sou · GRB3107 · 2004-01-01 00:00:00 — Det är en öppen fråga om någon och i så fall vem som har ansvaret för att göra en grundlig bedömning och dokumentation av konsekvenserna för försöksdjuren och se till att denna handling följer med djuren vid ett eventuellt överlämnade till en annan inrättning (juridisk person). Vad gäller djur med arvsmassa som förändrats med genteknik eller med andra, liknande metoder, faller det naturligt att ansvaret för att undersöka djuren och upprätta dokumentation om dem ankommer på den som ansöker om att få framställa nya linjer med djur. Det har dock, bl.a. genom utredningens enkätundersökning om verksamhet med genetiskt modifierade djur i , kommit fram att flera av de inrättningar som framställer genetiskt modi- fierade djur har verksamheten upplagd på ett sådant sätt att den närmare undersökningen av djurens hälsa och välbefinnande sker hos de forskare som skall använda djuren. I enkätundersökningen anger endast en av de fem inrättningar som uppger att de framställer djur att de också karaktäriserar (i viss utsträckning) djur vid gencentret. Övriga fyra inrättningar har angett att de inte utför någon som helst karaktärisering av djuren vid gencentret. Det innebär att den som ansöker till en djur- försöksetisk nämnd om godkännande av framställning av djur i dessa fall inte själv gör en utvärdering av effekterna för djuren av genförändringen eller dokumenterar dessa (vad som avses med karaktärisering av djur har beskrivits mer utförligt i kap. 7). Hur och under vilka former de forskare som skall använda djuren utvärderar dem kan jag inte uttala mig om. Utredningens enkät innehåller visserligen ett avsnitt med frågor om karaktärise- ring men mot bakgrund av den låga generella svarsfrekvensen och ett antal partiella svarsbortfall på dessa frågor ger undersökningen inte några säkra svar på hur karaktäriseringen i praktiken hanteras. Då jag inte har kunnat få fram en tydlig bild av hur karak- tärisering av djur hanteras kan jag i det här skedet inte lämna några konkreta förslag till hur denna fråga bör regleras. Vem eller vilka som bör ha ansvaret för att göra en ordentlig utvärdering av djuren och dokumentera viktig kunskap om dem är dock, enligt min mening, en från djurskyddssynpunkt betydelsefull fråga. Det vore därför bra om de inrättningar som bedriver verksamhet med djur av detta slag själva kan se över och diskutera frågan för att identifiera lämpliga nyckelpersoner. Nyckelpersonerna bör ansvara för att nödvändiga utvärderingar av djuren görs och att dokumentation om djuren utarbetas och distribueras tillsammans med djuren vid ett eventuellt överlämnande av djuren till en annan inrättning (juridisk person). 14.7Vissa frågor av särskilt intresse att överväga Det finns många frågor gällande framställning och användning av försöksdjur som är intressanta att utvärdera från djurskydds- synpunkt. Jag vill här endast nämna några områden som jag bedömer är av särskilt intresse att överväga . 14.7.1Kunskaper om hur djur mår och modeller för att utvärdera hälsa och välbefinnande Med hänsyn till att framställning av genetiskt modifierade djur ännu är ett relativt nytt område och att kunskaperna om hur dessa djur mår är begränsade är det från djurskyddssynpunkt väsentligt att vetenskapliga utvärderingar görs av konsekvenserna för djuren av genetiska modifieringar. En viktig del i dessa utvärderingar bör enligt min mening vara att försöka hitta så förfinade kriterier som möjligt för att bedöma dessa djurs hälsa och välbefinnande och att identifiera lämpliga kriterier för när genetiskt modifierade djur bör avlivas av djur- skyddsskäl. Det bör ankomma på att ansvara för att sådana utvärderingar görs. Kunskap som inte sprids är av föga nytta. Det är därför viktigt att den nya kunskap som vinns sprids inom forskarvärlden så att de som sysslar med genetiskt modifierade djur är uppdaterade i fråga om de senaste rönen. bör delta även i detta arbete, bl.a. genom att ställa krav på att utbildningen av personer som arbetar med försöksdjur skall innehålla aktuell och för ändamålet tillräcklig information om genetiskt modifierade djur. Det är också viktigt att omvandlar nya kunskaper till konkret vägledning för dem som arbetar med gene- tiskt modifierade djur. Exempelvis bör myndigheten arbeta för att slå fast vilka metoder och tekniker som får anses mest djurvänliga och utfärda bestämmelser, riktlinjer eller allmänna råd om vilka metoder eller tekniker som bör användas eller undvika att an- vändas. Det finns ett visst mått av traditionella inslag i forskningen. Om en viss metod t.ex. har börjat användas och fungerar kan det finnas ett motstånd mot att byta ut den mot en annan metod. Motståndet kan grunda sig i att personen känner att han eller hon behärskar den redan använda metoden medan han eller hon ännu inte lärt sig behärska den nya metoden. Det kan grunda sig på att utrusning saknas för genomförande av den nya metoden och det kan också grunda sig på att det kan uppstå problem med jämförbarheten med äldre försök om man byter den metod man tidigare använt sig av mot en ny. För att nya metoder eller tekniker skall få ett snabbt genomslag är det därför nödvändigt att ett kontinuerligt arbete läggs ned på att ställa krav på att de tekniker och metoder som används byts ut mot nyare och mer djurvänliga alternativ när sådana finns. Ett exempel på metoder som från djurskydds- synpunkt är av intresse att utvärdera och reglera på detta sätt är t.ex. metoderna för karaktärisering och identitetsmärkning av djur. En metod som jag bedömer är av stort intresse att utvärdera är användningen av kryopreservering (fryslagring av biologiskt mate- rial) vid framställning och avel med försöksdjur. Kryopreservering beskrivs närmare i kap. 9. En del forskare hävdar att kryopreservering är en av de största enskilda åtgärderna för att minska antalet försöksdjur på djur- avdelningarna (L. , Fryslagring och patogen- eliminering hos mus, artikel i djur ur djurskydds- synpunkt, CFN:s skriftserie nr 51, 2003, s. 9). Jag kan inte bedöma om det är riktigt men jag är övertygad om att metoden med fryslagring av biologiskt material är ett mycket viktigt och användbart sätt att begränsa lidande och obehag hos djur som löper risk att utsättas för sådana konsekvenser redan genom sin blotta existens. Av svaren på utredningens enkätundersökning om genetiskt modifierade djur har det framgått att kryopreservering används vid några av landets försöksdjursinrättningar. Vid ett antal inrättningar hålls dock genetiskt modifierade djur fortfarande i levande stammar även efter att djurförsöket har avslutats i vilket djuren ursprung- ligen var tänkta att användas. Man kan fråga sig varför kryopreservering inte alltid används när ett djurförsök väl har avslutats. Enligt uppgifter från personer som är bekanta med kryopreservering finns det i huvudsak två orsaker till det. En orsak är att vissa djurstammar används så ofta att det inte är meningsfullt att fryslagra materialet. Den andra orsaken är att vissa forskare inte känner till eller litar på att metoden verkligen fungerar. Från djurskyddssynpunkt vore det därför värdefullt att utvärdera om metoden med kryopreservering är ett användbart och säkert alternativ för att bevara stammar med djur och att med ledning av denna utvärdering meddela riktlinjer för om, hur och när metoden i så fall bör användas. Det bör ligga inom ramen för uppdrag att utvärdera denna fråga. 14.7.3Immaterialrättsliga aspekter på framställning och användning av genetiskt modifierade djur En annan fråga som är viktig att utreda är de immaterialrättsliga aspekterna på framställning av djur. är det möjligt att meddela patent på vissa typer av levande djur. Patent innebär en ensamrätt att använda en patenterad uppfinning yrkesmässigt. I utbyte mot denna rätt måste patent- havaren offentliggöra sin uppfinning. Den som utnyttjar en uppfinning utan tillåtelse från pantent- innehavaren gör ett s.k. patentintrång och kan stämmas inför dom- stol. Patent skyddar tekniska lösningar och uppfinningar. Det är själva idéens utformning och användning man får skydd för. Det betyder att inte bara produkter utan även metoder och användningar kan patenteras. För att få patent på en uppfinning måste denna uppfylla vissa krav. Den måste kunna tillgodogöras industriellt, den måste vara ny och den måste ha uppfinningshöjd. upptäckter eller vetenskapliga teorier inte är patenterbara eftersom de saknar teknisk karaktär. Enbart en upptäckt av något som redan finns i naturen, t.ex. proteiner, gener, mikroorganismer, växter eller djur, kan inte patenteras. Patent kan därför inte med- delas t.ex. för nötkreatursrasen belgisk blå och vit boskap eftersom denna ras har avlats fram med traditionella avelsmetoder. Om man däremot upptäcker en produkt i naturen, lyckas isolera den ur sin naturliga miljö och hittar en specifik användning för produkten, kan metoden eller produkten patenteras. Om t.ex. ett djur bibringas ändringar i sin arvsmassa, genom genteknik eller någon annan liknande metod, kan metoderna för detta liksom det framställa djuret i sig patenteras. Det kanske mest välkända paten- terade djuret är den s.k. onkomusen (en mus som har lätt att utveckla cancer). antog och rådets direktiv (98/44/EG) av om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar, härefter kallat Bioteknikdirektivet. I Patent- och växtförädlarrätt, Ds 2001:49, diskuteras och lämnas förslag till hur Bioteknikdirektivet skall genomföras i svensk rätt. Promemorian innehåller bl.a. förslag till ändringar i patentlagen. Vad gäller patentlagen föreslås att det i lagen införs uttryckliga regler om möjligheterna att få patent på uppfinningar som har samband med biologiskt material. Förslagen i den delen anges dock i huvudsak överensstämma med gällande praxis. Enligt Statsrådsberedningens lista över propositioner avsedda att avlämnas –, skall regeringen avlämna en proposition till om genomförandet av Bioteknikdirektivet. Eventuellt kan propositionen innehålla diskussioner om de djurskyddsmässiga konsekvenserna av direktivet. Under de år som omfattas av enkätundersökningen om genetiskt modifierade djur () har – enligt uppgifter från Europeiska patentverket och PRV – endast ett patent meddelats för genetiskt modifierade djur som kan sägas ha anknytning till eller svenska forskare (jämför med vad som redovisats i avsnitt 10.3.13 enkätundersökningen). Ett antal ansökningar om patent har dock lämnats in till de båda myndigheterna . Med hänsyn till den snabba utveckling som sker på bioteknikens och genteknikens område bedömer jag att antalet sådana ansök- ningar kommer att öka framöver. Det är inte minst mot bakgrund av detta viktigt att överväga följderna för försöksdjurens del av det immaterialrättsliga skyddet. Immaterialrättsliga aspekter på framställning av djur faller utan- för ramarna för mitt uppdrag och jag berör därför inte frågorna närmare i utredningen. Jag vill med detta kapitel endast belysa att även frågor som vid en första anblick inte verkar särskilt nära förbundna med djurskydd kan få en praktisk betydelse för de djur som används, bl.a. i försöksdjursverksamhet. Utredningen har skyldighet att analysera vilka ekonomiska och andra konsekvenser som ett genomförande av utredningens förslag kan ha. Utredningen har utöver ekonomiska konsekvenser av förslaget bedömt förslagen med utgångspunkt från: konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, och konsekvenser för små företag. Mitt förslag om krav på godkännande av avel med försöksdjur med förändrad arvsmassa och avel med försöksdjur med sådan inrikt- ning att den kan medföra lidande eller obehag för djuren kommer enligt min bedömning att medföra en något ökad arbetsbörda för de djurförsöksetiska nämnderna. Mitt förslag innebär dock också att de uppgifter som de djurförsöksetiska nämnderna får in är mer lättillgängliga och att ansökningarna om djurförsök redan från början innehåller mer komplett information om djurförsöken. De djurförsöksetiska nämnderna borde därför kunna spara tid och arbetsinsatser vid bedömningen av övriga typer av ansökningar om djurförsök som rör framställning och användning av djur av ovan nämnda slag. Sammantaget borde de positiva och negativa kon- sekvenserna i arbetsbelastningssyfte enligt min bedömning i prin- cip väga upp varandra. Mina förslag om: godkännande av avel med vissa försöksdjur med förändrad arvsmassa och avel med försöksdjur med sådan inriktning att den kan medföra lidande för djuren, tydligare uppgifter i ansökningar om djurförsök, och mer uppgifter till den årliga statistiken om försöksdjurs- användningen, torde innebära en något ökad arbetsbörda för de inrättningar som framställer, bedriver avel med eller använder sådana djur. De allra flesta inrättningar som bedriver verksamhet med uppföd- ning eller användning av försöksdjur har redan de efterfrågade uppgifterna nedtecknade i någon form. Att se till att uppgifterna redovisas särskilt i ansökningar till de djurförsöksetiska nämnderna och i statistiken över antalet använda försöksdjur borde därför enligt min bedömning inte medföra någon nämnvärd ökning av inrättningarnas arbetsbörda. Därmed innebär dessa förslag heller inte någon direkt ekonomisk belastning för de inrättningar som är berörda. Mitt förslag i avsnitt 14.6 om att inrättningarna bör identifiera en nyckelperson som kan ansvara för att nödvändiga utvärderingar av djuren görs och att dokumentation om djuren utarbetas och följer med vid en eventuell överlåtelse av djuren till annan inrättning, innebär enligt min bedömning en ökad arbetsbörda för inrätt- ningarna. Den ökade arbetsbördan innebär troligtvis också en viss kostnadsökning för inrättningarna. Enligt min mening är dock utredning och dokumentation av djuren viktigt från djur- skyddssynpunkt. Inrättningarna bör därför finna utrymme att bära de ökade kostnaderna får sådana åtgärder. Mitt förslag i denna del är också så öppet formulerat att inrättningarna har stora möjlig- heter att själva lägga upp verksamheten på ett sådant sätt som passar den egna inrättningen. Hur många inrättningar som berörs av förslagen och omfatt- ningen av konsekvenserna för de berörda inrättningarna är inte möjligt att ange exakt. Det mot bakgrund av att det saknas särskilda uppgifter om antalet inrättningar som använder djur med spontana eller inducerade mutationer. Genom utredningens enkätundersökning har det kommit fram att 17 inrättningar be- driver verksamhet med genetiskt modifierade. Förslagen kommer därför att beröra minst 17 inrättningar och sannolikt betydligt flera av de totalt ca 100 inrättningar som har tillstånd från Jord- bruksverket att föda upp och använda försöksdjur. De förslag jag lämnar är såvitt jag kan bedöma politiskt neutrala från jämställdhetssynpunkt. Förslagen är enligt min bedömning regionalpolitiskt neutrala. 15.4Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Mina förslag innebär att det blir tydligare regler för framställning och avel av genetiskt modifierade djur och djur med förändringar i arvsmassan framkallade genom kemiska medel eller andra liknande förfaranden. Det bör enligt min mening underlätta för de myn- digheter som har till uppgift att utöva tillsynen över djurförsöks- verksamheten att upptäcka och eventuellt också föra ärenden om brott mot bestämmelserna i djurskyddslagen vidare till domstols- prövning. Klarare och tydligare regler bör också underlätta för dem som arbetar med framställning, avel och användning av djur. De kan känna en större säkerhet i var gränserna för tillåtet och otillåtet går. 15.5Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Mina förslag medför inte några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen. 15.6Konsekvenser för små företag Det enda av mina förslag som enligt min bedömning medför några egentliga ekonomiska konsekvenser för de inrättningar som be- driver verksamhet med försöksdjur är förslaget om att inrättningar- na bör identifiera en nyckelperson som skall ansvara för att utvär- dera och dokumentera de djur vid inrättningen som riskerar ett medfött lidande eller obehag. Även om jag inte har möjlighet att värdera den exakta omfatt- ningen av konsekvensernas betydelse för de inblandade inrätt- ningarna tror jag mig ändå kunna bedöma att förslagen inte kommer att medföra några negativa konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i jämförelse med stora företags. Om något, borde förslagen medföra en fördel för de små företagen i förhållande till de stora. De små företagen bör ha lättare att snabbt och effektivt samla ihop upp- gifterna från de olika personer vid inrättningen som har tillgång till dem och att identifiera en lämplig person att fungera som nyckelperson för utvärdering och dokumentering av de aktuella försöksdjuren. 1978/79:JoU5 med anledning av propositionen 1978/79:13 om ändringar i lagen (1944:219) om djurskydd, m.m. jämte motioner 1987/88:JoU22 om djurskyddslag m.m. 1989/90:JoU9 Bioteknik 1989/90:JoU23 Tillsyn enligt djurskyddslagen m.m. 1993/94:JoU11 Lagändringar på djurhälsoområdet 1993/94:JoU29 Lag om genetiskt modifierade organismer 2000/01:UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitets- forskning 2002/03:MJU5 En ny djurskyddsmyndighet . 2002/03:UbU18 Etikprövning av forskning 1978/79:13 om ändringar i lagen (1944:219) om djurskydd, m.m. 1987/88:93 om djurskyddslag m.m. 1989/90:118 om tillsyn enligt djurskyddslagen m.m. Prop. 1993/94:198 Lag om genetiskt modifierade organismer Prop. 2000/01:3 Forskning och förnyelse 2001/02:189 En ny djurskyddsmyndighet . 2002/03:50 Etikprövning av forskning Regeringens skrivelse 2002/03:60, Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen SOU 1984:88 Genetisk integritet SOU 1992:82 Genteknik – en utmaning SOU 1999:4 God sed i forskningen SOU 1999:120 Från en art till en annan – transplantation från djur till människa SOU 2000:103 Att spränga gränser, Bioteknikens möjligheter och risker SOU 2002:119 Rättslig reglering av stamcellsforskning SOU 2003:86 Djurens välfärd och pälsdjursnäringen Ds U 1978:11 Hybrid-DNA tekniken under kontroll Ds A 1984:5 Behövs hybrid-DNA kontrollen? Ds 1990:9 Genteknik – växter och djur Ds 2001:49 Patent och växtförädlarrätt Ds 2001:62 Etikprövning av forskning som avser människor , Transgena husdjur – avelsaspekter, Genteknik i naturen, tillämpningar på djur, mikroorganismer och växter, rapport från Statens hybrid-DNA-delegations seminarium den F.von , Regler för kontroll av icke-medicinsk genteknisk verksamhet i , , 1988 C.Betsholtz, Transgena djur: definitioner, ändamål, metoder och etik,CFN:s skriftserie, nr 28, 1994 S. , Karaktärisering av kliniska och etologiska parametrar hos genmodifierade möss, Transgena djur ur djurskyddssyn- punkt, CFN:s skriftserie nr 51, 2003 M. Broom, Assessing the Welfare of Modified or Treated Animals, Science, 35, 1993 G. , Nationell och internationell reglering, CFN:s skriftserie, nr. G.Brunius, Nytt kontrollsystem för genteknik i , CFN:s skriftserie, nr. K. Bulloch, R. N. Hamburger och R. , behaviour in Two Cerebellar Mutant : Staggerer and Weaver, Behavioral and Neural Biology, 36, 1982 J.Bäckström, Genteknik – den nya biotekniken, Kemifakta nr 7, Kemikontoret och för Bioteknik, 1991 P.Carmeliet, V. , G. Breier, S. Pollefeyt, L. Kieckens, M. Gertsenstein, M. Fahrig, A. Vandenhoeck, K. Harpal, C. , C. Declercq, A. Pawling, L. Moons, D. Collen, W. Risau och A. , Abnormal blood development and lethality in embryos lacking a single VEGF allele, Nature, 380, nr 4, , Animal Well-being, Laboratory Animal Science vol. 47, nr 6, 1987 Crawley, Behavioral phenotyping of transgenic and knock- out mice: experimental design and evaluation of general health, sensory functions, motor abilities, and specific behavioral tests, , nr 835, 1999 K.Dahlborn, H. och V. , Beteende och välbefinnande hos möss – en översikt, Djurskyddsbefrämjande åtgärder vid djurhållning, CFN:s skriftserie nr 49, 2003 G. , Etik och Genteknik, STU-information nr 304, Styrelsen för teknisk utveckling, 1982 De oskäliga kreaturen!, , nr 3, 2002 Djur med nya gener, , , 1992 A. Edenro, Transgena möss – Så funkar det, Transgena djur ur djurskyddssypunkt, CFN:s skriftserie nr 51, 2003 Etiska aspekter på forskning och försöksdjursanvändning, CFN:s skriftserie, nr 42, 2001 H. , Grundläggande etiska principer, Etik och gen- teknik, STU-information nr 304, Styrelsen för teknisk utveck- ling, 1982 B. , red. Det går att förändra, , nr 8, 1989 B. , Djurförsök – forskningsetik, politik, epistemologi, , 1992 B.Forsman, Etik – moral – djuretik, CFN:s skriftserie, nr 20, 1993 B.Forsman, Etiska aspekter på transgena djur CFN:s skriftserie, nr 28, 1994 B. och G. , Gener och värden, Studies in Ethics 2, , 1996 B. och S. , the Treatment of Ethics in a Swedish Government Commission on , Studies in Research Ethics nr 6, 1995 Får man forska på djur? Källa/53, , 2000 Genteknik, livsmedel och säkerhet, , Genteknik- nämndens utredningsserie, 1998 Genteknik, ekologi och etik, , Genteknik- nämndens informationsserie, nr 1, 1997 Genterapi – möjligheter och etiska aspekter, rapport från Gentek- niknämndens m.fl. konferens H. , Framställning av transgena husdjur för genetic farmning, Genteknik i naturen, tillämpningar på djur, mikro- organismer och växter, rapport från Statens hybrid-DNA- delegations seminarium J. Hau, Välfärdsproblem hos genetiskt modifierade djur, Transgena djur ur djurskyddssynpunkt, CFN:s skriftserie nr 51, 2003 J.Hau och G. L. van Hoosier, red., Handbook of Laboratory Animal Science, uppl. 2, vol. 1, Essential Principles and Practices, CRC Press, 2003 G.Hermerén, Genteknikens utmaningar Gentekniskt modifierade organismer – etiska och juridiska debatter i , Nordiske Seminar- og Arbejdsrapporter, 1993:604, Nordiska minister- G.Hermerén och J. , Gentekniskt modifierade organismer –etiska och juridiska debatter i , Nordiske Seminar- og Arbejdsrapporter, 1993:604, , 1993 M. , Vilka etiska och juridiska normer för användning av GMO gäller eller förs fram i ?, Gentekniskt modifierade organismer – etiska och juridiska debatter i , Nordiske Seminar- og Arbejdsrapporter, 1993:604, Nordiska minister- rådet, 1993 R. Hubrecht, Genetically Modified Animals, Welfare and UK Legislation, Animal Welfare, nr 4, 1995 konsekvenser – fakta och fantasier, rapport från m.fl. konferens M. , Bruk av genetiskt modifiserte organismer og moralisk aksept, Gentekniskt modifierade organismer – etiska och juri- diska debatter i , Nordiske Seminar- og Arbejds- rapporter, 1993:604, , 1993 T. Kaiserfeld, Ny teknik förenklar naturfenomen, Civil- ingenjören, nr 2, 2003 Klona skapelsens krona? Källa/49, , 1997 A. , Transgena djur i husdjursaveln, Transgena djur ur djurskyddssynpunkt, CFN:s skriftserie nr 51, 2003 H. Luthman, Transgena djur som modell för genetiska sjukdomar, Genteknik i naturen, tillämpningar på djur, mikroorganismer och växter, rapport från Statens hybrid-DNA-delegations semina- rium T. Matsunaga, Transgenic mice, Genteknik i naturen, tillämp- ningar på djur, mikroorganismer och växter, rapport från Statens hybrid-DNA-delegations seminarium M. , Transgenesis and Animal Welfare, Implications of transgenic procedures för the well-being of the laboratory mouse, Departement of Animal Welfare, , 2001 () M. , P. , V. , B. och B. van Zupten, Welfare Assessment of Transgenic Animals: Be- havioural Responses and Morphological Development of New- born Mice, Alternatives to Laboratory Animals (), vol. B.Meyerson, Forsknings och djurskyddsmässiga konsekvenser av vävnadsprovtagning/identitetsmärkning genom tåklippning av smågnagare, Rapport från centrala försöksdjursnämnden, CFN:s skriftserie, nr 41, 2001 B.Meyerson, Om djur i bur, natur och kultur – några funderingar kring refinement, Transgena djur ur djurskyddssynpunkt, CFN:s skriftserie nr 51, 2003 Mikroorganismer, växter och djur i naturen, Hybrid-DNA- delegationen, 1994 J.Moore och T. B. Mepham, Transgenesis and Animal Welfare, Alternatives to Laboratory Animals (), vol.