sou · GRB3108d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Man skulle kunna beskriva som ett land med etnisk och kulturell mångfald. Det är inte bara personer som invandrat som är orsaken till detta utan även de minoriteter som funnits länge i bidrar till denna mångfald, menar man. I den statliga diskursen har man numera frångått begreppet mångkulturell som beteckning på dagens samhälle, kanske på grund av att begreppet används på så många olika sätt och ges så många olika innebörder. 1997/98:16. Ofta får mångkulturell stå för något eftersträvansvärt och begrepp- et får då en normativ betydelse. Många forskare som använder begreppet gör det dock mer som en beskrivning av hur ett samhälle ser ut vad gäller befolkningens sammansättning.79 I propositionen används begreppet mångfald istället för mångkulturell och då hand- lar det inte bara om etnisk mångfald utan även kulturell, religiös och språklig. Begreppet mångfald kan också syfta på den mängd livserfarenhet som människor gemensamt besitter. I dokumentet utgår man från ... att etnisk och kulturell mångfald är begrepp som innefattar språklig och religiös mångfald, att etniskt och kulturellt är begrepp vars inne- börd överlappar varandra samt att de ofta, men inte alltid, kan använ- das som synonymer.80 Det slås fast att samhällets etniska och kulturella mångfald skall tas som utgångspunkt för utformningen av den generella politiken och dess genomförande. När det gäller speciella insatser för invandrare skall de bara erbjudas i ett första skede, efter detta skall eventuella behov tillfredställas inom den allmänna politiken. Hela samhället har således ett ansvar för att ta tillvara de resurser som människor besitter. Att () betrakta invandrare som vem som helst är dock tydligen något som inte anammats av alla statliga instanser. Invandrare pekas ut och särbehandlas på olika sätt. Ofta görs det med en form av välvillighet som grund och utifrån av andra formu- lerade behov. Ett sådant exempel är bestämm- elser om utbetalning av statsbidrag. Vi återkommer till det. I propo- sitionen påpekas dock att det finns utrymme för att stärka männi- skor med särskilda behov och att det alltid har funnits det. Om man har behov av att lära sig svenska eller att få en svensk utbild- ning skall detta naturligtvis beaktas men det bör således normalt vara behovet i sig, och inte invandrarskapet, som motiverar åtgärderna.81 Begreppet integration är centralt i denna proposition. Integration kan syfta på ett tillstånd som skall uppnås eller på en process, eller en kombination av process och mål eller tillstånd. Av proposi- tionen framgår att man kan tala om integration på en individnivå 79Begreppet mångkulturell och integration problematiseras ytterligare i kapitel 2. 1997/98:16, s. 19. 1997/98:16, s. 20. och på en samhällsnivå. Det framgår vidare att integration kan knytas till sociala, kulturella och ekonomiska aspekter. Mycket riktigt konstateras att staten inte kan bestämma över den person- liga integrationen, men dock föra en politik som gynnar den. Av propositionen framgår att när man talar om integration i ett sammanhang som ... rör samhällets etniska och kulturella mångfald bör det i första hand avse processer på individuell och samhällelig nivå.82 I dessa processer förenas olika delar till en större helhet. Integra- tion handlar utifrån detta resonemang om att ingå i ett större sammanhang utan att behöva göra våld på sina egna etniska och kulturella identiteter. I propositionen betonas att integrationen är ömsesidig. Alla människor bör vara delaktiga och ömsesidigt bidra för att man ska kunna utveckla potentialen i den mångfald som finns. Regeringen, vars mening uttrycks i propositionen, menar att det är viktigt att motarbeta både segregation och assimilation. Dessa företeelser betraktas som icke önskvärda. Eftersom man ser integrationen som en process är den något ständigt pågående. Hur processen fortlöper beror både på enskilda faktorer och på mer strukturella förhållanden som exempelvis möjligheten att försörja sig. I ett mångfaldigt samhälle saknas en gemensam historia som kan vara en förenande länk mellan människor. Istället blir uppslutning- en kring samhällets grundläggande värderingar desto viktigare, menar regeringen. De värden som man talar om här är jämlikhet, lika värde och lika möjligheter. I retoriken konstrueras dessa som universalistiska värden och det förutsätts att alla, oberoende av ursprung skall sträva efter och betrakta dem som de mest centrala. Vad som inte tas någon hänsyn till i detta sammanhang är de makt- hierarkier som finns mellan olika kulturer och individer. Med andra ord skulle man kunna säga att dessa ideal inte tar hänsyn till att olika individer har olika förutsättningar och olika möjligheter att påverka sin situation och sina livsvillkor. Den nya politik som formuleras i denna proposition tros med- verka till att bryta upp gränser mellan invandare och svenskar. Målen ska vara att alla ska ha lika rättigheter och möjligheter. Det ska vara en samhällsgemenskap som bygger på mångfalden. Sam- hällsutvecklingen i sin tur skall bygga på respekt och tolerans. 1997/98:16, s. 22. speciell inriktning skall vara på att ge alla möjlighet att försörja sig och till att vara delaktiga i samhället. Man ska värna om de demo- kratiska värdena och rasism ska motverkas. Att detta inte infriats vet vi . Alla har i princip samma rättigheter, men i praktiken fungerar det inte som det är tänkt.83 Människor födda i andra länder diskrimineras på arbetsplatser, inom bostadsmarknaden etc. Detta har bl.a. observerat i sin senaste Integra- tionsrapport. Som en grund för den politik som skisseras i propositionen finns en beskrivning av invandrarnas situation sedd ur regeringens pers- pektiv. Det är en relativt dyster bild av invandraren som målas upp. Det påtalas att invandrare bor i kulturellt segregerade områden, de har en hög procent arbetslöshet och de lider av dålig psykisk och fysisk hälsa. När man beskriver deras sociala situation betonar man således den strukturella och ojämna distributionen av resurser i samhället. Detta är inte en situation som är unik för utan liknande förhållanden råder också i andra delar av världen.84 En intressant paradox i denna text är att dessa ojämlika sociala rela- tioner förklaras med och reduceras till kulturella skillnader mellan invandrare och svenskfödda. Ett exempel på detta är när den höga arbetslösheten hos invandrarkvinnor reduceras till kultur. Marginaliseringen av vissa grupper visar en oroväckande tendens att sammanfalla med etniska och sociala skiljelinje ... många invandrade kvinnor kommer från kulturer som inte uppmuntrar förvärvsarbete för kvinnor. Ungdomar med utländskt medborgarskap är en annan grupp som nämns i sammanhanget. De har högre arbetslöshetsprocent än svenska medborgare. Deras problem på arbetsmarknaden förklaras genom deras brist på relevanta nätverk, brist på förebilder, ett begränsat svenskt språk och en kort utbildningsbakgrund. Både invandrarkvinnor och unga invandrare konstrueras således som en homogen grupp med språkliga problem och dålig utbild- ningsbakgrund. Dessutom anses de ha liknande kulturell bakgrund och traditioner och dessa skiljer sig i hög grad från majoritets- kulturens. Vissa invandrargrupper betraktas som bärare av vissa dispositioner som utgör en utmaning för majoritetssamhället. Deras kulturer och traditioner utgör ett stort problem i integra- 83Se exempelvis , 2002. 84Schierup, 2003, , 2002. 1997/98:16, s. 13. Således kan man säga att problemen beskrivs som socioekonomiska på en strukturell nivå medan förklaringarna är reducerade till en kulturell och även ibland individuell nivå. Det är den andre som är problemet. Denna kulturella förklaring till de strukturella problemen, menar vi, förhindrar en kritisk analys av de sociala strukturerna, praktiken och maktrelationerna. 3.1.2Regeringens proposition om folkbildningen86 I propositionen om folkbildning /98 beskrivs regeringens intentioner med den svenska folkbildningen. Vissa delar av den berör folkbildningens relation till invandrare. Man utgår här ifrån den beskrivning av dagens samhälle som återfinns i propositionen om integrationspolitiken. Man utesluter dock exempelvis defini- tioner av centrala begrepp såsom etnisk och kulturell mångfald. I integrationspropositionen betonade man vikten av att skapa mötes- platser. I folkbildningspropositionen uttrycker man klart att man ser folkbildningen som en mötesplats både för kulturer och för människor. Man menar att dessa mötesplatser skapar nya kontakter på kanske oväntade sätt. Det är nödvändigt menar man att möjlig- göra fler sådana mötesplatser. Detta är nödvändigt för att på detta sätt skapa delaktighet i samhället och också för att förebygga och motverka diskriminering, främlingsfientlighet och rasism. Man menar att folkbildningen ... starkt kan bidra till integrationen – samla olika människor kring likartade intressen, som erbjuder tillfällen till förbättrade språk- kunskaper och till att få kunskaper och insikter om andra människors kultur.87 Detta ses som en del av folkbildningens integrationsarbete. Vi menar att detta speglar ett mångkulturellt synsätt. Genom ökad kunskap kommer man att få större förståelse för varandra och varandras kulturer. Implicit i ovanstående citat är att främlings- fientlighet, rasism, diskriminering och negativa attityder är en konsekvens av avsaknad av kontakt mellan svenskfödda och invandrade. Logiken i detta är att genom att organisera mötes- platser lämpade för dialog kommer invandrare och svenskfödda att interagera med varandra. Denna interaktion kommer att leda till 1997/98:115. 1997/98:115, s. 9. förändrade attityder gentemot varandra och i förlängningen ett erkännande. Naturligtvis är det så att genom att öppna upp mötes- platser möjliggörs positiva möten och förändrade attityder gent- emot varandra, men det finns ingen garanti för att så sker. Man kan tolka detta som en naiv föreställning om att när människor från olika länder möts så uppstår någon form av integration. Man tar inte, menar vi, hänsyn till att många av de invandrade befinner sig i en situation av social exkludering, dvs. man är marginaliserad på flera olika områden. Detta omöjliggör ett möte på lika villkor. Vidare säger man i folkbildningspropositionen att folkbildningen aktivt har bidragit till en ökad integration i samhället. genom sina insatser inte minst i utsatta områden har folkbildnings- arbetet påtagligt ökat de invandrades delaktighet i samhället.88 Frågan man kan ställa här är vad man här stödjer sig på? Vilka är källorna? Här tycks man också jämställa delaktighet i samhället med integration. Detta kan tyckas tveksamt. Delaktighet är inte helt synonymt med integration enligt vårt sätt att tolka begreppen och inte heller enligt regeringens tolkning i Integrationsproposi- tionen. I propositionen säger man vidare att inom folkbildningen kan man mötas på likvärdiga och jämlika villkor. Folkbildningen står för demokrati och lika rättigheter och möjligheter för män och kvinnor. Detta anser regeringen vara av särskild vikt för integra- tionen. Implicit i detta ligger, som vi tolkar det, att invandrarna generellt inte står för dessa värden. Man kan tolka det som om man måste omfattas av dem innan man kan bli en integrerad del i det svenska samhället. Folkbildningen är också bra på insatser vad gäller förebyggande av rasism och främlingsfientlighet. Regeringen menar vidare att det finns många erfarenheter av att både invandrare och svenskar som träffas i t.ex. studiegrupper upplever en stark gemenskap, som de tidigare inte trott var möjlig. Även i samverkan med organisationer som har bildats av invandrare eller på etnisk grund kan folkbildningen bidra med att skapa nya vägar för människor från olika kulturer att mötas i ett gemensamt samhällsarbete.89 Vi menar att förutsättningarna kanske ges men att verkligheten är något annat. Denna studie och vår tidigare forskning visar tendens- 1997/98:115, s. 43. 1997/98:115, s. 44. er som går i motsatt riktning. Det tycks inte vara så vanligt före- kommande att man möts kring något gemensamt, i alla fall inte i någon större utsträckning. Det tycks i så fall vara undantag snarare än regel. I grupper med både invandrare och svenskfödda har det visat sig att det gärna blir en uppdelning mellan dom och vi. I propositionen säger man att studiecirklar som samlar både svenskar och invandrare kring gemensamma intressen är viktiga för integra- tionen. Dessa typer av studiecirklar tycks dock var sällsynta. Vi har i denna studie haft svårt att finna studiecirklar organiserade på detta sätt. Folkbildningspropositionens bild av invandraren liknar den som finns i integrationspropositionen. Det är en bild av en person som behöver mycket stöd och hjälp, en person som är handikappad på olika sätt. Det är en person som saknar rätt utbildning, rätt värderingar och traditioner och som därför behöver stöd för att komma in i samhället. Det stödet är folkbildning, enligt Folkbild- ningspropositionen. Nedanstående citat illustrerar detta ytterligare ansträngningar behöver göras för att nå korttidsutbild- ade, personer med invandrarbakgrund och arbetslösa. Folkbildningen har genom sitt arbetssätt och genom sin tillgänglighet goda möjlig- heter att nå de grupper som bäst behöver utbildning.90 Personer som är utbildningsmässigt, socialt eller kulturellt missgynn- ade skall särskilt prioriteras. Invandrare och deltagare med funk- tionshinder utgör särskilt viktiga målgrupper91 Här bedöms invandrare som personer med som på något sätt är missgynnade och inte har samma förutsättningar som andra. På vad sätt de skulle var missgynnade förtydligas dock inte. Det framgår inte heller av texten vad som avses med kulturellt missgynnad. En tolkning man kan göra, utifrån vad som i övrigt tas upp i propo- sitionen, är att man utgår från den svenska kulturen som en norm. Det som på något sätt avviker från denna utgör ett problem för den individ som omfattas av den kulturen men också ett problem för det svenska samhället att kunna integrera denna. Har man en kultur som inte är svensk är man missgynnad. 1997/98:115, s. 17. 1997/98:115, s. 18. har producerat en del skrifter där man på olika sätt redogör för sina mål och sin verksamhet. FBR styrs av olika statliga direktiv och naturligtvis av den folkbildnings- politik som bl.a. beskrivs i ovannämnda Folkbildningsproposition. I dessa dokument återfinns olika sätt att se på det mångkulturella samhället och på personer som invandrat från något annat land. I skriften Statsbidrag till studieförbunden beskrivs FBR:s ställnings- tagande vad gäller hur de ska sköta sitt uppdrag att fördela stats- bidragen till studieförbunden. Begrepp som används, som är intress- anta i detta sammanhang, är kultur, människor som invandrat, integration och mångkulturellt samhälle. Inget av dessa kompli- cerade begrepp definieras eller förklaras närmare i detta dokument. följer regeringens syn på invandrare och deras relation till folkbildningen. Det är således en bild som inte avviker från den bild som presenteras i andra policydokument. I dokumentet fastslås att fung- erar som en bro till kontakt med både nya grannar och det nya hemlandet. Studieförbunden möjliggör också för invandrarna att möta sina egna landsmän både i studier och under utövande och skapande av kultur. Man betonar här vikten av att arbetet i studie- förbunden utgår från målgruppernas specifika behov och att hän- syn tas till målgruppens specifika förutsättningar. Här menar man att dialogen är ett viktigt instrument. Erfarenheterna visar att medborgerlig bildning får en särskild innebörd för den som inte har haft inflytande över sitt eget liv eller i samhället. Folkbildningen kan ge nya livschanser och bidra till att för- domar bryts, till integration, byggd på ömsesidig tolerans och för- ståelse. I ovanstående citat tycks man förutsätta att de som är invandrade inte tidigare haft inflytande över sina liv. Invandraren konstrueras här som en person som kommer från ett icke-demokratiskt land där man saknat möjlighet att ha inflytande över sitt liv. Invandrarna framställs som en homogen grupp med behov av stöd. genom att välja få och tydligt avgränsade målgrupper, med uppen- bara särskilda behov av stöd.93 92Folkbildningsrådet: Statsbidrag till studieförbunden, s. 13. 93Folkbildningsrådet: Statsbidrag till studieförbunden, s. 14. Man säger dock att för att kunna leva upp till de höga förvänt- ningar som finns på folkbildningen måste man arbeta i flera led. Först måste man nå fram till denna grupp. Sedan måste den egna verksamheten göras tillgänglig och stimulerande och skall studieförbunden vara med och visa på möjligheter till fortsatt verk- samhet. Man vet av erfarenhet att denna verksamhet är förenad med extra kostnader. Genom dessa extra insatser skall de som invandrat ges möjlighet att påverka sin livssituation och få möjlig- het att delta i samhällslivet. Ett annat citat som stärker den syn man har på de prioriterade målgrupperna är följande: vända sig till och engagera människor som inte har samma förut- sättningar som andra att ta del av folkbildningsverksamheten: männi- skor som lever med betydande funktionshinder, har invandrat till vårt land eller står utanför arbetslivet. Genom detta sätt att skriva, menar vi, lägger man ett ansvar på den enskilde invandrade eller funktionshindrade. Problemet blir person- ligt men kan lösas via extraordinär och kostsamma insatser från studieförbunden. Avsikten är att möjliggöra för alla att delta i verk- samheten, så syftet måste ses som gott. I detta dokument konstateras att bl.a. invandrare utgör en priori- terad målgrupp. Erfarenheten, menar man, visar att arbetet med målgrupperna oftast medför extra kostnader för studieförbunden. Därför utbetalas ett särskilt målbidrag som är relaterat till antal redovisade studietimmar senaste verksamhetsåret. Särskilt mål- gruppsbidrag fås således för människor som invandrat till . Detta menar vi är intressant. Det innebär, som vi förstår det, att man går emot vad som sägs i integrationspolitiken där invandrare enbart skall särbehandlas den i . Enligt Folk- bildningsrådets dokument finns ingen tidsbegränsning för hur länge man ska betraktas som invandrare. Här tycks gälla: en gång invandrare, alltid invandrare. Syftet med bidraget är att undanröja de hinder som finns för att invandrarna ska kunna delta i studie- cirkelverksamheten. En annan, som vi ser det, något märklig bestämmelse är att för att studieförbundet skall erhålla bidraget måste minst hälften av deltagarna i den aktuella cirkeln eller annan aktuell verksamhet tillhöra målgruppen. Detta, menar vi, ger tydliga signaler till studie- förbunden att det lönar sig, åtminstone ekonomiskt, att ha segre- gerade, icke-blandade grupper. 94 : Statsbidrag till studieförbunden, s. 11. gjorde på uppdrag av en enkätundersökning rörande de två prioriterade målgrupperna funktionshindrade och invandrare. I denna enkät- undersökning har av de tillfrågade studieförbunds- avdelningarna svarat. Ett frågeområde rörde rekryteringen av nya invandrardeltagare i verksamheten. av de lokalförbund som svarat menade att man inte vidtog några särskilda insatser för att rekrytera invandare medan uppgav att man gjorde det. På ungefär en tredjedel av studieförbundsavdelningarna uppgav man att procenten invandrare ökat i verksamheten och i av avdelningarna uppgav man att andelen invandrare minskat. Man kan här se att andelen kvinnor ökat mer än andelen män, andelen kortutbildade har ökat medan andelen högutbildade har minskat. Om man analyserar varifrån invandrarna kommer kan man konstatera att andelen utomnordiska invandrare har ökat medan andelen nordiska har minskat. Detta kan möjligtvis vara en följd av hur invandringen till sett ut. Det kanske är så att en del av de nya invandrargrupperna nu börjat delta. Om andelen invand- rare i verksamheten minskat fanns det oftast naturliga förklaringar till det. Den mest frekventa orsaken till minskat antal inom studie- förbunden var att andelen invandare i det geografiska området hade minskat. Andra vanligt förekommande orsaker var att gruppen ansågs svårare att nå än tidigare samt att studiecirkelavgiften höjts. I denna enkätundersökning ges inga utförligare förklaringar till olika företeelser. Det framgår exempelvis inte varför gruppen upp- levs som mer svårnådd och om det gäller samtliga invandrar- grupper. De rekryteringsformer man i studieförbunden uppger att man främst använt sig av är verksamhet i projektform, studier , särskilda kvinnogrupper samt sam- verkan med invandrarföreningar. Detta kan snarare ses som olika former av verksamhet och säger egentligen ingenting om hur man rekryterar nya deltagare. av studieförbunden anger att endast högst fem pro- cent av verksamheten består av studiecirklar riktade enbart till invandrardeltagare. Denna uppgift finner vi märklig då den inte stämmer med den bild vi fått av hur studieförbunden arbetar med 95 SCB: Folkbildningens verksamhet för invandrare och funktionshindrade. Resultat av en enkät till folkbildningens basorganisationer . icke-svensk födda personer. uppger att eller mer av verksamheten består av cirklar riktade enbart mot invandrargruppen. Man kan möjligtvis tolka dessa siffror så att det skiljer sig mycket mellan olika studieförbund och att det kanske främst är studieförbund med stor verksamhet och med avtal med många invandrarföreningar som har mer segregerad verksam- het. En del av studieförbundsavdelningarna menar att de gjort en del insatser för att förbättra kontakten mellan svenskar och invandrare. Den mest frekventa insatsen är projekt (), sedan kommer att skapa mötesplatser () och att ha föreläsningar (). Inte heller här säger siffrorna något om hur denna verksamhet praktiskt har fungerat. En fråga man kan ställa sig är exempelvis vad man menar när man säger att man skapat en mötesplats. Kan det vara att man startat en ny studie- cirkel eller handlar det snarare om att man fysiskt har en lokal dit människor kan gå och mötas. Enligt studieförbundens uppskattning är huvudanledningen till att invandrare deltar i studiecirkelverksamhet att de vill bli integre- rade i det svenska samhället. Här definieras inte vad man menar med begreppet integration. En annan sak som också kom fram i enkäten var att det är betydligt vanligare att studieförbunden anordnar kulturverksamhet med invandrare som aktörer än att man anordnar kulturverksamhet i samverkan med invandrarföreningar. Utredningen för statlig utvärdering av folkbildningen, SUFO 96, som tillsattes 1994, kom 1996 med sitt slutbetänkande.96 SUFO 96 uppdrog åt ett antal forskare att utföra studier av olika delar av folkbildningen. Dessa forskningsprojekt resulterade i ett antal rapporter som publicerades i delbetänkanden. I SUFO 96 fokus- erades inte invandrardeltagare specifikt. Deras situation berördes dock i en del av de forskningsprojekt som var knutna till utvärder- ingen. Bland annat konstaterades att andelen invandrade deltagare i studiecirklar minskat från 1986 till 1993.97 Det spekuleras i varför det blivit så och en tänkbar förklaring är att det var andra grupper 97Rubensson, 1996. som invandrade under denna period.98 Det skulle i så fall handla om grupper med andra traditioner och där benägenheten att delta i studiecirkelverksamhet ej är så stor.99 I ett av forskningsprojekten konstateras att det inte är alla studieförbund som bedriver invandrarverksamhet.100 När det sker, sker det oftast som något utanför den ordinarie verksamheten och som finansieras via externa medel. är finansiärerna exempel- vis eller kommunen och mestadels har man vänt sig till arbetslösa invandrare. I studien uppges att det över- gripande syftet med, vad man då, 1996, kallade invandrarverksam- heten, var dels att motverka främlingsfientlighet dels underlätta invandrarnas integration genom skapande av mötes- platser där svenskar och invandrare kan träffas, umgås och lära känna varandra. Detta citat visar att man ser på integrationen som något för invandrarna.