sou · GRB335d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Som betyg används beteckningarna Godkänd (G) och Väl godkänd (VG). För en elev som inte uppnår betyget Godkänd utfärdas ett intyg om att eleven har deltagit i kursen. Inom den del av särvux som motsvarar träningsskolan utfärdas ett intyg om att eleven har deltagit i kursen. Elevantalet i särvux ökar /96 hade särvux sammanlagt 3 620 elever. Av dessa gick i träningsskola, i grundsärskola och i gymnasiesärskola. hade elevantalet ökat till 4 229 elever i kommunala sko- lor och /2002 deltog 4 436 elever i särvux. Det finns, i motsats till vad som gäller för grundläggande utbildning för vuxna (grundvux), inte någon rättighet för den enskilde att delta i särvux. Enligt skollagen (12 kap. 5§) ska varje kommun dock informera om möjligheterna till särvux samt verka för att vuxna med utvecklingsstörning deltar i sådan utbildning. Den stora statliga vuxenutbildningssatsning som har skett , , har också innefattat särvux. Antalet studerande inom särvux läsåren 1996/97–2001/02 samt elevernas fördelning på verksamheter framgår av tabell på nästa sida. Särvux och folkbildning SOU 2003:35 Tabell 10.1 Elever i särvux Särvux är i behov av utveckling har på regeringens uppdrag utvärderat särvux och redo- visar sina erfarenheter i en utvärderingsrapport.1 visar i denna på en rad utvecklingsområden för särvux: N Undervisningstiden kan öka. De timplaner som finns fastställda underskrids ofta. N Uppfyllelse av kursplanemålen. Många kommuner har arbetat fram egna kursplaner i stället för de nationellt fastställda planerna. 1 Dnr 96:565. En utvärdering av särskolan N Kunskapsmålen nås i ringa omfattning. beror detta på att deltagarna får en undervisning som inte motsvarar deras behov. N Möjlighet till estetisk verksamhet. Ett lärande främjas av att kunna använda alla sinnen. N Ökat inslag av arbetslivspraktik. Flera kommuner har genom att utbildning genomförts på deltagarnas arbetsplatser eller med nära anknytning till deltagarnas vardag uppnått detta mål. N Den uppsökande verksamheten har brister. Någon större satsning på vuxna med utvecklingsstörning skedde inte inom , då regeringen på grundval ovanstående rapport avsatte särskilda medel för att sti- mulera utvecklingen av särvux. Medlen har använts till ett antal projekt spridda över landet. Någon redovisning av dessa projekt finns inte tillgängliga för tryckningen av detta betänkande. Kort studietid och små grupper i särvux konstaterar i sitt slutbetänkande Vuxen- utbildning för alla? – andra året med (SOU 1999:39) att antalet deltagare i särvux ökar kraftigt. Trots detta är det en liten del av målgruppen som studerar. Utbildning i särvux ska enligt beslut efter förslag i propositionen (prop. 1990/91:85) Växa med kunskaper kunna bedrivas som heltidsstudier. konstaterar dock att så inte har blivit fallet. I stället visar utvärdering att den genomsnittliga studietiden ligger på ca . Skillnaderna mellan kommunerna är dock stora. konstaterade i en rapport att särvux-studerande i fick 14,6 timmars undervisning medan studerande i , och bara fick 0,7 timmars undervisning per vecka.2 Kurser i särvux ges ofta i form av enskild undervisning eller med få elever i en undervisningsgrupp. menar att man av såväl pedagogiska som sociala skäl borde undvika enskild undervisning och istället ge deltagarna möjlighet att berika varandra utifrån sina olika erfarenheter. För att utbildningen ska kunna betraktas som kvalitetsmässig krävs enligt kommittén både att undervisningen håller en hög pedagogisk standard och att delta- garna ges fler undervisningstimmar . Kommittén diskuterar också för- och nackdelar med att särvux är en egen utbildningsform. Den egna utbildningsformen ger, enligt kommittén, i sig inte några garantier för ett bättre om- händertagande i undervisningssituationen. Den kan däremot ge upphov till gränsdragningsproblem och utanförskap från övrig vuxenutbildning. Slutligen föreslår att personer med utvecklingsstörning ska garanteras utbildning som övriga vuxna när det gäller grundläggande utbildning och på gymnasial nivå i en omfattning av kurser som motsvarar de nationella eller specialutformade program som ungdomar med utvecklingsstörning kan studera i gymnasiesärskolan. Regeringen bedömer att särvux bör byggas ut På grundval av bland annat betänkande lämnade regeringen propositionen (prop. 2000/2001:72) Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen till riksdagen.3 I propositionen gör regeringen bedömningen att särvux bör byggas ut i syfte att öka undervisningstiden och förbättra möjligheterna för den enskilda att nå målen. bör få i uppdrag att följa utvecklingen. Regeringen anför vidare i propositionen att strävan är att det ska finnas en infrastruktur för det livslånga lärandet där alla vuxna kan känna sig delaktiga och få sina behov tillgodosedda. Regeringen pekar på de områden inom särvux som anser vara i behov av utveckling. Speciellt framhåller regeringen vikten av att kunna erbjuda estetisk verksamhet i särvux och pekar på goda erfa- renheter av att utnyttja estetisk verksamhet som ett medel att nå målen i andra ämnen, t.ex. kommunikation och svenska, men också för att stärka elevernas självförtroende, kreativitet och samarbets- förmåga. Däremot framhåller regeringen att det inte finns skäl att införa en rättighetslagstiftning på särvux-området på grund av de svårig- heter som finns när det gäller att definiera och förverkliga en sådan rättighet. Särvux fyller olika funktion för olika vuxna med utveck- 3 Proposition (2000/2001:72) Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen lingsstörning beroende på störningens svårighetsgrad. Det är inte heller särvux uppgift att ta över ansvaret för daglig omsorg och stimulans och gränsdragningen kan vara svår att göra. Däremot understryker regeringen att det är angeläget att kommunerna pla- nerar för en utbyggnad av särvux. avsätter också regeringen 7,5 milj. kr av statsbidraget till vuxenutbild- ningen för särvux utbyggnad.4 Nya kursplaner för särvux Särvux:s kursplaner och deras omfattning speglar utbildningen för barn och ungdomar. Det innebär för ämnena svenska/svenska som andraspråk, matematik och engelska att den inledande kursen i vuxenutbildningen blir mycket omfattande. För svenska som and- raspråk gäller att den vuxne nybörjaren i svenska studerar både inom sfi och särvux. Vuxna nybörjare i exempelvis engelska stude- rar alltså mycket länge innan de når kursens mål. Utbildningen och den studerandes framsteg blir därigenom otydligare för individen. menar att de mycket omfattande kurserna inom den del av särvux som motsvarar den obligatoriska särskolan skulle kunna kopplas loss från den obligatoriska särskolans mönster och struktur och i stället anknytas till kursstrukturen inom gymnasial vuxenutbildning. har därför tagit fram nya kursplaner för särvux. De nya kursplanerna trädde i kraft . Kursplanerna för den del av särvux som motsvarar träningsskolan och grundsärsko- lan är under revidering. Svårt att bedöma vuxna invandrares behov av särvux Flera kommuner har för oss framhållit de särskilda problem som kan finnas när det gäller vuxna invandrare. Invandrare utan kunskaper i svenska och med bristfälliga grundläggande kunskaper i övrigt studerar ofta antingen i sfi eller i komvux eller går någon kombinerad utbildning. En del av dessa invandrare har förmodligen en utvecklingsstörning, men det är mycket svårt att bedöma. Det finns inga egentliga tester som är avpassade för gruppen och bristande språkkunskaper utgör ett stort problem. 4 Förordningen (2002:82) om statligt stöd till vuxenutbildning för utvecklingsstörda fattande statistik finns inte, men kommitténs intryck är att mycket få vuxna med invandrarbakgrund återfinns i särvux. Inom det fria och frivilliga folkbildningsarbetet finns ett viktigt komplement till den kommunala vuxenutbildningen när det gäller studiemöjligheter för vuxna. Folkhögskolan har stora möjligheter att anpassa sina kurser efter funktionshindrade vuxnas särskilda behov och önskemål. Staten har också givit folkhögskolorna ett särskilt uppdrag när det gäller utbildning för personer med funk- tionshinder. I Folkbildningspropositionen (prop. 1997/98:115) Folkbildning, anför det föredragande statsrådet: Folkbildningen bör fortsätta sina ansträngningar att undanröja studie- hinder och tillgodose utbildningsbehov för människor med funktions- hinder. Inte minst folkhögskolorna bör här kunna ta på sig ett särskilt ansvar att anordna behörighetsgivande utbildning på uppdrag av kom- munen. (s. 11) I utvärdering Funktionshindrade och folkhög- skola konstaterar rådet:5 Målet för folkbildningen sammanfaller på ett tydligt vis med ett mål som ofta lyfts fram i ideologiska sammanhang gällande en av de grup- per som anges som prioriterade inom folkbildningen; funktionshind- rade människor. I samma utvärdering framhålls också: Det torde inte råda något tvivel om att folkbildningsarbetet i allmänhet och kanske folkhögskoleutbildningen i synnerhet spelar en mycket viktig roll för personer med funktionshinder. Genom att folkhögskolorna ofta bedriver utbildningen i internat- form, har skolorna unika möjligheter att skapa mötesplatser och gemenskap långt utöver vad enbart undervisningen kan ge. /66 startades de första folkhögskolekurserna för personer med utvecklingsstörning. anordnar 22 av landets folkhögskolor korta och långa kurser för personer med utvecklingsstörning. Många av dessa skolor har kyrkliga huvudmän medan andra drivs av landsting och regionala sammanslutningar. Det är ingen större skillnad mellan landstingsskolor och rörelse- 5 , (2000). Funktionshindrade och folkhögskola. skolor när det gäller vilken kategori elever man vänder sig till. Varje folkhögskola bestämmer själv över sin profil, sådana profiler är t.ex. estetiska ämnen, en helhetssyn på människan baserad på en livssyn eller samhälls- och arbetsliv. Alla folkhögskolor som har särskilda kurser för deltagare med utvecklingsstörning, har anpassat studietakten efter deltagarnas förutsättningar. I kurserna ingår ofta praktiska moment, t.ex. matlagning, friluftsliv och bild- och form Folkhögskolornas bas är de långa kurserna, som sträcker sig mellan och . Kursdeltagarna läser vanligtvis mellan ett och på folkhögskola. Den vanligaste kurslängden är . Kurser för personer med utvecklingsstörning syftar till att ge eller befästa baskunskaper och har ofta praktiska inslag, som ska stimulera till nya kunskaper och intressen. Det är kunskaper som har stor betydelse för en god livskvalitet och ett aktivt medborgarskap. Sommarkurser vid flera folkhögskolor Många folkhögskolor anordnar särskilda sommarkurser för perso- ner med utvecklingsstörning. fanns sådana kurser vid elva folkhögskolor. Kurserna ger ett brett utbud och är inriktade på en rad områden. Några folkhögskolor anordnar Pröva-på- eller Känn Dig för- kurser, som ska ge en inblick i hur det är att läsa på folkhögskola. Många är inriktade på friluftsliv och har titlar som Hästkurs, Ridkurs, Djur och natur, Upptäck , Fiske och friluftsliv och andra är mer estetiskt inriktade mot musik, teater och drama. har en särskild kurs i trafikteori för elever med Aspergers syndrom. Enkätundersökning av folkhögskolornas verksamhet /97 genomfördes en bred enkätundersökning bland folkhögskolor med långa kurser för personer med utvecklingsstör- ning av vid pedagogiska Institutionen vid på uppdrag av utbildningsstöd (Sisus).6 enkätstudie syftar till att dels ana- lysera vilka behov av vuxenstudier som finns för personer med 6 , (1998). begåvningsnedsättningar, dels göra en fördjupad kartläggning av de folkhögskolor som har långa kurser riktade mot personer med begåvningshandikapp. Folkhögskolornas kurser för personer med utvecklingsstörning vänder sig, enligt , i första hand till personer med svag eller måttlig begåvningsnedsättning. Några skolor anordnar även kurser som särskilt vänder sig till personer med Aspergers syndrom. De flesta kurserna innehåller teoretiska baskunskaper som anpassas till individens tidigare kunskaper och behov. De långa kurserna har utvecklats mot att ha stor likhet med övriga kurser på folkhögskola. De socialt inriktade kurserna bygger mycket på att deltagarna ska klara av viktiga delar av att vara medborgare i sam- hället och utveckla relationer med andra. Deltagarna motiveras till att lära sig mera genom att upptäcka behovet av att kunna. De får genom sina ökade kunskaper bättre möjligheter att planera såväl vardags- som livsprojekt och får härigenom ökade möjligheter till god livskvalitet och goda livsvillkor. har i en C-uppsats i Specialpedagogik bland annat undersökt hur folkhögskolorna formulerar mål för sin verksamhet för personer med begåvningshandikapp.7 En majoritet av folkhögskolorna anger att teoretiska och praktiska kunskaper är viktiga mål. Andra angivna mål är att öka elevernas självförtroende, ge social träning och social kompetens. Rekryteringen till folkhögskolornas kurser för personer med utvecklingsstörning sker på många vägar. Skolorna själva uppger ofta kontakter med kommunerna i upptagningsområdet, prospekt till dagcenter, LSS-handläggare, kuratorer och . En annan ingång till folkhögskolans långa kurser är Pröva-på-kurser . undersökning visar att de lärare som ansvarar för kur- serna för personer med begåvningsnedsättning oftast har olika typer av lärarutbildning. Antalet lärare per kurs varierar mellan en och tolv, men fem lärare per kurs är vanligt. En del folkhögskolor har assistenter till hjälp i undervisningen och/eller . Hela folkhögskolans personal med nattpersonal, praktikanter, kuratorer, husmor, servicepersonal osv. uppges ofta som resurspersoner. Ekonomin har stor betydelse för kursverksamheten och för de studerandes möjligheter att delta. 7 Jörlén, (2002). Insläppt ; de utvecklingsstördas bildningsresa. kärva ekonomi har också påverkat folkhögskolornas verksamhet, och bidragen har skurits ned . Deltagarna finan- sierar sina studier på olika sätt, en del har pension och andra söker studiemedel. Nöjda elever på folkhögskola anordnar en kurs för personer med lätt intellektuellt funktionshinder, Yrkesin- riktad folkhögskolekurs (YFK). Kursen tar emot 12 personer . som kursen har funnits har personalen systema- tiskt utvärderat och utvecklat kursinnehåll och arbetsmetoder. publicerades med hjälp av projektmedel från Sisus en samlad utvärderingsrapport av verksamheten.8 I en sammanfattande analys av sina undersökningsresultat kon- staterar Falkeby att YFK har en stark ställning på skolan. Lärarna beskriver kursdeltagarna i positiva termer och tror att övriga elever i stort sett instämmer i detta, även om enstaka individer ibland kan väcka negativa reaktioner. Många formuleringar i lärarnas svar tar fasta på att deltagarna är en tillgång för skolan och att de på ett positivt sätt bidrar till skolsamhället. Kursdeltagarna själva uttrycker i intervjuerna en stark gruppge- menskap och beskriver den egna gruppen i positiva ordalag. De väljer oftast att umgås med de andra i gruppen. YFK:s starka ställ- ning på skolan har gjort att elevernas självkänsla har stärkts. Grup- pen har ingen låg status i skolsamhället och därför är det inte heller negativt att identifiera sig med den. Att umgås med likar stärker också självkänslan och bekräftar erfarenheter. Den sociala kontakten med övriga elever innebär att YFK- eleverna i stor utsträckning är synliga i alla sociala sammanhang på skolan och finns på de gemensamma mötesplatserna. Den fysiska integreringen fungerar alltså bra. Falkeby frågar emellertid om den också resulterar i en social integrering. Hon menar att svaren från andra kursdeltagare på skolan, som har haft mycket kontakt med YFK-eleverna ger en viss vägledning. Deras svar visar att ytliga kontakter mellan dem och YFK-eleverna är vanliga, men djupare kontakter är däremot ovanliga. För några enstaka kursdeltagare på YFK kan det uppstå en jämbördig kamratrelation med 8 Falkeby, (2002). Folkhögskolan som integrerande miljö för elever med intellektuella funktionshinder. någon annan elev. Men kontakterna inskränker sig oftast till häls- ningar och korta samtal. Även de ytliga och kortvariga relationerna upplevs dock positivt av YFK-deltagarna och är viktiga för dem. De framför inte heller varken i gruppsamtal eller i individuella samtal önskemål om djupare kontakter, utan beskriver de kontakter de har i positiva termer. I rapportens slutord skriver Falkeby: Den fysiska och funktionella integreringen är oproblematisk att redogöra för men när det gäller social integrering är svaret inte lika enkelt. YFK-eleverna ser sin grupp som en del av skolan, inte bara accepterad utan sedd som en positiv kraft. De uttalar inte heller någon önskan om närmare personlig kontakt med andra elever utanför gruppen. Däremot är medlemmarna i den egna gruppen mycket viktiga. Falkebys erfarenheter stämmer mycket väl med den bild kommit- tén har fått genom egna kontakter och studiebesök. Ett studiebe- sök vid ger t.ex. en mycket likartad bild av hur en folkhögskolekurs för personer med lätt utvecklingsstörning fungerar.9 Deltagarna är väl integrerade i skolans gemenskap och deltar i alla gemensamma aktiviteter. De är inte bara accepterade utan ses som en tillgång av många av de övriga kursdeltagarna. Deras egna utsagor vittnar om stor trivsel och ett växande självför- troende. På får man vara den man är. Erfarenheterna från står uppenbarligen för många av kursdeltagarna i bjärt kon- trast till tidigare erfarenheter av mobbning och upplevelser av otill- räcklighet i skolan. Redan när särvux startade ingick studiecirklar som en del av den första försöksverksamheten. Studiecirklar för vuxna med utveck- lingsstörning vänder sig till framför allt till personer med lindrig utvecklingsstörning som kan fungera i grupp. Det finns 16 i landet som är berättigade att ta del av det statliga folkbildningsanslaget. Förutom med statsbidrag finansierar studieförbunden sin verksamhet med deltagaravgifter. Några studieförbund producerar studiematerial och metodhand- ledningar som är speciellt avsedda för personer med utvecklings- 9 Minnesanteckningar från studiebesök vid (). störning och samarbetar med . Cirkelledare erbjuds ofta såväl lokalt som centralt anordnade utbildningar kring funktionshinder och den speciella metodik och pedagogik som krävs i studiecirkelverksamhet. anordnade studieförbunden i cirkelverksamhet med ca 2,6 miljoner deltagare. Härtill kommer olika kulturprogram. Någon samlad statistik över antalet deltagare med utvecklingsstörning i studieförbundens verksamhet finns inte, men som exempel kan nämnas att SV registrerade drygt 10 000 deltagare i studiecirklar, drygt 14 000 i kulturprogram och ytterligare några hundra i annan gruppverksamhet. De studieförbund som främst erbjuder kurser för personer med funktionshinder är (), Nykter- hetsrörelsens () och (). Följande punkter från SV:s verksamhet kan ses som exempel på mål för personer med utvecklingsstörning. Målet är således att kunna erbjuda: N ny kunskap och att bevara och utveckla den man har. N möjlighet att ta tillvara eftermognad N intresseutveckling – en rik fritid är en laglig rätighet N delaktighet i samhälle, folkbildning och demokrati N delaktighet genom lättläst material och alternativ kommunikation N kultur – att få vara både producent och konsument på egna villkor N studiecirklar i anslutning till daglig verksamhet. Verksamheten finansieras genom riktade statsbidrag. av det statliga folkbildningsanslaget ska gå till deltagare med funk- tionshinder. av deltagarna i en grupp ska ha ett funktionshinder för att bidrag ska utgå. Deltagarnas ekonomiska situation gör det svårt att ta ut deltagaravgifter, varför verk- samheten är beroende av de speciella bidrag som utgår till mål- gruppen. För att kunna rekrytera deltagare har studieförbunden byggt upp egna kontaktnät med t.ex. intresseorganisationer, personal i daglig verksamhet, anhöriga, kontaktpersoner och gode män. Vår sammanfattning med kommentarer Tillgängliga utvärderingar och rapporter om särvux är entydiga i sin bedömning av att särvux uppvisar en rad brister. Bristerna hänger framför allt samman med att särvux erbjuds i alldeles för liten omfattning. Bara en liten av den faktiska målgruppen deltar i undervisningen, trots att antalet deltagare har vuxit. Särvux är dessutom mycket olika utbyggd i olika kommuner. Vuxna invandrare med utvecklingsstörning är svåra att identifiera och återfinns sällan i särvux. Den kritik som från olika håll framförs när det gäller särvux handlar också om att deltagarna har tillgång till alltför få under- visningstimmar . Genomsnittet ligger och många kommuner erbjuder ännu färre timmar. Under- visningen är ofta enskild eller förekommer i mycket små grupper. En sådan undervisning leder knappast till det samspel och den soci- ala träning, som är ett av målen med utbildningen. förordade att särvux skulle bli en rät- tighet för målgruppen på samma sätt som grundläggande utbild- ning är en rättighet för studerande i komvux. Regeringen avvisade kommitténs förslag i detta avseende med motivet att det är svårt att definiera en sådan rättighet och att dra gränsen gentemot daglig verksamhet enligt LSS. Erfarenheterna från de särskilda projekt som genomförts inom särvux med särskilda medel från staten finns ännu inte tillgängliga, men vi kommer att följa utvecklingen av projektet. Folkhögskolornas och studieförbundens kursverksamhet för vuxna med utvecklingsstörning utgör ett viktigt komplement till särvux. Vi kommer i vårt fortsatta arbete att ta upp ovan relaterade frå- gor när det gäller den kommunala vuxenutbildningen för vuxna med utvecklingsstörning. 11Integrering i praktiken – det beror på I detta kapitel ger vi en bild av praktisk integrering och beskriver erfarenheter från empiriska studier av integrering. Vi använder här begreppet integrering så som det görs i de studier och rapporter som vi refererar till. Kommittén kommer i sitt fortsatta arbete att analysera och kart- lägga hinder och möjligheter för en inkluderande undervisning med hög kvalitet för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstör- ning. Detta sker med hänsyn till: N elevens sociala och kognitiva utveckling, N elevens möjlighet till delaktighet och samspel i olika grupper, N den sammanhållna gruppens möjligheter till utveckling, N läroplanernas/kursplanernas innehåll och mål, N undervisningsprocesser, arbetssätt och arbetsformer, N personalens kompetens och förmåga att undervisa en heterogen grupp, N lärares möjlighet att få handledning, stöd och resurser, N rektors och lärares engagemang och attityder till en inkluderande skola. Olika bilder av integrering Kommitténs olika kontakter, möten och studiebesök bekräftar att integrering är ett långt ifrån entydigt begrepp i praktiken. Det är en stor variation i hur integrering organiseras mellan och inom kom- munerna. En elev mottagen i särskolan kan få all sin undervisning i en grundskoleklass, men integreringen kan också innebära att Integrering i praktiken – det beror på eleven får den mesta undervisningen utanför klassen i en liten grupp. I bägge fallen betecknas eleven av skolan, som integrerad i . I I särskola eller grundskola pekar man på att den beskrivna verkligheten och den praktiska verkligheten inte alltid är identiska.1 Vid närmare studier av undervisningssituationen för integrerade elever visar det sig att en elev kan få sin undervis- ning i olika grupper beroende på ämne, moment och situation. Integrerade elever ska enligt särskoleförordningen följa särskolans kursplaner, men i praktiken görs ofta avvikelser från dessa med rektors medgivande. Motiveringen för dessa avvikelser är att eleven klarar att läsa enligt kursplan och att anpassningar kan göras. I många samundervisningsgrupper använder man sig av bägge kursplanerna. Dessa exempel kan enligt rapporten tolkas som att den praktiska verkligheten både är flexibel och föränderlig