sou · GRB392 · 2004-01-01 00:00:00 — Jobrotation är en annan åtgärd och innebär att företag och arbetsförmedlingen avtalar om en jobrotationsordning där företagets anställda går på vidareutbildning så att arbetslösa kan gå in som ersättningskraft i företaget. Arbetslösa ungdomar i kan också deltaga i frivillige og uloennede aktiviteter som hade samhällsnytta, t. ex i föreningar. privata arbetsförmedlingar, ideella arbetsförmedlingar och vikariebyråer(http://www.bm.dk/publikationer/1998/nap/nap_6. Försöksverksamheter med anställningar av etniske konsulenter på arbetsförmedlingarna startades. Dessa skulle sätta igång regionala försöksprojekt, vara samarbetspartner till arbets- förmedlingarna samt handlägga ärenden. Den danska regeringe har också försöksverksamheter i fem regioner med särskilda arbetsförmedlingar för invandrare. Arbetsförmedlarna försöker där att bygga upp en särskild databas över arbetslösa etniska grupper som är redo att arbeta infördes en lag om isbrytning (isbryderordning) som skulle underlätta för arbetslösa utbildade etniska minoriteter att få arbete. Målgruppen var invandrare som hade kvalifikationer och uppnådde kravet på danska till ett konkret arbete. Denna lag vänder sig till verksamheter, som bedöms ha goda anställningsmöjligheter och som inte haft erfarenhet att anställa etniska minoriteter. I finns också många Frontloeber projekt av skilda slag. Dessa sysselsättningsprojekt är i vissa fall EU finansierade och i andra fall finansieras de av kommuner. Samtliga Fronloeberprojekt vill genom olika insatser och en rad olika nya metoder få ner arbetslösheten och socialbidragstagandet i . Frontloeber projektens motto är att människor själva skall ta ansvar för sin situation. i Rougsø og kommuner på går efter Danmarksrekord i aktivering. Sysselsättnings- projektet här skiljer sig från andra projekt. De långtidsarbetslösa delas in i två grupper - en grupp med de omotiverade och en grupp med motiverade. För de motiverade gör man en insats för att skaffa dem ett arbete. Frontloeberna i Rougsø og kommuner arbetar utifrån två arbetssätt. Den ena är hjælp-til-selvhjælp där bidragsmottagare får ett erbjudande om hjälp att nå ett mål som tar dem vidare. Den andra metoden går ut på att på ett realistiskt sätt utveckla deltagarnas arbetsförmåga (projektet.dk/rpreskr2.htm). I East Leeds bedrivs (liksom i i ) ett Second Chance projekt. Eleverna inhämtas dels från East Leeds Family Learning Center3 och dels via tidningsannonser och radioreklam. Second Chance projektet i skiljer sig på fyra punkter från det svenska projektet. Ungdomarna är äldre () och har slutat skolan. Projektet har också en tydligare koppling till arbetsmarknaden än i eftersom det ständigt pågår arbete med att knyta olika företag till projektet. För det tredje finns rullande program vilket betyder att elever kan börja när som helst under terminen. Undervisningen i Second Chance projektet i är mycket individuellt inriktat med t. ex lästräning, praktisk matematik och projektarbeten. Kärnan i undervisningsplanen är att ungdomarna skall inhämta kunskaper för att klara ett arbete. Målet med projektet är att det skall leda till att ungdomar lär sig samarbeta, bli socialt kompetenta och kunna vara redo att ta initiativ, d. v. s behärska några av de egenskaper som efterfrågas på arbetsmarknaden (Reform i Rörelse ). Second Chance skolan i t. ex Leeds erbjuder : yrkesinriktade kurser (t. ex frisör, datakunskap, skönhetsvård, konst och design) valbara studieinriktade kurser (t. ex matematik, engelska, biologi, bokföring och juridisk) temaarbete utifrån olika projekt individuella utvecklings- och planeringssamtal (Tutorial Programme) möjligheter att uppnå nationella studie- och yrkesinriktade betyg integration av nyckelfärdigheter () (i t. ex matematik, datakunskap, kommunikation (läsa, skriva, använda bildmaterial, diskussionsfärdigheter m.m), studieteknik, problemlösningstekniker, samarbete och personliga färdigheter) för att öka anställningsbarheten 3East Leeds Family Learning Center är ingen skola eller någon träningsverksamhet för arbetslösa. Här arbetar man istället med att få människor i alla åldrar att lära sig hur man lär. Kurser hålls om datorer, brevskrivning, problemlösning o. s. v och all undervisning är gratis (Reform i Rörelse, 2003). 4Det finns fem betygsnivåer inom Keys skills och inom varje nivå kan ungdomar ta National Vocational Qualification (NVQ) vilket är ett nationellt betyg inom yrkesutbildningar i (Engstrand-Björde-Bleckert, 2003). samt en flexibel undervisningsplan I Second Chance projektet har varje elev har en individuell utbildningsplan som de följer och eleverna möter sin handläggare (tutor) en gång . Eleverna får också hjälp av Student som bl. a gör intervjuer med dem, hjälper dem med vägledning, att skriva meritförteckningar och förbereder dem inför en anställningsintervju. Med hjälp av det databaserade vägledningsprogrammet kan ungdomar få hjälp med att identifiera sina kunskaper och färdigheter för att se vilka yrkesområden de lämpar sig för. Projektet och är exempel på projekt som regeringen startat. New är den brittiska regeringens program för att lösa arbetslösheten. Till detta program hänvisas ungdomar i åldern som haft arbetslöshets- understöd . Målet med programmet är att hjälpa ungdomar att få långsiktig anställning. Efter en vägledningsperiod får ungdomar välja mellan fyra alternativ; att ta ett betalt arbete, att praktisera/arbeta inom kommun eller i någon välgörenhetsorganisation, att praktisera/arbeta inom miljösektorn t. ex gröna jobb samt att påbörja heltidsstudier (teoretiskt eller yrkesinriktade). Ungdomar får ekonomiskt stöd så länge de befinner sig i alternativet 2-4. Utvärderingar som gjorts av programmet har visat att många har fått arbete direkt, att det blivit bättre uppföljning av ungdomarna samt att samarbetet med olika skolor förbättrats. Svagheterna med New är att många ungdomar hoppar av sitt val och mister det ekonomiska stödet, att etniska minoriteter är svåra att nå samt att intresset från företag när det gäller utsatta personer är svagt. Deltagare i New kan vända sig till Student support Unit (se ovan), One Stop Shop och Gateway Center. One Stop shop är en form av kommunalt upplysningskontor för närsamhället. Här kan man få information om utbildningar, arbeten, olika former av ekonomiskt bidrag m.m. Gateway Center är en integrerad del i One Stop Shop där ungdomar kan få hjälp med att testa sina baskunskaper i matematik och engelska, att skriva meritförteckningar och jobbansökningar innan de går in i New programmet (Engstrand-Björde- 2003). som funnits är en del av regeringens strategi att reducera social exkludering bland unga människor. finns en betydelsefull minoritet mellan som är vad regeringen brukar kalla NEET, d. v. s not in employment, education or training. Många ungdomar inom denna grupp har multipla handikapp som hindrar dem att delta på arbetsmarknaden. Ungdomarna som går på kan även ha familjeproblem, problem med att finna bostad och vara lågutbildade (Whittaker ). Målet med är att via samordnande insatser säkerställa att alla ungdomar i åldern 13- (som både är under utbildning och utanför utbildning och arbetsliv) ges möjlighet att skaffa sig den kompetens de behöver för ett framgångsrikt vuxenliv. Tonvikten i Connexions verksam- heten ligger på utbildning. är en stödåtgärd som tillhandahåller ungdomar rådgivning, vägledning och ger möjlighet till personlig utveckling. Individperspektivet står i fokus och personliga rådgivare (personal adviser) på Connexions hjälper ungdomar att finna passande utbildning och/eller arbete. Personliga rådgivare från informerar även på gymnasieskolor, collages, One stop shops, Community centers och arbetar med uppsökande verksamhet. De personliga rådgivarna ger förutom vanlig support även fördjupad support (för ungdomar som inte fungerar effektivt i utbildning och praktik) och en integrerad specialist support (för ungdomar med multipla problem) På tar man aktivt tag i ungdomar som hoppar av gymnasieskolan. Detta görs bland annat genom olika projekt. FAS- projektet som skall pågå ingår i Youthreach-programmet som regeringen lagstiftade om 1998. FAS inriktar sig på tidiga skolavhoppare () under som är arbetslösa och saknar betyg. FAS samarbetar med , för kommunbaseradpraktik () och kommunala praktikverkstäder (Community Training Workshops – CTW:s)(ekers02.html). Varje samlar FAS in namn och adresser från samtliga elever som lämnat . Sedan kontaktar varje ung person och erbjuder dem vägledning. Under vägledningen uppmuntras ungdomar att antingen gå tillbaka till skolan eller att deltaga i ett Youthreach-program. Ungdomar som väljer Youthreach-program får först vända sig till kommunala träningsverksstäder (Training Workshops). Det finns också speciella verkstäder för riskgrupper av ungdomar. FAS verkstäder erbjuder bland annat yrkesutbildningar och IT utbildningar där deltagarna kan få erkända examen. Ungdomar kan också praktisera på företag. Gateway är FAS deltidsprogram. Här erbjuds ungdomar som slutat skolan deltidspraktik för att de lättare skall kunna besluta sig om en framtidskarriär. deltar ca 3 200 ungdomar i FAS verkstäder eller i praktik (skriftlig uppgift från för arbetsmarknadsfrågor). FAS arbetar också med teknisk support till så kallade där arbetslösa ungdomar5 och ungdomar med försörjningsstöd tränas i att hur de skall söka arbete. Inlärningen sker under ledning av en lärare på . Här lär ungdomar sig att t. ex att identifiera sina kunskaper, att matcha sina kunskaper till arbetsgivarnas efterfrågan, att planera, att leta i platsjournaler, att fylla i ansökningar, att skriva CV:s och att förbereda sig för anställningsintervjuer (jobclub.htm). motto är att bra ansökningar ökar ungdomars självförtroende. Ungdomar i lär sig även att bredda sin arbetshorisont och potential men också att våga omsätta sina handlingar till verklighet. När ungdomar blir medlemmar i kan de välja mellan olika utbildningar som t. ex intervjuteknik, karriärplanering, CV, ansökningsskrivande osv. är en resurs för personer som är redo att påbörja ett arbete men saknar erfarenheter av att söka arbete (/annualreport/annualreport99/placement_guidance.html). Community Training är en åtgärd som riktar sig till friställda, nykomlingar på arbetsmarknaden, personer som har skaffat sig basal utbildning på arbetsförmedlingarna och de som hoppat av skolan men varit i praktik genom FAS. Community Training är en arbetsplatsinriktad åtgärd där deltagare erbjuds praktik i kommuner som antingen håller på att utvecklar infra- eller servicestrukturer eller har brist på olika yrken. Åtgärden har fyra syften; att förbättra den sociala och ekonomiska profilen i ett lokalt 5 riktar sig till alla i åldern . område, att förbättra yrkesnivån och utsikten för anställning för deltagarna, att utveckla framgångsrika modeller som kan appliceras på andra underutvecklade områden och att förbättra utvecklings möjligheterna för socialt exkluderade personer. fanns 1 700 deltagare i Communtity Training (skriftlig uppgift från för arbetsmarknadsfrågor). FAS årsredovisning för visar att FAS haft framgång i att öka antalet kvinnliga deltagare i nästan alla deras praktikerbjudande och arbetsmarknadsprogram (tml). I en vit herrgårdsbyggnad, den som ursprungligen utgjorde , huserar Drömmarnas hus. Alldeles i närheten tornar de upp sig, de grå höghusen som utgör det moderna . Det är främst för barn och ungdomar från dessa hus som Drömmarnas hus erbjuder kulturverksamhet. Det är också härifrån de ungdomar kommer som står långt från den gängse arbetsmarknaden och som har deltagit i Drömmarnas hus projekt . -Den här gruppen av unga står väldigt långt utanför samhället och arbetsmarknaden och behöver mycket stöd och kunskaper innan de skulle kunna klara ett jobb, säger , vd och verksamhetsledare. När pratar om unga utanför talar hon i många fall om killar som handlar med droger och vapen, som jobbar på svartklubbar eller gör inbrott, om unga tjejer som redan är mödrar till ett eller flera barn, om tjejer som misshandlas av sina män eller i något fall utnyttjas i prostitution. En del av ungdomarna saknar en fast bostad och flyttar runt eller bor i trappuppgångar. -Det går egentligen inte att prata om den här gruppen som en homogen grupp. Alla har så olika historier bakom sig. Det de har gemensamt är att de är väldigt utsatta, att de inte tror på att de kan något och ofta inte heller vill vara en del av det här samhället. På har man jobbat med en grupp om tolv ungdomar. Ungdomarna har kommit hit genom . har någon själv knackat på dörren och blivit hänvisad först till för att sedan få möjlighet att vara med på Drömmarnas hus. -De får behålla sitt socialbidrag oavsett de väljer att vara här eller bara gå och dra. Det är ett val de gör själva, att vara här och förändra sina liv, säger . På används kulturen som metod. Genom till exempel teater, dans och musik som uttrycksmedel har ungdomarna fått möjlighet att göra sina röster hörda, att prova på en annan roll än den de vanligen har och att stärka sitt själv- förtroende. -Kulturen är en metod, men inte ett mål för vår verksamhet, säger . 6 har inte möjligheter att finansiera ungdomarnas deltagande i verksamheten vid Drömmarnas hus, vilket gör att verksamheten som bedrivits i projektet för tillfället är indragen. Ofta har man arbetat utifrån ett gemensamt tema, som till exempel min framtid. Var och en har arbetat individuellt, men man har gjort gemensamma studiebesök vid de kringliggande folkhögskolorna, konsthallen eller djurparken. Det brukar också komma besök från till exempel fackförbunden, polisen, försäkringsbolag och kvinnojouren för att berätta om sina verksamheter. -Det handlar om att vidga vyerna och ge möjlighet att skapa nya kontakter för de här ungdomarna. Fysisk träning och minst ett skratt har varit viktiga inslag i verksamheten. I övrigt har Drömmarnas hus anpassat verksamheten efter de olika individernas behov. Man har också plockat in kompetens utifrån när det har behövts i arbetet med gruppen. har det handlat om något så grundläggande som att lära sig simma, vilket en tjej fick hjälp med och senare fortsatte med, ibland om yrkesförberedande insatser. -En kille som var här visade sig ha väldigt bra ledaregenskaper. Detta såg vi och tog till vara på. är han arbetsledare på , berättar . -En annan kille var duktig i köket, men saknade skola och utbildning. Han kom fram till ett beslut att han behövde lämna sin närmiljö i och flyttade till släktingar i . Där utbildade han sig sen inom kök och gjorde sin praktik i . är han tillbaka i och jobbar som kock. Många av ungdomarna har dock inte kommit in i jobb, utan Drömmarnas hus verkar mer förberedande och ger dem en chans att bestämma sig för vad de vill göra med sina liv. Personalen som jobbat med ungdomarna håller kontakt, träffas och pratar efter det att ungdomarna lämnat verksamheten i Drömmarnas hus. En del av de unga går vidare till exempelvis köksutbildningen på Drömmarnas hus, andra börjar läsa på folkhögskola och någon enstaka har gått vidare till högskolestudier. -Jag tror att det måste finnas olika inlärningssystem. Här är vi väldigt otraditionella och flexibla. De flesta ungdomar som är här har inte klarat sig genom skolan. Däremot har de inga problem att lära sig långa repliker när vi spelar teater. Det är viktigt att det finns en helhet i det de gör, att de vet varför de gör det de gör. -Det är också viktigt att ha ett kvitto, ett intyg på kunskaperna. I skolan mäter man kunskaper på ett visst sätt. andra mätsystem för organisationer som har andra inlärningssystem än skolan, säger . Längst ner i huset finns . En stor lokal fylld av träbord och stolar, i ena hörnet en liten scen och i andra sidan av rummet cafédisken med nybryggt kaffe och muffins. Här bakom finns också restaurangköket, där åtskilliga Skellefteåungdomar har påbörjat sin restaurangbana. Ett par av dem driver numera en egen restaurang vägg i vägg med Urkrafts lokaler. Ett par våningar upp ligger ekonomiavdelningen, dataavdelningen och ytterliggare längre upp en mediaavdelning med bland annat tv-studio, redigeringsrum och sminkloge. Här finns också sinnenas gym, ett rum för varje sinne. I snäckbädden kan t ex hörselskadade känna musik, genom att sängen rör sig som ljusslingor skiftar ljus i takt med musiken. Här brukar som mest ett par hundra människor, mestadels unga, men även exempelvis långtidssjukskrivna, röra sig. För tillfället finns enbart ett tiotal personer i huset. , vd för , beskriver gärna den gängse vägen i samhället i form av en stege. -För de som är på den övre halvan av stegen, är trappstegen väldigt små. De klättrar lätt uppåt, går högskola, får jobb och flyttar härifrån. Men här nere, säger och pekar på den nedre delen av stegen, är steget väldigt stort för att ens komma upp på stegen. Det är här vi behöver bygga nya steg så att man kommer upp på stegen. Att gruppen ungdomar som står utanför, som inte ens kommer upp på stegen, har blivit större är och kollegan överens om. -Det första trappsteget har flyttats upp. Bilden är att numera behöver man ju högskoleutbildning för att få ett jobb överhuvudtaget, säger . pratar ofta om gruppen i form av killar med bakåtvända kepsar, men i själva verket är gruppen mer mångfacetterad än så. En del gemensamma nämnare finns ändå. -Det är fler killar än tjejer och det är fler som saknar gymnasiebetyg än de som har det. Men det är ändå en ganska stor grupp som har avgångsbetyg från gymnasiet berättar . Gemensamt är att alla har dåligt självförtroende och en svag självbild när de kommer hit och att de saknar erfarenhet av att ta ansvar. -Vår inställning är att folk kan mer än man någonsin anar. Alla vill vara med, de vet bara inte om det! Det är ganska enkelt. I respektfulla sammanhang, där kan det växa energi, säger . På Urkraft får de tjejer och killar som kommer gå ett utbildningsprogram som är förankrat i verkligheten. Väljer man att gå restaurangprogrammet får man laga mat och servera i det egna , ta upp bokningar och förbereda förtäring inför exempelvis studiebesök. Väljer man medieinriktningen gör man från första början egna radio- och tv-program och lär sig allt från journalistik till kamera, redigering och klippning. Flera av de som tidigare gått Urkrafts utbildning har jobb på SVT eller TV4. -När jag tittar på TV är det nästan mer intressant att se eftertexterna och känna igen namn på ungdomar som har varit hos oss, säger . Att ungdomar går till arbete eller vidareutbildning är det högst prioriterade målet med Urkrafts utbildningar. Men inte enbart. -Vissa vågar inte ens säga hej, inte till någon, när de kommer hit. En tjej avslutade sin sejour här med att hålla en morgonsamling där hon gjorde en power point -presentation över sin egen utveckling. Hon hade aldrig vågat prata med mer än två personer . pratade hon inför två hundra, berättar . Både och är starkt kritiska till verksamhetsmål, som skapar problem i sig, menar de. Verksamhetsmålen syftar ju inte till sysselsättning. Även om man når samtliga verksamhetsmål, så behöver det inte innebära ökad sysselsättning. Den kan lika gärna ha gått ner, säger . Om arbetsmarknadspolitikens övergripande mål om full sysselsättning vore mer än läpparnas bekännelse så skulle inte verksamhetsmålen se ut som de gör. Om det övergripande målet genomsyrade verksamheten fullt ut så skulle de instrument som finns användas på ett sätt så att inlåsning aldrig skulle kunna uppkomma, fortsätter han. -Vi kan inte ha en arbetsmarknadspolitik som åker berg- och dalbana, man måste tänka mer långsiktigt, säger . , , behövs i egenskap av nationell aktör som står för uppföljning, kontakter och sammanhållna ramar, men det faktiska ansvaret för sysselsättning bör delegeras till lokala och regionala aktörer, menar och . De offentliga systemen måste utvecklas och förändras för att kunna möta framtidens krav på snabbhet och kontinuitet, och inte minst för att erövra respekt hos folkflertalet, säger . Communicare i är en ideell förening som arbetar för att unga människor i ska kunna göra det de drömmer om oavsett det är att ge ut en diktsamling eller arbeta som frisör. Communicare fungerar som en projektorganisation, där man mestadels har drivit olika strukturfondsprojekt. Föreningen arbetar med ungt entreprenörskap och har 27 anställda, fördelade på ett huvudkontor i och elva lokalkontor runt om i . - Vi är annorlunda. Här är vi unga som leder unga, vi har tid att sitta ner och lyssna, vi bryr oss och vi har ett bra bemötande, säger , som arbetar vid Communicares lokalkontor i . Det är vid lokalkontoren som man tar emot unga i , lyssnar, bollar idéer och ställer frågor kring de idéer som finns. Det kan handla om att starta ett eget företag, åka utomlands på praktik eller att man är osäker på vad man egentligen vill göra. Det är så olika behov, så vi jobbar väldigt individanpassat. Lokalkontoren är öppna för alla och kan också fungera som mötesplatser där man knyter nya kontakter, säger som jobbar vid huvudkontoret i . Vid Communicare arbetar man med fokus på resultatet och på att hitta lösningar och vägar att nå resultatet för de unga människor man möter. Lösningarna ser förstås väldigt olika ut för olika individer. Många tror inte att det är möjligt att förändra något. De har fastnat i sitt tänkande. De tror att om man har gått arbetslös så blir det så i fortsättningen också, säger . Ja, många unga sitter och väntar på att något ska hända. Det är en stor vändpunkt för dem när det ändras, när de inser att det går att påverka sin situation med egna initiativ, säger . Många unga värmlänningar har passerat Communicare som föreningen . Med stöd från Communicare har unga människor bland annat startat modellagenturer och marknadsundersökningsföretag, åkt utomlands eller gjort dokumentärfilm. kom det in ett par långhåriga hårdrockskillar och frågade efter bidrag för att göra en skiva. De hade varit hos kommunen och fått avslag varje gång. De hade fullständigt låst sig vid att deras idé hängde på att få stöd från kommunen. Vi tog deras idé på allvar och det ledde till att de sökte pengar från annat håll och startade ett skivbolag, berättar . kom de in igen och den här gången ville de starta en skivaffär i . Jag tänkte att det kanske finns ett skäl till att inte har någon skivaffär, att det inte bär sig i , men som tur var sa jag det inte, fortsätter . De var så övertygade om att det var det här de skulle göra och fortsatte att jobba efter den idén. driver de sin egen skivaffär mitt i . Idéerna skiljer sig åt en del beroende på om det är tjejer eller killar. Till viss del är det könsstereotypa val som görs. Det är flest killar som vill starta företag och när tjejer startar företag har det ofta med friskvård att göra. Däremot vill fler tjejer än killar åka utomlands, berättar . Communicare arbetar mycket med förebilder, ofta unga som varit i kontakt med föreningen. Ett sätt som används för att peppa fler unga kvinnor att vilja starta företag är att lyfta fram unga kvinnliga förebilder. Det är viktigt att välja förebilder som ligger nära unga, så att unga kan identifiera sig och känna att varför skulle inte jag också kunna klara det, säger . De unga som tar kontakt med Communicare har ofta en egen drivkraft som gör att de överhuvudtaget besöker ett lokalkontor. De unga som på något sätt står utanför samhället, som inte deltar i utbildning eller arbetsmarknadsåtgärder har föreningen inte nått i samma utsträckning som andra unga. Communicare har haft ett projekt, Navigator, för långtidsarbetslösa unga människor och föreningen arbetar även med långtidssjukskrivna ungdomar. Vi har ett lösningsfokuserat arbetssätt. Vi fokuserar på lösningarna och inte på problemen, säger . finns planer på ett projekt som syftar till att nå just den grupp av unga som står helt utanför såväl arbetsmarknad som utbildning.