sou · GRB391d1 · 2004-01-01 00:00:00 — För män innebär pensioneringen ofta en social förlust, när möjligheterna att vara aktiva inom traditionellt manliga livs- områden beskärs. För dagens äldre kvinnor är pensioneringen ofta mindre dramatisk. Flertalet har under hela livet anpassat sig till sociala begränsningar av möjligheten att vara aktiva inom olika Åldrande, individ och samhälle utmaningar Men betonar också att äldre personers sätt att konstruera uppfattningen om sig själva präglas av de särskilda historiska och kulturella erfarenheter de gjort. Om de tidigare livs- erfarenheterna förändras, som de nu gör bland många förvärvs- arbetande kvinnor, kan också skillnaderna senare i livet bli andra. Forskare har också pekat på de effekter som ansvar för vård och omsorg i hemmet får för kvinnors livslopp. I högre åldrar kan en sådan effekt vara sämre ekonomi, eftersom vård- och omsorgs- ansvar tidigare i livet ofta blir ett hinder för förvärvsarbete och där- med högre pensionsbelopp (2000). I själva vård- situationen kan det finnas inslag av bundenhet och tvång. Den som vårdar en anhörig, inte minst en make eller maka, kan uppleva att det inte är möjligt att vägra ta på sig den uppgiften. Vård- och omsorgsarbete i hemmet går ofta inte heller att planera tidsmässigt. I sin skrivelse till (skr. 2002/03:140) om jämställdhet mellan könen lyfter regeringen också fram äldrepolitiken som ett område där jämställdhet framstår som särskilt viktig. Regeringen hänvisar bl.a. till vårt diskussionsbetänkande Riv ålderstrappan! (SOU 2002:29), där det framgår att skillnader mellan individer och grupper – och därmed mellan män och kvinnor – tenderar att öka med stigande ålder. Regeringen konstaterar att målen för äldre- politiken inte särskilt tar upp män och kvinnor. Utgångspunkten är dock att män och kvinnor ska ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom alla områden i livet – även som äldre. Regeringen pekar bl.a. ut äldreomsorgen som ett centralt område när det gäller att utveckla och tillämpa ett jämställdhetsperspektiv. Vi delar den bedömningen. En majoritet bland dem som får äldre- omsorg är kvinnor, och flertalet av dessa är ensamstående, vilket till stor del beror på att kvinnor lever än män. Dessutom utför kvinnor huvuddelen av anhörigvården. Av de totala kostnaderna för hälso- och sjukvård, läkemedel och äldreomsorg går mer än hälften av dessa till kvinnor. En förklaring till detta är att kvinnor lever än män. pekar i rapporten – Vad får vi för pengarna i vård och omsorg? på att det finns flera olika faktorer kopplade till livsvillkor, levnadsvanor och be- teende, som påverkar kvinnors respektive mäns behov av vård och omsorg (2002h). Kvinnor och män har olika sjuk- domsmönster. Hjärt- och kärlsjukdomar och diabetes är t.ex. vanligare bland män än kvinnor. Kvinnor har oftare problem med psykisk ohälsa i form av ångest, oro och depressioner samt har oftare smärta och andra symtom från rörelseorganen än män. Åldrande, individ och samhälle utmaningar Kvinnor söker oftare vård men avstår också oftare än män på grund av kostnaderna. När det gäller kostnaden för sjukvård och läkemedel är de lägre för äldre och yngre kvinnor jämfört med män. För kvinnor och män som tillhör samma diagnosgrupp skiljer sig den genomsnittliga kostnaden för både sjukhusvård och primärvård åt. Medelkost- naden för män är högre för höftfraktur, högre för schizofreni, högre för elakartade tumörsjukdomar och högre för stroke och hjärtinfarkt. Det är enligt inte möjligt att avgöra hur stor del av dessa skillnader som kan förklaras av skilda behov och hur mycket som beror på andra faktorer. anser dock att det är anmärkningsvärt att kostnaderna för läke- medel och sjukvård är lägre för äldre kvinnor som har högre sjuklighet än för äldre män. Kommittén Välfärsbokslut, som studerade sambandet mellan funktionshinder och välfärd, konstaterade att kvinnor var över- representerade i alla studerade grupper av funktionshinder (SOU 2001:56). visade andra uppgifter att kvinnor fick stöd och service i mindre utsträckning än män. För att kunna bedöma om kvinnor och män får vård på lika villkor behövs mer studier och forskning om mäns och kvinnors behov, sjuklighet och lämpliga behandlingsmetoder. gav regeringen i uppdrag (S2002/4751/HS) att i sam- verkan med sjukvårdshuvudmännen och berörda myndigheter analysera och redovisa könsskillnader inom hälso- och sjukvårdens och verksamhetsområden. Slutredovisning av upp- draget ska ske . inrätta- des också ett vid . Centret ska stimulera utbildning, forskning och information med ett genusmedicinskt perspektiv. I vårt diskussionsbetänkande Riv ålderstrappan! (SOU 2002:29) konstaterade vi att begreppen etnicitet och kultur inte ensam- ma kan förklara invandrares erfarenheter, nuvarande livssituation och framtidsvyer. Tvärtom kan de lätt skymma betydelsen av bl.a. socialt utanförskap och ekonomiska omständigheter. Istället för att beskriva etniska grupper som väl avgränsade enheter behövs en Åldrande, individ och samhälle utmaningar öppenhet för att alla människor oavsett ålder är kulturellt för- änderliga. behöver olika hierarkier, även etniska, upp- märksammas när det gäller bl.a. boende, inkomst, möjligheter på arbetsmarknaden och individernas handlingsutrymme att forma sina liv. För att förstå sambanden mellan åldrande och etnicitet krävs nyanserade beskrivningar av enskilda individers upplevelser och förhållanden och insikt om betydelsen av begrepp som just kultur och etnicitet. I diskussionsbetänkandet redovisas resultat från en studie som Mångkulturellt Centrum har genomfört på uppdrag av SENIOR 2005. Det handlar om en kvalitativ intervjustudie bland 30 personer i åldern 53 födda i , , , , , , , , , , och (Akaoma & i SOU 2002:29 bilagedel A). De intervjuade förenas av att de delar erfarenheter av vad det innebär att leva som immigrant i . Den ena immigrantens erfarenhet behöver dock inte helt likna den andres. Studien visar hur de intervjuades beskrivningar om som mottagarland beskrivs olika, beroende på när de intervjuade kom till . Beskrivningar av 1960-, 1970- och det tidiga 1980-talets som möjligheternas land övergår till beskrivningar av dagens var- dagsliv i ett utanförskap. De somalier som kom hit har en annan erfarenhet av redan från ankomsten. Deras beskrivningar av sina livsvillkor är genomgående mera präglade av känslan av utanförskap. Erfarenheterna av livet i ett utanförskap tar man sannolikt med sig in i livet som pensionär och äldre. Utanförskapet ska i detta sammanhang dels förstås utifrån individens uppfattade brist på acceptans och delaktighet, dels utifrån mer konkreta faktorer som t.ex. möjligheter på arbets- marknaden, möjligheter att välja boende och diskriminering. Detta utanförskap har förmodligen en central roll i många immigranters liv, både innan och efter den åldersrelaterade pensioneringen. Utanförskapet är dock inte en företeelse som enbart kan förklaras utifrån immigranterna själva. Det kan, enligt forskarna vid kulturellt Centrum, endast förstås som ett fenomen i det svenska samhället som helhet. De intervjuades beskrivningar av utanförskap är ett tecken på att en integration präglad av mångfald inte har förverkligats i . Tvärtom utmärks , i likhet med många andra länder, av utpräglade etniska hierarkier när det gäller Åldrande, individ och samhälle utmaningar bl.a. boende, inkomst, möjligheter på arbetsmarknaden och indivi- dernas handlingsutrymme för att på egen hand utforma sitt liv. Sannolikt ska det utanförskap som beskrivs i intervjuerna inte heller främst eller enbart förstås i termer av kultur. Det är ett socialt utanförskap som bör förstås utifrån relationen mellan immigranter och det som brukar kallas majoritetssamhället och dess institu- tioner. Begreppen kultur och etnicitet ses vanligen som viktiga i beskrivningar och analyser av immigranter. Dessa begrepp kan dock inte ensamma beskriva och förklara immigranters erfaren- heter, nuvarande livssituation och framtidsvyer. Tvärtom kan de lätt skymma betydelsen av sociala och ekonomiska omständigheter och villkor. Ett alternativt sätt att använda begreppen kultur och etnicitet är att se dem som föränderliga företeelser beroende av bl.a. livsvillkor, sociala omständigheter och möjligheter samt kultu- rella flöden. Istället för att beskriva etniska grupper som väl av- gränsade enheter, präglade av specifika kulturer, behövs en öppen- het för att alla människor i alla åldrar är kulturellt föränderliga, dynamiska och, kanske, motsägelsefulla. Vårt angreppssätt på frågor om åldrande och etnicitet har under remissomgången fått stöd från bl.a. för Invandrarorganisationer i (SIOS). SIOS betonar inte minst vikten av att socioekonomiska skillnader uppmärksammas i relation till etnicitet under åldrandet (se remissammanställning i bilagedel B). Äldre invandrare ska inte ses som en enhetlig problemgrupp, men det behövs politiska åtgärder för att möta och förebygga olika former av utanförskap och bristande delaktighet som finns bland grupper av äldre invandrare och . I studien från Mångkulturellt Centrum anges immigranters framtida ekonomi som pensionärer samt deras val och önskemål kring eventuellt boende som äldre samt vård och omsorg som viktiga områden att uppmärksamma i detta sammanhang. En grupp äldre invandrare som vi inte berörde i diskussions- betänkandet är de personer som kommer till sent i livet, som anhöriga till sina barn. var av alla personer som invandrade till . Eftersom ålderdomen i vissa länder utanför västvärlden anses börja tidigare än kan denna gräns dock vara problematisk. Om gränsen istället sätts så handlade det om av alla som invandrade till . Som forskare har påpekat kan det för många i denna grupp vara svårt att bli integrerade i det svenska samhället på det sätt som förväntas vara möjligt för alla invandrare Åldrande, individ och samhälle utmaningar (Torres 2002). Det gäller främst invandrare som kommer från länder utanför och . Inte minst saknar dessa personer ofta tillgång till miljöer där de på ett naturligt sätt regel- bundet kan umgås med människor som deltar i svensk kultur och svensk samhällsliv, t.ex. skolor och arbetsplatser. Många av dem som invandrar sent i livet har också låga utbildningsnivåer och svårigheter att lära sig ett andra språk. Det har därför föreslagits särskilda program för att underlätta dessa invandrares integration i sina respektive etiska grupper istället för direkt i det svenska samhället som helhet. Med sådana program skulle bl.a. de sociala kontakterna kunna öka, syssloslösheten minska och risken för konflikter mellan de äldre invandrarna och deras barn reduceras. Frågor om äldre invandrare i vård och omsorg har behandlats i rapporten i vård och omsorg – en fråga om bemötande av äldre (SOU 1997:96) från utredningen om bemötande av äldre. I rapporten redovisas att åren 1995 1996 var äldre invandrare underrepresenterade både bland dem som hade hemtjänst och dem som bodde i särskilda boendeformer i , och . I vilken utsträckning personer fick sådana insatser varierade dock med hans eller hennes hemland. Äldre som kom från och andra länder i närhet (, och ) hade hemtjänst och nyttjade den offentliga vården och omsorgen i samma omfattning som genomsnittet av äldre. För personer som kommer från var med ett undantag, , siffrorna klart lägre. Skillnaderna var störst vad det gällde särskilt boende jämfört med hemtjänst i ordinärt boende. Detta styrks av den studie som gjordes på uppdrag av (SOU 2003:88 och bilaga 8 i samma SOU). Inom ramen för det arbete som pågått med att utveckla stödet till anhöriga, det s.k. Anhörig 300, har det genomförts tre studier för att belysa hur några grupper äldre invandrare (bosnier, iranier och olika ) och deras anhöriga uppfattar sin situation. Gemensamt är att anhöriga, både kvinnor och män, gör stora insatser för sina äldre. Kvinnor hjälper förutom med praktiska sysslor till med personlig omvårdnad. I många fall är de anhöriga ensamma med ansvaret för vård och omsorg. De flesta anhöriga vill dock ha en bra äldreomsorg som man kan dela ansvaret med. Det fanns äldre vars hjälpbehov nästan enbart var relaterat till svårig- heter att ta sig fram på ett främmande språk i ett nytt land, och där deras höga ålder (vid sidan av språket) lyftes fram som det främsta skälet till att de behövde hjälp från sina anhöriga. Åldrande, individ och samhälle utmaningar hade erfarenheter av offentlig äldreomsorg var kritiska medan de ofta hade positiva erfarenheter av sjukvården. Några hade tackat nej till insatser då de inte uppfattats som anpassade till den äldres specifika behov, främst när det gällde att få hjälp på det egna språket. Det är viktigt att påpeka att frågor om åldrande och etnicitet inte enbart gäller äldre invandrare. har , enligt beslut (prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:KU6, rskr 1999/2000:69), fem nationella minoriteter och fem erkända minoritetsspråk. De nationella minoriteterna är samer, sverige- , tornedalingar, romer och judar. Minoritetsspråken är samiska, finska, meänkieli (tornedalsfinska), chib och jiddisch. Enskilda har bl.a. rätt att få äldreomsorg helt eller delvis på dessa språk i vissa geografiska områden. För samiska omfattar det , , och kommuner och för finska och meänkieli , , , och kommuner.