sou · GRB364d2 · 2004-01-01 00:00:00 — 5.1Förslaget till lag om arbetstagarinflytande i europabolag I paragrafens första stycke anges lagens huvudsakliga innehåll. Den motsvarar artikel 1.1 i direktivet. I paragrafens andra stycke erinras om att regleringen i medbestämmandelagen gäller även i europabolag. Bestämmelsen motsvaras av direktivets artikel 13.3a. Se även avsnitt 4.15.3. I paragrafen ges en allmän beskrivning av hur reglering av arbets- tagarnas inflytande skall komma till stånd. Den motsvarar artikel 1.2 i direktivet. Syftet med paragrafen är att ge läsaren en allmän uppfattning om lagens innehåll. Den har ingen självständig rättslig betydelse. I paragrafen definieras europabolag, deltagande bolag, dotterbolag, berörda dotterbolag och filialer, information, samråd, medverkan och arbetstagarråd. Se även avsnitt 4.2 och 4.3. I paragrafens första punkt definieras europabolag. Den överens- stämmer med direktivets artikel 2a). I paragrafens andra punkt definieras deltagande bolag. Den överensstämmer med direktivets artikel 2b). är ett bolag som ensamt eller tillsammans med andra deltagande bolag bildar ett europabolag. Se även avsnitt 4.2.1. I paragrafens tredje punkt definieras dotterbolag. Den motsvarar direktivets artikel 2c). Se även avsnitt 4.2.2. I paragrafens fjärde punkt definieras berörda dotterbolag och filialer. Den motsvaras av direktivets artikel 2d). I den svenska versionen av direktivet finns inte ordet berörda med i definitionen av begreppet. Avsikten är dock att de berörda dotterbolagen och filialerna skall kunna skiljas från de dotterbolag och filialer som inte är berörda i direktivets mening. Se även avsnitt 4.2.3 och 4.2.4 samt 4.4.2. I paragrafens femte och sjätte punkter definieras information och samråd. De motsvaras av direktivets artikel 2i) och 2j. Arbets- tagarna skall i informations- och samrådsförfarandet företrädas av ett arbetstagarråd. Information och samråd skall ske innan bolaget fattar beslut så att arbetstagarnas synpunkter kan beaktas i beslutsprocessen. Se även avsnitt 4.3.1 och 4.3.2. I paragrafens sjunde punkt definieras medverkan. Den motsvaras av direktivets artikel 2k). Medverkan kan utövas i två olika former. Enligt den ena formen har arbetstagarna rätt att välja eller utnämna några av ledamöterna i något av bolagets organ. Enligt den andra formen har arbetstagarna rätt att föreslå eller avvisa några eller alla ledamöter till något av bolagets organ. Om bolaget valt en monis- tisk modell för sin organisation skall arbetstagarnas rätt till med- verkan utövas i bolagets förvaltningsorgan. Om bolaget valt en dualistisk modell för sin organisation skall arbetstagarnas med- verkan utövas i bolagets tillsynsorgan. Se även avsnitt 4.3.3. I paragrafens åttonde punkt definieras europeiskt arbetstagarråd. Den motsvarar direktivets artikel 2f. Se även avsnitt 4.2.5. Paragrafen motsvaras delvis av direktivets artikel 3.2b), artikel 6 och 7 samt referensbestämmelse del 1b. Av första stycket framgår att de bestämmelser som avser förfarandet för att inrätta en förhandlingsdelegation och för att förhandla om ett avtal för arbetstagarinflytande i europabolaget skall tillämpas då europabolaget skall ha sitt säte i . De regler som gäller för hur ledamöter skall utses till de platser i för- handlingsdelegationen som tilldelats arbetstagare vid enheter i skall dock tillämpas oberoende av var europabolaget skall ha sitt säte. Om referensbestämmelserna blir tillämpliga skall, enligt andra stycket, dessa tillämpas i de fall europabolaget skall ha sitt säte i . De regler som gäller för hur svenska ledamöter skall utses till arbetstagarråd, samt hur svenska arbetstagarledamöter skall ut- ses till förvaltnings- eller tillsynsorgan, gäller dock oberoende av var europabolaget skall ha sitt säte. Lagval för lagen i övrigt är inte särreglerad genom direktivets bestämmelser. Lagen i övrigt skall alltså tillämpas med utgångs- punkt i sedvanliga regler för lagval. Paragrafen bygger på direktivets artikel 8.3 och motsvarar den bestämmelse som finns för svenska förhållanden i 2 § medbestäm- mandelagen. Den har behandlats i avsnitt 4.2. Undantaget gäller endast för verksamhetens mål och inriktning. Lagen gäller i andra avseenden i de aktuella bolagen. Inrättande av en förhandlingsdelegation Paragrafen motsvaras delvis av direktivets artikel 3.1. Den be- handlas i avsnitt 4.4. Enligt första stycket har de deltagande bolagen ansvaret för att uppgifter, som är nödvändiga för att en förhandlingsdelegation skall kunna bildas, lämnas till arbetstagarna . Skyldigheten att lämna uppgifter uppkommer om europabolag bil- das genom fusion eller i form av holdingbolag, när bildandeplanen offentliggörs. Den uppkommer om europabolag bildas som dotter- bolag eller genom ombildning i och med att bolagsstämman bifaller bildandeplanen. Uppgifterna skall lämnas till arbetstagarna i de enheter som senare kommer att vara berörda av förhandlingarna om ett avtal för arbetstagarinflytande i europabolaget. I andra stycket anges först vad informationen skall innehålla för att en förhandlingsdelegation skall kunna inrättas. Det anges att även uppgifter om formen och omfattningen av eventuell med- verkan bör lämnas. De senare uppgifterna är inte nödvändiga för att förhandlingsdelegationen skall kunna inrättas. Uppgifterna behövs dock under de kommande förhandlingarna, varför det underlättar för dessas genomförande om alla uppgifter finns tillgängliga redan från början. De deltagande bolagen skall enligt 19 § underrätta förhandlingsdelegationen om hur bildandeprocessen fortskrider. Det är därför lämpligt att även bildandeplanen bifogas till den pri- mära informationen. Paragrafen motsvaras delvis av direktivets artikel 3.2. Se även av- snitt 4.4.3. Det åligger arbetstagarna att bilda en förhandlingsdelegation. Detta skall ske sedan de fått nödvändig infor- mation från bolagen. Hur platserna i förhandlingsdelegationen fördelas mellan arbets- tagarna i de olika EES-staterna Paragrafen motsvarar direktivets artikel 3.2 första stycket a i. Se även avsnitt 4.5. Oberoende av på vilket sätt europabolaget skall bildas, skall platser till förhandlingsdelegationen fördelas enligt denna paragraf. Beckningen ordinarie platser har använts enbart för att skilja dessa platser från de extraplatser som kan komma att fördelas enligt 9 § i de fall europabolag bildas genom fusion. Arbetstagarna i de EES-stater där de deltagande bolagen och dessas berörda dotterbolag och filialer har anställda, skall tilldelas en plats i förhandlingsdelegationen för varje tiondel eller del av tiondel som de anställda i den staten utgör av den totala arbets- styrkan. Om av arbetsstyrkan finns i en stat, skall alltså arbetstagarna i den staten tilldelas en plats i förhandlingsdelega- tionen. Arbetstagarna i en stat som har av arbets- styrkan har rätt till två platser i förhandlingsdelegationen. Arbetsstagarna i en stat som har av arbetsstyrkan har rätt till tre platser i förhandlingsdelegationen o.s.v. Paragrafen motsvarar direktivets artikel 3.2 första stycket a ii och andra stycket. Se även avsnitt 4.5. I de fall ett europabolag skall bildas genom fusion kan arbets- tagarna i de olika staterna komma att tilldelas extraplatser i för- handlingsdelegationen. Extraplatser tilldelas arbetstagarna i de olika staterna i den omfattning som behövs för att säkerställa att arbets- tagarna i varje bolag som genom fusionen skall upphöra som separat juridisk person får en plats i förhandlingsdelegationen. Om fusion sker i form av kombination (två eller flera bolag förenas genom att bilda ett nytt bolag) är alltså utgångspunkten att arbets- tagarna i vart och ett av de deltagande bolagen skall tillförsäkras en plats i förhandlingsdelegationen. Om fusion sker i form av absorp- tion (ett eller flera bolag går upp i ett annat) tillförsäkras inte arbetstagarna i det övertagande bolaget någon extra plats på grund av regleringen i denna paragraf. I dylika fall är det enbart arbets- tagarna i de överlåtande bolagen som tillförsäkras en plats genom paragrafen. Fördelningen av eventuella extraplatser måste ske efter att arbetstagarna i de olika staterna, med utgångspunkt i varje lands nationella regler, utsett sina ledamöter till de ordinarie platserna i förhandlingsdelegationen. Detta beror på att det är först sedan de ordinarie ledamöterna utsetts, som det kan konstateras om det i och för sig finns behov av några extra ledamöter. De extraplatser som eventuellt skall tilldelas arbetstagarna i de olika staterna med stöd av denna paragraf, får inte överstiga 20 pro- cent av det sammanlagda antalet ordinarie platser i förhandlings- delegationen. I de fall då det i och för sig skulle finnas behov av ytterligare extraplatser, måste en begränsning i tilldelningen ske. Denna begränsning skall ske genom att tillgängliga platser tilldelas arbetstagare i de olika staterna med utgångspunkt i antalet anställda i de olika bolagen. De bolag, vilkas arbetstagare i och för sig är i behov av en extraplats, rangordnas i strikt storleksordning med utgångspunkt i antalet anställda. Den första extraplatsen tilldelas arbetstagarna i den stat där det största av dessa bolag finns. Den andra extraplatsen tilldelas arbetstagarna i den stat där det näst största bolaget finns o.s.v. till dess att alla disponibla extraplatser är fördelade. Fördelningen av extraplatser får inte medföra att någon arbets- tagare blir representerad av mer än en ledamot. nationella valmetod är konstruerad så att någon av de ordinarie ledamöterna anses representera alla arbetstagare från den staten, kan arbetstagare från det landet inte tilldelas någon extra ledamot med stöd av denna paragraf. Om något lands nationella valmetod är konstruerad så att en ordinarie ledamot representerar arbetstagare från flera bolag, skall även detta beaktas vid bedömningen av om det i och för sig finns förutsättningar för att göra anspråk på en extraplats enligt denna paragraf. Paragrafen har inte någon direkt motsvarighet i direktivet. Den beskrivs i avsnitt 4.5.5. Den geografiska fördelningen av platserna i förhandlingsdelega- tionen, det vill säga fördelningen mellan arbetstagarna i de olika staterna, skall justeras vid väsentliga förändringar. En väsentlig förändring är en sådan förändring som medför att den geografiska fördelningen påverkas. I dylika fall skall en ny fördelning göras enligt 8 § och i förekommande fall även enligt 9 §. Hur platserna i förhandlingsdelegationen fördelas mellan arbets- tagarna i de svenska enheterna 11–16 §§ bygger på direktivets artikel 3.2b). Se även avsnitt 4.5.3. och 4.5.4 Enligt första stycket skall de ordinarie platser till förhand- lingsdelegationen som tilldelats svenska arbetstagare i första hand fördelas mellan arbetstagare i de deltagande bolagen. Arbetstagarna i de olika bolagen tilldelas enbart en plats per bolag enligt detta stycke. Om inte platserna räcker till arbetstagarna i alla deltagande bolag rangordnas de i storleksordning efter antalet arbetstagare. Om det finns platser kvar att fördela sedan arbetstagarna i alla deltagande bolag fått en plats var, tilldelas arbetstagarna i de be- rörda dotterbolagen och filialerna en plats var enligt andra stycket. Om inte platserna räcker till arbetstagarna i alla dessa enheter rangordnas de i storleksordning efter antalet arbetstagare. Om det finns platser kvar att fördela efter att fördelning skett enligt första och andra stycket, skall fördelningen fortsätta enligt tredje stycket. Deltagande bolag, dotterbolag och filialer i rangordnas i storleksordning efter antalet anställda. De återstående platserna tilldelas sedan enheterna med en plats var i strikt stor- leksordning. Fördelning enligt detta mönster skall fortgå till det att alla tillgängliga platser är fördelande. Enligt fjärde stycket ges de arbetstagarorganisationer som enligt 15 § skall utse ledamöter för arbetstagarna vid enheterna i , möjlighet att överenskomma om en annan fördelning av platser än den som gäller enligt första till tredje stycket i paragrafen. Avsikten är dock att de skall följa paragrafens fördelningsmodell, om inte detta i det enskilda fallet är olämpligt. Om organisationerna enas om en annan fördelning, skall de så långt detta är möjligt fördela platserna så att arbetstagarna i varje deltagande bolag blir direkt representerade av minst en ledamot. De extra platser i förhandlingsdelegationen som i fall av fusion tilldelats arbetstagare i svenska bolag skall tillkomma arbetstagarna vid de bolag som vid den geografiska fördelningen föranlett att svenska arbetstagare tilldelats platsen i fråga. I de fall då den geografiska fördelningen av platserna i för- handlingsdelegationen justeras skall även fördelningen mellan de svenska enheterna justeras. Se även avsnitt 4.5.5. I paragrafen regleras vad som skall ske om en svensk enhet, vars arbetstagare är direkt representerade i förhandlingsdelegationen, är deltagande eller berörd av bildandeprocessen och den geografiska fördelningen inte skall justeras. Sedan sammansätt- ningen justerats måste samtliga svenska ledamöters representa- tivitet fastställas på nytt i enlighet med regleringen i 16 §. Hur ledamöter från i förhandlingsdelegationen utses I paragrafen anges hur de svenska ledamöterna i förhandlings- delegationen skall utses. Bestämmelserna har utformats efter före- bild från styrelserepresentationslagen och lagen om EFR. Tanken är att de lokala kollektivavtalsbundna arbetstagarorga- nisationerna skall utse ledamöterna. Om det endast finns en kollek- tivavtalsbunden lokal facklig organisation utser den organisationen den eller de svenska ledamöterna. Om det finns flera kollektiv- avtalsbundna arbetstagarorganisationer skall de som huvudregel komma överens om hur ledamöterna skall utses. Om organisationerna inte kan enas om hur ledamöterna skall utses, skall rätten att utse ledamöter fördelas mellan organisa- tionerna i enlighet med regleringen i paragrafens andra stycke. Vid beräkningen av hur många arbetstagare som tillhör de olika organisationerna skall arbetstagarna i alla de svenska enheterna räknas tillsammans. Organisationerna får sedan de fördelat antalet platser mellan sig, med utgångspunkt av hur många platser de dis- ponerar över, bestämma vilken av organisationerna som skall utse ledamöter för arbetstagarna vid de olika enheterna. Fördelningen mellan arbetstagarna i de olika enheterna sker i enlighet med 11 eller 12 §§. Om en ledamot skall utses, är det den lokala kollektivavtals- bundna fackliga organisation som företräder flest arbetstagare, som utser ledamoten. Om flera ledamöter skall utses är 8 § andra och tredje stycket styrelserepresentationslagen tillämpligt. Detta inne- bär att om inte den största organisationen skall utse samtliga ledamöter skall de två största organisationerna utse ledamöterna. Om det således skall utses fyra ledamöter, så utses två av vardera organisationen och om det skall utses fem ledamöter, så utser den största organisationen tre ledamöter och den andra två o.s.v. Om inget kollektivavtal finns i den svenska bolagsgruppen skall, enligt tredje stycket, den arbetstagarorganisation som företräder flest arbetstagare utse samtliga svenska ledamöter om inte de lokala arbetstagarorganisationerna kommer överens om något annat. Bestämmelsen i fjärde stycket motsvarar 8 § sista stycket sty- relserepresentationslagen. Av denna framgår att lokala arbetstagar- organisationer som tillhör samma huvudorganisation skall anses som en organisation. Med huvudorganisation avses i paragrafen t.ex. LO och PTK. Vid beräkning av de olika organisationernas andel av det totala antalet kollektivavtalsbundna arbetstagarna i bolagsgruppen skall alltså en sammanläggning göras av LO- respek- tive PTK-anslutna arbetstagare. Vilken fördelning som skall göras mellan förbund inom en och samma huvudorganisation är oregle- rad i lagen. Fördelningen mellan förbunden är oreglerad även i styrelserepresentationslagen. En arbetstagarorganisation som inte är uppbyggd med lokala och centrala organ beaktas på samma sätt som lokala arbetstagarorga- nisationer. Medlemmarna i sådana organisationer får dock räknas som en egen grupp om inte organisationen tillhör t.ex. LO eller PTK. Valbara är i första hand arbetstagarna i det bolag som tilldelats den plats till vilken en ledamot skall utses. Organisationerna får dock välja någon annan person om de finner detta lämpligare. Representativitet för ledamöter från Som ett sista led i förfarandet att utse ledamöter till förhand- lingsdelegationen eller att justera sammansättningen av denna, måste alltid fastställas hur många arbetstagare var och en av leda- möterna representerar. Av paragrafens första stycke framgår att ledamot som utsetts till en extra plats företräder enbart arbetstagarna vid det egna bolaget. Av andra stycket framgår att ledamot som utsetts till en ordi- narie plats företräder i första hand arbetstagarna vid det egna bolaget eller den egna filialen. Om det finns enheter som inte fått någon egen ledamot i förhandlingsdelegationen, skall arbetstagarna vid dessa enheter fördelas så jämt som möjligt mellan antalet ordi- narie ledamöterna. Arbetstagarna vid de senare enheterna blir alltså indirekt representerade genom de ordinarie ledamöterna. På detta sätt blir alla svenska arbetstagare beaktade vid rösträkningarna i förhandlingsdelegationen. Av tredje stycket framgår att, då flera ledamöter utsetts för en enhet, antalet arbetstagare skall divideras med antalet ledamöter. Ledamöterna skall om möjligt företräda lika många arbetstagare var. Alla arbetstagare måste dock fördelas mellan de utsedda ledamöterna, eftersom alla arbetstagare måste vara representerade. Paragrafen motsvarar direktivets artikel 3.7. Den behandlas i avsnitt 4.6.2. I paragrafen anges att skäliga kostnader skall bäras av de deltagande bolagen. Kostnaderna skall avse såväl bildandet av för- handlingsdelegationen som utförandet av uppgifterna. Kostnader som i normalfallet är skäliga är kostnader för de interna mötena och sammanträffandena med ledningen, ledamöternas resor och logi, traktamenten samt för tolkning och översättning. I direktivet anges särskilt att EES-staterna får förordna om att de deltagande bolagens kostnadsansvar, i de fall arbetstagarsidan vill anlita experter, får begränsas till enbart en expert. Någon sådan begränsning föreslås inte. I normalfallet torde det vara skäligt med enbart en expert när förhandlingsdelegationen förhandlar om ett avtal. Det kan dock förekomma situationer då det är skäligt att anlita flera experter t.ex. om förhandlingsdelegationen vill före- trädas av olika experter i olika delfrågor. Paragrafen motsvaras av direktivets artikel 5. Förhandlingarna skall inledas så snart förhandlingsdelegationen har inrättats. Tidsfristen för denna börjar löpa så snart förhandlingsdelegationen är konstitue- rad. Parterna kan enas om att förlänga förhandlingsperioden till högst . Paragrafen motsvaras av direktivets artikel 3.3 andra stycket. De deltagande bolagen skall informera förhandlingsdelegationen om hur processen med att bilda europabolaget fortskrider. Denna information skall bland annat innehålla information om större och varaktiga förändringar inom arbetsstyrkan och om förändringar i bildandeplanen som kan påverka förhandlingsdelegationens sammansättning. Paragrafen motsvaras av direktivets artikel 3.5. Den behandlas i avsnitt 4.6. Genom denna paragraf ges förhandlingsdelegationen möjlighet att i förhandlingsarbetet få hjälp av från de europeiska fackliga organisationerna. Paragrafen motsvarar direktivets artikel 3.4. Omröstningsreglerna i 21 23 §§ beskrivs i avsnitt 4.6.1. Om inte annat särskilt föreskrivs skall förhandlingsdelegationen fatta beslut med absolut majoritet bland sina ledamöter. Dessa ledamöters röster måste även innefatta en absolut majoritet bland de arbetstagare som företräds i de deltagande bolagen och berörda enheterna. Kravet på absolut majoritet innebär att en majoritet av förhandlingsdelegationens ledamöter måste delta vid omröst- ningarna för att delegationen över huvud taget skall vara beslutför. Paragrafen motsvaras av direktivets artikel 3.4. Om en omröstning gäller ett avtalsförslag som skulle innebära en minskning av medverkangraden, i förhållande till vad som gäller i det av de deltagande bolagen med högst andel medverkan och europabolaget skall bildas genom fusion eller i form av dotterbolag eller holdingbolag, krävs kvalificerad majoritet för bifall av för- slaget. Kvalificerad majoritet krävs dock enbart om medverkan omfattar minst den andel av det totala antalet arbetstagare i de deltagande bolagen som anges i det paragrafens andra stycke. En minskning av rätten till medverkan är i detta sammanhang en rent matematisk jämförelse av medverkan enligt 3 § sjunde punkten a) eller b). Det är denna grad av medverkan i det av de deltagande bolagen med den högsta andelen medverkan som skall jämföras med den grad av medverkan som föreslås i europabolaget. En utförligare redogörelse för vad som är en minskning av medverkan i detta fall återfinns i avsnitt 4.3.3. Ett beslut enligt denna paragraf får inte fattas om ett europa- bolag skall bildas genom ombildning. Paragrafen motsvaras av direktivets artikel 3.6 första till tredje stycket. Samma kvalificerade majoritet som krävs enligt 22 §, krävs enligt första stycket i denna paragraf för att förhandlingsdelegationen skall få besluta att avstå från transnationellt arbetstagarinflytande i enlighet med lagen. I andra stycket anges att ett beslut om avstående från trans- nationellt arbetstagarinflytande i enlighet med lagen inte får fattas när europabolag skall bildas genom ombildning. Begäran om ny eller återupptagen förhandling Paragrafen motsvaras av direktivets artikel 3.6 fjärde stycket. Om förhandlingsdelegationen beslutat att avstå från det inflytande arbetstagarna enligt lagen har rätt till, kan arbetstagarna tidigast efter beslutet begära att förhandlingar om arbets- tagarinflytande i europabolaget återupptas. Parterna kan dock enas om eller börja förhandla tidigare om de är ense därom. Om förhandlingarna skall återupptas helt kort efter det första beslutet kan eventuellt förhandlingsdelegationen inträda i samma sammansättning som . Om nya förhandlingar skall inledas , måste en ny förhandlingsdelegation samman- sättas varvid regleringen om dess sammansättning i 8 16 §§ åter blir tillämplig. Om återupptagna eller nya förhandlingar inte leder till något avtal, skall inget inflytande i enlighet med lagens reglering gälla i europabolaget i fortsättningen heller. Om ett beslut om avstående väl en gång är fattat kommer således inget inflytande att bli gällande i bolaget så länge inte parterna enas om ett avtal. Paragrafen motsvaras av direktivets artikel 4.2. Se även avsnitt 4.7. I första stycket anges att ett avtal om arbetstagarinflytande skall Detta följer av direktivets artikel 3.3 första stycket. I andra stycket anges vissa frågor som skall behandlas i ett avtal om arbetstagarinflytande i europabolaget. Bestämmelsen skall ses som en agenda för vilka frågor parterna skall ta ställning till under sina förhandlingar. Parterna har avtalsfrihet utom i de fall europa- bolag etableras genom ombildning. Den begränsning av avtalsfri- heten som gäller i det senare fallet framgår av 26 §. Bestämmelserna i 29 55 §§ skall inte vara tillämpliga såvida inte parterna särskilt avtalar om att så skall vara fallet. Enligt punkt a skall det anges vilka företag som skall omfattas av avtalet. Enligt punkt b skall parterna bestämma hur det arbets- tagarråd som skall vara samverkanspart på arbetstagarsidan skall sammansättas. Det skall alltså bestämmas hur många ledamöter som skall utses, hur dessa skall fördelas mellan arbetstagare från olika länder och hur ledamöterna skall utses. Enligt punkt c skall arbetstagarrådets uppgifter bestämmas. Vidare skall det fastställas hur information och samråd skall gå till. Enligt punkt d skall det bestämmas hur ofta arbetstagarrådet skall sammanträda.