sou · GRB36d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Den andra delen utgörs av områden som visserligen faller inom det primära lagområdet, men där har använt sin rätt att överlåta normgivningskompetensen till regeringen. Regeringen har i sin tur, inom vissa ramar, rätt att överlåta normgivningskompetensen till kommunerna och förvalt- ningsmyndigheterna. Den grundläggande författningen inom djurskyddsområdet är djurskyddslagen (1988:534). Lagen gäller vård och behandling av husdjur. Den gäller också andra djur, om de hålls i fångenskap eller används för försöksändamål eller därmed jämförliga ändamål.148 I lagens portalparagraf anges att djur skall behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom.149 Lagen ställer vidare krav på att djur skall ges tillräckligt med foder och vatten och tillräcklig tillsyn samt på att stall och andra förvaringsutrymmen för djur skall ge djuren tillräckligt utrymme och skydd samt hållas rena.150 Djur skall också hållas och skötas i en god djurmiljö, på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig natur- ligt. antog 2002 en ändring av djurskyddslagen. Fjärde paragrafens lydelse ändrades så att , eller den myn- 148Se 1 §. 149Se 2 § första stycket. 150Se 3 § första och andra styckena. Rättslig reglering kring djurtransporter dighet regeringen bestämmer, får meddela ytterligare föreskrifter om villkor för eller förbud mot viss djurhållning.151 Ändringen trä- der i kraft . lydelse medgav endast att får meddela ytterligare föreskrifter om hur djur, som producerar livsmedel, ull, skinn eller pälsar, används som för- söksdjur eller är tävlingsdjur, skall hållas och skötas.152 I och med förändringen gäller paragrafen samtliga djur som omfattas av lagen, det vill säga samtliga husdjur och djur, som används för forskning eller undervisning. Vidare gäller att djur inte får hållas bundna på ett plågsamt sätt eller så att de inte kan få behövlig rörelsefrihet, vila eller tillräckligt skydd mot väder och vind.153 När det gäller transport av djur sägs att transportfordonet skall vara lämpligt för ändamålet och ge djuren skydd mot värme och köld samt mot stötar, skavning och liknande. Vidare föreskrivs att djuren, i den utsträckning det behövs, skall hållas skilda från varandra.154 Dessa allmänna regler förutsätts kompletteras genom föreskrifter av regeringen och Jordbruksverket.155 I djurskyddsförordningen (SFS 1988:539) sägs att den som transporterar levande djur skall ha tillsyn över djuren och vidta de åtgärder som behövs för att djuren inte skall skadas eller orsakas lidande under lastning, transport och urlastning.156 Där föreskrivs också att får meddela ytterligare föreskrifter om villkor för eller förbud mot transport av djur.157 4.4.2Statens jordbruksverks föreskrifter om djurtransporter Statens jordbruksverks föreskrifter om transport av levande djur Med stöd av ovan nämnda bemyndigande har utfärdat Statens jordbruksverks föreskrifter om transport av levande djur (SJVFS 2000:133, senast ändrade genom SJVFS 2001:101). Denna författning innehåller tio kapitel och tolv bilagor. I författningens första kapitel finns allmänna bestämmelser. Där konstateras först att föreskrifterna skall tillämpas vid transport av 151Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2001/02: MJU20 s. 71 f. 152Se 4 § andra stycket. 153Se 6 § första stycket. 154Se 8 § första stycket. 155Se 8 § andra stycket. 156Se 22 §. 157Se 23 §. Rättslig reglering kring djurtransporter däggdjur, fåglar och övriga ryggradsdjur.158 Från tillämpningsområ- det undantas vissa transporter som sker i icke-kommersiellt syfte, tillfälliga nationella transporter när transporttiden, inklusive i- och urlastning, inte överstiger , transporter till eller från andra länder som genomförs med ett avstånd på högst och brådskande transporter till veterinär.159 Sedan följer ett antal allmänna krav som är tillämpliga på alla transporter som faller inom föreskrifternas tillämpningsområde. Dessa krav är i stora delar baserade på EG:s djurtransportdirektiv, och därför redovisas de inte närmare här. Kraven vad gäller transporttider överensstämmer i allt väsentligt med de krav som ställs i EG:s lagstiftning. Således får transport- tiden för tama hästdjur, nötkreatur, får, getter, grisar, renar, djur- parksdjur och hägnade djur som regel inte överstiga . Åttatimmarsgränsen gäller dock över huvud taget inte vid flyg- transporter. I övrigt gäller bestämmelserna i förordning (EG) nr 411/98, vilken är direkt tillämplig. har nyttjat den möjlighet som finns i djurtransportdirektivet att föreskriva att transporttiden för slaktdjur inom landet inte får vara längre än . Det har dock lagts till att om transporttiden till närmaste slakteri över- stiger , får tiden i enstaka fall förlängas med högst . Det finns ett antal avvikelser i den svenska lagstiftningen i för- hållande till djurtransportdirektivet, varav några väsentliga skall nämnas helt kort: Tidsperiod inom vilken färdplanen vid avslutad transport skall lämnas till behörig myndighet i avsändarlandet har fastställts till en månad. Tidsperiod inom vilken en kopia av färdplanen skall förvaras av transportör har fastställts till . Intervall för mjölkning av mjölkande kor har i svensk lagstift- ning fastställt till ett tidsintervall ; den övre gränsen finns inte medtagen. Kalvar får transporteras tidigast från två veckors ålder, övriga djur från och med en veckas ålder. I djurtransportdirektivet uppges att de får transporteras när naveln har läkt helt. Transport av dräktiga hästdjur, nötkreatur, får, getter, renar, hjortdjur och grisar får inte ske före beräknad 158Se1 kapitel 1 §. 159Se1 kapitel 2 §. Rättslig reglering kring djurtransporter förlossning eller, vid mer än dygnslånga transporter, . I djurtransportdirektivet uppges att dräktiga djur som sannolikt kommer att föda under transport inte skall anses vara möjliga att transportera. Transport av moderdjur får, när det gäller nötkreatur, ske tidi- gast efter förlossningen och, när det gäller övriga djurslag, tidigast efter förlossningen. I direktivet upp- ges att moderdjur får transporteras . Beläggningsgrad för grisar vid transport med motordrivet for- don eller på järnväg skall enligt svenska bestämmelser vara /levandevikt, att jämföra med / levandevikt i djurtransportdirektivet. Högsta levandevikt får enligt svenska bestämmelser vara /m2, jämfört med /m2 i djurtransportdirektivet.160 Hundar skall enligt svenska bestämmelser utfodras med inter- vall som inte får överstiga . De skall ges vatten med ett intervall som inte får överstiga . Hundar skall även rastas med ett intervall som inte överstiger . Katter skall enligt svenska bestämmelser utfodras med högst 24 tim- mars intervall. I djurtransportdirektivet anges att hundar och katter skall ges foder med ett intervall som inte överstiger 24timmar och vattnas med ett intervall som inte överstiger Ansökan om godkännande av mellanstation skall skickas till Jord- bruksverket.162 Föreskrifternas femte kapitel innehåller tilläggsvillkor för transport av nötkreatur och grisar avsedda för handel mellan länder inom EU, och i kapitel 6–9 finns särskilda regler för olika transport- metoder – transport med motordrivna fordon, på järnväg, med fartyg och med flygplan. Olika villkor ställs för de olika transport- medlen och det finns också särskilda bestämmelser för vissa djur- slag. Utredningen anser att det är tillräckligt att hänvisa till författ- ningstexten. Det sista kapitlet i föreskrifterna innehåller endast en 160Se bilagan kapitel VI avsnitt D, djurtransportdirektivet och bilaga 2, SJVFS 2000:133. 161Se 6 kap. 36 § och 38 §, jfr. bilagan kapitel III djurtransportdirektivet. 162Se 4 kap. 17 §. Rättslig reglering kring djurtransporter paragraf som ger möjlighet att ge undantag från övriga bestämmelser, om det finns särskilda skäl. Författningens bilagor innehåller utrymmeskrav för ett antal olika djurarter. Det föreskrivs vilket minsta utrymme ett djur av viss art och vikt måste ha tillgång till vid transport med några olika slags transportfordon. Statens jordbruksverks allmänna råd om djurtransporter har även utfärdat allmänna råd om djurtranspor- ter. Dessa är Statens jordbruksverks allmänna råd (2000:2) i anslut- ning till djurskyddslagen (1988:534) och Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 2000:133) om transport av levande djur. De allmänna råden är inte bindande, men de utgör en vägledning för hur myndigheter och enskilda bör förhålla sig i olika situationer. Utöver ovan nämnda föreskrifter har utfärdat föreskrifter om vissa särskilda transportrelaterade frågor163, och dessa föreskrifter avser genomförande av bland annat EG:s rätts- akter. Förprövning av djurstallar är en form av bygglov för djurstallar som infördes i . är den myndighet som ansvarar för förprövningen. Det är i regel en byggnadskonsu- lent och en länsveterinär som handlägger ärendet, det vill säga granskar bygghandlingarna och slutbesiktigar byggnationen. Djur- stallar för jordbruk inom områden som inte omfattas av detaljplan har undantagits från bygglovsplikt och krav på bygganmälan enligt . Grundläggande bestämmelser om förprövning av djurstallar finns i djurskyddslagen (SFS 1988:534) och djurskyddsförord- ningen (SFS 1988:539). I djurskyddsförordningen föreskrivs bland annat följande: 5 § Stall för häst, nötkreatur, ren, grisar, får, get och fjäderfä eller anläggning för pälsdjur får inte uppföras, byggas till eller byggas om utan att byggnaden på förhand har godkänts från djurskydds- och 163 Här avses till exempel frågor om veterinära kontroller (SJVFS 1996:25), om handlare som bedriver handel med nötkreatur och gris avsedda för in- eller utförsel med mera ( SJVFS 1998:72). Rättslig reglering kring djurtransporter Detsamma gäller när ett stall eller en anläggning ändras på ett sätt som är av väsentlig betydelse från djurskydds- eller djurhälsosynpunkt eller när en byggnad som förut har använts för annat ändamål tas i anspråk eller inreds som stall. Med byggnad avses även del av byggnad. 6 § Fråga om godkännande av stallar och anläggningar prövas av läns- styrelsen. skall besikta stallar och anläggningar innan de tas i bruk. Alla byggnadsåtgärder behöver dock inte förprövas. Jordbruks- verket har medgett undantag från förprövning om den planerade byggnadsåtgärden berör ett djurslag som finns i begränsat antal på anläggningen. (En anläggning definieras i detta sammanhang som en eller flera byggnader för djurhållning som är belägna på samma fastighet.) Förprövning krävs därför inte om antalet djur av berört djurslag, efter den planerade byggnadsåtgärden, understiger följande antal: 10 vuxna nötkreatur, 20 unga nötkreatur, 10 vuxna grisar, 20 vuxna får, 20 vuxna getter, 500 fjäderfän, förutom strutsfåglar, Byggnadsåtgärder som inte behöver förprövas är naturligtvis inte undantagna från gällande djurskyddsbestämmelser. Att dessa följs kontrolleras av kommunernas djurskyddsinspektörer. Granskningsunderlaget måste vara relativt detaljerat, för att läns- styrelserna skall kunna göra en ingående granskning av att gällande djurskyddsbestämmelser kommer att uppfyllas. Därför behövs ordentliga bygghandlingar. Men dessa har man emellertid alltid stor nytta av vid byggandet, eftersom de leder till att onödiga plane- ringsmissar och byggfel kan undvikas. Vid förprövningen finns också möjlighet att få råd, tips och synpunkter från personal. Länsstyrelserna har ansökningsblanketter och mer detal- jerade anvisningar om hur ansökan skall utformas. De huvudområden som granskas är följande: Rättslig reglering kring djurtransporter N mått och utrymmen, N inredning, liggytor och utgödslingsförfarande, N utfodrings- och dricksvattenanordningar, N klimat, klimatreglering och luftkvalitet, 4.4.3Vägverkets föreskrifter om regler för mobila arbetstagare I är det enbart rådets förordning (EG) nr 3820/85 som reglerar kör- och vilotider för förare av djurtranspor- ter. Genom regeringens förordning 1995:521, 4 § 3 p, har antagit ett undantag för jordbrukets transporter. Detta undantag återfinns i rådets förordning (EG) nr 3820/85,164 och gäller endast inom en radie av och endast för jordbrukarens egna transporter av jordbruksprodukter. Ytterligare ett undantag finns i 1995:521, 4 § 5 p,165 och gäller transport av levande djur från lant- gårdar till lokala marknader och omvänt och från lokal marknad till slakteri (däremot inte från gård till slakteri). Frågan om vad som är att anse som en lokal marknad har prövats av som också fastslagit att undantagen skall tolkas mycket restriktivt. som är behörig myndighet i dessa frågor har ur EG- domstolens beslut utläst att sådana långa avstånd som ibland kan råda i mellan gård och närmaste lokal marknad på 30– inte kan vara undantagna från regelverket. upp- fattning är att undantaget i synnerhet inte gäller transport mellan gård och slakteri. Detta gör att transport av djur i de allra flesta fall omfattas av de bestämmelser om raster och kör- och vilotider som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 3820/85.166 164Se artikel 13, punkt 1 c. 165Se rådets förordning (EG) nr 3820/85 artikel 13, punkt 1 e. 166Vägverket menar att stöd för denna restriktiva tolkning av undantagen i Rådets förordning återfinns i domarna Mrozek (C-335/94), Goupil (C-39/85) och British Gas (C116/91). Rättslig reglering kring djurtransporter 4.5Tillsyn i EU över efterlevnad av gemenskapsreglering i fråga om djurtransporter De femton medlemsstaterna har var och en ansvar för att EG:s direktiv genomförs i den nationella lagstiftningen och att EG-för- ordningar, vilka är direkt tillämpliga, följs. Det åligger EG-kom- missionen att övervaka att medlemsstaterna tillämpar och genom- för EG-rätten på ett riktigt sätt.167 Kommissionen ansvarar också för en övergripande tillsyn på området. Huvuddelen av denna till- syn utövas dock av medlemsstaterna själva. Tillsyn i form av fält- inspektioner kan utövas av tre olika organ: kommissionen, natio- nella myndigheter med särskilt ansvar för djurskyddsfrågor och eventuellt polismyndigheten i respektive land. I artikel 8 i rådets direktiv /29/EG168 föreskrivs att medlems- staterna skall rapportera till kommissionen hur många inspektioner som har utförts, inklusive detaljerade uppgifter om alla konstaterade överträdelser och följdåtgärder som vidtagits av den behöriga myndigheten. I EG-fördraget anges att kommissionen skall övervaka tillämp- ningen av bestämmelserna i detta fördrag och av bestämmelser som antagits av institutionerna med stöd av fördraget.169 Kommissio- nens övervakning skall bland annat ske i form av krav på rapporte- ring från medlemsländerna, uppföljning och egna inspektioner. Enskilda fysiska eller juridiska personer eller andra medlemsstater kan framföra klagomål till kommissionen om påstådda överträdel- ser av EG-rätten. Kommissionen kan också på eget initiativ ta upp sådana frågor. Inom kommissionen faller ansvaret för djur- transportfrågorna inom ramen för generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd.170 Tillsynen över att gällande EG-lagstiftning ifråga om djur- transporter efterlevs utförs av Kontoret för livsmedels- och veteri- närfrågor – FVO (Food and Veterinary Office). 167Artikel 211 i EG-fördraget. 168EGT L 148, 30.6.1995, s. 52 Rättslig reglering kring djurtransporter underavdelning till generaldirektoratet för hälsa och konsument- skydd. FVO inrättades 1997 och har sitt huvudkontor på . FVO:s tillsynsområde har organisatoriskt delats upp i fem tema- tiska avdelningar: D1: Kvalitet, planering och utveckling D2: Livsmedel av animaliskt ursprung, däggdjur D3: Livsmedel av animaliskt ursprung, fjäderfän och fisk D4: Växtskydd och livsmedel av icke-animaliskt ursprung D5: Djurfoder, importkontroll och avfall FVO:s inspektörer genomför varje halvår ett inspektionsprogram med fältstudier, där de på plats granskar och kontrollerar hur den gemensamma lagstiftningen efterlevs vad gäller livsmedels- och djurskyddsområdet171. Tillsynen omfattar livsmedelssäkerhet, djur- hälsa, djurskydd och växtskydd. Antalet inspektioner har ökat – från 190 inspektioner 1999 till 250 inspek- tioner och 309 inspektioner . beräknas antalet inspektioner uppgå till cirka 300. Inspektionerna genomförs i EU:s medlemsstater, i ansökar- länderna och i gruppen tredje land, där EU:s handelspartners i huvudsak ingår. En majoritet av inspektionerna genomförs i med- lemsstaterna, och bland dessa ligger tonvikten på inspektioner i medlemsstater med omfattande uppfödning av animalisk livs- medelsproduktion och/eller handel med djur. Antalet inspektioner med djurskydd i samband med transport som tema uppgår till mellan 5 och 15. FVO:s tillsyn vad gäller djurskydd omfattar bland annat inspek- tioner av gårdar, slakterier, mellanstationer, djurmarknader, transporter och gränskontrollstationer. Syftet är att se hur väl myndigheterna förmår att uppnå en hög efterlevnad av gällande lagstiftning. Inspektionsresorna i varje land föregås av och följs upp med dialog med de nationella myndigheterna.172 Representanter från dessa myndigheter följer också med på inspektionerna. 171Se djurtransportdirektivet, artikel 10. 172I detta sammanhang torde i första hand nationella livsmedels- respektive veterinärmyndigheterna avses. Rättslig reglering kring djurtransporter liga inspektioner redovisas i separata inspektionsrapporter173 till kommissionen. I rapporterna anges de brister som FVO funnit, och man avger rekommendationer till de nationella myndigheterna om vilka åtgärder som bör vidtas för att åtgärda bristerna. De nationella myndigheterna ges möjlighet att få ett genmäle refererat i rapporten174 och det ges också utrymme för en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits för att åtgärda påpekade brister. I rapporten framförs också rekommendationer till kommissio- nen med förslag till åtgärder för att generellt förbättra efterlevnad av EG-rätten på området. Förslag till åtgärd kan till exempel vara förslag om rättsliga åtgärder när överträdelserna är särskilt grova, till exempel om man i allvarlig mening underlåter att genomföra gemenskapslagstiftning fullt ut. FVO kan också föreslå kommis- sionen att exempelvis vidta åtgärder ifråga om förtydligande eller förbättrande av rättsakter. FVO publicerar en redogörelse för det före- gående årets verksamhet. Utöver det rutinmässiga tillsynsarbetet genomför FVO också på kommissionens uppdrag särskilda studier. Kommissionen har till utredningen redovisat vilka medlemsländer som lämnat årsrapporter i enlighet med djurtransportdirektivets artikel 8 , 2000 och 2001. Till och med september har alla medlemsstater utom lämnat in en årsrapport för . har alla medlemsstater utom lämnat in en årsrapport och för har ännu inte , , , , , , eller lämnat sina årsrapporter till kommissionen.175 Utredningen instämmer efter en genomgång av rapporterna i kommissionens generella slutsatser om att medlemsstaterna ger frågorna om djurskydd i samband med transport låg prioritet. Bland de iakttagelser som gjorts kan särskilt nämnas att vad som räknas som inspektion av djur varierar mellan medlemsstaterna, vilket innebär att medlemsstaterna uppvisar mycket stora skillnader 173 Inspektionsrapporterna publiceras efterhand på kommissionens hemsida för djurskyddsfrågor:se 174 Det genmäle som de nationella myndigheterna avger med anledning av FVO:s inspektionsrapport återges inte i sin helhet. Rättslig reglering kring djurtransporter mellan antal inspekterade djur, fordon och dokumentation samt antal upptäckta överträdelser. redovisar till exempel att 21 677 824 grisar inspekterats , vilket motsvarar inspektion av samtliga levande djur på slakterier, så kallad ante mortem-besiktning. redovisar att sammanlagt 24 inspek- tioner genomförts , medan redovisar över 740 000 genomförda inspektioner, där antalet inspektionstill- fällen blandats med antalet inspekterade djur. Detta gäller även för en del andra länder. Sålunda skiljer sig frekvensen av upptäckta överträdelser radikalt åt mellan medlemsstaterna. Medan redovisat upptäckta överträdelser vid några delar av promille av inspektionerna, så redo- visar överträdelser på . Övriga medlemsstater redovisar siffror som varierar inom hela detta intervall. Siffrorna är därför inte jämförbara, och det är svårt att enbart utifrån det kvan- titativa underlaget skapa sig en uppfattning om djurskyddet. Andelen överträdelser som lett till rättslig påföljd skiljer sig också markant mellan olika medlemsstater. 4.5.4Åtgärder och sanktionsmöjligheter vid överträdelser I djurtransportdirektivet uppges i artikel 18 (2) att vid upprepade överträdelser mot direktivets bestämmelser, och om detta medför allvarligt lidande för djur, skall en medlemsstat ingripa för att åtgärder vidtas som förbättrar situationen. Detta kan exempelvis innebära att tillståndet för transport av djur återkallas tillfälligt eller permanent. Varje medlemsstat är också skyldig att vidta åtgärder om det upptäcks att en transport som inte följer djurtransport- direktivets regler färdas genom dess territorium. Om det har konstaterats att upprepade eller allvarliga överträdelser av gällande lagstiftning har skett och alla möjligheter till förbättring efter kontakt mellan parterna och kommissionen har uttömts, kan med- lemsstaten på vars territorium överträdelserna har skett meddela tillfälligt transportförbud för den transportör som gjort sig skyldig till överträdelserna. Om den ansvariga myndigheten i en medlemsstat inte tillämpar reglerna kan kommissionen överväga att inleda ett överträdelse- förfarande enligt artikel 226 i EG-fördraget. Efter att ha gett den berörda staten tillfälle att inkomma med synpunkter skall kommis- sionen avge ett motiverat yttrande i ärendet till . Rättslig reglering kring djurtransporter Om den berörda staten inte rättar sig efter yttrandet inom den tid som angetts av kommissionen, får kommissionen föra ärendet vidare till domstolen för prövning. Om domstolen finner att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla en skyldighet enligt fördraget, skall denna stat vidta de åtgärder som krävs för att följa domstolens dom. Om kommissio- nen finner att så inte sker kan kommissionen, efter att ha gett sta- ten tillfälle att framföra sina synpunkter, väcka ny talan vid dom- stolen. Kommissionen skall då ange det vite som den anser det lämpligt att den berörda medlemsstaten skall betala. har domstolen inte förelagt någon sanktion gentemot någon medlemsstat för överträdelser av gemenskapens regler på djurtransportområdet. Vid utgången av hade generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd 249 fall av överträdelser under utredning.176 Hur många av dessa utredningar som berör överträdelser av bestämmelserna på djurtransportområ- det framgår inte av kommissionens uppgifter. 4.5.5Kontrollmöjlighet av djurtransporter genom dokumentation En transport som överstiger dokumenteras genom upprättande av en färdplan. Bestämmelser för färdplan har tidigare redovisats. Animo (=Animal Movement) är ett datoriserat meddelandesystem som används för att informera om transporter av djur mellan länder inom EU. Systemet kopplar ihop alla centrala nationella veterinär- myndigheter i EU med varandra och syftar till att möjliggöra kontroll av vilka djurtransporter som sker inom och ut från EU genom att ett standardiserat meddelande om en förestående djur- transport skickas ut via datorsystemet. Animo-systemet infördes genom kommissionens beslut 91/398/EEG177, som grundar sig på det allmänna handelsdirektivet 90/425/EEG.178 Kommissionen har också fattat beslut för kodifie- 176Källa: Kommissionen. 177EGT L 221 s. 30. 178EGT L 224 s. 29. Rättslig reglering kring djurtransporter ring (93/70/EEG179) med senare ändringar samt ett beslut om en förteckning över Animo-enheterna (92/175/EEG180), också detta med efterföljande ändringar. Dessa beslut uppdateras löpande.