sou · GRB392 · 2004-01-01 00:00:00 — Dessa är följande; astma/allergi/överkänslighet, dyslexi/specifika inlär- ningssvårigheter, förvärvad hjärnskada, hjärt-, kärl- och/eller lungsjukdom, barndomsdövhet, hörselskada, grav synskada, synsvaghet, rörelsehinder som kräver förflyttningshjälpmedel av typ rollator eller rullstol, övriga rörelsehinder, övriga somatiskt relaterade arbetshandikapp, psykiskt arbetshandikapp, intellektuellt arbetshandikapp och socialmedicinskt arbetshandikapp. För ungdomar som tillhör någon eller flera av dessa arbetshandikapps- grupperingar finns det öronmärkta pengar att tillgå. Vissa diagnoser har satts redan i skolan, andra sätts av läkare och några av arbetsförmedlingens specialister. 4.3.4Att bli förälder i tonåren Några av våra intervjupersoner har skaffat sig barn tidigt och har haft svårt att komma tillbaka till utbildningen eller att komma ut på arbetsmarknaden. De flesta av dem lever på socialbidrag. Flera är ensamstående unga mammor. SCB:s Välfärdsbulletin (1999) visar att den grupp som är mest utsatt och riskerar att hamna i långvarigt bidragsberoende är unga ensamföräldrar. Det huvudsakliga problemet bakom deras lång- variga bidragsberoende är att de är unga och inte har haft ett arbete och att många av dem är lågutbildade. Att de är lågutbildade gör att de löper mångfalt högre risk för långvarigt bidragsberoende. , från , bor ensam med sitt barn och lever nu på socialbidrag. När skulle börja andra året på gymnasiet på samhällsvetenskapliga program valde hon att göra uppehåll eftersom hon var gravid. När barnet var ungefär fick hon brev från skolan att de noterat att hon inte ville fortsätta. Skolan påstod att de hade skickat en förfrågan om fortsatt skolgång till och att hon inte hade svarat. Något sådant brev minns inte att hon hade fått: Då sade de `då måste vi ha missuppfattat´. Kasta bort någons framtid inom skolan bara för att de missuppfattatdet är ju lite mer än fel!Så orkade jag inte hålla på och skriva in mig. Det negativa beskedet från skolan gjorde besviken. Även om hon visste att det skulle vara tufft att ha ett barn och gå i skolan ville hon själv fatta beslutet om det var möjligt för henne att använda sina resurser till utbildning. Tanken på att börja om skolan nu efter så är inget som lockar . Hon anser numera att det är jobbigt att i efterhand försöka komma igen. Det tycks som om den negativa självbilden skolan givit henne av att tidigt föräldraskap kan vara hämmande för utbildning och att hon tillhör en problemgrupp har etsat sig fast. Genom att väljer bort studier och istället söker arbete har skolan omedvetet medverkat till att hon har begränsat sina möjligheter att öka sin kompetens och få ökat framtida handlingsutrymme. , från gick ut med betygssnittet 0,6. fick praktik på ett café och var där , sedan läste hon på Liber vuxenutbildning och när hon var blev hon gravid. har även försökt att studera efter att ha fött barnet men det fungerade inte. Detta berodde på flera faktorer. Arbetstiderna fungerade inte med dagistiderna och hade året innan hon födde barnet blivit utsatt för en våldtäkt vilket skakade henne djupt. Att finna ett arbete som ensamstående mamma är svårt. Om förutsättningarna att som ensamstående mamma kunna erhålla ett arbete berättar : Det är inte lätt att få arbete när man har en fyraårig gammal dotterSenaste intervjun jag var på, där jag skulle ta en städanställningJag har ju goda meriter när det gäller städning, jag har arbetat tidigare med trappstädning, byggstädning, kontorsstädning, fönsterputsningmen de tog en 60-årig gammal tant bara för att jag har barn. , från , slutade efter att ha gått på gymnasiet. Hon levde med fadern till hennes barn men är nu ensamstående. är sjukskriven halvtid på grund av ryggbesvär och läser halvtid på komvux. väntar hon på att hon skall fylla så att hon kan ta studielån och läsa klart gymnasiet på heltid på komvux. Om skulle välja att gå tillbaka till det vanliga gymnasiet skulle föräldrarna bli försörjningsskyldiga. Då skulle hon bli tvungen att flytta hem med barnet. Detta lockar inte . , från , lever med sin sambo (som också är ) och sin dotter . har gått individuella programmet på gymnasiet, men slutade när han fick reda på att han skulle bli pappa. Istället började han arbeta på en städfirma, men parets barn föddes varslades han. Då vände han sig till arbetsförmedlingen för att få hjälp men ingen där förstod hans situation som ensamförsörjare: Och säger platsförmedlaren att jag ska ta det lugnt. hon beräknas födas. Jaha, ta det lugnt. Hur fan ska man tjäna pengar då? Tre på en lön. Det håller ju inte. praktiserar och får en praktiklön vilken han tycker är alldeles för låg. Dock klagar han inte eftersom han är medveten om att det är ont om arbete och att nedläggningar sker i . är inte främmande för att ta vilket arbete som helst då han just nu inte anser att han befinner sig i en position där han kan välja fritt. När praktiken är över skall vara pappaledig så att hans sambo kan gå i skolan. planerar att flytta söderut i där det finns fler arbeten att få. som pratar sig varm för industriarbete, eller nio-till-fem-jobb, så har han drömmar om att bli skådespelare. Han funderar även på att läsa färdigt gymnasiet efter pappaledigheten. Han tycker att det känns svårt att gå tillbaks till gymnasiet eftersom klasskamraterna är mycket yngre. berättar att framtiden började kännas oviss när han blev förälder för då var det plötsligt meningen att man skulle vara vuxen och inte enbart tänka på sig själv. 4.3.5Att vara utsatt för kränkningar och mobbing Flera av våra intervjupersoner har inte kunnat koncentrera sig på skolan eller kunnat uppleva glädjen med skoltiden eftersom skolkamrater genom kränkningar och mobbing gjort det svårt för dem. breda attitydundersökning (2002b) om skolan som även genomfördes , 1997 och 2000 bland elever i åldrarna , visar en dyster bild där kränkningar och mobbing äger rum överallt i skolan. Framför allt sker trakasserierna i informella läromiljöer som på skolgården och i korridorer. Var femte elev hade blivit utsatt för knuffar. Var tionde elev hade blivit utsatt för miner eller grimaser, var tionde elev hade varit utsatt för slag och var tjugonde elev hade blivit utfryst eller utelämnad. Elever som ansåg sig vara mobbade av andra elever hade ökat mellan höst- och vårterminerna 2001 från och andelen elever som ansåg sig vara mobbade av lärare hade ökat från . Mobbingen utgjordes oftast av verbala kränkningar. Ungefär var fjärde elev hade mött en benämning som tog fasta på etnisk bakgrund eller utseende. , från , gick sammanlagt på gymnasiet men avslutade aldrig något program fullständigt eftersom han kände sig deprimerad efter att ha varit utsatt för Han kan inte riktigt peka på varför just han blev mobbad; för enligt honom själv var han en vanlig kille. Mobbingen var en av orsakerna till att under gymnasiet valde att sluta skolan helt: Det tog mig att komma till skolan. Under åttan och nian var jag väl kanske av skoltiden där. Det var rätt så grov mobbing, aldrig till slag och sparkar för då gav jag igen, men däremot allt annat det är värre. Det psykiska det är mycket värre tycker jag. Slag tar ju slut så att säga , från , har haft problem under hela sin skoltid. Hon hade minnesproblem och blev mobbad. När hon gick ut barn och fritidsprogrammet på gymnasiet kände hon att det var dags att flytta ifrån mobbarna på sin tidigare hemort. bor i och lever på sjukbidrag. Bidraget fick hon eftersom hon hade fel på lederna och för att hon hade minnesproblem. känner sig ofta väldigt ensam. Hennes enda kontakt är mamman. drömyrke är make-upartist men tanken på att återvända till skolan skrämmer henne på grund av hennes tidigare erfarenheter av mobbing. har därför jämkat sina drömmar och kommit fram till att hon vill praktisera som bibliotekarieassistent på något bibliotek. , (från okänd ort) skriver i sin berättelse till Lunarstorm att hon var mobbad under hela sin skoltid. Detta har lett till att hon utvecklat panikångest och fobi och kan leva ett normalt liv. Hon är sjukskriven och kan inte ta ett arbete eftersom hon inte kan vara bland människor. Att gå i skolan var för henne psykisk tortyr. För att komma till rätta med problemet anmälde klasskamraterna och läraren som mobbat henne till rektorn. Detta resulterade i att hon själv fick sitta framför hela klassen, läraren och rektorn och berätta hur hon hade blivit mobbad medan alla inblandade låtsades vara ovetande. har inget förtroende för vuxna och myndigheter i samhället eftersom ingen hjälpt henne när hon behövt det. Hon berättar att när hon får barn kommer hon aldrig att låta dem gå i en vanlig skola: är det ju ännu större klasser och ännu svårare att se mobbing. INGEN människa ska behöva gå till en plats där sånt´ förekommer! Flera av de intervjuade har tidigt varit i kontakt med droger. De berättar att de började använda droger redan i de tidiga tonåren. I de flesta västeuropeiska länder har andelen ungdomar som prövat narkotika mer än fördubblats . Andelen svenska ungdomar som prövat droger har ökat från 2001 för att sedan minska något –2003 (2003a). , från gick ut barn- och fritidsprogrammet på gymnasiet med underkänt i samtliga grundämnen. Hon berättar att hon började missbruka amfetamin mest på grund av trycket från äldre kompisar när hon började på gymnasiet. Sedan fortsatte missbruket med nya vänner. Till slut var alla hennes kompisar missbrukare. Nästan ingen på skolan visste att knarkade: Såg jag för jävlig ut då kom jag inte till skolan. Klasskamraterna märkte det för jag vägde 64 och plötsligt var jag nere på så de såg det ju. Jag sade att jag hade ätstörningar. Man skyller på allt man blir en bra lögnare för att skydda sig själv. Missbruket var en av orsakerna till att inte klarade av att gå färdigt skolan. Hon säger att det är ett mirakel att hon orkade gå till skolan över huvud taget. anser att det är viktigt att gå i skolan men tror inte att hon själv kommer att återvända dit. hoppas finna ett arbete där hon trivs. Hon vill gärna hjälpa andra behövande; sådana som hon själv har varit. Familj och barn är inget hon just nu planerar eftersom hon anser att hon först behöver bli stark i sig själv. 4.3.7Att vara född utomlands Att vara ung, arbetslös och invandrare kan innebära att en person i samhället marginaliseras strukturellt och individuellt som han eller hon stigmatiseras på grund av sin etniska bakgrund. Detta är något som varannan intervjuad med invandrarbakgrund i vårt material märkt av. har arbetsmarknadssituationen förbättrats påtagligt för invandrare. –2001 minskade arbets- lösheten för utomnordiska medborgare från till och för utomnordiskt födda från till . Invandrarna har dock en betydligt lägre sysselsättnings- grad än svenskfödda, jämfört (AMS 2002b). Att diskriminera betyder att göra åtskillnad mellan människor. Etnisk diskriminering i arbetslivet handlar enligt svensk diskrimi- neringslagstiftning om att: En arbetsgivare får inte missgynna en arbetssökande eller en arbetstagare genom att behandla honom eller henne sämre än arbetsgivaren behandlar, har behandlat eller skulle ha behandlat någon annan i en jämförbar situation, om missgynnandet har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning (1999:130). Etnisk diskriminering i arbetslivet brukar dock ofta vara svår att bevisa eftersom frågan är känslig och mycket av diskrimineringen är omedveten och svår att påvisa. I den senaste förändringen av diskrimeringslagen har därför även ett stycke om indirekt diskriminering skrivits in. Detta betyder att: En arbetsgivare får inte missgynna en arbetssökande eller en arbetstagare genom att tillämpa en bestämmelse, ett kriterium eller ett förfaringssätt som framstår som neutralt men som i praktiken särskilt missgynnar personer med en viss etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Detta gäller dock inte om bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet kan motiveras av ett berättigat mål och medlen är lämpliga och nödvändiga för att uppnå målet (SFS 2003:308). Ramid är och kommer från . Han har bott i . Ramid har gått klart svets- och plåtprogrammet på gymnasiet. Ramid berättar att han som invandrare haft svårt att behålla ett arbete eftersom han inte accepterar att bli behandlad annorlunda: Jag var ensam utlänning av alla på jobbet. Allt jobbet hamnade på mig. Det blev slagsmål. ´Du är utlänning du vet inte hur vi jobbar´. Ramid påpekar att det enda invandrarungdomar kan göra för att hjälpa sig själva är att söka arbete och inte förvänta sig hjälp från andra. Gå och fråga i firmor. Väntar man på arbetsförmedlingen kan det dröja typ fyra–. Det vet jag. Jag har praktiserat och ingen riktig lön får jag. Jag får allt från 6 000–. Egentligen ska man ta ut typ 12 000 raka pengar utan skatt. Ramid berättar att han oroar sig för hur han ska komma ut ur den så kallade praktikfällan där han har suttit fast . Ingen lyssnar på honom eller vill hjälpa honom. Ramid berättar att han inte längre vet vem han ska vända sig till. Han vågar inte söka andra arbeten för han vet inte om han får fast anställning där heller. Därför håller han sig kvar på praktikplatsen trots att han vet att han inte kommer att få anställning där. Ramids vän, som även han är invandrare, har praktik utan erbjudande om fast anställning valt att flytta utomlands där han nästan omgående fick en anställning. Vad Ramid inte berättar under intervjun, om det beror på skamkänslor eller ovetande är osäkert, är att han av arbetsförmedlingen är registrerad med diagnosen intellektuellt arbetshandikappad2. Denna markering kan man få om man har gått i särskola eller om arbetsförmedlingens egna utredningar påvisat sådana symptom. är och från . Han är äldst bland våra intervjupersoner. Han är andragenerationens invandrare från och har levt mer eller mindre utanför . gick klart tvåårig ekonomisk linje samt en påbyggnadskurs på gymnasiet. Efter att ha avslutat gymnasiet 1989 skrev han in sig på arbetsförmedlingen. Han fick några tillfälliga arbeten och –1991 åkte han till sitt hemland för att göra värnplikten. När kom tillbaka blev han återigen arbetslös. Det var då ungdomsarbetslösheten steg till dittills oanade höjder. bodde hemma och levde på socialbidrag . Sedan deltog han i olika arbetslivsutvecklingsåtgärder och levde på Alfakassa. 2003 har en timanställning i en mataffär. Även om arbetet är stressigt och han är tvungen att arbeta kvällar och med låg lön och osäker framtid så trivs bra. 2 Detta berättade arbetsförmedlare för oss efter intervjun. säger att han aldrig riktigt känt att hans långa arbetslöshetsperiod berott på att han är invandrare men han tror ändå att hans utländska namn spelat roll för hans chanser på arbetsmarknaden: Jag kan språket, lever som en anpassad ´svensk´ så jag känner inte direkt någon rasism. Men jag har alltid en misstanke att jag inte får arbete på grund av mitt efternamn. Hesni kommer från och har bott i . Hon bor i . Hesni har inte stött på diskriminering men har liksom märkt att det hade underlättat jobbsökandet om hon hade haft ett svenskt namn: När man skickar en ansökanom jag skriver ett annat namn då får jag svar. Så fort de får reda på mitt namn så är det slut. De bryr sig inte ens om att svara. Det är bättre att man kontaktar dem per telefon eller går ditjust som invandrare så räcker det inte med att skicka ett papper. 4.4I mötet med rättsväsendet Som vi tidigare nämnt kan strukturella, sociala eller individuella faktorer eller en kombination av dessa leda till att ungdomar hamnar i en process som leder bort från förankring i det etablerade samhället och mot en osäker tillvaro med inslag av kriminalitet och svartarbete och klotter. Brå:s kartläggning av brottsutvecklingen visar att ungdomsbrottsligheten har minskat relativt kraftigt . Ungdomar begår fortfarande samma typer av brott; skadegörelse, snatterier och inbrott är de vanligaste ungdomsbrotten (Brå 2001). I en undersökning som gjorde 2002 visade det sig att av svenskarna arbetat svart . Bland ungdomar och egenföretagare låg siffran högre; kring (DN ). , från , har avtjänat åtta månaders fängelsestraff för grov stöld av datorer. Stölden begicks tillsammans med kamrater. Han umgicks tidigare i ett kompisgäng som begick diverse stölder, inbrott och festade en del. Många av hans kompisar är fast i droger och småkriminalitet. har en känsla av att alla vet vem han är och att han inte är att lita på sedan fängelsevistelsen. Han har inte lyckats få något jobb sedan han kom ut därifrån. Meritförteckningen har ett långt tomt avsnitt då han satt i fängelse och han har ingen arbetslivserfarenhet att hänvisa till när han söker arbete. var på väg ut ur den kriminella banan redan då han åkte fast men han tycker att fängelsetiden faktiskt har hjälpt honom bort från kriminaliteten eftersom han fick tillfälle att slutföra sin gymnasieutbildning. har sysselsättning genom Aktivitetsgarantin. , från , gick ut nian men saknade betyg i alla ämnen. Efter nian flyttade till en fosterfamilj eftersom han började bli mer och mer kriminell. höll på med bilstölder och inbrott. Brotten skedde mest och nätter för det var då var vaken. Väl tillbaka från fosterfamiljen började han använda droger men slutade då han blev intagen på psykiatrisk mottagning efter att ha försökt skjuta sin mamma. menar att han inte ägnar sig åt varken kriminalitet eller droger. Han har levt på socialbidrag och känner sig maktlös. Framtiden känns oviss och som något han inte rår över. tror inte att han kommer att arbeta på ett tag eftersom han inte tror att han kommer att få något arbete. Han har inte heller sökt något eftersom han menar att han inte har hittat något arbete som passar. skulle gärna vilja jobba inom industrin. Tjänstemännens förslag till förebyggande åtgärder På frågan varför vissa ungdomar väljer att ägna sig åt kriminalitet och svartarbete istället för att gå i skolan eller ha ett vanligt arbete menar tjänstemännen som kommer i kontakt med dessa ungdomar att det handlar om personer som känner sig utanför trots att de från och till befinner sig i sysselsättning. Dessa ungdomar strävar efter uppmärksamhet. Kriminalitet, svartarbete och illegalt klotter ger dem omedelbara behovstillfredsställelser utan några förplikt- elser. Alternativa vägar blir för dem snabba vägar till framgång och symbolvärden för deras identitet. Så här berättar en projektledare om den alternativa vägen illegalt klotter: Till slut blir klottret en del av ens identitet. Man har ju en tag och sedan blir man känd. Ens kompisar vet knappt vad man ens heter utan man är graffitin och det är ju det man är känd för och därför är det inte lätt att bryta upp. Flera tjänstemän påpekar att det både är ett stort individuellt problem men också ett samhällsproblem att ungdomar hamnar i kriminalitet, svartarbete eller illegalt klottrande eftersom dessa alternativa vägar gör att ungdomar känner sig tvingade att ställa sig utanför alla försäkringssystem och normer som gäller i samhället: Jag kan se att bland de kriminella pojkarnajag tror att de ser lite grann att de står utanför samhället , de kanske är inne och pluggar men att de ändå känner att de inte har fått komma inDå vill man inte vara med och bygga upp ett samhälle eller verka för de goda krafterna längre utan tvärtom. (En socialsekreterare i ) De ungdomar som är illegala klottrare är utanför allt. De har inte kontakt med någon. De går inte i skolan, arbetar inte och lever inte ens på socialbidrag De begår brott De börjar kanske sno lite burkar, man begår brott för att få ihop pengar till att måla och på något vis legitimera Det blir ett normaltillstånd att vara ute och sno mat för att man får ingenting någonstans ifrån. (En projektledare i ) Många av dessa kriminella killar bor hemma, skiter i allting och har inget mål för framtiden med jobb eller någonting. De vill ju ha socialbidrag som de vill få in pengar på kriminella och mycket det här starta eget Det är också mycket svartjobb. (En polisinspektör i ) Många ungdomar som håller på med klottrande ser detta som sitt legitima arbete. Arbetena ger dem en konstnärlig kick och möjlighet till en alternativ karriär där de legala vägarna tagit slut. Droger och illegala alternativa vägar har ett nära samband konstaterar flera av de intervjuade tjänstemännen. De intervjuade tjänstemännen som kommer i kontakt med kriminella ungdomar och sådana som löper risk att hamna utanför har flera förslag på hur man kan hjälpa dessa ungdomar. En polisinspektör från menar att färre ungdomsbrott hade begåtts ifall poliser hade haft råd och möjligheter att via polisiära ungdomsgrupper arbeta med ungdomarna. Idén kom upp när polisinspektören var på besök hos polisen i . Där fick han en inblick i hur poliser i olika åldrar tillsammans med åklagare arbetade civilt med allt från snatteri till mord inom ungdomsbiten. Verksamheten visade sig vara effektiv mot ungdomsbrottslighet och också förebyggande. Polisen i väntar på att det skall finnas tillräckliga resurser för att kunna starta en polisiär ungdomsgrupp. Projektledaren i önskar att kommunen kunde anställa fler människor i projektet så att personer som brinner för den legala graffitin kan gå ut på skolor och prata med ungdomar innan de hamnar i detta utanförskap och utvecklar en identitet som klottrare. Problemet med ungdomar som klottrar är också att de inte är mogna att gå in på arbetsmarknaden och ta ett jobb . De som har dömts till stora böter blir ännu mindre motiverade att arbeta. Polisinspektören från menar att regeringen måste uppmärksamma att invandrare och svenskar inte har samma syn på brott och straff. Att en ung invandrare t.ex. blir dömd till övervakning ses inte av hans eller hennes föräldrar som ett straff utan enbart en begäran om att den unge skall vända sig till . 4.5I mötet med skolan I dagens samhälle ställs det höga krav på kunskap och utbildning och det är vanligt att människor i första hand bedöms utifrån formella meriter (2003). Utbildnings- nivån för unga människor har generellt sett ökat (SCB 2000). finns det en stor andel ungdomar som misslyckas och inte kommer till sin rätt i skolan. Antalet ungdomar som saknar högskolebehörighet har ökat från år (2000). fick i sitt regleringsbrev för i uppdrag att genomföra en studie av orsakerna till att elever lämnar eller gymnasieskolan utan fullständiga betyg. De skulle även belysa varför en mindre grupp elever vid det individuella programmet inte går vidare till studier på nationellt eller specialutformat program. I rapporten 8 – Utan fullständiga betyg (2001) kommer fram till att det framför allt finns tre anledningar till att avbryta studierna utan fullständiga betyg. Den främsta orsaken är brister i processrelaterade faktorer, dvs. faktorer som skolans personal kan påverka själva. Ofta utgörs problemen av bristande relationer mellan skolans personal, elever och föräldrar. Det kan också handla om bristande anpassning av arbetssätt till elevernas förutsättningar och behov. Skolpersonalen kan även ha fel förväntningar på eleverna och det kan finnas brister i sättet att tydliggöra skolans mål och i kompetensutvecklingen av lärare. Den andra gruppen orsaker som diskuteras i rapporten är individ- relaterade faktorer som t.ex. elevers sociala situation, invandrar- ungdomars korta vistelsetid i och olika typer av funktionshinder. Systemrelaterade faktorer som t.ex. betygs- systemet har däremot enligt inte någon avgörande betydelse för att förklara varför elever slutar sina studier utan fullständiga betyg. menar att det i huvudsak finns tre olika ungdoms- grupper som av olika anledningar inte går över från individuella till nationella program i gymnasiet: Ungdomar med olika typer av svårigheter, de som inte vill gå över till nationella program (för att de vill arbeta eller läsa på folkhögskola) och de som inte vet vad de vill och därför har en bristande motivation. är och kommer från . Han hoppade av efter halva åttan men vet fortfarande inte varför. Det började med att han skolkade mer och mer och slutade han helt.