sou · GRB3108d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Genom att det i folkbildningen läggs stor vikt både på helhetstänk- ande och på varje persons specifika erfarenheter, skapas dock med- vetet utrymme för att en variation av människor skall kunna delta i den verksamhet som erbjuds. Arbetssättet inbjuder människor med olika behov att söka sig till folkbildningen. På folkhögskolan kan, genom ett utbud av olika insatser, personer med omfattande behov av stöd ges möjlighet att delta i olika typer av utbildningar. Beskrivningar av folkbildningens arbete präglas ofta av att det finns en öppenhet och en målmedvetenhet att möta de behov varje enskild deltagare har. Deltagare med funktionshinder – en prioriterad grupp i folkbildningen I folkbildningspropositionen 1991 konstaterades att studieförbund och folkhögskolor i sitt arbete för allas rätt till deltagande gjort stora ansträngningar för att undanröja praktiska hinder för del- tagande i verksamheten. Folkbildningens friare former och arbets- sätt ansågs i många fall vara särskilt väl lämpade för deltagare med funktionshinder. Med hänvisning till utredningar, som visade att det främst var grupper med relativt god utbildning som tog del av vuxenutbildning, framfördes behovet av att ännu tydligare markera folkbildningens uppdrag: att nå ut till och anordna utbildning för grupper som av olika skäl hade begränsade möjligheter att delta i utbildning eller kulturverksamhet. Människor med funktionshinder och invandrare angavs då som särskilt prioriterade grupper. 1990/91:82 ) När vissa deltagare betraktas som en särskilt prioriterad mål- grupp är det angeläget att ha redskap för att avgöra vem som ingår i gruppen. 1993 formulerade sin handikappdefi- nition på följande sätt: Folkbildningens handikappdefinition innefattar dels människor med bestående funktionshinder till följd av skada eller sjukdom, dels människor med läs- och skrivsvårigheter eller sociala problem till följd av kriminalitet, alkohol- och drogmissbruk. För folkhögskolan inne- fattas också invandrare med språkproblem. (, anslagsframställan.) Definitionen var vid och innefattade både personer med vissa soci- ala problem och invandrare som hade problem med svenska språket. Följande fördelning gjordes 1994 mellan olika funktions- hindertyper för att få en bild av deltagarunderlaget: hjärnskada i vuxen ålder läs- och skrivsvårigheter (ej invandrare) och Sisus (utbild- ningsstöd) arbetar gemensamt med att beskriva förutsättningarna för folkbildningens arbete för deltagare med funktionshinder. De olika funktionshindertyper som används för att beskriva deltag- arunderlaget har förändrats successivt; afasi och epilepsi utgör inte längre egna grupper, sociala handikapp och övrigt har försvunnit och en ny grupp för deltagare med neuropsykiatriska diagnoser har tillkommit. Bearbetning sker kontinuerligt för att få en så god bild som möjligt av vem som studerar på folkhögskola och hur behoven förändras . Från och med redovisningen för räknas inte längre invandrare med brister i svenska språket in i kategorin språkliga funktionshinder (2002b). och Sisus utgår numera från en beskrivning av begreppet funktionshinder, där detta ses som en följd av skada eller sjukdom, vilket medför en begränsning som gör att den en- skilde kan möta hinder i sin dagliga livsföring. Handikapp uppstår i situationer och miljöer som inte är anpassade efter individens behov och handikapp kan sägas vara skillnaden mellan behov och möjligheten att få sina behov tillgodosedda (2003). Statligt stöd till folkbildningen I den senaste propositionen om folkbildning finns en fortsatt prioritering av deltagare med funktionshinder (Prop. 1999/2000:79). Enligt den i svensk handikappolitik grundläggande ansvars- och finansieringsprincipen, skall varje huvudman tillse att den egna verksamheten är tillgänglig för medborgare med funktionshinder. Kostnader för anpassningar som utförs för att göra verksamheten tillgänglig skall ingå som en naturlig del i verksamhetens generella utgifter. I vissa sammanhang sker avsteg från principen om det exempelvis anses att vissa insatser är särskilt viktiga att genomföra (Prop. 1999/2000:79). När det gäller folkbildning har regeringen angett deltagare med funktionshinder som en prioriterad målgrupp för dess verksamhet. Staten tar också ansvar för att önskad verk- samhet kan utföras genom de bidrag som riktas direkt till verksam- het för deltagare med funktionshinder. Bidraget regleras av Förord- ningen om statsbidrag till folkbildningen (SFS 1991: 977 och SFS 1998:973) och fördelas av och Sisus (Folkbild- ningsrådet 2000; Sisus: . Statens bidrag till studieförbundens verksamhet för personer med funktionshinder, invandrare och arbetslösa kallas målgruppsbidrag. Detta utgör av det statliga bidraget till studieförbunden. Fördelningen sker utifrån antalet studietimmar förbunden har haft för de prioriterade målgrupperna under tidigare verksamhetsår. Tilläggsbidraget till verksamhet för personer med funktionshinder är det högsta av målgruppsbidragen. För varje utförd studietimme med deltagare ur denna målgrupp får studieförbundet ett extra bidrag som motsvarar bidraget för en och en halv studietimme. Tillägget till verksamhet för arbetslösa och invandrare motsvarar däremot bidraget för en extra studietimme per utförd studietimme (2000, 2003: Dnr: 04:04). Målgruppsbidraget är tänkt att täcka verksamhetens extra kostna- der för rekrytering, personal och språk- eller dövtolk samt anpass- ning av studiematerial och lokaler. För att en cirkel skall få mål- gruppsbidrag skall det finnas denna typ av extra kostnader och dessutom skall minst en av deltagarna vara i behov av tolk eller hälften av deltagarna ha ett funktionshinder. fick alla de tio studieförbund som erhåller statliga bidrag även målgrupps- bidrag till verksamheten för personer med funktionshinder. Förutom målgruppsbidrag utgår även andra former av statliga bidrag så kallat basbidrag och utvecklingsbidrag till studieförbund- ens allmänna studieverksamhet. Därutöver tillkommer bidrag från kommuner och landsting och kommunalt subventionerade hyror. De statliga bidragen till folkhögskolornas verksamhet för mål- gruppen består av förstärkningsbidrag, bidrag till extra kostnads- krävande insatser (tilläggsbidrag) samt särskilt utbildningsstöd (assistans). och Sisus utfärdar gemensamt, utifrån förord- ningen om statsbidrag till folkbildningen (SFS 1991:977), riktlinjer för statsbidrag till folkhögskolor som tar emot deltagare med funk- tionshinder. samordnas handläggningen och Sisus om- besörjer all administration av bidragen. Förstärkningsbidrag utgår dels till folkhögskolornas arbete för deltagare med funktionshinder, dels till deras arbete för invandrare som har brister i svenska språket (2003). statsbidrag till folkbildningen som totalt hade att fördela , användes till förstärkningsbidrag (2001b, 2002b). Bidrag- et kan lämnas till de extra kostnader som skolorna har för de aktuella målgrupperna. Den största delen utgår till kostnader för ökad lärartäthet men skolorna kan också få bidrag för ökade sam- ordningsinsatser samt ökade syo-, kurators- och psykologinsatser. För att kunna ansöka om stödet är folkhögskolorna skyldiga att presentera ett policydokument som inom flera områden diskuterar arbetet med deltagare ur de aktuella grupperna. Exempelvis skall skolorna formulera sig om; det allmänna förhållningssättet till del- tagare med funktionshinder, vilka grupper skolan vänder sig till, pedagogiskt/metodiskt arbetssätt, integrationsfrågor, fortbildning för personal, rekrytering etc. (2003). När kostnaderna för insatserna till deltagare med funktions- hinder överstiger vad förstärkningsbidraget kan ge, finns möjlighet för folkhögskolorna att ansöka om ytterligare medel hos Sisus. Det så kallade tilläggsbidraget kan ges för särskilt kostnadskrävande insatser som är nödvändiga för att deltagare med funktionshinder skall kunna nå målet med sina studier (sisus hemsida: ) Bidraget kan ges exempelvis till tolk för döva, dövblinda och vuxendöva, anpassning av läromedel och teknisk utrustning. Delar av bidraget avsätts i förväg till teknisk anpassning av studiematerial för synskadade och dövblinda. Bidraget kan även ge stöd till assist- ans i den mån sådana kostnader inte kan täckas genom statsbidraget till assistans. När statsbidraget för vårdartjänst, numera assistans, inrättades var det från början på folkhögskolorna enbart avsett för deltagare med rörelsehinder. kan dock alla deltagare med funktionshinder som har behov av assistans ta del av detta särskilda utbildningsstöd. Deltagare kan få assistans och veckans och syftet med stödet är att deltagarna skall kunna genomföra sina studier och att den som har behov av assist- ans skall kunna få detta, även utanför skolsituationen. Bidraget ges till folkhögskolorna och skall så långt som möjligt täcka alla kostnader som utbildningsanordnaren har för assistans. Vidare är det den aktuella skolan och inte deltagare som gör ansökan. I rege- ringens instruktion till Sisus (2002:274) formuleras vad det särskilda utbildningsstödet omfattar: alla de funktioner, som hör till den dagliga livsföringen, som den studerade inte klarar själv och som inte bör tillgodoses genom kom- munen, eller genom stödåtgärder av universitet, högskola eller folkhögskola. En markering införs här om att Sisus uppdrag inte omfattar de del- tagare vars behov bör tillgodoses av andra aktörer. Instruktionen innebär exempelvis att deltagare som har personlig assistans bevilj- ad som särskild stödinsats enligt LSS (Lagen om stöd och service åt vissa funktionshindrade) eller (Lagen om assistansersättning) även bör få sin assistans på skolan finansierad enligt gällande beslut om assistans som beviljats inom de lagrummen. har både förstärkningsbidrag och tilläggsbidrag översökts i en omfattning som fått negativa konsekvenser för folkhögskolorna, inte bara i form av uteblivet bidrag utan också, när det gäller förstärkningsbidraget, genom att skolorna inte förrän efter budgetårets slut kunnat få besked om i vilken omfattning de sökta beloppen reducerats. Problematiken har initierat ett arbete om utveckling av en ny fördelningsmodell. Enligt det nya systemet, som introducerats , kommer folkhögskolorna att till- delas förstärkningsbidrag på en grundschablonnivå som baseras på skolans insatser under föregående år för de aktuella målgrupperna. Någon särskild ansökan eller redovisning kommer inte att behövas eftersom får kännedom om omfattningen av insatserna genom ordinarie verksamhetsredovisning. Förändringar i verksamhetsomfattning beräknas kunna balanseras mellan skolor- na. De skolor som har höga kostnader kommer att kunna ansöka till om extra förstärkningsbidrag avseende in- satser för deltagare med funktionshinder. Insatser för invandrare med brister i svenska språket kommer däremot endast utgå i grund- schablonen. Deltagare med funktionshinder i studiecirklar hade studieförbunden totalt 2,6 miljoner deltagare fördelat på 317 000 cirklar (FBR 2003). Hur många av dessa del- tagare som hade ett funktionshinder finns det ingen uppgift om. Däremot visar tillgänglig statistik att av alla cirkeldel- tagare deltog i målgruppscirklar för personer med funktionshinder (se tabell 1:1). Troligtvis har den största andelen av dessa deltagare ett funktionshinder, eftersom målgruppsverksamheten är anpassad efter deltagarnas speciella behov. Det kan också förhålla sig så att endast hälften av dem har ett funktionshinder eftersom endast en sådan stor andel behöver ha ett funktionshinder för att cirkeln skall kunna rapporteras som målgruppsverksamhet. Konsekvensen av detta blir att andelen cirkeldeltagare som hade ett funktionshinder kan ha varit trots att den offici- ella statistiken antyder . Det är dock rimligt att anta att andelen är eftersom målgruppsverksamheten är specialanpassad för målgruppen. Dessutom deltog personer med funktionshinder med största sannolikhet även i studieförbundens övriga cirklar som inte rapporterats som målgruppsverksamhet, varför andelen teoretiskt också kan överstiga Att studieförbunden, till skillnad från folkhögskolorna, inte rapporterar vilka enskilda deltagare som har ett funktionshinder beror på gällande bidragssystem. Skillnaderna i rapportering får konsekvensen att de uppgifter som finns för respektive verksamhet inte är jämförbara. Studieförbundens statistik över deltagare med funktionshinder är också mindre tillförlitlig eftersom den bygger på studieförbundens uppskattning av deltagarnas funktionshinder. Studieförbunden bör, enligt direktiv från , inte tillfråga enskilda om deras eventuella funktionshinder eftersom detta kan uppfattas som integritetskränkande (Dnr 04:04). Som ett led i att möjliggöra jämförelser mellan folkbildningens olika verksamhetsgrenar har valt att ändra förutsättningarna för studieförbundens rapportering av verksamhet för funktionshindrade. angavs endast att majoriteten av deltagarna i cirkeln hade ett funktionshinder, nu- mera väljer studieförbunden mellan elva olika funktionshinder- kategorier (se tabell 1:1). Eventuella jämförelser med deltagare inom folkhögskola försvåras dock av att de båda verksamheterna använder olika kategorier. Statistiken visar att av deltagarna i målgruppscirklarna för personer med funktionshinder deltog i grupper med blandade funktionshinder. Vidare var den näst största gruppen cirklar för personer med utvecklingsstörning tätt åtföljt av cirklar där merparten hade ett psykiskt funktionshinder. Deltagare i målgruppsverksamhet för funktionshindrade 2002 Grupp med blandade funktionshinder Det bör påpekas att uppgifterna om antalet deltagare är ungefärliga, eftersom endast hälften av deltagarna måste ha exempelvis en utvecklingsstörning för att hela gruppen skall ha räknats in i kate- gorin. Ofta är dock kategorierna tämligen entydiga, eftersom studieförbundens verksamhet i dessa avseenden ofta riktar sig till olika grupper (t.ex. inom omsorgen av personer med intellektuella funktionshinder i olika kommuner) eller utformas i samarbete med olika handikappförbund. Det finns självklart skäl att reflektera över varför skillnaderna är så stora mellan olika kategorier och funktionshinder inom den målgruppsrelaterade verksamheten. Det är t.ex. betänkligt att de grupper, som representerar de svåra kommunikationshandikappen synskada, hörselskada, dövhet inte tillsammans kommer . Det kan till en del bero på att det framförallt är inom dessa grupper av funktionshinder, som det ställs särskilt stora krav på utformningen av pedagogik och anpassning av läromedel. Utbud av cirklar riktade till personer med funktionshinder Studieförbunden har, liksom folkhögskolorna, stora möjligheter att arrangera olika sorters kurser och profilera sin verksamhet. Det går att studera allt från trafikkunskap till porslinsmålning och ämnesförteckning innehåller 144 olika poster. Inom 135 av dessa arrangerades specialkurser för personer med funktionshinder. , , var estetiska ämnen det vill säga musik, konst, dans och teater de populäraste ämnena både för målgruppscirklarna för personer med funktionshinder och för de allmänna cirklarna (FBR). Enligt en undersökning som har gjort utifrån studieförbundens verksamhetsplaner och informationsblad, uttryck- er alla tio att de på olika sätt ser personer med funktionshinder som en målgrupp som bör prioriteras. Förbunden skriver bland annat att personer med funktionshinder har svårare än andra att komma i kontakt med samhällets kulturutbud eller finna vägar till kunskap. Som ett led i att nå målgruppen strävar flera av studieförbunden efter att deras fysiska och pedagogiska miljö skall göras tillgänglig för personer med funktionshinder. Detta skall möjliggöras genom att lokaler och studiematerial anpassas och cirkelledare utbildas (2002c). Av landets studieförbund har sex stycken handikapporganisationer bland sina medlems- eller sam- arbetsavtalsorganisationer. Studieförbundet ABF har 19 handikapp- organisationer bland sina medlemmar och därutöver samarbetsavtal med ytterligare ett tjugotal. har sam- arbetsavtal med tio organisationer inom denna kategori och Studie- främjandet, Bilda, och Sensus med ett fåtal andra (Folkbild- ningsrådet 2002c; respektive studieförbunds hemsida). Tillgänglig statistik visar att alla studieförbund, inte bara de som har handikapporganisationer bland sina medlems- eller samarbetsorganisationer, har arrangerat målgruppscirklar för per- soner med funktionshinder. Detta kan förstås utifrån att cirklarna för den aktuella målgruppen också riktar sig till allmänheten och till personer som bor på olika former av serviceboenden eller deltar i exempelvis daglig verksamhet och liknande (intervjuer och infor- mationsmaterial). Studieförbundens studiecirklar för funktionshindrade 2002 Hur omfattande verksamheten som framgår av tabell 1:2 var, vari- erar mellan studieförbunden. Inom utgjorde cirklar för personer med funktionshinder av förbundets totala antal studietimmar. Inom ABF, Folkunivers- itetet och NBV samt Sensus och Bilda var motsvarande andel 7–. Sammantaget kan sägas att och dominerade utbudet av cirklar för den aktuella målgrupp- en då de tillsammans stod för av verksamhetens studie- timmar och dessutom riktade sig till alla kategorierna av funktions- hinder (se figur 1:1). Studieförbundens målgruppscirklar fördelade på funktionshinderkategori Deltagare med funktionshinder på folkhögskola och Sisus beskriver gemensamt ett antal olika funktionshinder vilka ofta gör att en deltagare behöver viss anpass- ning för att studiesituationen skall fungera på ett tillfredställande sätt. Utifrån de angivna funktionshindertyperna redovisar respek- tive folkhögskola till antalet deltagare inom varje grupp på skolan. Rapporteringen är frivillig och inte knuten till redovisningar som utgör underlag för utbetalning av statsbidrag. Statistik om deltagare med funktionshinder på folk- högskolor sammanställs från denna rapportering och utgör grund- en för våra uppgifter om deltagande i folkhögskolornas verksam- het. Till vissa delar har statistiken kompletterats med uppgifter som saknats i grundmaterialet. I denna rapport har i huvudsak deltag- ande i långa kurser studerats. Med långa kurser avses här långa allmänna kurser, långa särskilda kurser och särskild utbildnings- insats för arbetslösa. En kurs betraktas som lång om den pågår minst . hade folkhögskolorna i sammanlagt knappt 218 000 deltagare i långa kurser, korta kurser och studiecirklar samt särskilda utbildningsinsatser för arbetslösa. Antalet deltagare med funktionsnedsättning, inklusive deltagare med dyslexi, uppgick till cirka 19 000 personer, det vill säga av det totala antalet deltagare. På långa kurser utgjorde deltagare med funktionsnedsättning eller knappt 9 000 av det totala antalet deltagare. Vid jämförelser med statistik är det angeläget att ta hänsyn till att invandrare med brister i svenska språket till och med räknades in bland deltagare med funktionshinder. redovisades exempelvis 13 559 del- tagare med funktionshinder på folkhögskolornas långa kurser vilket alltså inte är direkt jämförbart med summan då det fanns 8 867 deltagare med funktionshinder på folkhögskolornas långa kurser. redovisas invandrare med brister i svenska språket för sig och rapporterades 4 066 del- tagare i den gruppen. Representationen av deltagare med olika funktionsnedsättningar i långa folkhögskolekurser illustreras i figur 1:2. Störst av de elva grupperna var deltagare med psykiskt funk- tionshinder vilka utgjorde av samtliga deltagare med funk- tionshinder. Deltagare med dyslexi utgjorde den näst största gruppen vilken uppgick till av funktionshindergruppen. Deltagare som är dövblinda utgjorde den minsta kategorin . Representationen av deltagare med olika funktionsnedsättningar i långa folkhögskolekurser Källa: Statistik från , bearbetad I SCB:s rapport om levnadsförhållanden för människor med funk- tionshinder 1988–1999 (SCB, 2003) noteras att psykiska besvär bland yngre kvinnor och män förefaller ha ökat , vilket rimligen kan avspegla sig såväl i deltagarunderlaget på folk- högskolorna som på andra håll i samhället. Vid jämförelser med statistik har gruppen deltagare med psykiska funktionsnedsättningar ökat på folkhögskolorna . Till och med –1996 ingick deltagare med sociala handi- kapp bland övriga handikappgrupper i folkhögskolornas redovis- ningssystem. Under det läsåret uppgick antalet deltagare med psykisk ohälsa till av deltagarna med funktionshinder och deltagare med sociala handikapp utgjorde av del- tagarna med funktionshinder; invandrare med språksvårigheter ej medräknade. Neuropsykiatriska diagnoser har därefter tillkommit som ny grupp i rapporteringssystemet och tillsammans utgjorde deltagare med psykiska funktionsnedsättningar och neuropsykiat- riska diagnoser av alla deltagare med funktionshinder på folkhögskolans långa kurser . Deltagare med funktionshinder i långa kurser fanns på 82 pro- cent av landets folkhögskolor enligt den rapportering skolorna lämnade om deltagare med funktionshinder . av skolorna hade mer än 20 deltagare med funktionshinder. motsvarande 50 folkhögskolor, rapporterade att de hade mer än 40 del- tagare med funktionshinder på sina långa kurser. Det är uppenbart att människor med funktionshinder är väl representerade i folk- högskolans värld. Spridningen av antalet deltagare med funktions- hinder på landets folkhögskolor illustreras i tabell 1:3. Fördelning per skola; deltagare med funktionshinder på folkhögskolornas långa kurser Utbud av kurser riktade till personer med funktionshinder Folkhögskolan intar en särställning bland vuxenutbildningsinstitu- tionerna bland annat genom sin frihet att skapa unika kurser och att kunna profilera sin verksamhet. Folkhögskolan kan ge behörig- het för vidare studier men många väljer att gå en kurs på folkhög- skola med andra mål i sikte. En mångfald av specialkurser finns inom olika områden lika väl som att allmänna kurser kombineras med mycket speciella förutsättningar; det är fullt möjligt att ägna åt att lära sig jobba med revy och kabaré eller att bli båt- byggare; allmän kurs finns både med nautisk profil eller lokaliserad Möjligheterna är stora att gå en utbildning som kan berika livet oavsett om man siktar på vidare studier eller personlig utveck- ling. En av landets ledande folkbildningsforskare, , konstaterar sålunda: Folkbildningen har i allt högre grad blivit en arena för enskilda individers strävan att förverkliga sig själva. (, 2000, s. 21) I hur hög grad denna beskrivning är giltig för deltagare med funk- tionshinder kan självklart diskuteras. I den katalog om folkhög- skolornas utbud av långa kurser som ges ut av Folkhög- skolornas informationstjänst (FIN) framgår att det inom folk- högskolans verksamhet, som är riktad till deltagare med särskilda funktionshinder, finns en rik flora av kurser som kan tillgodose skiftande behov hos deltagarna. Det finns allmänna kurser som riktar sig till en särskild funktionshindergrupp; exempelvis kan del- tagare med Aspergers syndrom eller hörselskadade/döva gå en allmän kurs enbart tillsammans med andra i samma situation. Här är några exempel på kursbeskrivningar: Allmän kurs, Asperger syndrom. Anpassad pedagogik och i små grupper. Huvudinriktning på teoretiska ämnen. Andra inslag är handi- kappinsikt, bild, boendekunskap och friskvård. Kan ge grundläggande och särskilda behörigheter. Fritiden är en viktig del av utbildningen, det finns personal och . Internat inom skolans område med personalrum. (Folkhögskolor 2003/2004 s. 110) För teckenspråkiga döva som har behov av kunskapslyft och/eller personlig utveckling. (Folkhögskolor 2003/2004 s. 102) Andra kurser fokuserar främst på den problematik det specifika funktionshindret för med sig och deltagarna ges tid att utveckla sina förmågor i en positiv miljö och i sin egen takt. Två exempel på kursbeskrivningar från denna kategori är: Hjärnskadelinje För personer som i ungdomsåren eller i vuxen ålder fått en hjärnskada.