sou · GRB386 · 2004-01-01 00:00:00 — assumes, however, that part of the amount has already been written off and therefore the actual cost of investments made is lower. The industry would also lose a total of about million per year in profit. In addition there would be costs associated with the industrys restoration of land and estimated to be a total for the entire industry of about million. This means that very roughly a forced closedown of the mink farming industry over a five-year period may imply a loss of over one billion kronor. Of this figure, million constitutes loss of earnings for the five-year period. It may be noted that this very rough estimate corresponds well to the amount that was to be paid to the mink farming industry in after the ban imposed there. The estimated compensation from the state would amount to million to 11 farmers. One of the points of departure was that compensation would be payable for four years average profit. Transferred to Swedish conditions with 180 farmers this gives a total of billion. In addition a ban would imply that the ancillary industry would lose annual income of million and that they would be affected by increased costs of million. Finally a ban would have far-reaching socio-economic consequences and regional policy effects. The mink farming industry is spread over a wide geographi- cal area. It is a rural industry. A third of the industry is, however, located in Listerlandet in the municipality of . A ban would have very negative effects on the municipality of . A closedown of the chinchilla farming industry for animal pro- tection reasons seems to be somewhat more hypothetical. has found that the chinchilla farming industry, after adopted new regulations, complies with the Animal Protection Act in force as far as is known at present. A ban on chinchilla farming for reasons of animal pro- tection would assume either that new research results proved that the chinchilla farming industry does not comply with the Animal Protection Act already in force or that the Animal Protection Act is tightened. Such a ban would then not be in contravention of the constitution. If after new findings it were shown that the industry does not comply with the Animal Protection Act now in force probably no compensation from the state would need to be paid to the businesses. This means that such a ban would not imply any direct financial expenditure for the state. A closedown of the chin- farming industry would also have economic consequences. The industry has estimated the value of equipment and capital in to be about million. It has not been possible to estimate how great a proportion has been written off. The total annual profit for the chinchilla farming industry is said to amount to 000. This means that the chinchilla farming industry would lose roughly –8 million over a five-year period. Of that amount about half would constitute loss of earnings over the five year period. A closedown for ethical reasons with reference to the purpose of the animal husbandry would seem to be even more complicated. It is doubtful whether a ban on these grounds would be consistent with the constitution. It is particularly doubtful with regard to whether such a law would be in conflict with the legislation pro- tecting freedom of trade in chapter 2, section 20 of the . If such a law were nevertheless to be introduced those affected under chapter 2, section 18 of the Constitution of would have the right in principle to full compensation for the restriction in land use the law would entail. This amount would probably include compensation for investments and accrued expenses. On the other hand compensation for loss of earnings would possibly not necessarily be included. On the basis of the figures reported the amount for the mink farming industry could be roughly estimated to be a few hundred million kronor. For the chinchilla farming industry the corresponding amount could be a maximum of four million kronor. In addition it is the conclusion of the Committee that implemen- ting a ban would also require that those affected be compensated with a reasonable amount for the restriction of freedom of trade. This compensation would not necessarily mean full compensation for the loss. Instead a more general assessment could be made and the compensation be determined on the basis of what is appropriate and reasonable. has stated the loss of annual earnings for the mink farming industry to be million over a five- year period and to be three million for the chinchilla farming industry. What would constitute a reasonable amount for restriction of freedom of trade on the basis of these amounts is very difficult to estimate. We can only assume that in addition to compensation for restriction in the use of land of a few hundred million kronor a further considerable amount may also be payable for the restriction in freedom of trade. Altogether it is our highly hypothetical con- clusion on the basis of the material available that a ban for ethical reasons with reference to purpose could involve a cost to the state of at least million. Furthermore, such a ban would entail socio-political and regional policy consequences. On the basis of present knowledge the Committee has drawn the conclusion that the chinchilla farming industry does comply with the Animal Protection Act. We also believe that ethical reasons referring to the purpose of animals should not alone con- stitute the basis of a ban. The only remaining question is therefore in what way the mink farming industry can adapt to the Animal Protection Act as regards the natural behaviour requirement. We propose that mink farming be developed in ways that have also been adopted for other animals, such as poultry. Animal hus- bandry must be better adapted to the animals needs and give them a better chance of natural behaviour as specified in section 4 of the Animal Protection Act. A difference between mink and other domestic animals in farming is that such development work for mink has been started, while for other animals it has been going on for a long time. This means that the development work for mink must be carried out promptly. It is important to note that the responsibility for improving con- ditions for mink as a whole rests with the mink farming industry. We also assume that it is in the interest of the industry to ensure that indications of non-compliance with the Animal Protection Act cease. As has been shown we consider that the industry should be closed down unless improvements are made. A closedown would entail substantial economic consequences for the mink farming industry. A further problem is, however, that further research is needed on the behaviour of mink in order to indicate the way in which the conditions for mink are to be improved. The conclusion of the Committee is that one condition for the mink farming industry to adapt to the Animal Protection Act is that such research projects are implemented. The financing of such projects must therefore be secured as soon as possible. SLU (cultural Sciences) has set up a research project and stated that the cost will be just under four million kronor. One question is how long the industry is to be given to improve conditions for mink. With reference to the fact that the change must take place promptly we consider that a time period of five years should be sufficient to give the industry time to adapt. This time must, however, be extended somewhat, since research is to take place simultaneously. SLU estimated that research would need to be carried out until 2007. Taken together, we consider that the indications of non-compliance with section 4 of the Animal Pro- tection Act should have ceased by the end of 2010. If this is not the case then the mink farming industry should be entirely or partially closed down. The goal we consider that the mink farming industry should have achieved by 2010 is that the stereotype behaviour is at an acceptable level. In principle all species of animal exhibit some form of stereotype behaviour in captivity in order to overcome stress. It is therefore not possible to require that the stereotype behaviour cease altogether but a reasonable goal is that the stereo- type behaviour be limited to an acceptable level. A future question will be of course what constitutes an acceptable level. On the part of the Committee it is not possible to describe our objective further for 2010. We propose instead that a forum of experts is to carefully and continuously follow developments in the mink farming industry for the period until 2010. It is particularly important that during the period of research a continuous dialogue is maintained with representatives of the industry and research representatives. The task of the forum would be to ensure that necessary changes take place. The government has already assessed that the new animal protection authority should appoint an animal protection council with broad competence for fundamental assessments and discus- sions concerning animal protection. The members should have both ethical and ethological competence (bill 2001/02:189, report 2002/03:MJU5, 2002/03:98). The Com- mittee proposes that this animal protection council should be responsible for following developments in the mink farming industry in coming years. 1Utredningens uppdrag och uppläggning I föds mink och chinchilla upp för produktion av skinn. Det är oklart om det förekommer att även kanin och iller används för detta ändamål. har det även funnits rävar på pälsfarmar. I 4 § djurskyddslagen anges att djur skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter. Sådana föreskrifter finns i SJVFS 2003:6 (L100). Regeringen har gett i uppdrag att ut- arbeta föreskrifter för chinchilla. För rävar finns dessutom en bestämmelse i djurskyddsförordningen om att deras behov av att vara tillsammans med andra rävar, röra sig, gräva och ägna sig åt annan sysselsättning skall tillgodoses. För minkar och andra päls- djur saknas motsvarande bestämmelse. har i en rapport angett att farmad mink i många undersökningar uppvisar en hög grad av stereotypier och onorma- la beteenden. Detta skulle indikera att 4 § djurskyddslagen inte är uppfylld vad avser djurmiljö och möjlighet att bete sig naturligt. Verket har föreslagit en rad förbättringsåtgärder, som i huvudsak skulle vara möjliga att genomföra inom ett bursystem. Det är fråga om följande. 1.att inte dela valpkullarna , 2.att ge fri tillgång till dricksvatten 3.att anpassa fodret så att det kan ges i fri tillgång året om för att undvika restriktiv utfodring under vissa perioder 4.att ge foder med grövre struktur Utredningens uppdrag och uppläggning 5.att ge möjlighet till vistelse med artfränder i större ut- rymmen med tillgång till fler bolådor, avsatser, gömställen och tunnlar för att tillgodose rörelsebehov (såsom att springa och klättra) och sysselsättningsbehov 6.att ge honor med valpkullar möjlighet till viss avskildhet genom exempelvis solida väggar eller tomma utrymmen mellan burarna, 7.att anläggningarna byggs på ett sådant sätt att djuren ges möj- lighet att upprätthålla s.k. termisk komfort. Dessutom anser – med hänsyn till den kunskap som finns i – att ett system som tillgodoser minkars behov av sim- och badvatten bör utvecklas. Bakgrunden till det är att det i en rapport från vetenskapliga kommitté för djurs hälsa och välbefinnande (härefter ) framgått att minkar under experimentella förhållanden är beredda att arbeta hårt för att få tillgång till sim- och badvatten. drar slutligen följande två centrala slutsatser. 1.Traditionella bursystem bör avvecklas, eftersom det är inte möjligt att ge tillgång till sim- och badvatten inom bur- systemen. 2.Även om förbättringsåtgärder genomförs går det inte att dra slutsatsen att 4 § djurskyddslagen är uppfylld. Ytterligare forsk- ning krävs för att utvärdera hur väl nya system uppfyller beteendebehov. Dessutom måste nya system provas som ny teknik. Utredningens analys av bakgrunden Det grundläggande problemet för minkar skulle alltså enligt Jord- bruksverket vara att de inte kan bete sig naturligt inom det nuvarande systemet. Som en följd av detta skulle uppvisa stereotypier och andra onormala beteenden. Det skulle vara möjligt att med till synes enkla medel förbättra förhållandena för minkarna inom det befintliga bursystemet genom att genomföra de åtgärder (punkterna 1–7) som verket föreslagit. Det som skulle vara oklart är om åtgärderna skulle vara tillräckliga. Det är dock därutöver behov av bad- och simvatten som Utredningens uppdrag och uppläggning tycks utgöra kärnfrågan. Detta behov skulle omöjliggöra ett tradi- tionellt bursystem. anger i sin rapport att bedömningen om att sim- och badvatten krävs grundar sig på den kunskap som är tillgänglig . En första fråga för utredningen är att bestämma hur vi skall för- hålla oss till bakgrundsmaterialet. Enligt direktiven skall rapporten vara en utgångspunkt för utredningen. är dock slutsatser- na i rapporten uttryckta med ett visst förbehåll. Vi anser att det är rimligt att vi utgår från , men att vi gör en egen bedömning av slutsatserna. Då får det ankomma på oss att utreda vilka förbättringsåtgärder som är nödvändiga för att djurskyddslagen skulle vara uppfylld. Det som då förstås är särskilt intressant är om bad- och simvatten är nödvändigt. Om så är fallet skulle nästa fråga kunna vara om verkets uppfattning om att det är omöjligt att tillhandahålla vatten i burarna är klar eller om det även kan finnas andra uppfattningar i denna fråga. Först därefter, och under förutsättning att utred- ningen delar verkets slutsatser, skulle det ankomma på oss att utreda om det är möjligt att finna ett alternativt system till bursystemet som uppfyller djurskyddslagen. har av regeringen fått i uppdrag att kartlägga omfatt- ningen av chinchilla på pälsdjursfarm och att utarbeta föreskrifter för hur dessa skall hållas. ingår chinchilla i vårt uppdrag. Det skulle betyda att utredningen måste beakta de nya föreskrif- terna och bakgrunden till dessa. För dessa djur skulle det saknas bakgrundsmaterial. Det är också oklart om dessa djur föds upp för skinnproduktion och i så fall i vilken utsträckning. Det får ankomma på utredningen att inhämta bakgrundsmaterial. Utredningens uppdrag och uppläggning Utredningens uppdrag är att utreda två olika handlingsvägar för pälsdjursnäringen. Det ena alternativet är att redogöra för konsekven- serna av att med utgångspunkt i förändra pälsdjurshållningen så att djurskyddslagen är uppfylld. Det andra alternativet är att belysa konsekvenserna av en avveckling av andra än rent djurskyddsmässiga skäl. I uppdraget ingår bl.a. att kartlägga omfattningen och lokaliseringen av uppfödning av djur för pro- duktion av skinn och analysera hur en avveckling skulle kunna genomföras. Konsekvenserna av att med utgångspunkt i förändra pälsdjurshållningen. Detta alternativ skulle endast bestå av att utreda vilka ekonomiska och andra konsekvenser förslag om förbättrings- åtgärder skulle få för näringen. En oklarhet är hur utredningen skall kunna utreda denna handlingsväg för andra pälsdjur än minkar. Uppdraget avser enligt sin ordalydelse pälsdjurshållningen i sin helhet. skall vara utgångspunkt. Denna rapport behandlar dock bara minkar. Eftersom rapporten avser djurens beteende kan den knappast vara till ledning för andra djur än minkar. Enligt utredningens uppfattning måste uppdraget vad avser minkarna vara vidare än vad ordalydelsen direkt anger. Om utred- ningen skall kunna ange konsekvenserna för att anpassa pälsdjurs- näringen till djurskyddslagen måste vi först analysera vad som krävs för att djurskyddslagen skall vara uppfylld. Utredningen behöver svara på följande frågor: 1.Är samtliga de av listade förbättringsförslagen nödvändiga för att djurskyddslagen skall vara uppfylld ? 2.Krävs därutöver att får tillgång till sim- och badvatten? 3.Krävs det ytterligare åtgärder? 4.Kan de nödvändiga förändringarna genomföras inom ramen för ett befintligt bursystem? 5.Om inte, vilka alternativa system är möjliga? 6.Om dessa uppfyller djurskyddslagen, skulle minkarna i ett sådant system upphöra med sitt onormala beteende? Utredningens uppdrag och uppläggning När det gäller dessa frågeställningar är det uppenbart att utred- ningen kommer att behöva inhämta ytterligare forskningsunderlag, eftersom det enligt vad framgått tveksamhet bottnar i att det krävs mer forskning om beteende. Om sådan forskning saknas skulle alltså utredningen vara tvingad att låta inhämta ett forskningsunderlag. Ett orosmoment är förstås om den utsatta tiden medger ett eventuellt framtagande av ett forsknings- underlag. Först sedan utredningen kunnat ta ställning till frågan vad som skulle krävas för att djurskyddslagen skulle vara uppfylld är det möjligt att analysera konsekvenserna av de förbättringsåtgärder som utredningen skulle finna är nödvändiga. Det är då alltså kon- sekvenserna för pälsdjursnäringen som skall utredas. I direktiven anges ekonomiska och andra konsekvenser. Utredningen kan inte se vilka andra konsekvenser än ekonomiska, direkta eller indirekta, som i denna del i första hand skulle komma i fråga. Det som därutöver skulle komma i fråga är att långtgående krav på förbättringsåtgärder i slutändan skulle kunna leda till att näringen helt eller delvis skulle välja att lägga ned sin verksamhet. Sammantaget är det är viktigt att notera att denna handlingsväg rymmer flera svåra frågor, som är tidsödande att utreda. Till denna handlingsväg borde höra att göra en analys grundad på förordning (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor. Konsekvenserna av en avveckling Denna handlingsväg är mer utvecklad i direktiven. Det skulle möj- ligen kunna utgöra ett skäl för att anta att uppdragets tyngdpunkt skulle ligga på en avveckling. Utredningen har dock uppfattat upp- draget som förutsättningslöst och att båda handlingsvägarna är lika angelägna att utreda. Inledningsvis skall utredningen kartlägga omfattningen och loka- liseringen av uppfödning av djur för produktion av skinn. Syftet med denna kartläggning måste förstås vara att den skall vara ett underlag för hur en avveckling skulle slå. Här anges det uttryck- ligen att kartläggningen skall avse samtliga pälsdjur som hålls för produktion av skinn. Därefter anges att vi skall analysera om en påtvingad avveckling är förenlig med 2 kap. 20 § regeringsformen. I denna anges att Utredningens uppdrag och uppläggning begränsningar i rätten att bedriva näring eller utöva ett yrke får endast införas för att skydda angelägna allmänna intressen och aldrig i syfte enbart att gynna vissa personer eller företag. När det gäller en sådan juridisk analys finns det två möjliga alternativ. Utredningen skall ju också ange på vilket sätt pälsdjursnäringen kan avvecklas. Ett alternativ skulle då kunna vara att den juridiska analysen skall avse utredningens förslag om hur en möjlig avveck- ling skulle kunna genomföras, alltså om den föreslagna möjliga avvecklingen är förenlig med grundlagen. Det andra alternativet är att uppdraget i denna del skall uppfattas vidare, att den juridiska analysen skall omfatta alla former av en påtvingad avveckling, eller egentligen att först utreda om någon och i så fall vilken form av avveckling som är laglig. Direktiven ger närmast stöd för det senare alternativet. Utredningen skall analysera de ekonomiska konsekvenserna av en avveckling på såväl regional som samhällsekonomisk nivå. Vida- re skall vi analysera de sysselsattas nuvarande arbetssituation och konsekvenserna av en avveckling. En fråga är varför vi skall analyse- ra de sysselsattas nuvarande arbetssituation, vad som ryms i denna formulering. Slutligen skall vi alltså som redan nämnts analysera hur en av- veckling skulle kunna genomföras. Det kan innefatta ekonomisk kompensation för näringen. I denna del skall om stat- ligt stöd beaktas. Även till denna handlingsväg borde höra att göra en analys grundad på förordning (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor. I uppdraget ingår att beakta såväl positiva som negativa miljöeffek- ter av djurhållningen. Det borde betyda att miljöeffekterna skulle ha betydelse för bedömningen om pälsdjurshållningen skall få finnas kvar eller inte. Vi skall också lämna förslag till åtgärder med anledning av våra överväganden. Utredningen har i för sig uppfattat uppdraget i huvudsak på det sättet att vi skall utreda två olika handlingsvägar för att ge regeringen ett beslutsunderlag. Det som anförts tyder dock även på att vi skall lämna ett sammanfattande förslag om pälsdjursnäringen skall avvecklas eller inte. Utredningens uppdrag och uppläggning därmed uppdraget på det sättet att vi noga skall utreda två alter- nativ och därutöver överlämna ett förslag på det bästa alternativet. Utredningen inhämtade inledningsvis bakgrundsmaterial samt träffade företrädare för (), Förbundet , Statens veterinär- medicinska anstalt (SVA), () och . gjorde vi ett studiebesök i . Utredningen träffade företrädare för chinchillanäringen . Vidare har vi besökt minkfarmer och chinchillafarmer. Utredningen har hållit fem sammanträden med sakkunniga och experter. Vi har samrått med för regel- granskning och inhämtat ett yttrande av i . Den fortsatta framställningen har disponerats på följande sätt: Kapitel 2–7 utgör en bakgrundsbeskrivning. I kapitel 2 lämnar vi en allmän bakgrund om pälsdjursnäringen. Vi redogör där för gällande regler och tidigare utredningar om pälsdjursnäringen. I kapitel 3 beskriver vi minknäringen i andra länder. En analys över etiska perspektiv och pälsdjursnäringen lämnas i kapitel 4. Omfattningen och lokaliseringen av pälsdjursnäringen beskrivs i kapitel 5. Vi redogör för de grundlagsfrågor som skulle aktualiseras om pälsdjursnäringen skulle förbjudas eller inskränkas i kapitel 6. Minknäringens miljöeffekter beskriver vi kortfattat i kapitel 7. I kapitel 8–10 presenterar vi våra slutsatser. Kapitel 8 handlar om en möjlig anpassning till djurskyddslagen. I kapitel 9 behandlar vi frågan om en möjlig avveckling av pälsdjursnäringen. Våra förslag återfinns i kapitel 10. De ekonomiska konsekvenser av utredningens förslag återges i kapitel 11. I detta kapitel lämnar vi en bakgrund. Under 2.1 anger vi vilka djur som används för skinnproduktion i och beskriver dessa. I 2.2 beskriver vi regelsystemet. Uppgifter om tidigare utredningar om pälsdjursnäringen lämnas i 2.3. I 2.4 gör vi en sammanfattning och en analys av materialet. Med pälsdjursnäring avses i främst uppfödning av mink och chinchilla för skinnproduktion. Enligt uppgift från och Förbundet kan det även förekomma uppfödning av iller i mycket begränsad omfattning i fem kommuner. Utredningen har med anledning av uppgifterna varit i kontakt med ansvariga djurskyddsinspektörer i de utpekade kommunerna. I fyra kommuner uppgav respektive djurskyddsinspektör att det inte fanns någon legal illeruppfödning för skinnproduktion i kommunen. I en kommun angav djurskydds- inspektören att en minkfarm även i liten utsträckning födde upp iller för skinnproduktion. Farmen skulle inspekteras. Enligt skulle det även förekomma att kaniner av vissa raser föds upp för pälsens skull. Om detta har dock ordförande i anfört följande: Vår verk- samhet är baserad på kött och ull. Päls från kanin tar vi rätt på om de vid slakten är fullpälsade. Någon pälsdjursuppfödning på kanin finns inte inom föreningen. Vad jag känner till så finns det ingen sådan uppfödning i över huvud taget. För att få gångbar päls inom pälsdjursnäringen krävs att det dels är en rexkaninras dels att de uppnått en ålder och att den åldern är uppnådd 1/12–1/3. Rexkaninen har en för vår del för låg vikt. används inte heller rävar för skinnproduktion i . var särskilt rävhållningen föremål för debatt.