sou · GRB391d3 · 2004-01-01 00:00:00 — Över huvud taget visar studien på riskerna med överdrivna och ensidiga uppfattningar om hur människor i olika åldersgrupper . De mätningar av hur människor ser på grundläggande mänskliga värden som vid har gjort visar i korthet också att värderings- mönstren är mycket likartade i olika generationer, att värderings- skillnader mellan yngre och äldre personer är stabila och att de värderingsförskjutningar som sker är få, små och långsamma. En slutsats av resultaten från perioden 2002 är att överdrivna slutsatser om skillnader mellan olika generationer ofta döljer det faktum att sociala, politiska och ekonomiska skillnader är större Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser inom t.ex. ungdomsgenerationen än mellan yngre och äldre per- soner (2003). 7.1.3På väg mot generationskrig? Möjligheterna att en växande andel äldre indirekt kan vrida den politiska debatten åt sitt håll har diskuterats i och Stor- . I centrum för diskussionen har situationen i stått, där andelen äldre invånare och väljare stigit kraftigt genom inflyttning av pensionärer från övriga . I den empi- riska studien versus hävdar den amerikanska stats- vetaren att situationen i är ett förebud om vad som väntar i övriga västvärlden (MacManus 1996). måste politikerna även där börja anpassa sina förslag och budskap till en allt större och alltmer röststark grupp äldre, menar . Följden blir generationskonflikter, både i värderings- frågor och om ekonomiska resurser. Det material som presenterar tyder dock på att det snarare är styrkan i uppfattning som skiljer olika åldersgrupper åt i än upp- fattningarna i sig. Den strategi som hon föreslår för att möta utvecklingen är också förhållandevis modest. Hon vill se utbild- ningsprogram för ökad förståelse mellan yngre och äldre och en utveckling av formerna för samverkan mellan åldersgrupper i lokal- samhället. Debatten om generationspolitik och generationskrig har stundom varit häftig i och . Äldreforskare har med hetta invänt att de offentliga utgifterna för äldres välfärd är blygsamma i dessa länder och att utgifterna snarare har sjunkit (1999). Kritiker har också hävdat att debatten om generationskonflikter döljer större och mer över- hängande skillnader mellan män och kvinnor och mellan socio- ekonomiska grupper (Arber & Attias-Donfut ). Den engelske journalisten har i en bok om den framtida ålders- bävningen noterat att det är något skumt med talet om bataljer mellan generationer (1999). Generationerna existerar inte isolerade från varandra i samhället, tvärtom består de av individer som är nära hoplänkade i familjer och andra sociala nätverk. Det ska mycket till för att dessa band ska brytas och ersättas av helt nya typer av lojaliteter och förpliktelser. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Traditionen att barn och äldre tas om hand av de familjeled som svarar för hushållet är gammal (1993). Ofta bestod denna familj inte bara av släktingar utan även av tjänstefolk och andra som bodde på gården. I formaliserades denna tradition hos en mindre grupp i samhället, de självägande bönderna, genom de undantagskontrakt som infördes . Juridiskt bin- dande kontrakt reglerade vad de äldre, som överlåtit sin gård på barnen eller på någon annan köpare, kunde förvänta sig i form av bl.a. spannmål, kött och ved. Motsättningar mellan generationer har i , och andra län- der, förekommit när etablerade former för att säkerställa äldre per- soners levnadsvillkor inte längre visat sig hålla för nya ekonomiska, sociala eller demografiska påfrestningar. Det finns flera exempel på hur lagar mot övergrepp mot äldre introducerades och skärptes när trycket på landsbygdens undantagssystem ökade genom upprepade nödår med missväxt och svält (1985). I städerna ökade antalet äldre som inte orkade arbeta och som inte kunde flytta in hos och bli försörjda av sina trångbodda, lågt avlönade barn. De problem som ledde till ökade generationsmotsättningar löstes med tiden genom det allmänna pensionssystemet och nya sätt att organisera vården och omsorgen om äldre. Långsiktigt hållbara former för att tillförsäkra äldre människor goda levnadsförhållanden, utan orimliga belastningar på deras barn eller andra anhöriga, är fortfarande en av de viktigaste förutsätt- ningarna för goda relationer mellan generationer i såväl familjeliv som samhälle. I ljuset av den demografiska utvecklingen har frågan om dessa lösningars hållbarhet blivit alltmer intensiv. I den internationella diskussionen har generationskontraktet blivit en laddad fråga. När det gäller pensioneringen har det hävdats att solidariteten mellan generationerna inte självklart kan tas för given . Den ursprungliga samstämmigheten kring tanken att de vuxna yngre generationerna har ett ansvar för behövande barn och äldre skulle inte gälla en solidarisk försörjning av allt friskare och allt större grupper äldre som lämnat arbetslivet för att förverkliga sig själva. Röster har höjts för att omförhandla kontraktet mellan generationerna. En annan sida gäller vården och omsorgen om äldre människor. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Men vad är ett generationskontrakt? Begreppet hör hemma i en särskild filosofisk tradition, där idéer om samhällsfördrag eller sam- hällskontrakt varit framträdande (Laslett & Fishkin 1992). Tradi- tionen har fått ny aktualitet under , bl.a. genom den amerikanske filosofen . Försök att mer direkt analysera idén om ett generationskontrakt ur filosofiska aspekter har givit olika resultat. En slutsats av dessa försök är att ordet kontrakt närmast får tolkas så symboliskt att det är tvek- samt om det tydliggör eller fördunklar relationerna mellan gene- rationer. I feministisk forskning har idén om ett generations- kontrakt kritiserats för att dölja skillnader mellan kvinnor och män och mellan socioekonomiska grupper när det gäller ansvar för informell vård. Den engelska historikern har dessutom pekat på skillnaden mellan två typer av överenskommelser mellan gene- rationer (Laslett & Fishkin 1992). Den ena typen avser relationerna mellan två, nära hoplänkade generationer som följer efter varandra och som lever sida vid sida. Den andra typen avser förhållandet mellan tidsmässigt åtskilliga generationer, där alla som lever kan sägas utgöra en gemensam grupp med förpliktelser gentemot dem som levt tidigare och gentemot dem som kommer att leva . Laslett hävdar att långsiktigt hållbara försök att skapa rättvisa och solidaritet mellan generationer måste utgå från den senare typen av överenskom- melser, det som han kallar tregenerationskontrakt (trigenera- tional contract). Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser 7.2Beakta effekter på förhållandet mellan åldersgrupper vid politiska beslut och i samhällsplanering SENIOR 2005 föreslår: 73.Regeringen bör pröva möjligheterna att mer systematiskt belysa effekter för olika åldersgrupper i samband med uppdrag som gäller generella välfärdsfrågor samt tillväxt och långsiktig hållbarhet, t.ex. inom ramen för vissa uppdrag till myndig- heter och kommittéer. 74.Staten bör stödja den lokala planeringen genom att utveckla och sprida kunskap om modeller för marknadsundersökningar och långsiktiga effekter av demografiska förhållanden. 75.Frågor om förhållandet mellan generationer bör regelbundet ställas i någon eller några av de större mätningar som görs i , t.ex. av SCB eller vid uni- versitet. Varför är området angeläget i äldrepolitiken? Åldrande befolkning aktualiserar också förhållanden mellan ålders- grupper De utmaningar som en åldrande befolkning innebär för samhället kräver fortsatta insatser för en hållbar utveckling mellan gene- rationer . Sammanhållning och ansvarstagande över gene- rationsgränser behövs bl.a. inom områden där ekonomiska värden framställs och där beslut om hur dessa värden ska fördelas fattas. Som vi har konstaterat i kapitel 2 och 3 kommer de närmaste decennierna att innebära såväl perioder med relativt goda resurser i samhället som perioder när resurserna kan förväntas bli mindre. I båda dessa typer av perioder kommer frågor om hur dessa resurser ska fördelas att bli viktiga att lösa utan att generationer och åldersgrupper ställs mot varandra. Att frågor om kontakter över generationsgränser tillmäts stor betydelse i de nya FN-dokument som vi refererade i avsnitt 3.4 Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser bottnar i förhållanden, som är eller kommer att bli aktuella i många länder fram över. I den välfärdsmodell som finns i de nordiska länderna blir frågor om arbetskraftstillgång och skattesatser viktiga. I välfärdsmodeller som bygger på familjens ansvar för barn och äldre människor innebär den demografiska utvecklingen också be- tydande utmaningar. Dels kommer de generationer som ska ge äldre människor vård och omsorg i hemmet att bli allt mindre, dels kommer även dessa länder att behöva en större andel kvinnor i arbetslivet. I länder med ett uttalat ansvar för de anhöriga att stå för stora delar av vården och omsorgen om äldre människor har insatser för ökad samverkan över generationsgränser och analyser av politiska beslut ur ett generationsperspektiv börjat diskuteras (Bundesministerium für soziale Sicherheit, Genera- tionen und Konsumentenschutz , Deutscher Bundestag 2002). I har intresset för sådana insatser varit relativt litet. Detta kan bero på att det funnits ett tydligt offentligt åtagande för viktiga välfärdsinsatser. Den politiska diskussionen har till stor del kommit att gälla hur välfärden ska fördelas mellan olika grupper, bl.a. barn, ungdomar och äldre människor, och mindre hur politiska beslut och andra förändringar i samhället på- verkar dessa grupper och deras förhållande till varandra. Att sam- hället synliggjort de mycket omfattande insatser som anhöriga gör för vård och omsorg som äldre människor också i kan vara ett tecken på att förutsättningarna för diskus- sionen om förhållandet mellan åldersgrupper och generationer är på väg att förändras även här i landet. har stödet till anhöriga dock främst gällt äldre människor som vårdar en make eller maka medan förutsättningarna för bl.a. medelålders kvinnor som hjälper äldre släktingar rönt mindre intresse. Vi hävdar att större samhällsförändringar och politiska beslut i betydligt större utsträckning måste analyseras och följas upp med beaktande av deras effekter på flera olika generationer och ålders- grupper. I detta ingår även att beakta vilken betydelse som äldre människors val och icke-val i olika sammanhang har för andra åldersgrupper. Lika lite som människor i någon annan ålder utgör människor i högre åldrar någon avskild grupp vars levnads- förhållanden enbart har betydelse för dem själva. Som vi visade i avsnitt 2.2 finns det vissa skillnader mellan olika generationer och åldersgrupper när det gäller hälsoutveckling och utveckling av hushållsekonomin. Dessa skillnader, som innebär att personer inte haft samma positiva utveckling som män- Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser niskor över denna ålder de senaste två decennierna, är oroande. kan det få betydande konsekvenser. Som vi konstaterade i avsnitt 4.3 går det att se en långsiktig trend mot ökande åldersskillnader i partival vid politiska val (2000). Även om ålder inte i någon större utsträckning har gjorts till en direkt faktor i svensk politik tyder detta ändå på att det finns underliggande mönster som behöver uppmärksammas mer om samhället ska kunna möta de utmaningar som följer av en åldrande befolkning utan polarisering mellan personer i olika åldrar. Under tidigare perioder med en ökande andel äldre personer i befolk- ningen har samhällets former för vård och omsorg om äldre kommit i fokus. De frågor om det offentliga åtagandet för vård och omsorg om äldre människor som vi behandlar i kapitel 8 måste därför också ses i ett bredare perspektiv som omfattar personer i alla åldersgrupper och inte bara människor över en viss ålder. Men det är också viktigt att uppmärksamma andra områden där det går att se ökande skillnader mellan åldersgrupper och generationer. I detta avsnitt lyfter vi särskilt fram inkomst- och förmögenhets- utvecklingen samt boendevillkoren. som vi pekar på växande skillnader mellan ålders- grupper vill vi understryka att det också finns förhållanden som ger likartade förutsättningar för äldre och yngre människor i dagens . Att ungdomstiden förlängs och pensioneringen skjuts ned- åt kan åtminstone delvis bero på att både människor och har en vacklande ställning på arbets- marknaden. I politiska beslutsprocesser är både yngre och äldre människor kraftigt underrepresenterade. Situationen för tanken till en scen i roman (1972). Romanens huvudperson, farmor, lever nära sin sondotter på familjens skärgårdsö. kommer en båt med musik och färggranna lampor. Ombord finns några av pappas vänner. Pappan gör dem sällskap och väntar ivrigt på att också hon och farmor ska bjudas in till festen. Men pappa kommer inte. Morgonen efter hittar farmor och en chokladask med ett kort: En kär hälsning till dem som är för gamla eller för unga för att få vara med. Taktlöst, mumlar farmor mellan tänderna. Det är också viktigt att komma ihåg att de ökade medellivs- längderna medför att flera generationer kommer att ingå i den grupp som traditionellt brukar beskrivas som de äldre. Det innebär att skillnader i ekonomiska förutsättningar mellan t.ex. de generationer som föddes kom- Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser mer att bestå framåt. I har generationsfrågans komplexitet blivit tydlig . Flera kända personer, bl.a. , har gått i spetsen för en organisation som arbetar för äldres rätt att ta plats i arbetsliv, massmedier och politik. Organisationen, som kallades Seniorsaken, startade med ett upprop i en norsk dagstidning under kampropet Vi er eldre, vi er mange og vi er farlige!. Uppropet ledde till en livlig debatt (se t.ex. Verdens 2002). Dels ansåg yngre personer att Seniorsaken hotade deras möjligheter att hävda sig i samhället, dels hävdade de norska pensionärsorganisationerna att Seniorsaken hotade att vända fokus från de vård- och omsorgsbehövandes situa- tion i landet. (2002 har Seniorsaken gått samman med en av de organisationer som kritiserade manifestet och bildat Seniorsaken .) Skillnader i inkomst- och förmögenhetsutveckling mellan ålders- grupper Bland sammanboende har personer i åldern 55 haft den bästa inkomstutvecklingen 2004 (SCB 2003h). I denna grupp har det bl.a. skett en stor ökning av kapitalinkomster- na. Den ogynnsammaste utvecklingen har ungdomar i åldern 18 haft. Bland de ensamstående har personer i haft den bästa utvecklingen både bland kvinnor och män. För övriga grupper av ensamstående har utvecklingen varit sämre än för sammanboende. (Bedömningen av inkomsten grundar sig på en prognos enligt m.fl.) Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Inkomstutveckling för sammanboende åren 1975 2004 Källa: SCB 2003h. Inkomstutveckling för ensamstående kvinnor åren Källa: SCB 2003h. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Inkomstutveckling för ensamstående kvinnor åren Källa: SCB 2003h. När det gäller förmögenhet är det svårare att jämföra uppgifter . Som framgår av tabell 7.1 ökade andelen av hushållens samlade nettoförmögenhet i åldersgruppen . minskade motsvarande andel i åldersgruppen 25 . Procentuell andel av hushållens samlade netto- förmögenhet hos hushåll indelade i olika åldersgrupper * Nettoförmögenheten är uttryckt priser. Åldersgrupperna är indelade efter ålder på hushållsföreståndaren. Källa: , i SOU 2002:29 bilagedel B Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Tabell 7.2 visar samma åldersgruppers andelar av hushållens sam- lade nettoförmögenhet . Siffrorna är preliminära och inte helt jämförbara med de som finns i tabell 7.1. De antyder dock att andelen i åldersgruppen fortsatt att öka medan andelen i åldersgruppen 25 minskat ytterligare. En viktig faktor i sammanhanget är sannolikt den fortsatta uppgången i fas- tighetspriser. Procentuell andel av hushållens samlade nettoför- mögenhet hos hushåll indelade i olika åldersgrupper * Nettoförmögenheten är uttryckt priser. Åldersgrupperna är indelade efter ålder på hushållsföreståndaren. Källa: SCB 2003h. Skillnader i boendevillkor mellan åldersgrupper I vårt diskussionsbetänkande Riv ålderstrappan! (SOU 2002:29) pekade vi på att det finns en klyfta i boendevillkoren för människor i olika åldersgrupper i . Ett tydligt exempel på detta är småhusboendet. Unga vuxna har inte samma möjligheter att skaffa sig en rymlig bostad som generationen innan hade när de var unga. Dessutom har den sistnämnda generationen fortfarande bättre förutsättningar på bostadsmarknaden. De har högre in- komster och ofta en bostad som kan generera ett grundkapital eller utgöra ett attraktivt bytesobjekt den dag man vill förändra sitt boende. I rapporten bor morgondagens äldre? har fördjupat bilden (2002). De flesta som är från omkring bor i egna småhus. Bland personer som är är andelen mindre, men ändå så stor som . Av de unga i familjebildande ålder är det däremot inte ens vart femte hushåll som bor i småhus. Skillnaderna är också betydande mellan olika ensamstående och sammanboende. Det finns också skillnader mellan olika socioekonomiska grupper, men dessa är inte lika på- Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser tagliga som mellan ensamstående och sammanboende. (Till detta kommer regionala variationer beroende på hur bostadsbeståndet är sammansatt och villkoren i övrigt på bostadsmarknaden.) Upplåtelseformer för olika åldersgrupper efter bostads- föreståndarens ålder. Procent av hushållen som bor i respektive upplåtelseform. Källa: 2002b. Procent av hushållen som bor i respektive upplåtelse- form. Källa: 2002b. Det går att se ett samband mellan husgenerationer och hushålls- generationer. I mer än vart tredje småhus byggt bodde ett hushåll där den äldsta medlemmen är född . I småhusen byggda dominerar 1950- talsgenerationen och i hus byggda dominerar 1960-talsgenerationen. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Största enskilda åldersgruppen bland hushållen i olika generationer av småhus. Andel över 50 år 70–79 år 60–69 år 50–59 år 40–49 år 30–39 år Källa: 2002b. refererar beräkningar från Byggkostnadsforum, som visar att det krävs en sammanlagd hushållsinkomst på , eller efter skatt, för att kunna efterfråga en nybyggd lägenhet på 65 kvm, om bostaden högst ska ta i anspråk av den disponibla inkomsten. Bland sam- manboende vuxna utan barn varierar möjligheterna att klara dessa utgifter avsevärt med åldern. Medan av hushåll där den äldste medlemmen är eller äldre inte skulle ha råd, är förutsättningarna betydligt bättre för hushåll där den äldste med- lemmen är i åldern 50 . Ser man till åldersgruppen 25 så är förutsättningarna att klara kostnaderna för en nybyggd lägenhet återigen mindre. Även om inkomsterna minskar efter pensione- ringen så tyder dessa förhållanden på att det kommer att vara fler bland morgondagens äldre som kommer att ha råd att efterfråga nybyggda lägenheter än bland såväl yngre personer som dagens äldre. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Skillnader mellan olika åldersgrupper när det gäller eko- nomiska förutsättningar på bostadsmarknaden. Sammanboende vuxna utan barn. Nettobostadsutgift, kr/år Andel med mer än i disponibel Källa: 2002b. Vi delar bedömning att det kommer att ha stor betydelse för bostadsförsörjningen fram över hur morgondagens äldre agerar på bostadsmarknaden. Dels genom deras efterfrågan på olika boendeformer, dels genom att utbudet av lediga bostäder inom olika delar av bostadsbeståndet påverkas av om äldre personer väljer andra boenden än . Bostadsförsörjningen för de äldre generationerna är därför inte en fråga som kan behandlas isolerat. I stället måste den ses i sitt sammanhang, dvs. i förhållande till hur andra grupper bor och kommer att vilja bo samt utifrån vilka bostäder som frigörs om äldre hushåll väljer en annan boendeform (se även 2003). Till stöd för den kommunala boende- planeringen har föreslagit att en praktiskt användbar scenarioteknik bör utvecklas. Genom en sådan teknik kan lokala diskussioner stimuleras och analyser av efterfrågeutvecklingen underlättas. En sådan teknik skulle också kunna bidra till att lyfta fram demografin som förändringsfaktor i all samhällsplanering. Hur ser människor i på skillnader mellan åldersgrupper? vid har på vårt uppdrag ställt frågor om förhållandet mellan olika åldersgrupper till människor i åldern 15 . Svaren på dessa frågor understryker att frågor om förhållandet mellan åldersgrupper och generationer måste tas på allvar även i (se rapport i bilagedel B). I hela denna grupp uppger ungefär fyra av tio att motsättningarna mellan äldre och Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser yngre människor i håller på att öka. Så vitt vi vet har någon motsvarande fråga tidigare inte ställts i någon svensk studie och vi har därför inget jämförelsematerial. Andelen är enligt vår mening dock oroväckande hög, och stämmer till eftertanke. Bland personer instämmer fem av tio i att motsättningarna mellan äldre och yngre människor håller på att öka. Vi ser också att det finns en utbredd uppfattning i alla ålders- grupper som studien omfattar att äldre och yngre människor i har mycket olika värderingar. Det finns visserligen olika uppfattningar om detta bland forskare, men svenska studier som omfattat människor i olika åldersgrupper ger som vi redan kon- staterat inget belägg för detta snarare tvärtom. instäm- mer en stor andel av de tillfrågade i påståendet att det finns få platser där äldre och yngre kan mötas. Störst stöd får detta på- stående bland 15 29-åringarna. En bild av synen på fördelningen av resurser i samhället ger andelarna som instämmer i påståendena om att större andelar av samhällets totala resurser bör satsas på att tillgodose äldre respektive yngre människors behov. Det finns en avsevärt större uppslutning kring tanken att en större andel av resurserna ska gå till äldres behov än kring tanken att en större andel av resurserna ska gå till yngres behov. Det gäller särskilt i de äldsta grupperna av svarande, där andelen som vill satsa mer resurser på de äldre är störst och andelen som vill satsa resurser på de yngre är störst. Skillnaderna mellan dem som vill satsa resurser på yngre respektive äldre människor är å andra sidan relativt liten i den yngsta gruppen svarande. Det förefaller alltså finnas en pola- risering mellan satsningar på äldre och yngre hos de äldsta svars- grupperna som inte har någon tydlig motsvarighet i den yngsta. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generationsgränser Andel som instämmer i påståenden om generations- frågor (med äldre menas här personer som är ) äldre och yngre människor i håller på att öka Äldre och yngre människor i Det finns få platser där äldre och yngre människor Satsa en större andel av på att tillgodose äldres Satsa en större andel av på att tillgodose yngres behov Källa: (se bilagedel B). Även i undersökning tillfrågades de sva- rande om de instämmer i påståendet att motsättningarna mellan äldre och yngre människor i håller på att öka. Svaren blev ungefär desamma som året därefter. ingick detta påstående i en grupp med delvis andra påståenden än undersökning. Här pejlades mera allmänna uppfattningar och äldre människor i politiken. Generellt fick dessa uppfattningar inte något starkare stöd. I samtliga åldersgrupper instämde mindre än en tredjedel av de svarande i påståendet att äldre människor har svårt att förstå de viktiga framtidsfrågorna i politiken. Det fanns dock en viss skillnad i synen på äldre människors hänsynstagande till yngre och medel- ålders människor i politiken bland de yngsta instämde i detta påstående mot bland de äldsta svarande.