sou · GRB315d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Jag har pekat på vikten av samverkan med andra myndigheter och organisationer med närliggande verksamheter och uppdrag. I det sammanhanget har jag särskilt framhållit området syn, där kompe- och ansvaret för anpassning och utveckling av läromedel finns dels på , dels på TPB, beroende på vilken grupp elever eller studerande det gäller. Enligt min bedömning borde en närmare samverkan mellan uppdragen kunna etableras och, mot bakgrund av den vidgade personkrets som mina förslag gäller, ett utlåningssystem kunna samordnas för synhandi- kappade studerande och dyslektiker på alla utbildningsnivåer. har erfarit att frågan om utlåningsverksamhet av material från det dåvarande har aktualiserats vid tidigare tillfällen. En utvidgad utlåningsverksamhet från TPB bör inte vara kontroversiell, bl.a. eftersom redan anpassad litteratur från TPB används mycket i skolor, vuxenutbildning och vid folkhögskolor. TPB har ca 2 000 registrerade skolkontakter och TPB:s allmänna bestånd utnyttjas flitigt. Dessutom framställer TPB litteratur på beställning och där ingår även en del läromedel för olika stadier. är lånetiden för dessa böcker , dvs. Ett utvidgat uppdrag skulle kunna medge längre utlåningstid och även framställning av nya kopior. Högskole- studerande får en lånetid . Den litteratur som redan anpassats för högskolestuderande torde kunna användas av stora grupper av vuxenstuderande. Brist på likvärdighet i undervisningsmaterialet torde, enligt mitt sätt att se och mot bakgrund av den lärsituation som råder i dagens utbild- ningsväsende, inte kunna hävdas. Ett utlåningssystem via ett rikstäckande bibliotek skulle snabbt kunna tillgodose behov av läromedel till större grupper. Jag återkommer nedan till en redovisning av ett möjligt utvidgat uppdrag till TPB. En angelägen uppgift för den organisations- kommitté jag föreslår bör vara att närmare utreda möjligheterna för TPB att ta på sig ett större ansvar för utlåning av studiematerial till olika grupper av funktionshindrade. I mina överväganden har jag inte, som jag tidigare påpekat, kunnat ta hänsyn till eventuellt ändrade regelverk till följd av ändringar i upphovsrättslagen och tillämpningen av det EG-direktiv som är under beredning. Jag har vägt olika alternativ till framtida organisation av det statliga läromedelsåtagandet mot varandra och stannat för att föreslå följande. att läromedelsavdelningen vid läggs ned att hela ansvaret för läromedelsförsörjningen för funktions- hindrade tillvaratas av en ny myndighet att det nya institutet lokaliseras till . Nedläggning av läromedelsenheten vid Mot bakgrund av de iakttagelser och överväganden som jag har redovisat tidigare föreslår jag att läromedelsavdelningen vid läggs ner. Det totala statliga ansvaret för läromedelsförsörjningen för de funktionshindrade barn, elever och vuxenstuderande som omfattas av mitt uppdrag och mina för- slag till målgrupper läggs på en nyupprättad organisation, ett stat- ligt läromedelsinstitut. I detta institut skall inrymmas de uppdrag och verksamheter med anknytning till läromedelsförsörjningen för funktionshindrade som finns utlagda på flera olika myndigheter. Jag kan peka på , och Sisus som alla har ansvar för framställning av läromedel och som har medel anvisade för detta ändamål. Jag ser inte denna nya organisation som ett direkt överförande av befintliga uppdrag och verksamheter från Specialpedagogiska institutets nuvarande läromedelsavdelning, dvs. en ren omlokali- sering av befintliga enheter till en sammanhållen organisation. Det bör enligt min bedömning etableras ett nytt institut med ett sam- manhållande ansvar för de samlade resurser som finns inom området, men som är spridda på olika myndigheter. Jag redogör nedan för de uppdrag jag anser att det nya institutet bör ha och i kapitel 8 för de ekonomiska förutsättningarna för den nya organisationen. gör jag bedömningen att samarbets- former med andra närliggande verksamhetsområden bör förstärkas. Den nya organisationen skall vara ett personalmässigt litet institut med stor flexibilitet. Institutet skall ha det sammanhållande ansvaret för hela det statliga åtagandet vad avser läromedel för funktionshindrade elever och studerande inom det ansvarsområde jag beskrivit tidigare. Verksamheten skall till stor del baseras på utlagda uppdrag och upphandlade tjänster eftersom jag ser det som viktigt att avlägsna sig från den statiska situation jag tycker mig ha upplevt att nuvarande organisation medför. Jag ser det nya institu- tets roll som till stor del en mäklarfunktion. Institutet skall ha bred kunskap om fältet och ett väl utbyggt kontaktnät med författare, förlag och andra producenter och distributörer av läromedel för att kunna ge vägledning och hänvisning till rätt kanal. Den skiss som jag presenterat för ett nytt institut med samman- hållande uppdrag på läromedelsområdet innebär inte att Special- pedagogiska institutets roll i övrigt förminskas. Institutet har fort- satt en mycket viktig funktion att fylla när det gäller information kring läromedel, att förmedla kontakter mellan kommuner, lärare, föräldrar, elever och ansvariga myndigheter, ge råd och stöd i specialpedagogiska frågor, svara för lärarfortbildning osv. Den omfattande konsulentorganisationen vid institutet förblir fortsatt en länk mellan läromedelsproduktion och brukare. Lokalisering av det nya institutet Beträffande lokalisering av det nya institutet föreslår jag att verk- samheten förläggs till . Mitt förslag att placera det nya läromedelsinstitutet i grundar sig på flera skäl. Det viktigaste är att är ett område med väl utvecklad kompetens och erfarenhet inom området funktionshinder generellt. Special- pedagogiska institutets läromedelsenhet för området hörsel, liksom Datapedagogen, som utvecklar läromedel för samtliga områden, ligger redan i och jag utgår från att den specialistkompetens som finns kommer att utnyttjas av det nya institutet. En del av Specialpedagogiska institutets Resurscenter syn och hörsel finns i regionen. Den väl utvecklade kompetensen inom teckenspråksområdet är ett viktigt skäl. (), Birgittaskolan och Stiftelsen är belägna i . En sär- skild förskola för döva och hörselskadade liksom riksgymnasierna för döva och hörselskadade samt en gymnasiesärskola för döva och hörselskadade finns i staden. Andra skäl som talar för placeringen är det forsknings- och utvecklingsarbete inom handikappområdet som bedrivs i samarbete mellan universiteten i och inom Institutet för handikappvetenskap och som har ett tjugotal doktorander. Här bedrivs en unik, bred forskning med tvärveten- skaplig inriktning. Kopplat till finns med inriktning mot audiologi. Dessutom utbildas teckenspråkstolkar vid liksom lärare och specialpedagoger. Jag ser således goda möjligheter för den framtida organisation jag föreslår att finna spetskompetens även inom regionen för rekryte- ring till projektarbeten, till utvecklingsarbete, konsultverksamhet och stöd till producenter osv. 7.3.2Uppdrag för det nya institutet att det nya institutet skall ha följande uppdrag att bedriva utvecklingsarbete, följa teknikutvecklingen samt bevaka och initiera FoU-arbete att svara för att viss produktion sker, ansvara för det statliga produktionsstödet samt ge konsultativt stöd att informera om läromedel och ansvara för distribution att ansvara för en läromedelsbank att ansvara för att kvalitetssäkring av produkter sker att samordna och utveckla låneverksamhet med TPB. Genom mina förslag att samla de statliga åtaganden på utbildnings- området som rör läromedelsförsörjningen för funktionshindrade elever och studerande bör alla gruppers behov kunna tillvaratas på ett effektivt sätt. Behoven av anpassat material varierar starkt mellan grupperna liksom kostnaderna för framtagande av anpassade läromedel. Material på teckenspråk och vissa läromedel för läs- handikappade ställer sig dyrare att producera än exempelvis anpass- ning av ett läromedel för utvecklingsstörda. Den kommersiella marknaden för materialet varierar efter gruppernas storlek och är för mycket smala områden inte lönsam. för att tillvarata det framtida statliga åtagandet behövs för att effektivisera verksamheten och göra den mer kostnadseffektiv. Jag har förordat en liten, central organisation som skall arbeta på ett flexibelt sätt i nära samverkan med alla övriga aktörer inom området liksom med den kommersiella marknaden. Den nya myn- digheten – låt oss kalla den () – skall ha huvudansvaret för att tillgången på och tillgängligheten till läromedel för funktionshindrade barn, elever och vuxenstuderande säkerställs. Jag har i tidigare avsnitt framhållit att jag inte anser det vara en uppgift för staten att upprätthålla en egen, stor produk- tionsapparat för läromedel. Det bör snarare vara statens huvud- uppgift att bedöma behov, bidra till utveckling och anpassning av material och informera om befintligt material. Andra övergripande uppgifter som att följa forsknings- och utvecklingsarbete, vid behov bidra till att initiera sådant, bevaka den internationella utvecklingen och produktionen på läromedels- området, följa teknikutveckling nationellt och internationellt är viktiga ingredienser i ett framtida instituts verksamhet. En mycket angelägen uppgift för den nya föreslagna myndig- heten är utvecklingen av kontakter med läromedelsförfattare och förläggare. Ambitionen att gå från egen statlig produktion till att stimulera marknaden att i högre utsträckning än nu arbeta fram och försälja läromedel för de funktionshindrade grupperna måste vara ett av huvuduppdragen. Detta beräknas kunna ske genom bl.a. en mer flexibel och attraktiv utformning av ett statligt produktions- stöd. Bland andra verksamhetsområden kan nämnas att svara för att en läromedelsbank upprättas och ajourhålls samt att en effektiv distributionsorganisation finns. De uppgifter jag ser för ett nytt institut bör, som jag framhållit, inte nödvändigtvis konkret hanteras inom den egna organisationen, utan tjänster bör upphandlas hos relevanta producenter, uppdrag läggas ut på utvecklare och innovatörer efter behov och ett brett kontaktnät i samverkan med berörda aktörer stimuleras, utvecklas och utnyttjas. Den kompetens som behövs för att genomföra uppdragen bör enligt min bedömning redan i stor utsträckning finnas hos bl.a. personalen i den nuvarande organisationen. Jag föreslår att följande uppdrag skall läggas på det nya institutet. Behovsanalyser görs enligt min mening i alltför liten utsträckning inom den nuvarande organisationen. Med den utgångspunkt jag har för mina ställningstaganden, nämligen att den enskilda individens behov skall stå i centrum för de statliga insatserna på läromedels- området, är det rimligt att behoven tydligt klargörs. Den bedöm- ning av det enskilda behovet som skall göras berör ett antal personer. Professionell kompetens som finns i individens omgiv- ning i form av lärare, elevvårdspersonal och inte minst, ifråga om barn och yngre elever, föräldrar utnyttjas som Special- pedagogiska institutets konsulentorganisation har som uppgift att bistå kommuner och lärare med råd och information. Jag ser det som en av huvuduppgifterna för ett kommande institut att svara för behovsanalyser inom området läromedel för funktionshindrade. Utveckling och produktion av läromedel måste grundas på god kännedom om de funktionshindrades speciella behov som uppgifter om det totala behovet i riket av ett visst läromedel bör finnas samlade på ett ställe och vara snabbt till- gängliga för producenter. En någorlunda heltäckande statistik behövs således och denna bör kunna insamlas med hjälp av etable- rade nätverk. Resurser för sådant insamlande av uppgifter finns både inom brukarnas organisationer, Specialpedagogiska institutets konsulentorganisation, landstingens habiliterings- och rehabi- literingstjänster m.m. Genom att ett gediget underlag avseende behoven vid ett visst tillfälle finns lätt tillgängliga skulle, enligt min uppfattning, produ- center kunna koncentrera sig på aktuella behov. Material som inte efterfrågas behöver inte lagras och bli föråldrat. Framförhållning beträffande kvantiteter och åtgång bör kunna finnas mot bakgrund av att funktionshindrade barn tidigt observeras inom vård och habilitering och att antalet funktionshindrade inom alla områden är tämligen . Bedriva utvecklingsarbete, följa teknikutvecklingen samt bevaka och initiera FOU En av arbetsuppgifterna för det nya institutet blir enligt min upp- fattning att bedriva utvecklingsarbete inom läromedelsområdet. Institutet bör på olika sätt stimulera till nydaning och nytänkande runt sådana läromedel som det finns behov av men som ingen annan producerar. Vidare bör institutet få en nyckelroll i att både själv utveckla och samordna utvecklingsinsatser inom bl.a. produk- tion, metodstöd och kompetensstöd för pedagoger. Resultatet av ett sådant utvecklingsarbete kan efter hand föras över till förlag och andra aktörer. De tekniska framstegen, framför allt inom det digitala området, har visat sig vara särskilt gynnsamma för utveckling av läromedel, hjälpmedel och utrustning för studerande med funktionshinder. Jag anser att det nya institutet bör ha en framtida roll som ledande och samordnande av den tekniska utvecklingen inom området. Det kräver god samverkan med övriga aktörer, inte minst med sådana som är inriktade mot utveckling av hjälpmedel och utrustning. I institutets uppgifter bör också ingå att följa forsknings- och utvecklingsarbetet inom läromedelsområdet. Efter vad jag erfarit saknas det en samlad forsknings- och utvecklingsmiljö med kopp- ling till internationell forskning och olika nätverk. Jag anser det vara en uppgift för det nya institutet att erbjuda och stimulera samordning och samverkan samt att vid behov initiera forskning och utveckling. Produktion, produktionsstöd och konsultativt stöd Jag anser att om produktionen av läromedel för funktionshindrade skall kunna öka inom den kommersiella läromedels- marknaden måste den nuvarande statliga verksamheten omstruktu- reras till att ha mindre av egen produktion, bli mindre personal- intensiv och i högre grad svara för att ekonomiskt och konsultativt stöd ställs till den kommersiella marknadens förfogande. Produktionsstödet bör få en helt annan, tydligare och större betydelse i den kommande produktionen av läromedel för funk- tionshindrade. Med behovsanalyserna som bas bör stödet utformas så att det stimulerar såväl till nytänkande kring enstaka läromedel som till långsiktig utveckling som riktas mot strategiska mål såsom olika ämnesområden, åldersgrupper, funktionshinder eller andra lämpliga målområden. Det framtida produktionsstödet bör vara utformat så att det stimulerar de många kunniga lärare, specialpedagoger och konsu- lenter som har idéer till läromedel att vilja utveckla produkter och sprida dessa. Enskilda pedagoger eller mindre och medelstora producenter och läromedelsförlag som själva har svårt att upprätt- hålla specialkompetens över hela läromedelsområdet bör erbjudas kvalificerad konsultation och rådgivning. Det är inte bara omfattningen av det ekonomiska stödet som måste förändras. Representanter för läromedelsförlagen som jag samtalat med har uttryckt önskemål om förenklade administrativa rutiner och möjligheter till längre framförhållning vid sökande av produktionsstöd. Dessutom finns det intresse av att uppdragen omfattar hela serier exempelvis inom ett visst ämne eller för vissa åldersgrupper. Jag kan tänka mig en ordning där produktionsstödet fördelas löpande till ansökare och till riktade insatser. Institutet bedömer kvalitet och storleksordning i samarbete med expert- grupper, allt efter ämnesområden. Eventuell kan produktionsstödet ha en flexibel, rörlig buffert att fördela vid akuta situationer när oväntat behov av ett visst läromedel uppstår. Jag kan också se möjligheter att använda produktionsstödet för en mer långsiktig och omfattande läromedelsutveckling. Jag har funnit att man exempelvis i arbetar med långsiktig strategisk planering. I den norska Nationella handlingsplanen för utveckling av läromedel till barn, unga och vuxna med särskilda behov betonas exempelvis vikten av långsiktighet i produktionen. Nasjonalt laeremiddelsenter (NLS) i samarbete med styrelsen för Statlige spesialpedagogisk stöttesystem i riktade föregående plane- ringsperiod, –2000, sitt arbete mot utveckling av läromedel till döva elever i , blinda elever i och elever i med läs- och skrivsvårigheter. Staten tar det fulla ekonomiska ansvaret för de förlagsproducerade produkterna. Dessutom pågår, med ett omfattande statligt stöd, ett forsknings- och utvecklingsarbete i nära samarbete med aktörer på den kom- mersiella marknaden kring IKT och multifunktionella läromedel. Informera om läromedel och ansvara för distribution Information om och distribution av läromedel bör vara ytterligare uppgifter av vikt för den nya organisationen. De större förlagen ombesörjer normalt detta själva men det finns små förlag och enskilda producenter som inte har någon informationskanal ut till eventuella kunder. Institutet skall enligt min uppfattning ha ansvar för att det skapas en samlad information om vilka läromedel som finns samt att den sprids och görs tillgänglig för såväl studerande som pedagoger, inköpare och övriga intresserade. Det är min uppfattning att det nya institutet inte nödvändigtvis måste utföra uppgifterna men väl ansvara för att de genomförs. Den kommersiella marknaden har lång och djup kunskap om hur produktinformation, lagerhållning och distribution genomförs på ett effektivt och lönsamt sätt. Hanteringen av läromedels- produkterna bör med fördel kunna överlåtas till privata aktörer. Institutets ansvar bör inskränka sig till att vägleda, vara behjälpligt med att upprätta avtal, kontrollera och följa upp att verksamheten bedrivs på ett kvalitetsmässigt och säkert sätt så att kunden får rätta produkter i rätt tid. Den framtida organisationen bör som jag föreslår inriktas mot att stimulera andra aktörer att producera mera och minimera sin egen produktion. Med en minimal egen produktion minskas institutets behov av egna lagerutrymmen och egen distributions- organisation. Lagring och distribution av de kvarvarande produkter som produceras av det nya institutet kan efter avtal skötas av förlag eller andra aktörer. Med ett utvecklat IKT-stöd finner jag det realistiskt att anta att distributionen av anpassade läromedel kommer att ske i direkt anslutning till att produkten färdigställs. Print-on-demand är en ny teknik som än så länge befinner sig i utvecklingsstadiet. Enklare häften, handledningar och metodanvisningar kan med för- del tryckas med denna teknik. Datorprogram och video kopieras varefter de beställs och säljs vilket avsevärt reducerar behovet av lagerutrymmen. I gengäld ställer detta större krav på god logistik mellan beställning, tryckning och leverans så att kunden inte behö- ver vänta efter beställning. Det är inte nödvändigt att det nya institutet hanterar distribu- tionen av läromedel. Tjänsten kan upphandlas och allteftersom tekniken utvecklas blir det allt färre produkter som behöver lager- föras. Därmed kan en kedja byggas mellan orderfunktionen, den mångfaldigande verksamheten – antingen den är intern och/eller extern – och distributionen. I många fall kan den som mångfaldigar även ta ansvaret för att sända produkten till kunden. Ansvara för en läromedelsbank Det nya institutet kommer enligt mina förslag att ha ett, i förhål- lande till nuvarande läromedelsverksamhet, i grunden förändrat arbetssätt med en organisation som svarar mot de framtida behoven. En av de främsta uppgifterna för det nya institutet blir att i samverkan med förläggare, författare och övriga intressenter utveckla en Internetbaserad läromedelsbank som är interaktiv och innehåller såväl läromedel som handledar- och metodmaterial som kan distribueras och överföras via Internet och bredband till den enskilde beställaren. Läromedelsbanken skall också vara mötes- torget där författare, förläggare, experter, pedagoger, elever och andra intresserade skall kunna kommunicera, hämta idéer och byta erfarenheter med varandra om läromedel för funktionshindrade. Genom denna bank tas enligt min mening den enskilde lärarens och idéer, kompetens och förmåga tillvara. För kunden eller slutanvändaren är det en stor fördel att kunna hitta all information om läromedel under en samordnad och gemensam portal samt veta att den är granskad och kvalitetssäkrad. Vad en sådan bank mera i detalj kan innehålla och hur den kan användas har jag tidigare beskrivit i kapitel 6. Jag har i tidigare avsnitt konstaterat att i allt fler undervisnings- situationer kommer det vid sidan om den traditionella läroboken att användas enstaka kapitel, utvalda sidor eller studiematerial som specialkomponerats för den aktuella undervisningssituationen. En samlad läromedelsbank ger, som jag ser det, en mångfald av möjlig- heter för studerande med funktionshinder att få läromedel anpas- sade till den unika lärsituationen. Det finns embryon till samlad Internetbaserad information om läromedel för funktionshindrade. Flera förlag och företag har påbörjat en utveckling av försäljning av läromedel via Internet. Motsvarande, och mer utvecklad, sådan verksamhet kommer att rymmas inom det nya institutets uppdrag. Ansvara för kvalitetssäkring av produkter Genom att många författare, lärare och pedagoger ges möjlighet att sprida sitt material via en läromedelsbank ställs det stora krav på att läromedlen som erbjuds är granskade och uppfyller kriterier för god kvalitet. Detta är enligt min uppfattning en uppgift för det nya institutet att utveckla i samverkan med andra aktörer. Exempelvis behöver gemensamma standarder utvecklas både inom det rade läromedelsområdet och för läromedel i pappersform. Det nya institutet bör utveckla och stimulera en kontinuerlig samverkan med förlag och producenter dels för att informera om de bristområden som finns inom läromedelsområdet, dels för att utforma gemensamma format och standarder för att underlätta vidare samarbete. Utvidgad låneverksamhet för TPB Jag har konstaterat att, med ett nytänkande vad beträffar arbets- metoder i undervisningen där bl.a. varje elevs individuella behov av tid för att tillägna sig olika kunskaper framhävs, det används i allt mindre utsträckning samma läromedel av samtliga elever i en klass. Begreppet likvärdighet gäller, men arbetsuppgifterna varierar och genomförs ofta i grupparbete. Antalet personligt ägda läromedel minskar och för undervisningstillfället särskilt framtaget aktuellt material ur exempelvis tidningar ökar. Av detta följer även ett ökat behov av att låna undervisningsmaterial för . Jag har redogjort för min uppfattning att biblioteksfunktionen vid TPB i högre grad skulle kunna utnyttjas av grupper studerande utanför den nuvarande berättigade kretsen av främst högskole- studerande med synskada eller läs- och skrivsvårigheter. Det förefaller mig rimligt att samtliga målgrupper med läshandikapp som omfattas av mina förslag skall ha tillgång till en smidigt funge- rande biblioteksfunktion för att tillgodose sina behov av anpassat kurs- och studiematerial. Jag ser stora möjligheter i att utvidga TPB:s utlåningsverksamhet och annan service till att omfatta dessa grupper av läshandikappade. kan jag se att en utvidgning av utlåningsfunktionen till andra grupper än läshandikappade kan bli aktuell genom teknikut- vecklingens landvinningar. Det rent pedagogiska utvecklingsarbetet kring läromedel för läshandikappade förutsätts ligga på det nya institutet, men jag förutsätter även här en samverkan med den specialistkompetens som finns vid TPB. De förändringar i instruk- tioner och förordningar som är nödvändiga för en djupare sam- verkan bör föreslås av den organisationskommitté jag förordar skall tillsättas. 7.3.3Utvidgat uppdrag för Talboks- och punktskrifts- (TPB) att Talboks- och får ett utvidgat upp- drag.