintelselägren i Auschwitz-Bir- kenau och Waldsee. Rapporterna innehöll också också utförliga redogörelser för praktiska frågor kring hjälpverksamheten. De stora deportationerna hade visserligen upphört efter , men i rapporterna framkommer att också härefter förekom deportationer till bl.a. . förekom småsändningar och smärre deporteringar av judar till arbets- tjänst både i och till . Utdelandet av olika typer av svenska skyddsdokument i form av provisoriska pass, viseringsintyg och skyddsbrev från såväl den svenska beskickningen som Röda korset fortsatte och komplette- Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag rades av med skyddspass (Schutzpass) och skyddsbrev (Schutzbrief), försedda med svenska insignier. Parallellt härmed fördes också förhandlingar med både ungerska och tyska myndigheter rörande möjligheterna att erhålla utrese- och genomresevisum till för de judar som stod under svenskt beskydd. meddelade UD att man fått utresevisum för 700 judar från , men att alltjämt inte lämnat besked. Berlinbeskickningen rapporterade att man från tysk sida ställde sig skeptisk till somliga av de ungerska judarnas visum- ansökningar. Dessa hade, enligt det tyska legationsrådet , utrustats med något slags besynnerligt intyg från svenska beskickningen i , att de 'förmodligen' vore svenska med- borgare. I fråga om denna grupp förelåg erheblige Schwierigkei- ten und Bedenken, men de kunde emellertid komma att beviljas resetillstånd (HP 21 Eu, 27/7-1944). rappor- terade dock till Foreign Minister has advised that the 4 500 Jews under Swedish protection can leave . German Legation informed him that special group of four or five hundred can get transit visas through but no instructions from as to remainder. This whole question seems very unsettled and considers it very dangerous to try to move this group through (30/10-1944, Nr. 4416, P 2 EuI, 15/4-1998). Förhandlingarna med skulle pågå . Det resulterade dock aldrig i någon evakuering av ungerska judar till . insände sin sjätte rap- port till UD, vari han kunde meddela att läget för judarna förbätt- rats, och att de judar som erhållit svenska skyddspass inte längre var tvungna att bära den gula Davidsstjärnan (21 Eu, 12/9- 1944). Bohemans och förhandlingar tycks dock ha lämnat en del övrigt att önska vad gäller praktiska detaljer kring t.ex. rapportering, ledning och finansiering av uppdraget i . Dessa detaljer kan vittna om att det mellan och ameri- kanska State Department förelåg en djupgående osäkerhet kring Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag frågan om vem som egentligen hade det övergripande ansvaret för verksamheten. En kort genomgång av sändlistorna för rapporter ger vid handen att dessa genomgick återkommande revideringar . Rapporterna av , 7 och har, av sändlistorna att döma, endast vidarebeford- rats till mottagare inom den svenska statsförvaltningen såsom statsråden () och (), samt bokhandlare och . (som ägde var av judisk härkomst, hade tagit aktiv del i förarbetena för projektet i , och hölls uppenbarligen informerad av UD om verksamhet). Överrabbin namn återfinns på rapporten av , 12 och , samt . Rapporten av har en bilaga bestående av svar från på ett antal frågor rörande verksamheten som ställts av den biträdande amerikanske utrikesministern . Stettinius. På bilagan anges att den har överlämnats till . Tillgång till amerikanskt material gör det möjligt att slå fast att innehållet i denna bilaga vidarebefordrades av till (P 2 EuI, 15/4-1998). På rapporten av finns Olsens namn på sändlistan. Rapporten av anges ha översänts till . Olsens namn återfinns också på sändlistan för rapporten av . Ett bokslut för verksamheten vid den humanitära avdelningen, som översänts av till UD , anges ha överlämnats till . Av det amerikanska materialet framgår att innehållet i rapporterna av vidarebefordrades till (P 2 EuI, 15/4-1998). finns ävenledes uppsatt på sändlistan för rapport av som vidarebefordrades till State Department . Emellertid fanns inte bara svenska och amerikanska myndighets- personer uppsatta på rapporternas sändlistor. Också den brittiska legationen i erhöll rapporter. På såväl rap- porterna av , som bilagan med svar på Olsens frågor av , finns blyertsanteckningar som anger att de har överlämnats för kännedom till legationsrådet och andremannen vid brittiska legationen i tagu-Pollock. På rapporterna av den 12 respektive Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag framgår att Montagu-Pollocks namn anges i den ordinarie sändlis- tan. På sändlistan för rapporten av återfinns en vid brittiska legationen. Såsom framgår av denna korta genomgång av sändlistor och anteckningar gick tydligtvis inga rapporter från till amerikanska beskickningen . I en avskrift av ett brev som återfinns i i arkiv i (skrivet ) framgår att denna omständighet tycks ha förorsakat viss förvirring och rentav irritation.