sou · GRB3123d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Den tid små- barnsmammorna anger att de ägnar åt omsorg om barnen har minskat kraftigt till förmån för fritid tillsammans med dem. Någon motsvarande förändring för papporna har inte registrerats. 7 Avsnittet bygger på uppgifter ur SCB (2003) Tid för vardagsliv. Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitik Totalt sett har vår fritid ökat något. Vi ägnar mer tid åt TV:n och datorn, men också åt idrott och friluftsliv, medan läsningen har minskat. Vi går upp och är uppe längre . Särskilt männen har också förskjutit sin arbetstid till . En genomgående trend i den rika delen av världen har varit att ungdomstiden förlängts. Det tar sig exempel- vis uttryck i att inträdet på arbetsmarknaden skjuts upp. arbetade av alla män och av alla kvinnor i åldrarna 16–heltid. var motsvarande andelar 11 respektive . I stället har studietiden kraftigt förlängts, inte minst som en följd av stadigt ökade kompetenskrav inom arbetslivet. ökade antalet helårsstudenter vid universitet och hög- skolor . Detta betyder inte att unga människor saknar erfarenhet av ar- betsmarknaden. av alla gymnasie- och universi- tetsstuderande arbetar vid sidan om sina studier för att dryga ut studiemedlen. Även efter den egentliga studietiden fortsätter mån- ga att varva tillfälliga arbeten med resor och studier, en livsstil som förstärks av den svårighet unga ofta erfar när de skall etablera sig på arbetsmarknaden. Allt fler väljer även att studera utomlands. Sam- tidigt har fler arbetsgivare börjat ställa krav på utlandserfarenhet.9 Också barnafödandet har förskjutits upp i åldrarna. har andelen 30-åriga kvinnor utan barn ökat från och snittåldern för förstföderskor har höjts till . Den huvudsakliga förklaringen torde vara det senare inträdet på arbets- marknaden i kombination med en genomgripande attitydför- ändring – unga kvinnor strävar i betydligt större utsträckning än tidigare efter ekonomiskt oberoende och räknar inte med självklar- het med att bli försörjda av någon annan under de år de har små barn. Andra, med detta sammanhängande, företeelser är att singel- liv och ett liv utan barn betraktas som mer normalt, också högre upp i åldrarna. Föräldraskap upplevs vara en belastning när det gäll- er möjligheterna att göra sig gällande på arbetsmarknaden. 8Avsnittet bygger huvudsakligen på underlagspromemoria för kommitténs räkning. 9Pensionsforum m.fl. (2000). Riskerar en kompetensdränering? Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitiken nare gäller inte endast i karriäryrken – även lågutbildade kvinnor skjuter numera upp barnafödandet. Signifikativt för de ändrade fa- miljebildningsmönstren är måhända att också kvinnor som lever i parförhållanden ofta anger avsaknad av lämplig partner som skäl till att de inte skaffat barn. I gengäld har de unga en aktiv fritid. De reser mycket – av alla svenskar i åldern 16–reste till utlandet . Att restau- rangbranschen mångdubblat sin omsättning under de senaste de- cennierna kan den till stor del tacka ungdomsgenerationerna och deras växande köpkraft för. Föreningsaktiviteten är alltjämt hög. Detta gäller dock inte de politiska partierna. Där har nyrekryte- ringen bland unga länge minskat, även om ett markant trendbrott vad gäller ungdomsförbundens medlemsantal skedde under 2002.10 Ännu domineras dock föreningsaktiviteten av idrott. Trots det stora idrottsintresset är fetman ett växande problem, ett exempel på tilltagande livsstilsrelaterade problem. är hälf- ten av alla män och en tredjedel av alla kvinnor i åldersgruppen 16– överviktiga eller feta. Också barnfetma är ett växande pro- blem, som fått mycket uppmärksamhet. Det anses bero på sämre kostvanor och livsmönster som innebär alltför mycket stillasittande. Även om den organiserade fysiska aktiviteten ökat, har vardagsmotionen minskat desto mer. Som en följd av sina uppväxtförhållanden har 1970- och 1980- talsgenerationerna i allmänhet lättare att acceptera mångfald. Det visar sig i attityderna till invandrare, homosexualitet och skilda livs- åskådningar. Dessa generationer känner sig också, i betydligt högre grad än äldre generationer, inte bara som svenskar utan även som européer och världsmedborgare.11 Enligt de flesta traditionella indikatorer har vår hälsa fortsatt att förbättras. Spädbarnsdödligheten har i det närmaste halverats och medellivslängden fortsätter att stiga. Dödligheten i hjärt- och kärlsjukdomar samt cancersjukdomar, de ojämförligt 10Ungdomsstyrelsen (2003) ökar kraftigt. Pressmeddelande 2003- 11-13. 11Ungdomsstyrelsen (2003) De kallar oss unga. 12En utförligare beskrivning och analys av hälsofrågorna ges i promemorian Hälso- och sjuk- vården och dess utmaningar, som utarbetats inom sekretariat. Jämför även samt Välfärdsbokslutet. Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitik viktigaste dödsorsakerna, har stadigt minskat och tiden av om- fattande sjuklighet i livets slutskede har förkortats. Betydande skillnader kan dock iakttagas mellan olika grupper och olika delar av landet. Exempelvis varierar medellivslängden för män med och för kvinnor med mellan kommuner. Risken att drabbas av hjärtinfarkt är dubbelt så stor för icke yrkesutbildade som för högre tjänstemän. Ohälso- talet – som bygger på sjukpenning, sjukbidrag och förtidspensioner – varierar från 28 i till 98 i . Det återspeglar dock inte endast reella hälsoskillnader utan också skiftande praxis för sjukskrivningar och förtidspensioner. Lika oroväckande som de regionala skillnaderna är den generella ökningen av ohälsotalen. har en dramatisk ökning av sjuktalen noterats och då främst av långtidssjukskrivningarna. Till stor del kan dessa tillskrivas komplexa, svårdiagnostiserade ohälsotillstånd som brukar sammanföras under beteckningen ut- brändhet. De uppenbara svårigheterna att hantera detta syndrom visar tydligt behovet av att vidga perspektivet och inte betrakta det som enbart ett sjukvårds- eller sjukförsäkringsproblem utan som ett vidare samhälleligt ohälsosymptom. Det finns en tydlig kopp- ling till de snabba förändringarna av arbetslivet. Hälften av alla kvinnor och av männen upplever sitt arbete som psykiskt på- frestande.13 Orsakerna går dock förmodligen djupare än så. Möjli- gen bottnar de även i den stress som skapas av växande förvänt- ningar på den egna förmågan att tillvarata livsmöjligheter och leva ett rikt och innehållsrikt liv. är ett mångkulturellt samhälle. 2001 var av be- folkningen födda i utlandet eller hade föräldrar som båda var födda i utlandet. Trots att har haft en omfattande invandring, har segregationen förstärkts i bo- ende och sociala nätverk liksom på arbetsmarknaden. Sysselsätt- ningsintensiteten bland utomnordiska medborgare har sjunkit från 1997. har den dock ökat.14 Vid konjunkturnedgångar brukar det dessutom vara människor med 13Arbetsmiljöverket & SCB (2001) Arbetsmiljön 2001. 14Sysselsättningsintensiteten bland utländska medborgare 16–ökade från till . Källa: , bearbetning av AKU-statistik. Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitiken utomnordiskt ursprung som först och djupast känner av svårighe- terna att få arbete. Det är inte ovanligt att barn i storstädernas in- vandrarförorter växer upp utan annan kontakt med det svensksprå- kiga samhället än lärare och andra myndighetsföreträdare. De sak- nar ofta även vuxna förebilder som lyckats etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. Det finns flera förklaringar till att segregationen visat sig så svår att bryta. Det sena 1900-talets flyktinginvandring har fört männi- skor med mer avlägset ursprung och ofta märkta av svåra upp- levelser till , medan invandrare, hu- vudsakligen av europeiskt ursprung, var efterfrågade på arbets- marknaden. Man brukar också peka på att arbetsmarknaden för- ändrats och att man numera fäster större vikt vid social och kultu- rell kompetens – det gäller att passa in. Det finns även tecken på att den svenska flyktingmottagningen och integrationspolitiken passiviserar människor och skolar in flyktinginvandrare i en livsstil som bidragsmottagare, vilken sedan är svår att bryta och går i arv till nästa generation.15 Den viktigaste bakomliggande förklaringen till segregationen torde dock vara de infödda svenskarnas attityder. Exemplen på för- domar, intolerans och diskriminering är många och lätta att påvisa. Ändå är den öppna främlingsfientligheten knappast roten till det onda. Det är i stället den ofta omedvetna, mer subtila kulturella uteslutning, som gör att få svenskspråkiga har flyktinginvandrare i sin närmaste umgängeskrets och som, trots alla föresatser om mot- satsen, får arbetsgivaren att för säkerhets skull välja en svensksprå- kig arbetssökande framför den mer exotiske kandidaten. I ett Sve- rige där en sjättedel av befolkningen har utländsk bakgrund består, något tillspetsat, den verkliga utmaningen i att integrera majori- tetsbefolkningen i det nya, mångkulturella . Två av efterkrigstidens viktigaste samhällsförändringar har varit kvinnornas inträde på arbetsmarknaden och utbyggnaden av den offentliga sektorn. De två hänger nära ihop. Utbyggnaden av barn- och äldreomsorg har varit avgörande för kvinnors möjlighet att förvärvsarbeta. är det i den offentliga sektorn och i tradi- kvinnosysslor som de flesta kvinnor arbetar och detta i en 15 Jfr bl.a. SOU 2003:75 Etablering i – möjligheter för individ och samhälle. Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitik utsträckning som överträffar flertalet andra rika länder. Kvinnors stora beroende av offentlig sektor, med ofta bara en tänkbar ar- betsgivare på orten, beskrivs ibland som en kvinnofälla. Trots den stora utbyggnaden av offentlig omsorg beräknas ännu av omvårdnaden av äldre skötas av anhöriga, före- trädesvis av makan, ofta även av dotter eller svärdotter. Avgräns- ningen och utformningen av det offentliga åtagandet inom området har således även i detta avseende en tydlig könsdimension. förs en alltmer utvecklad jämställdhetspolitik. Den innefattar sådant som krav på jämställdhetsplaner på arbets- platser, könskvotering vid tjänstetillsättning, satsning på genus- forskning, tillskapandet av en jämställdhetsombudsman och inrät- tandet av särskilda jämställdhetsexperter på länsstyrelserna. 1995 utsåg FN till världens mest jämställda land. Kvinnomaktsut- redningen16 visade icke desto mindre att klyftorna ännu är stora vad gäller fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser. Exempelvis konstaterade man: att tre av fyra chefer är män; inom offentlig sektor är antalet kvinn- liga chefer, i förhållande till andelen kvinnliga anställda, ännu färre än i näringslivet, att verkställande direktörer i börsnoterade företag ofta väljs ur en snäv krets av bekanta och har krav på sig som förutsätter ständig tillgänglighet och markservice, något som få kvinnor har möjlighet till, att yrkesgrupper med kvinnlig dominans har sämre löneutveckling än andra, även om man tar hänsyn till sådana faktorer som utbild- ning, ansvar och erfarenhet, att utbildning lönar sig dåligt för kvinnor, vad gäller befordran såväl som löneutveckling, även vid otraditionella utbildningsval, att kvinnor förlorar i löneutveckling när de föder barn, att den offentliga sektorn långt ifrån alltid är något föredöme utan utnyttjar kvinnor genom deltidsarbeten och tillfälliga anställningar, som ger dem dåliga utvecklingsvillkor, löner och pensioner, 16 SOU 1998:6 Ty makten är din Myten om det rationella arbetslivet och det jämställda Sve- rige. Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitiken att det svenska arbetslivet genom segregationen på arbetsmark- naden misshushållar med de begåvningsresurser som finns bland såväl kvinnor som män. I bilaga 4 till budgetpropositionen beskrivs fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. Bilagan bekräftar den bild som givits i ovanstående avsnitt och konstaterar att väl- färdssystemet bidrar till att utjämna de ekonomiska skillnaderna mellan kvinnor och män. Det hindrar inte att löneskillnaderna mel- lan män och kvinnor fortplantar sig in i välfärdssystemen. Att bryta könssegregationen på arbetsmarknaden, såväl horisontellt som ver- tikalt, är därför ett viktigt politiskt mål. kunde man en och samma vecka läsa i dags- pressen om att bilrånen har ökat dramatiskt och att en bli- vit beskjuten i i . Detta är spektakulära exempel på kriminalitet, som får uppmärksamhet i medierna och som i vari- erande grad påverkar vår omvärldsbild och känsla av trygghet. Brottsstatistiken bekräftar i viss mån den gängse bilden av en växan- de och allt grövre brottslighet. ökade det totala antalet anmälda brott med . har brotts- kurvan planat ut, i såväl som internationellt. Under 1990- talet har bedrägeri- och trafikbrotten minskat påtagligt. Också till- greppsbrotten, som dominerar brottsstatistiken, har minskat, me- dan vissa typer av våldsbrott ökat kraftigt. I någon mån förklaras detta av att benägenheten att anmäla bedrägerier förefaller ha minskat, medan benägenheten att anmäla misshandel ökat. I det stora hela anses dock brottsstatistiken relativt väl spegla den faktis- ka brottsutvecklingen. Det hindrar inte att den dolda brottsligheten är omfattande. () uppskattar att en fjärdedel av alla tillgreppsbrott och en sjättedel av alla personbrott anmäls, vilket kan jämföras med 1 av 200 trafikbrott och 1 av 300 narkotika- brott.18 Brottsligheten är fortfarande högst i större städer och även om andelen kvinnliga brottslingar ökat utgjorde de av samtliga misstänkta. Brottsligheten är också högst i den yngsta åldersgruppen, 15–, och avtar sedan starkt i äldre ål- 17Detta avsnitt bygger huvudsakligen på BRÅ (2001) Brottsutvecklingen i 1998-2000. 18BRÅ (1998) Brottsutvecklingen i –1997. Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitik BRÅ:s mätningar tyder dock på att ungdomsbrotts- ligheten minskat . har uppklaringsprocenten minskat från 1996, för att därefter återhämta sig något till 2000. Ned- gången beror delvis på att polisens utredningsresurser inte ökat i samma takt som brottsligheten. Man har också prioriterat den grövre brottsligheten, där uppklaringsprocenten är betydligt högre. För stöld och skadegörelse, som tillsammans utgör mer än hälften av alla brott, har uppklaringsprocenten i gengäld halverats. Också antalet lagförda brott har stadigt minskat, som påföljderna blivit strängare. Det senare kan bero på att rättsväsendet prioriterat grövre brott, som straffskärpningar skett för vissa brott. Ett särskilt intresse tilldrar sig våldsbrottsligheten i och med att den starkt påverkar människors upplevelse av trygghet. I () årliga undersökningar om levnadsför- hållandena kartläggs i vilken utsträckning de intervjuade varit utsat- ta för våld eller hot. En begränsning i materialet är att det endast rör personer i åldern 16–; andra data tyder på hög våldsrisk också i skolåldern, även om den inte tycks öka. Det bör också på- pekas att de våldshändelser som fångas upp i dessa undersökningar inte nödvändigtvis är våld i juridisk mening. av de tillfrågade männen och av kvin- norna uppgav sig /01 ha varit utsatta för våld eller hot om våld, ungefär jämnt fördelat mellan dessa båda kränkningar. Det är en ökning med /81. Huvuddelen av denna ökning ägde rum under andra hal- van av . Omräknat till hela befolkningen innebär det att 520 000 människor /01 utsattes för våld eller hot om våld. Omkring 185 000 av dessa ådrog sig kroppsskada och cirka 60 000 tvingades söka vård. Eftersom många utsätts för upprepade fall av våld eller hot om våld räknar, man med runt 1 300 000 sådana händelser . Våld och hotelser är mycket ojämnt fördelade i befolkningen. Störst är risken i den yngsta åldersgruppen, 16–, där av männen och av kvinnorna sade sig ha varit utsatta för våld eller hot om våld, för att sjunka snabbt med stigande ålder till 19 Detta avsnitt bygger huvudsakligen på SCB (2003) Välfärd och ofärd . Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitiken av männen och kvinnorna i åldern 75–. Ris- ken att utsättas för våldsbrott är också större i storstad än i gles- bygd, men skillnaderna är inte dramatiska. Ännu mindre är skillna- derna mellan infödda svenskar och utomlands födda. För andra ge- nerationens invandrare och utomeuropeiskt födda låg dock andelen så högt som 16 respektive , förmodligen delvis beroende på att de är yngre och oftare bor i storstäder än genomsnittsbefolkningen. av alla våldsbrott begås i bostäder, på gator och allmänna platser och i samband med yrkesutövning. Man kan i anslutning till detta identifiera tre riskgrupper: Yngre män i åldern 16–, som rör sig ute i nöjeslivet. av de ensamstående männen i åldern 16–24 hade /01 utsatts för våld eller hot om våld på allmän plats, på- fallande ofta upprepade gånger. Mycket få av dessa brott polis- anmäls. Kvinnor som blir utsatta för våld av män, ofta i hemmet. av alla ensamstående småbarnsmammor hade /01 utsatts för våld eller hot om våld i en lägenhet, vanligen sin egen bostad. Vissa yrkesgrupper som kommer i närkontakt med människor i tillspetsade situationer, som poliser och väktare, sjukvårds- personal, socialassistenter och kuratorer, men även spärrvakter, busschaufförer, servitörer och viss butikspersonal. En stor ma- joritet av dessa uppger att de inte brukar polisanmäla det som hänt. Också när det gäller oron för våld är skillnaderna stora mellan olika grupper. Oron är emellertid närmast omvänt fördelad i förhållande till risken att utsättas för våld. Medan endast 4–av männen i åldern 16–/01 uppgav sig ha avstått att gå ut av rädsla för våld, var motsvarande siffra för kvinnor i ål- dern 75–. Jämfört med 1980 har rädslan för våld, uttryckt på ovanstående sätt, ökat från 4 till bland män- nen och från bland kvinnorna. Den är också större bland utländska medborgare än svenskar. Av kvinnor födda utanför uppgav att de avstått från att gå ut av rädsla för våld. har det könsrelaterade och sexualiserade våldet uppmärksammats alltmer, liksom dess påverkan på kvinnors välfärd. Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitik Det brottsförebyggande arbetet engagerar, vid sidan av polisen, allt större delar av samhället. Flertalet kommuner har exempelvis inrättat lokala brottsförebyggande råd och planerar busshåll- platser, gatubelysning och annan utomhusmiljö bl.a. utifrån brotts- statistik. Även skola, socialtjänst och frivilliga är viktiga aktörer i det brottsförebyggande arbetet. Flera kommuner har också börjat anlita vaktbolag för att öka säkerheten . Över huvud taget är säkerhet en av de snabbast växande branscherna i såväl som globalt. Till dess viktigaste intressenter hör försäkringsbran- schen, som kriminaliteten åsamkar stora kostnader. En följd av det- ta är höjda försäkringspremier, vilket föranlett återkommande pro- testyttringar från butiksinnehavare som har svårt att över huvud taget kunna försäkra sina butiker efter upprepade fall av inbrott och vandalisering. Även om det är nödvändigt att allmänheten, ge- nom vaksamhet och rapportering, tar del i det brottsförebyggande arbetet, är en utveckling där säkerheten upprätthålls av allt fler and- ra aktörer vid sidan av polisen inte odelat positiv. Med tilltagande komplexitet växer också samhällets sårbarhet. Vårt teknikberoende har stadigt ökat, som en fortgående spe- cialisering långsiktigt minskat individens förmåga att tillgodose grundläggande behov om vitala system skulle slås ut. Dessutom tenderar dessa system att integreras över allt större avstånd, med påföljd att störningar fortplantar sig över stora områden. Ett aktu- ellt exempel är elförsörjningen som kan slås ut för tiotals miljoner människor, även över nationsgränser, med allvarliga konsekvenser för såväl hushåll som näringsliv. Andra exempel på system där tilltagande invävdhet och växande beroende ökat vår sårbarhet är telekommunikationer och finansiella system, där IT- revolutionen också givit nya möjligheter till intrång. Just-in-time- tänkandet inom tillverkningsindustrin, med starkt transport- och tidsberoende visar även hur snävare tidsmarginalerna leder till att sårbarheten ökar. Det finns rikligt med exempel på hur mänsklig verksamhet för- ändrat risk- och hotbilden i samhället utan att detta har direkt med teknikberoendet som sådant att göra. Stora översvämningskatastro- fer inträffar som följd av klimatpåverkan, hårdgjorda markytor och utdikning. Vi ser nya spridningsmönster för epidemier som en Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitiken konsekvens av ökat interkontinentalt resande. Internationell terro- rism är det kanske tydligaste exemplet på det moderna samhällets sårbarhet. Men ny teknik ökar inte endast sårbarheten utan ger oss även nya instrument att möta hoten med. Den har också underlättat den samordning mellan ansvariga myndigheter som blivit alltmer ange- lägen i takt med att sårbarheten ökar. På lokal nivå involverar arbe- tet med att förebygga och hantera kriser främst kommunerna men i stor utsträckning också länsstyrelserna, försvaret, polisen och häl- so- och sjukvården. De nationella resurserna för katastrofinsatser såväl som för förebyggande arbete, planering och information är fördelade på en rad nationella myndigheter, vilket ställer stora krav på samordning och tydlighet i ansvarsfördelningen. En långsiktigt hållbar utveckling förutsätter resurshushållning och ekologisk balans och att vi inte undergräver framtida generationers levnadsbetingelser. ökade råvaruanvändning- en i den svenska ekonomin med i genomsnitt , alltså väsentligt mindre än den samlade produktionen. Också ener- gianvändningen har ökat långsammare än BNP, med i genomsnitt 1970; användningen av oljeprodukter minskade , för att sedan åter öka något, me- dan elanvändningen ökade betydligt snabbare. Utsläppen av koldi- oxid och kväveoxid har minskat kraftigt, till stor del beroende på en skärpt beskattning.20 20 Uppgifterna härrör från SOU 2001:2 Effektiv hushållning med naturresurser. Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitik gjorde i sitt slutbetänkande (SOU 2001:2) en framskrivning av hur råvaruanvändning, energi- användning och emissioner kommer att utvecklas med en oföränd- rad miljöpolitik. Med 1993 som basår räknade man med följande utveckling: BNP, fasta priser - därav el och fjärrvärme Koldioxid, miljoner ton Kväveoxid, miljoner ton Som synes beräknas råvaru- och energianvändningen öka betydligt långsammare än den samlade produktionen, men lika fullt öka. Mest iögonfallande är måhända att man beräknar att den snabba minskningen av utsläppen skall vändas till en ökning. Då bör man visserligen ha i åtanke att kalkylen inte beaktar trögheten i anpass- ningen till de skärpta villkor som redan införts och ännu inte fullt ut slagit igenom. För att nå den minskning av koldioxidutsläppen som stipuleras i Kyotoprotokollet krävs icke desto mindre, enligt kalkylmodellen, en tredubbling av koldioxidskatten. kalkylerar man med ytterligare en tredubbling, vilket skulle höja koldioxidskattens andel av BNP från till 2030. Även om detta endast är ett räkneexempel visar det vilken utmaning vi står inför. Det svenska samhället och dess institutioner är i huvudsak formade efter industrisamhällets synsätt och logik. Också våra värderingar är i allmänhet mycket stabila, vilket inte minst märks på attityden 21 Huvudsakliga källor är (2000) Vår förvaltning – i globaliseringens spår samt den underlagspromemoria som gjort på kommitténs uppdrag. Nya förutsättningar för välfärds- och tillväxtpolitiken till offentlig verksamhet (jfr nedan). Informationssamhället har icke desto mindre medfört förändringar i våra värderingsmönster, något som tydligast märks hos de yngre. Vi är mer kluvna inför den trygghet som likformigheten skänker. Vi värdesätter individuella skillnader och valmöjligheter. Våra val är också alltmer sällan slut- giltiga, det gäller såväl yrke och bostadsort som familjeliv och fri- tid. Det massiva inflödet av komplexa och motsägelsefulla intryck från hela världen har också eroderat tidigare grundmurade föreställ- ningar och givit oss ett mer relativistiskt förhållningssätt till om- världen.