sou · GRB354d2 · 2004-01-01 00:00:00 — 4Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar 4.1Inledning – förslagen i korthet I detta kapitel redogörs för de ändringar i förenklingssyfte som kommittén anser lämpliga att göra i semesterlagen. Förslagen vida- reutvecklar den diskussion som förts i kapitel 3. Kommittén föreslår att reglerna om intjänande förenklas med avseende på semesterlönegrundande frånvaro. Den viktigaste änd- ringen här är ett förslag att införa en gemensam tidsgräns per intjänandeår för all semesterlönegrundande frånvaro utom arbetsskada. Frånvaro pga. arbetsskada föreslås fortsatt vara semesterlönegrundande hela intjänandeåret. För att förenkla han- teringen av semesterlönegrundande frånvaro föreslås också att begränsningen för hur länge man som arbetstagare kan vara sam- manhängande frånvarande och fortfarande tjäna in semesterlön minskas från två hela intjänandeår till ett helt intjänandeår. Vidare föreslås att lagens bestämmelser om beräkning av semes- terlön förenklas genom att det i fortsättningen endast skall behövas en semesterlöneberäkning. Det betyder att de särskilda reglerna för beräkning av semesterlön för sparad semester och semesterlön för okontrollerade arbetstagare föreslås slopade. Semesterlöneberäk- ningen föreslås vidare förenklad genom att man vid fastställande av beräkningsunderlaget inte längre skall behöva skilja på semesterlön för ordinarie semester och sparad semester. Förslaget innebär att all semesterlön frånräknas beräkningsunderlaget, vilket dessutom betyder ökad rättvisa i semesterlönehänseende mellan de som spa- rar semester och de som inte sparar. I kapitlet föreslås också att vissa bestämmelser förtydligas i enlighet med lagens syften och i ljuset av den rättspraxis som utvecklats sedan semesterlagens i kraftträdande. Vidare föreslås viss språklig bearbetning och omdisponering av lagtexten i syfte att underlätta förståelsen av bestämmelserna. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar Gemensamt för alla ändringar är att de ansluter till lagens ända- mål och de principer som nuvarande bestämmelser bygger på. Änd- ringsförslagen syftar till att göra lagens bestämmelser i vissa delar mindre administrativt betungande som lagens grundläg- gande förmåner inte försämras. Som vi kommer visa i detta kapitel medför ändringarna ur arbetstagarsynpunkt i vissa fall mindre för- månliga regler jämfört med dem som gäller. I andra fall kommer ändringarna innebära att reglerna blir mer förmånliga. Det är dock kommitténs bedömning att sådana effekter är nödvändiga för att uppnå förenklingar särskilt för de mindre företagen och att de bör kunna accepteras så länge inte lagens förmåner allmänt sett försäm- ras och reglerna i övrigt får rimliga konsekvenser. Om ändringarna genomförs i den befintliga semesterlagen, upp- står behov av tilläggsparagrafer (a-, b-, och c-paragrafer, osv.). Dessutom uppstår luckor i lagtexten för borttagna paragrafer och för paragrafer eller delar av paragrafer som flyttats. Kommittén anser att ett förslag som innebär att ändringarna genomförs i en ny semesterlag är mer i linje med uppdraget att förenkla lagstiftningen. Det skapar större tydlighet och bättre läsbarhet. I detta samman- hang skall också erinras om de förslag till ändringar i semesterlagen som kommittén presenterade i delbetänkandet . Där redogjordes för hur semesterlagen ändras om det i lagen tas in en rätt för arbetstagare att få den del av sin betalda semesterledighet som överstiger samt sparad semester, omvandlad till ledighet i del av dag. Om det bestäms att lagen skall ändras på det sättet blir det ännu ett skäl för att ersätta den befintliga lagen med en ny. 4.2Enklare intjänanderegler – semesterlönegrundande frånvaro I detta avsnitt återknyter vi till diskussionen i avsnitt 3.2, särskilt 3.2.1, och utvecklar resonemangen vidare. För varje förslag till änd- ring i förenklingssyfte diskuteras också ändringens materiella konsekvenser. Det bör noteras att de ändringar som diskuteras beträffande semesterlönegrundande frånvaro avser icke dispositiva regler i lagen. Ändringarna i avsnitt 4.2 berör därmed alla verksam- heter, även de som har bestämmelser om semester i kollektivavtal. 1 SOU 2002:58, sid. 163. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar 4.2.1Färre tidsgränser för semesterlönegrundande frånvaro Enligt 17 § semesterlagen tjänas semesterlön in under, ledighet pga. sjukdom i per intjänandeår, all ledighet pga. arbetsskada, all ledighet med tillfällig föräldrapenning, all ledighet med havandeskapspenning, ledighet med föräldrapenning i per barn, eller per barn om arbetstagaren är ensamstående, ledighet om arbetstagaren uppbär smittbärarpenning, i per intjänandeår, ledighet för utbildning i per intjänandeår om det gäller vuxenutbildning och arbetstagaren erhåller rekryte- ringsbidrag, eller om det gäller teckenspråksutbildning för vissa föräldrar, eller om utbildningen avser facklig verksamhet, ledighet för grundutbildning om och repeti- tionsutbildning i per intjänandeår enligt lagen om totalförsvarsplikt, all ledighet för deltagande i svenskundervisning för invandrare, ledighet för närståendevård i per intjänandeår. Det torde vara ovanligt att man annat än på mycket stora arbets- platser kommer i kontakt med alla eller ens flertalet av de ovan nämnda semesterlönegrundande frånvaroorsakerna2. Men bestäm- melserna innebär likväl att arbetsgivare kan behöva ha kontroll på ett antal olika frånvaroorsaker för att kunna tillämpa semesterlagen riktigt. Tidsgränserna måste bokföras var för sig eftersom de gäller oberoende av varandra. Av 17 § följer åtta olika tidsgränser. Vissa av dem föreskriver samma antal dagar, t.ex. beträffande sjukfrånvaro och frånvaro pga. smittorisk, men gäller oberoende av varandra. Därtill kommer fyra frånvarokategorier utan någon särskild tidsgräns i semesterhän- 2 Vad gäller exempelvis ledighet för smittbärare säger preliminära uppgifter från RFV att ca med smittbärarpenning utbetalades . Med nettodagar avses att den ersättning som utbetalats i fjärdedelsersättning, halv ersättning och tre fjärdedelsersättning lagts samma till . Antalet dagar uppskattas vara fördelade på ca 500 personer. Ersättningen utbetalas till dem som måste avstå förvärvsarbete och gäller alltså inte enbart anställda. Vad gäller närståendevård, utbetalades enligt RFV:s statistik ca med närståendevårdspenning, till ca 8 800 personer. Även denna ersättning utgår till förvärvsarbetande, dvs. inte enbart anställda. Kvinnor stod för av dagarna. Vad gäller svenskundervisning för invandrare tyder de uppgifter kommittén inhämtat på att det är en relativt sett liten del studerande som är lediga från en anställning för deltagande i undervisningen. Denna ledighet och ledigheten för närståendevård återkommer vi till i kapitel 5. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar seende; frånvaro pga. arbetsskada, ledighet med tillfällig föräldra- penning eller havandeskapspenning samt ledighet för deltagande i svenskundervisning för invandrare. Ytterligare en aspekt på reglerna är att gränsen för hur länge för- äldraledighet med föräldrapenning är semesterlönegrundande är satt per barn, inte per intjänandeår vilket gäller för övriga frånvaro- kategorier. Föräldraparet får tillgodoräkna sig var per barn och en ensamstående förälder har rätt . Har arbetstagaren flera barn innebär alltså reglerna att arbetsgivaren får hålla reda på för vilket barn arbetstagaren är ledig med föräldrapen- ning för att kunna beräkna semesterlönen rätt. Två modeller för förenkling Det är angeläget att upprätthålla principen att betald semester tjä- nas in även om man som arbetstagare är sjuk eller föräldraledig eller frånvarande från arbetet av någon av de andra redovisade orsakerna. Kommittén anser dock att dessa regler är onödigt komplicerade och att lagens principer kan upprätthållas med ett mindre detalje- rat, mer schabloniserat regelverk. En förenkling torde innebära att reglerna blir långsiktigt mer stabila. Kommittén har diskuterat två slags ändringar. Den första inne- bär att all ledighet enligt lag eller annan författning görs semester- lönegrundande och att därtill arbetsskada fortsatt är semesterlönegrundande under hela intjänandeåret. Då skulle arbetsgivare för tillämpning av semesterlagen inte behöva ta reda på av vilken orsak arbetstagaren är frånvarande. Det skulle räcka att räkna antalet dagar. Arbetsmarknadsparterna i kommitténs refe- rensgrupp har dock framfört att en sådan lösning riskerar att skapa ökade kostnader för arbetsgivare och, som en konsekvens därav, medföra en risk att arbetsgivare blir mer tveksamma att bevilja ledighet, t.ex. studieledighet. Som nämnts i avsnitt 3.2.4 anser inte kommittén att en sådan ändring av lagen är lämplig. Den andra lösningen, som kommittén stannar för, är att bibe- hålla de frånvarokategorier som enligt gällande regler grundar rätt till semesterlön, men att i stället införa en gemensam tidsgräns för samtliga kategorier utom arbetsskada. Tidsgränsen bör vara , vilket motsvarar den nu gällande gränsen för den enskilt vanligaste frånvaroorsaken, dvs. Gränsen blir därmed också högre än nuvarande begränsning för föräldraledighet Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar med föräldrapenning, eller lika stor om det gäller ensamstående föräldrar. En sådan ändring har flera fördelar ur administrativ synpunkt. I stället för att bokföra olika slags frånvaro var för sig kan arbetsgiva- ren summera antalet dagar gemensamt för all slags semesterlöne- grundande frånvaro, utom frånvaro pga. arbetsskada. Tidsgränsen kommer i samtliga fall knyta an till intjänandeåret, så även för för- äldraledighet med föräldrapenning. För sådan ledighet behöver inte längre hållas reda på för vilket barn arbetstagaren är ledig. Dess- utom skapas viss förutsebarhet vad gäller kostnaderna för semes- terlönegrundande frånvaro. Det kan handla om . För de flesta arbetstagare torde ändringen inte ha några konsekven- ser över huvud taget. Det gäller de arbetstagare som har relativt begränsad frånvaro. För arbetstagare med relativt sett större från- varo, i vart fall , kan ändringen innebära både att reglerna blir mer och mindre förmånliga. På motsvarande sätt kommer ändringen medföra vissa ökade eller minskade kostnader för arbetsgivare. För att bedöma i vilken omfattning och för vilka en gemensam tidsgräns per intjänandeår för all semesterlönegrun- dande frånvaro utom arbetsskada blir mindre förmånlig bad kom- mittén RFV att ta fram ett underlag om dem som berörs av den föreslagna ändringen, nämligen de arbetstagare som tagit ut föräld- raledighet i någon form . RFV tog fram grunddata för omfattningen av ersatt frånvaro avseende anställda personer – . Totalt uppgick antalet personer i undersökningen, med någon form av föräldraledidghet, till ca 850 000. Genom att jämföra effekterna av nuvarande regler med effekterna av de föreslagna änd- ringarna för undersökningspopulationens frånvaromönster, kunde kommittén bilda sig en ganska god bild av om reglerna blir mer eller mindre förmånliga ur ett arbetstagarperspektiv. Resultatet mättes i hur många fler eller färre frånvarodagar som blev semesterlönegrundande. som undersökningen avser innebär de föreslagna ändrade reglerna, dvs. den gemensamma 180-dagarsgränsen för all frånvaro utom arbets- Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar skada, att ca 168 000 personer får tillgodoräkna sig fler frånvaro- dagar som semesterlönegrundande än enligt nuvarande regler. Det är främst fler föräldraledighetsdagar som blir semesterlönegrun- dande. För knappt 20 000 personer blev effekten att färre dagar kan till- godoräknas som semesterlönegrundande jämfört med de regler som gäller . Både bland dem som får tillgodoräkna sig fler dagar och för dem som får tillgodoräkna sig färre dagar är antalet kvinnor större än antalet män. Förutom det som undersökningen visar innebär ändringen att reglerna blir mer förmånliga för den som tar ut föräldraledighet . Tas t.ex. ledighet ut, dvs. , och minst förläggs under var sitt intjänandeår, får arbetstagaren tillgodoräkna sig bägge 180-dagarsperioderna. Enligt gällande regler får han eller hon som nämnts endast tillgodo- räkna sig 120 sådana frånvarodagar per barn (eller /barn om arbetstagaren är ensamstående). Både för dem som får tillgodoräkna sig fler och för dem som får tillgodoräkna sig färre frånvarodagar med kommitténs föreslagna ändring, kan konstateras att det främst handlar om ett relativt begränsat antal fler/färre dagar. För den största gruppen av dem som får tillgodoräkna sig fler eller färre dagar, handlar det om en . Därefter vanligast är , osv. i en fallande skala. I undersökningen konstateras att mellan sju och åtta miljoner fler frånvarodagar blir semesterlönegrundande med de föreslagna ändrade reglerna. För andra anställda blir ca en halv miljon dagar som är semesterlönegrundande, inte semesterlönegrundande med de ändrade reglerna. I utförs i storleksordningen en miljard arbetsdagar . Den föreslagna ändringen betyder såle- des å ena sidan en ökning av antalet semesterlönegrundande dagar med ca 0,7–0,och å andra sidan en minskning av antalet semesterlönegrundande arbetsdagar . Det skall dock konstateras att inte som berörs av änd- ringen är semesterlönegrundande frånvarodagar. Antalet dagar har beräknats kalendariskt och inbegriper även och (liksom andra fridagar). Därför är endast 5/7 av antalet beräknade dagar i realiteten semesterlönegrundande. Om en person efter änd- ringen av reglerna tillgodoräknas sju fler frånvarodagar, är det endast fem av dessa som ger rätt till semesterlön. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar Vidare är det fråga om bruttodagar. Det betyder att föränd- ringen i beräkningsunderlaget för t.ex. den föräldraledige som tar ut ledighet i form av tre kvartsledighet, endast är skillnaden mellan trekvartslönen och en genomsnittlig dagsinkomst på heltid. Slutligen är det viktigt att komma ihåg att skillnaden mellan effekterna av dagens regler och de föreslagna ändringarna är av den genomsnittliga dagsinkomsten för de dagar som räknas som semesterlönegrundande. 4.2.2Viss grundutbildning enligt lagen om totalförsvarsplikt Enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt fullgörs totalför- svarspliktens grundutbildning antingen som värnplikt eller som civilplikt. Grundutbildningen för värnplikt är mellan . Civilpliktens grundutbildning är högst , men i vissa fall begränsad eller mindre. I semesterlöne- hänseende behandlas därmed totalförsvarspliktens grundutbildning olika beroende på vilken plikttjänst arbetstagaren fullgör och beroende på utbildningens längd. Värnpliktstjänstgöring är över huvud taget inte semesterlönegrundande, ens . Civilplikttjänstgöring är semesterlönegrundande endast om utbild- ningens längd är . Är utbildningen längre är ingen del av den semesterlönegrundande. Kommittén anser att den åtskillnad som i semesterhänseende görs mellan viss civilplikt och annan plikttjänst är svår att motivera. När bestämmelsen dessutom kan förmodas medföra oklarhet om vilken pliktjänstgöring som omfattas föreslås att den helt slopas. Den totalförsvarsplikt som därmed kvarstår som semesterlöne- grundande är då endast repetitionsutbildning. Denna del av bestämmelsen om semesterlönegrundande frånvaro blir därmed enklare. Enligt uppgifter från Pliktverket3 genomgår ungefär 2 000 personer civilpliktens grundutbildning. Merparten av dessa fullgör en utbildning som är mellan ca . Enligt uppgift från verket fullgjorde ca 90 civilpliktiga personer en grundutbildning 3 , statistik över inryckta 1997–2002. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar Motsvarande siffra var ca 140 personer. Som nämnts tjänas inte semesterlön in under utbild- ning vars längd är . Det är alltså ett mycket begränsat antal som har rätt till semesterlön för den tid de genomgår plikttjänstgöringen och därmed också ett litet antal som påverkas av den ändring som föreslås. Det exakta antalet kan inte sägas efter- som det saknas uppgifter om i vilken omfattning de som fullgör utbildningen är lediga från en anställning. 4.2.3Tvåårsgränsen för sammanhängande frånvaro Enligt lagen gäller att om arbetstagaren är frånvarande från arbetet pga. sjukdom eller arbetsskada utan ett sammanhängande avbrott i frånvaron om minst under två hela intjänandeår, är därefter infallande frånvarodag inte längre semesterlönegrundande. Enligt ett avgörande i Arbetsdomstolen4 avser bestämmelsen hel frånvaro. Frånvaro pga. sjukskrivning på deltid omfattas alltså inte av begränsningen. Inte heller torde begränsningen i ljuset av AD- avgörandet gälla om den deltidssjukskrivne arbetar varannan eller , eller dylikt. Det kan nämnas att om sjukskrivning på deltid blir vanligare, också längre sjukskrivningsfall på deltid kan bli vanligare. Enligt uppgift från RFV5 fortsätter heltidssjukskriv- ningarna att minska i förhållande till sjukskrivning på deltid. Andelen dagar som avser hel sjukskrivning minskade från 74 pro- cent . Kommittén anser att i en ny enklare regel för semesterlönegrun- dande frånvaro, begränsningen för hur länge sammanhängande frånvaro är semesterlönegrundande bör gälla all frånvaro, inte bara frånvaro pga. sjukdom eller arbetsskada. Eftersom t.ex. föräldrale- dighet med föräldrapenning efter ändringen blir semesterlönegrun- dande i visst antal dagar per intjänandeår, i stället per barn, bör begränsningen omfatta sammanhängande frånvaroperio- der även av detta slag. Eftersom olika frånvaroorsaker kan följa på varandra, t.ex. sjukledighet och föräldraledighet, finns det en logik i att låta begränsningen gälla all ledighet. Den nuvarande begränsningen avser frånvaro i två hela intjänan- deår. Det betyder att perioden kan vara upp till tre intjänandeår: det intjänandeår arbetstagaren påbörjar sin sjukfrånvaro och de 4AD 1982 nr 72. 5RFV pressmeddelande 13/03. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar därpå följande två intjänandeåren. Regeln innebär att arbetsgivaren, för att kunna tillämpa reglerna korrekt, kan behöva se inte bara till frånvaromönstret året före intjänandeåret utan även för den arbetstagare som under det senaste intjänan- deåret varit sammanhängande frånvarande pga. sjukdom eller arbetsskada. Arbetsgivaren kan alltså vid semesterberäkningen i långa frånvarofall behöva beakta förhållanden upp till bakåt i tiden. Kommittén anser att det vore en värdefull administrativ förbätt- ring om den perioden förkortades. Det föreslås att begränsningen i stället avser ett helt intjänandeår, vilket alltså i praktiken kan betyda upp till . Vi anser att detta måste betraktas som en rimlig materiell förändring. För att regeln skall gälla krävs som nämnts att arbetstagaren är helt frånvarande från arbetet. Semes- terlagens huvudregel är att semesterlön tjänas in genom arbete. Semesterlönegrundande frånvaro är ett undantag från denna huvudregel. Ju längre frånvarotiden är desto längre avlägsnar man sig från huvudregeln och sambandet mellan arbete och semesterlön försvagas. Det egentliga syftet med semester, vila och rekreation, torde vid längre frånvarofall bli svagare. Den frånvarande arbets- tagaren kan inte ta ut semester på sätt som lagen avser. Den semesterlön som tjänas in omvandlas i stället till semesterersättning och får närmast karaktären av en allmän inkomstförstärkning. Hel eller delvis frånvaro? Kommittén anser att ettårsbegränsningen vad gäller annan frånvaro än den som beror på sjukdom eller arbetsskada bör gälla både hel och delvis frånvaro. Skälet för detta är följande. Som nämnts föreslås att arbetstagare skall kunna till- godoräknas som semesterlönegrundande oavsett vilken av de semesterlönegrundande frånvaroorsakerna det gäller. Det betyder att föräldraledighet med föräldrapenning efter änd- ringen kan grunda rätt till semesterlön under fler år än . Sådan ledighet kan tas ut i form av hel eller delvis ledighet till dess barnet fyller . Om ledigheten och föräldrapenningen tas ut i del av dag kan alltså den delvisa frånvaron pågå . Om det inte bestäms att ettårsbegränsningen för sådan frånvaro bör avse både hel och delvis frånvaro skulle den arbetstagare som tar ut delvis Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar föräldraledighet med föräldrapenning få tillgodoräkna sig frånvaron under alla år den tas ut. Det skulle innebära att arbets- givaren skulle behöva göra en uppräkning av , enligt reglerna om genomsnittsberäkning av dagsinkomsten för semesterlönegrundande frånvarodagar. Det skulle utöka arbetsgivarens administrativa uppgifter för semester- lönegrundande frånvaro jämfört med och är inte en rimlig följd av förslaget. Vi föreslår därför sammanfattningsvis att ettårsbegränsningen skall bestå av två delar. Vid frånvaro som beror på sjukdom eller arbetsskada skall regeln fortsatt avse endast hel frånvaro. Vid från- varo beroende på någon av de andra semesterlönegrundande orsa- kerna skall regeln avse både hel och delvis frånvaro. Enligt preliminära uppgifter från RFV pågick totalt ca 49 000 sjukfall, avseende hel sjukfrånvaro, (dvs. inte bara anställda) där frånvaron hade pågått mellan ett och . För anställda personer är alltså den frånvaron semesterlönegrundande enligt dagens bestämmelser och även efter vårt förslag till ändring. Totalt ca 22 500 personer (dvs. inte bara anställda) hade varit frånvarande helt pga. sjukdom i mellan två och . I den mån de har en anställning är även den frånvaron semester- lönegrundande enligt nuvarande regler, men inte enligt kommitténs förslag till ändring. Ändringen betyder att i storleksordningen 3 till 4 miljoner frånvarodagar, dvs. 0,3–0,av antalet arbetsdagar, inte längre räknas som semesterlönegrundande. Vid sidan av den hela sjukfrånvaron finns delvis sjukfrånvaro. Enligt samma preliminära siffror från RFV hade totalt ca 23 000 personer varit delvis sjukskrivna i mellan ett och . hade totalt ca 10 000 personer varit delvis sjuk- skrivna i mellan två och . Sådan frånvaro omfattas som nämnts inte av tvåårs-/ettårsbegränsningen vare sig nu eller efter förslaget till ändring. Som också nämnts tycks andelen sjukskrivna på deltid öka. När det gäller ettårsregelns tillämpning på föräldraledighet bör först erinras om att den ändring som kommittén föreslår, som innebär att ledigheten skall räknas per intjänandeår () i stället för per barn (120 eller ), betyder en materiellt sett Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar mer förmånlig regel ur arbetstagarsynpunkt. Att ettårsregeln för denna typ av ledighet föreslås gälla såväl hel som delvis ledighet gör att ändringen blir något mindre förmånlig för de arbetstagare som tar ut delvis föräldraledighet, än vad den hade blivit om begräns- ningen även i dessa fall skulle ha avsett endast hel ledighet. Ettårs- begränsningen avbryts som nämnts om arbetstagaren återgår i arbete i minst på samma sätt som enligt dagens regler. Sker ett sådant avbrott kan alltså arbetstagaren därefter tillgodo- räkna sig per intjänandeår. Kommitténs bedömning är att den nya regeln sammantaget innebär en mer för- månlig behandling av föräldraledighet i semesterhänseende jämfört med nuvarande regler. Det kan tilläggas att enligt preliminära siff- ror från RFV togs ca 3,1 miljoner nettodagar med föräldrapen- ning ut . Av dessa var ca 3 miljoner och resten dagar med tre fjärdedels-, halv, en fjärdedels, eller en åtton- dels ersättning. 4.3Färre och enklare regler för beräkning av semesterlön Vi har tidigare i betänkandet konstaterat att bestämmelserna om beräkning av semesterlön hör till de mer komplicerade i semester- lagen. I avsnitt 3.3 diskuterades alternativa sätt att beräkna semes- terlönen, att utgångspunkten kunde vara den lön arbetstagaren skulle ha haft om han eller hon hade utfört arbete under ledigheten. Vi konstaterade dock att fler skäl talade mot än för en sådan änd- ring. Slutsatsen är alltså att kommittén förordar att beräkningen av semesterlönen fortsatt skall bygga på dagens regler, dvs. att semesterlönen skall utgöra en andel av förfallen lön under intjä- nandeåret.