sou · GRB315d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Jag har i kapitel 4 visat på en utveckling av pedagogiken och IKT där läroboken också kommer att ha betydelse i indivi- dens lärsituation men jag ser en ökad användning av specialkomponerade läromedel. Det kan röra sig om bara ett avsnitt eller en sida av en bok och ofta, inte minst inom området läromedel för funktionshindrade, en artikel, en webbaserad informationssida eller ett av läraren egenhändigt framtaget material. Med IKT skapas nu möjlighet att samla alla läromedel, såväl böcker och övnings- material som lärarproducerade material i en gemensam läromedels- bank. Med XML-teknik2 skapas också förutsättningar att snabbt hitta rätt material inklusive lärarhandledningar, tips och idéer. Uppdateringar av datorprogram via webben sker . kommer det att vara möjligt att leverera läromedel, arbetsmaterial, metodmaterial m.m. direkt via läromedelsbanken. Vissa material kan vara kostnadsfria medan andra kan hämtas mot en avgift. Flera förlag och försäljare har webbplatser på Internet varifrån de informerar om och säljer sina läromedelsprodukter. Även om produkterna med en alltmer förfinad teknik beställs via Internet, distribueras fortfarande böcker, material och andra produkter via vanlig posthantering. Föreningen () som själv inte utövar någon försäljning erbjuder sådana tjänster via . Genom en samlad information och katalogtjänst som innehåller omkring 15 000 titlar på läromedels- produkter från 40 producenter informeras den intresserade om produkten och kan koppla sig vidare till producenten för ett eventuellt inköp. fungerar i detta avseende på samma sätt som övriga producenter. Beställning av läromedel sker via en produktkatalog i pappersform men kunden kan också via koppla sig vidare till butiken och där få en kortfattad information om respektive produkt samt göra eventuella beställ- ningar via e-postfunktionen. I har ytterligare steg tagits i utvecklingen mot Internet- baserade läromedelsdatabaser. levererar genom nätbaserade läromedel och support. Skolor eller enskilda pedagoger kan anknyta för att special- komponera och beställa ett läromedel som sedan överförs till beställarens server via bredband och sattelit. För att undvika allt för mycket teletrafik görs överföringen under nattetid och en gång . Företaget erbjuder också möjligheter för skolor och kunder att via hemsidan kommunicera med varandra. Läromedelsbanken jag ser i det framtida IKT-samhället inne- håller mer tjänster och består av flera databaser som via exempelvis 2 Extensible Markup Language. Kodifiering av texter som gör det enklare att hitta och koppla digital information. XML-teknik kommunicerar för att ta fram ett färdigt eller för det specifika undervisningstillfället anpassat läromedel. Till banken kan också ett antal tjänster kopplas såsom möjlighet till handledning, torg för erfarenhetsutbyte och kommunikation med experter. I samtal med företrädare för dataföretag har jag erfarit att tekniken är så utvecklad att läromedel skulle kunna finnas på Internet för försäljning eller för utlåning via exempelvis ett leasingförfarande. Trots att tekniken så medger intar aktörerna en avvaktande hållning. För författare, förläggare och andra aktörer är det främst två områden som behöver regleras innan hanteringen av webbaserade läromedel över Internet kommer att expandera. Dels är det de upphovsrättsliga frågorna kring läromedel i ett IKT- baserat samhälle och dels är det säkerheten kring hanteringen av läromedel på Internet. EG-direktivet kring upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället är, som jag redogjort för, föremål för beredning inom . Beträffande frågorna kring skydd mot otillåten kopiering av läromedel finns, enligt företrädare för de större dataföretagen jag samtalat med, tillräckligt utvecklade instrument för en säker hantering. Inom musikbranschen, som ligger långt framme i nyttjandet av Internet för överföring av musik, kan presumtiva kunder hämta ett musik- stycke för exempelvis eller ett fastställt antal spelningar. En del artister tillåter i marknadsföringssyfte att kunderna inled- ningsvis kan lyssna kostnadsfritt ett antal gånger innan de behöver bestämma sig för ytterligare åtagande. Existerande teknik gör att det är fullt möjligt för en skola eller lärare att via en Internetbaserad läromedelsbank köpa in alternativt hyra ett visst läromedel eller en lärarhandledning för en begränsad tid, ett visst antal gånger eller för en speciell grupp. Nedan följer ett antal exempel på sådant som en läromedelsbank skulle kunna innehålla. Läromedel on-line för små målgrupper där tryck inte är lön- samt. Ofta handledningsmaterial av olika slag. Handledningar till datorprogram som kan laddas ner. Arbetsmaterial som fritt eller mot betalning kan laddas ner. Abonnemang på specialpedagogiska datorprogram rent-on- demand. Uppdateringar via webben av läromedel och datorprogram. Distansutbildning av lärare i läromedelsmetodik. Senaste nytt beträffande FoU inom läromedelsområdet. Virtuella torg som ger möjligheter till direktkommunikation och erfarenhetsutbyte. Trots en förväntan om ett utvecklat samarbete mellan den statliga läromedelsorganisationen och privata producenter exempelvis i form av partnerskap och i nätverk, s.k. – PPP, kommer det även fortsättningsvis att finnas behov av statlig utveckling och produktion av sådana läromedel som ingen annan vill göra men som skolan har ett behov av. Det kan dessutom fin- nas skäl för staten att inom det specialpedagogiska området pröva möjligheter till nydaning och utveckling. Resultatet av en sådan utveckling kan överföras till förlagen men behöver initialt få utvecklas och testas från en icke kommersiell utgångspunkt. Det finns ett behov av att utveckla specialpedagogiska verktygs- program som ger användaren möjlighet att själ strukturera, bear- beta, lagra, sortera och hämta information på det sätt som han eller hon finner bäst. Ordbehandlingsprogram, kalkylprogram och data- bashanterare är exempel på sådana program som utvecklas för den allmänna marknaden. Det som hitintills har utvecklats i program- met Länkat och det som har skett inom DAISY-konsortiet är exempel på specialpedagogiska verktygsprogram. Någon kom- mersiell grund för dessa program finns inte men pedagogiskt är de nyckelfaktorer för en individualiserad undervisning och en modern pedagogisk arbetsmetod med en flexibel inlärningsmiljö. Alternativ kommunikation med stöd av Bliss eller Pictogram är för ett antal elever en förutsättning när man inte kan tillägna sig det skrivna språket. Ett flertal myndigheter och företag har påbörjat ett samarbete kring en samordnad och gemensam utveck- ling av bildstöd i samhället, på allmänna platser, vid allmänna kommunikationer och andra gemensamma områden. Den fortsatta utvecklingen av Pictogram och framtagning av pedagogiska material bör ses mot den bakgrunden och samordnas med ett sådant utvecklingsarbete. Beprövad erfarenhet och dialog med brukarna får ge underlag för utvecklingsarbeten kring nya produkter och nya metodiska förhåll- ningssätt i läromedlen. Viss forskning finns kring bilder, bildtolk- ning, text och layout liksom grafiska snitt men det är forskning och utveckling som inte knyter samman till en pedagogisk helhet utan de är var för sig egna områden. pekar i sin översikt över läromedel – perspektiv och forskning på att det även behövs nya författare inom fackområdet pedagogiska texter. I har i samarbete mellan lärarutbild- ningen och Senter för pedagogiske tekster och laereprocesser vid samt journalistutbildningen vid startats en facklitterär författarskola. Motsvarande författar- skola planeras även i vid Didaktik&Design på Lärarhög- skolan i Inom ny teknik saknas det också ren forskning som med utgångspunkt i de erfarenheter som har gjorts i den pedagogiska världen nu kan pröva ett antal teser och se vad tekniken kan betyda såväl inom det specialpedagogiska som pedagogiska området. Den statliga läromedelsverksamheten bör samordna och stimu- lera till att FoU-arbete kommer till stånd inom läromedelsområdet. Målet för den statliga läromedelsframställningen är att skapa förut- sättningarna för att individen utifrån sina behov skall ha tillgång till rätta läromedel i rätt tid så att hon/han kan delta i undervisningen med full delaktighet. Den statliga läromedelsframställningen bör i första hand inriktas på att vara ett finansiellt, rådgivande och konsultativt stöd till olika aktörer på marknaden. Först i andra hand skall den statliga verk- samheten bedriva anpassning och egen produktion och utifrån uttalade behov göra sådant som inga andra aktörer vill eller kan göra. Detta kräver en förändrad organisation som är mindre personal- intensiv och mer baseras på spetskompetens. Kärnverksamheten i en kommande statlig läromedelshantering bör koncentreras till områdena behovsanalys, finansiellt och konsultativt stöd samt utveckling av en läromedelsbank. Ansvaret för att det finns en väl fungerande information kring och distribution av läromedel bör också ligga inom den statliga läromedelsverksamhetens område även om genomförandet med fördel kan läggas över till den privata läromedelsmarknaden. Enligt direktiven skall utredaren föreslå hur det statliga åtagandet rörande läromedel för barn, elever och vuxenstuderande med funk- tionshinder bör utformas och organiseras. Jag skall i detta sam- manhang pröva om det statliga ansvar som åvilar Special- pedagogiska institutet även fortsatt skall hållas ihop i en myndighet eller om utveckling och produktion bör skiljas från behovsin- ventering och beställning och i första hand upphandlas på markna- den. Jag har också i uppdrag att föreslå vilken myndighet som fram- gent skall svara för det statliga åtagandet. Av historiska skäl har ett flertal myndigheter kommit att få ett större eller mindre ansvar för att läromedel för funktionshindrade utvecklas, anpassas och produceras. utbildningsstöd (Sisus). Härtill kommer Talboks- och (TPB) som inte har ansvar för de målgrupper som omfattas av detta direktiv, men som producerar och lånar ut studielitteratur till främst hög- skolestuderande som är synskadade, rörelsehindrade eller dyslek- tiker. Dessutom finns många ickestatliga aktörer inom området. Läromedelsförfattare och läromedelsproducenter svarar för fram- tagande och produktion av läromedel med eller utan statliga stöd- insatser. Enskilda lärare tar fram egna läromedel som special- anpassats för eleverna vid skolan. Detta gäller såväl egenproduktion som inköp av enkla produkter som för vissa elever kan betraktas som läromedel. Ett flertal privata företag både producerar, säljer och distribuerar läromedel för olika grupper av funktionshindrade utan att få statligt stöd för sin verksamhet. Flera entreprenörer är verksamma inom olika utvecklingsområden och anlitas även av de statliga producenterna för exempelvis anpassningar av läromedel för syn- skadade. Produktion av punktskriftsmaterial upphandlas hos ett specialiserat företag, som även har kunder utomlands då markna- den är förhållandevis liten. Fältet är stort och gränsdragningen kan vara svår att göra mellan vad som är att betrakta som läromedel och vad som kan anses vara utrustning eller hjälpmedel i de olika aktörernas produktion. Någon total omfattning av verksamheten på marknaden går inte att fastställa. Enligt förordning med instruktion för (SFS 2001:286) skall institutet ge råd och stöd i special- pedagogiska frågor som rör barn och ungdomar med funktions- hinder till huvudmän för det offentliga skolväsendet och sådana fristående skolor som står under statlig tillsyn. Med funktionshinder avses i förordningen fysiska funktions- hinder, medicinskt, psykiskt eller neurologiskt betingade funk- tionsnedsättningar, svåra läs- och skrivsvårigheter (dyslexi) samt utvecklingsstörning och andra funktionshinder som avses i 1 kap. 16 § skollagen. Beträffande läromedelsproduktion skall institutet utveckla, fram- ställa och distribuera läromedel för funktionshindrade barn och ungdomar inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom och motsvarande utbildningar med enskild huvudman. Institutet skall även informera om lämpliga läromedel som finns på marknaden. har därmed ett dubbelt ansvar, nämligen att å ena sidan självt utveckla, framställa och distribuera läromedel för vissa grupper av funktionshindrade och å andra sidan bidra med produktionsstöd – uppdrag som kan synas vara svåra att förena. I mina utredningsdirektiv pekas på att det inte kan uteslutas att organisationen utgör ett hinder för att utveckling och produktion av läromedel och studiematerial med stöd av produktionsstöd skall öka. Det pekas på möjligheten att skilja den myndighetsfunktion som har att svara för behovsinventering och beställning av läro- medel för personer med funktionshinder från utveckling, produktion och distribution. Med statligt finansiellt stöd skulle utveckling, produktion och distribution kunna genomföras av andra intressenter. har regeringens uppdrag att ansvara för stöd till produktion av läromedel för vissa små målgrupper. Skol- verket ger inom ramen för detta uppdrag stöd till läromedels- kassetter för elever med dyslexi. konstaterade att uppdragen till dåvarande i skolan () och riktade sig till en och samma målgrupp och att detta skapade oklar- heter och risk för mindre effektiv resursanvändning. Kommittén föreslog därför att de båda myndigheternas ansvar för läromedel för dyslektiker skulle samordnas. utbildningsstöd (Sisus) Sisus har i uppdrag att administrera det tilläggsbidrag som bl.a. kan användas för merkostnader som uppstår vid inköp av anpassade läromedel för studerande vid folkhögskola. Dessutom beviljas ett bidrag till för teknisk anpassning av studiecirkelmaterial för synskadade och dövblinda i studiecirkel. Nationellt centrum för flexibelt lärande (CFL) CFL ansvarar för att tillsammans med utveckla läromedel som riktar sig till studerande inom vuxen- utbildning och folkbildning och som har teckenspråk som första språk. 7.2.1Motiv för att en ny organisation behövs Redan konstaterade att den statliga läro- medelsverksamheten inte är större än att den rimligen borde kunna samlas på ett ställe i landet. Jag har gjort mina bedömningar nedan efter grundlig analys av inhämtade såväl ekonomiska som effekti- vitetsmässiga bakgrundsfakta kring läromedelsproduktionen och - försörjningen och dragit slutsatsen att en förändrad organisation behövs. Jag skall beröra några iakttagelser som ligger till grund för mina bedömningar och förslag. Jag har ovan redogjort för några olika huvudaktörers ansvar och verksamhet inom området. Utöver dessa förekommer tillfälliga satsningar, projektverksamheter finansierade med eller utan statliga bidrag, kortfristiga utvecklingsprojekt på lokal nivå, nordiska och internationella utvecklingsprojekt i visst samarbete m.m. I det följande kommer jag att koncentrera mig på verksamheter hos de huvudsakliga aktörerna med uppdrag att svara för läro- medelsförsörjningen. Inledningsvis behandlar jag då och dess läromedelsavdelning, som har huvudansvaret. Den verk- samhet som bedrivs där har inte varit föremål för översyn i sam- band med omorganisationen av resten av institutet. Arbets- organisation och arbetssätt har förblivit i stort sett oförändrade sedan SIH:s dagar. konstaterade att vidtagit ett flertal åtgärder för ökad samordning mellan de olika enheterna för att göra läromedelsproduktionen mer effektiv. Bl.a. hade produktion och försäljning av specialpedagogiska dator- program samordnats genom skapandet av den nya enheten Data- , belägen i . Man hade avvecklat ett av SIH:s två tryckerier och rationaliserat lokalerna. Ytterligare rationaliseringar har gjorts . Den geografiska spridningen av enheterna, som är historiskt betingad, kvarstår och ger enligt min uppfattning inte tillräckligt utrymme för maximal samverkan och kontakt. Även ekonomiskt måste verksamheten påverkas negativt eftersom over-headkost- naderna bör vara högre med spridd lokalisering. Med bättre möjlig- heter till daglig kontakt mellan de olika verksamhetsgrenarna skulle synergieffekter uppnås. Jag har vid mina kontakter med enheterna tyckt mig märka en viss stagnation i verksamheten även om det finns områden på vilka man utför ett kreativt, utvecklande arbete. Ett sådant är hörsel- området där utvecklingen av läromedel på teckenspråket t.o.m. vunnit internationellt erkännande. Mitt huvudsakliga intryck är dock att det saknas nödvändig dynamik i verksamheten. Detta kan möjligen bero på ett för stort antal fasta tjänster vid institutet och för lite innovativt tänkande i form av korttidsanställda experters insatser. Det sker, enligt vad jag erfarit, en omfattande återut- givning av gamla produkter, lagren förefaller vara stora och utveck- lingen av nya produkter verkar vara långsam. Mitt intryck, efter många kontakter på fältet, är vidare att institutet och den service det kan ge generellt sett är föga känt. Bland lärare, utbildningsanordnare, elever och föräldrar finns inte den kännedom om läromedelsproduktion och försäljning av produkter som man skulle önska. Många vittnar om att de inte vet vart de skall vända sig för att få råd och information i läro- medelsfrågor. Läromedelssektorn inom institutet borde ha större genomslagskraft, kunna marknadsföra sig själv och sprida informa- tion på ett effektivare sätt för att nå de berörda. Jag skulle vilja se en effektivare marknadsföring av såväl produkter som tjänster liksom möjligheter att kraftigare agera mot skolledare och kommuner, som har huvudansvaret för anskaffandet av läromedel. En roll som påtryckare bör skapas för att främja marknaden och en nära samverkan med utbildningsväsendets till- synsmyndigheter borde etableras för att följa att åtaganden enligt de regelverk som styr läromedelsförsörjningen för funktions- hindrade uppfylls. Jag har tidigare understrukit att kommuner och skolledare måste spela en aktiv roll när det gäller att vara informe- rad om vilka läromedel som finns tillgängliga, vilka som är lämpliga att köpa eller låna in, se till att lärare får den kompetensutveckling som behövs för att undervisa funktionshindrade elever samt att tillgång till specialpedagoger finns i de fall det behövs. Det ingår i Specialpedagogiska institutets uppdrag att arrangera och medverka i lärares kompetensutveckling. Den verksamhet som bedrivs vid inom området är av ringa omfattning. Det rör sig om framtagande av läromedel på kassett med inriktning mot dyslektiker. Den tredje myndigheten med ekonomiska resurser, Sisus, kana- liserar ett stöd främst mot läshandikappade. Bidraget utgår till Syn- skadades , som ombesörjer fördelning av anslags- medlen. De två senare myndigheterna har således ett ytterst marginellt ansvar för läromedelsförsörjningen för de funktionshindrade eleverna och vuxenstuderandena. Någon samordning mellan dessa tre myndigheters verksamheter förekommer egentligen inte såvitt jag har kunnat erfara och jag skulle därför se det som en fördel om både de befintliga kompe- tenserna och de ekonomiska resurserna kunde samordnas i en effektiv organisation för att undvika dubbelarbete. Jag har ingående kartlagt olika finansieringskällor för det nuvarande statliga åtagandet att sörja för att läromedel för funktionshindrade elever och studerande produceras och tillhandahålls. I kapitel 8 redogörs för de olika anslag och anslagsposter ur vilka medel anvisas för olika ändamål. Den bild jag får visar på en icke sammanhållen budget med ett stort antal finansieringskällor över statsbudgeten. Därtill kommer ett antal externa finansiärer som olika fonder och stiftelser. Detta måste leda till såväl dubbelarbete som oklara prioriteringar. Redo- visningen av anslagsanvändningen brister ofta och någon helhets- bild är omöjlig att finna. Enligt min bedömning skulle en sammanhållen budget, admini- strerad i huvudsak från ett och samma ställe, kunna användas effektivare och ge bättre garanti för att medlen nyttjas ändamåls- enligt. En samlad överblick skulle ge en rättvisare distribution av tjänster och ekonomiska medel till de olika grupperna funktions- hindrade. Omfördelningar och omprioriteringar efter behov skulle kunna ske snabbare och smidigare än när exempelvis de olika administrerande enheterna inom har egna anslagsposter efter central intern fördelning av totalbudgeten. Dessa frågor berörs närmare i kapitel 8. 7.2.2Hur kan en framtida organisation se ut? Jag kan se några tänkbara lösningar på hur man skulle kunna effektivisera och vitalisera det totala nuvarande statliga åtagandet beträffande läromedelsförsörjningen för funktionshindrade elever och vuxenstuderande. I mina överväganden har jag beaktat olika möjligheter att organisera verksamheten . Jag har övervägt möjligheten att samordna hela läromedels- avdelningen vid i en sammanhållen organisation fortsatt knuten till institutet och utgörande en del av detta. Nackdelarna med detta är dock enligt min mening flera. Institutet är inte samlokaliserat utan återfinns spritt över landet i regionala kontor. Vinsterna med en inplacering i sådan organisation vad avser synergieffekter är försumbara. Vidare riskerar särdragen i verksamheten att försvinna i en stor organisation. Det renodlade läromedelsuppdraget urvattnas lätt när budgeteringsaspekterna beaktas och omfördelningar inom anslag görs internt inom en myndighet med skiftande verksamheter och uppdrag att tillgodose. Jag har heller inte funnit några naturliga alternativ till annan huvudansvarig myndighet med anknytning till uppdraget. Utgångspunkten för mina överväganden har varit att skilja ut läromedelsverksamheten vid från huvudorganisationen. Institutets uppgifter i fråga om läromedels- utveckling och produktion har närmare beröringspunkter med andra aktörers, såväl statligt finansierade som privata, än med institutets uppdrag att vara rådgivande och stödjande i specialpeda- gogiska frågor. Jag kan se fördelarna av ett sammanhållet, fristå- ende överväga nackdelarna av en koppling till en större myndighet. Ett möjligt alternativ är även en frikoppling av vissa delar av nuvarande verksamhet i form av exempelvis bolagisering som komplement till övriga alternativ. Vissa grenar av den nuvarande verksamheten skulle kunna lämpa sig för en sådan lösning. Jag har stannat för att föreslå att uppdraget att svara för det framtida statliga åtagandet avseende läromedelsförsörjningen för funktionshindrade skall vila på en fristående, sammanhållen egen myndighet i form av ett mindre institut. Ett, logiskt sett naturligt, alternativ är att lägga ner den befintliga läromedelsavdelningen vid och över- föra det totala ansvaret för det statliga åtagandet avseende läro- medel för funktionshindrade till en sammanhållen egen myndighet. I en egen sammanhållen och samlokaliserad organisation skulle verksamheten kunna profileras starkare och den samlade kun- skapen om de olika grupperna av funktionshindrade och deras villkor stärkas. Den egna identiteten skulle befästas och fördelar dras av närmare kontakt mellan de olika verksamhetsgrenarna med inriktning mot olika funktionshinder. Med baskunskaperna och kompetensen samlade i en enda organisation skulle bl.a. möjlig- heterna för utvecklande av multifunktionella läromedel öka. Jag kan se fördelarna av de synergieffekter en samlokalisering av de olika verksamhetsområdena skulle kunna innebära. Vissa av de befintliga enheterna inom den nuvarande läromedels- avdelningen vid har stora verksam- hets- och intresseområden gemensamma med annan statlig verk- samhet inom området läromedel för funktionshindrade. Jag tänker främst på området syn, som naturligtvis har nära beröringspunkter med Talboks- och punktskriftbibliotekets (TPB) verksamhet. Såväl uppdrag som målgrupp skiljer sig visserligen åt, men båda organi- sationerna ägnar sig åt framställning av läromedel och kurslitteratur för läshandikappade personer. De specialistkompetenser som finns bör fortsatt tillvaratas så effektivt som möjligt i samverkan mellan de ansvariga organisationerna. Samverkan med andra myndigheter