sou · GRB342d3 · 2004-01-01 00:00:00 — 17 Anstånd och eftergift I uppdrag ingår att se över de nu- varande reglerna om anstånd och eftergift. En bidragsskyldig förälder kan ibland ha svårt att betala det fast- ställda återbetalningsbeloppet till staten. I sådana fall kan han eller hon under vissa förutsättningar få anstånd eller eftergift. Enligt förarbetena bör anstånd komma i fråga främst vid betalningssvårig- heter av övergående natur. Kan det förutses att svårigheterna blir bestående bör i stället eftergift aktualiseras (prop. 1995/96:208 s. 53). får på ansökan av en bidragsskyldig förälder be- vilja honom eller henne anstånd (helt eller delvis) med att fullgöra återbetalningsskyldigheten (32 § lagen [1996:1030] om underhålls- stöd, USL). Anstånd innebär att i den utsträck- ning som anståndsbeslutet anger låter bli att vidta åtgärder för att driva in fordringen. Har anstånd beviljats skall ränta betalas på skulden (36 § USL). Räntan för uppgår till . Reglerna om anstånd gäller även för de fall där inträtt i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag (31 § USL). Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidrags- skyldige skall få behålla vad som behövs för eget och familjens un- derhåll. Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken (UB) tillämpas. En kort redogörelse för dessa bestämmelser finns i bilaga 3. Anstånd får också beviljas om det annars finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden (32 § USL). Det kan t.ex. vara fråga om att den återbetalningsskyldige drabbas av en svår sjukdom (prop. 1995/96:208 s. 53). () rekommenderar att försäkrings- kassan medger anstånd om återbetalningsskyldigheten pressar den bidragsskyldige så hårt att den får en starkt negativ effekt på hans eller hennes psykiska hälsotillstånd. Detta under förutsättning att det styrks genom medicinskt underlag och att anstånd faktiskt medför en lättnad i hans eller hennes samlade betalningsskyldig- heter (RFV:s allmänna råd [2001:1] om underhållsstöd). Enligt RFV kan det inte anses föreligga någon lättnad om ett beslut om anstånd medför att andra fordringsägare får betalt medan fordran för underhållsstöd förblir obetald (RFV:s vägledning 2001:2, Återbetalning av underhållsstöd s. 67). Anstånd på grund av personliga förhållanden kan komma i fråga också när en bidragsskyldig har behov av rehabilitering för att åter- anpassas till ett normalt liv efter exempelvis en längre sjukhus- eller anstaltsvistelse och tillräckliga skäl för eftergift inte föreligger (RFV:s vägledning 2001:2 s. 67). Andra särskilda förhållanden som motiverar anstånd kan enligt förarbetena vara att den bidragsskyldige har överklagat den taxering som ligger till grund för beräkningen av återbetalningsskyldigheten och det framstår som sannolikt att taxeringsbeslutet kommer att ändras (prop. 1995/96:208 s. 97). Det är de aktuella förhållandena som ligger till grund för beslut om anstånd. De uppgifter som ligger till grund för ansökan skall styrkas av den bidragsskyldige (prop. 1995/96:208 s. 53). Ett beslut om anstånd gäller för högst i taget (33 § första stycket USL). kan det dock enligt förarbetena finnas skäl att ha en kortare anståndstid (prop. 1995/96:208 s. 53). Det belopp som beslutet om anstånd avser skall betalas före återbetalning som avser senare tid (33 § andra stycket USL). Det innebär att de återbetalningsbelopp som löpande förfaller till betal- ning i många fall blir en tillkommande skuld. Den bidragsskyldige är, sedan beslutet om anstånd upphört, inte skyldig att på grund av anståndet någon månad betala mer till för- säkringskassan än det månadsbelopp som återbetalningsskyldig- heten fastställts till eller skulle ha fastställts till enligt 24–28 §§ För överskjutande belopp skall ett nytt beslut om anstånd meddelas, s.k. fortsatt anstånd (33 § andra stycket USL). I de flesta fall beslutar om fortsatt anstånd utan att den bidragsskyldige lämnar in en formell ansökan. Syftet med bestämmelsen är att ge den bidragsskyldige möjlighet att återbetala skulden i en rimlig takt (prop. 1995/96:208 s. 53). Den bidragsskyldige får naturligtvis betala av på skulden i snabbare takt om han eller hon så önskar. Belopp som den bidragsskyldige är skyldig att betala sedan ett anståndsbeslut upphört att gälla fastställs med hänsyn till såväl det aktuella antalet barn som barn för vilka skuld för återbetalnings- skyldighet föreligger (11 § RFV:s föreskrifter [RFFS 1996:18] om underhållsstöd). Exempel: En bidragsskyldig har ett hemmavarande barn och två icke hemmavarande barn för vilka han är återbetal- ningsskyldig enligt USL. Återbetalningsskyldigheten är fast- ställd till per barn och månad. Han beviljas anstånd med betalningen. När han efter anståndstiden återupptar betalningarna har bidragsskyldigheten enligt upphört för ett av de två barnen. Den bidragsskyldige har samma inkomst som . Återbetalningsskyldigheten för det andra barnet fastställs till . Hade den bidragsskyldige varit fortsatt återbetalningsskyldig för båda barnen skulle återbetalningsbeloppet ha fastställts till per barn och månad. Han är inte skyldig att på grund av anståndet betala mer än . Exempel: En bidragsskyldig har varit återbetalningsskyldig för ett barn med . Hon har beviljats anstånd . Hade fortsatt återbetalningsskyldighet förelegat skulle åter- betalningsskyldigheten ha fastställts till . Den bidragsskyldige är inte skyldig att betala mer än även om hon vid en beräkning enligt 7 kap. 4 och 5 §§ UB skulle ha ansetts ha en större betalningsförmåga. skall upphäva eller ändra ett beslut om anstånd, om sådana ändrade förhållanden har inträtt som medför att anstånd inte längre bör gälla eller bör gälla i mindre omfattning. Den som har beviljats anstånd är skyldig att göra anmälan om ändrade förhållanden till (34 § USL). kan pröva en ansökan om anstånd även sedan fordran har överlämnats till kronofogdemyndigheten för indrivning (se 7 § lagen [1993:891] om indrivning av statliga fordringar m.m. och RÅ 2000 ref. 25). får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis efterge statens fordran avseende återbetalningsskyldighet och ränta, om det finns synnerliga skäl med hänsyn till den bidrags- skyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden. Har faderskap till ett barn fastställts genom bekräftelse eller dom, och återbetal- ningsskyldighet beslutats enligt 21 § USL för tid före den dag då faderskapet fastställdes, får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis efterge statens fordran om det finns synnerliga skäl (35 § USL). Det är den som söker eftergift som har att visa att synnerliga skäl för att efterge fordran föreligger (prop. 1995/96:208 s. 99). Reglerna om eftergift gäller även för det fall där inträtt i barnets rätt till underhållsbidrag (31 § USL). Bedömningen av om eftergift skall medges bör enligt förarbetena vara mycket restriktiv. De ekonomiska förhållandena behöver visserligen inte ha ändrats sedan återbetalningsskyldigheten fast- ställdes för att eftergift skall kunna komma i fråga med hänsyn till den bidragsskyldiges ekonomiska förhållanden. Eftergift skall dock normalt inte kunna ges om det framstår som ett någorlunda rimligt antagande att den bidragsskyldige kommer att kunna göra rätt för sig åtminstone till någon del inom den tidsrymd som återstår till dess skulden preskriberas. Det innebär att tillfälliga likviditets- problem inte motiverar eftergift (prop. 1995/96:208 s. 98 f.). Synnerliga skäl för eftergift kan enligt förarbetena föreligga om den återbetalningsskyldige har medgetts anstånd och det finns anledning att anta att hans eller hennes ekono- miska förhållanden inte kommer att förbättras inom överskådlig tid (prop. 1995/96:208 s. 53 f.). Vad som avses med anges inte i förarbetena. RFV har dock ansett det lämpligt att eftergift på den aktuella grunden kan komma i fråga när anstånd har lämnats av åtminstone uppemot (RFV:s vägledning 2001:2 s. 69). Eftergift kan enligt förarbetena också bli aktuellt i situationer av rehabiliteringskaraktär eller liknade då en befrielse från skulden är nödvändig för att rehabiliteringen skall kunna lyckas eller för att personen inte skall slås ut socialt (prop. 1995/96:208 s. 54 och 99). RFV rekommenderar att eftergift medges om ett särskilt program lagts upp för den bidragsskyldiges rehabilitering och programmet följs (RFV:s allmänna råd om underhållsstöd). Bestämmelsen om eftergift av fordran som avser underhållsstöd som utbetalats innan faderskapet fastställdes trädde i kraft och motiveras med att den bidragsskyldige inte haft anledning att räkna med sin försörjningsplikt och där- med inte heller kunnat anpassa sin ekonomi efter detta (prop. 2001/02:119, bet. 2001/02:SfU17). Enligt förarbetena bör eftergift inte komma i fråga om faderskapets fastställande försenats på grund av att fadern har hållit sig undan eller på annat sätt försvårat eller förhalat fastställandet. Vidare bör det enligt förarbetena en- dast vara en skuld som uppkommit före den tidpunkt då mannen kontaktats för faderskapsutredning eller på annat sätt fått vetskap om att han kunde vara far till barnet, som bör komma i fråga för eftergift på denna grund. Ett beslut om eftergift kan innebära inte endast att gamla skulder avskrivs utan också att återbetalningsskyldighet för framtiden be- gränsas (prop. 1995/96:208 s. 54 och 99). För fordran på återbetalning enligt 21 § USL gäller lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. Lagen innebär att en fordran på återbetalning preskriberas efter utgången av det kalenderår då den förföll till betalning. Åt- gärder för att få betalt för fordringen får då inte vidtas. Har den bi- dragsskyldige haft anstånd preskriberas fordringen tidigast efter utgången av det kalenderår då anståndet upphörde att gälla (3, 4 och 10 §§ lagen om preskription av skattefordringar m.m.). 17.3Äldre lagstiftning om eftergift Möjligheten till eftergift fanns redan när lagen (1964:143) om bi- dragsförskott (bidragsförskottslagen) var i kraft. Eftergift kunde då meddelas om det var påkallat av en ändring i den bidragsskyl- diges ekonomiska förhållanden. Eftergift fick också meddelas om det framstod som skäligt med hänsyn till den bidragsskyldiges per- sonliga förhållanden eller av annan särskild anledning. En förutsättning för eftergift på grund av ändrade ekonomiska förhållanden var att en avgörande ändring till det sämre hade in- träffat. Att underhållsbidraget från början hade bestämts till ett för högt belopp utgjorde således inte skäl för eftergift. Enligt praxis kunde eftergift medges vid långvarig sjukdom och arbetslöshet, om den bidragsskyldige därigenom fått en försämrad ekonomisk situa- tion. Eftergift med hänsyn till ändrade ekonomiska förhållanden kunde bli aktuell också om den bidragsskyldige varit omhänder- tagen för kriminalvård eller vård för missbrukare, om han eller hon bildat ny familj och därigenom ådragit sig en stor försörjnings- börda eller om den bidragsskyldige börjat studera och om studierna framstått som berättigade sett ur såväl den bidragsskyldiges som barnets perspektiv. Som nämnts ovan kunde eftergift också medges med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga förhållanden efter en skälighetsbe- dömning. Denna föreskrift tog sikte på fall där en betalning av underhållsskulden skulle försvåra den bidragsskyldiges rehabilite- ring efter sjukdom eller anstaltsvistelse eller annars få socialt ogynnsamma verkningar för honom eller henne (prop.1978/79:12 s. 206) Den tredje möjligheten till eftergift var att det av annan särskild anledning framstod som skäligt att eftergift meddelades. Den när- mare innebörden av uttrycket annan särskild anledning berördes inte i förarbetena. I praxis användes denna möjlighet huvudsakligen i sådana fall då den bidragsskyldiges skuld uppkommit utan att denne kunnat lastas för detta eller på grund av särskilda omständig- heter saknat anledning att inse att bidragsförskott utgått (Bejstam, L., Bidragsförskott, 1994 s. 465). Som exempel kan nämnas att barnet erhöll bidragsförskott innan faderskapet blev fastställt och det inte berodde på den bidragsskyldige att fader- skapsutredningen drog ut . 17.4Anstånd och eftergift inom andra rättsområden får på begäran av sökanden eller gäldenä- ren bevilja anstånd under pågående utmätning av lön. På begäran av gäldenären får anstånd dock beviljas endast om sökanden medger det eller om det finns särskilda skäl (7 kap. 11 § UB). Det finns inte reglerat någonstans hur långa eller hur många an- stånd kronofogdemyndigheten får bevilja. I förarbetena anges dock att det ligger i sakens natur att kronofogdemyndighetens anstånd blir få och korta. Om sökanden inte medger anstånd kan kronofogdemyndigheten bevilja anstånd om det finns särskilda skäl. Anstånd kan då komma i fråga vid sjukdom, olycksfall eller andra liknande situationer som gäldenären inte kunnat råda över eller förutse (prop. 1994/95:49 s. 72). Beslut om anstånd påverkar endast löneutmätningen. Annan verkställighet, t.ex. utmätning vid återbetalning av skatter och av- gifter (restitutioner), fortsätter som förut. infördes nya regler inom studiestödsområdet (prop. 1999/2000:10, bet. 1999/2000 UbU7). För återbetalning av lån som tagits efter gäller helt nya regler. Utgångspunkten i lagstiftningen är att den som har fått studielån skall betala tillbaka lånet. På studielån betalas även en årlig ränta. Ränta som inte har betalats under det år då den har uppkommit skall läggas till skulden vid kalenderårets slut (4 kap. 1 § studie- stödslagen [1999:1395], SsL). Återbetalningstiden är eller det lägre antal år som återstår till utgången av det år då låntagaren fyller (4 kap. 4 § SsL). Återbetalning sker med ett årsbelopp. Årsbeloppets storlek base- ras på skuldens storlek, räntan, återstående återbetalningstid och ett uppräkningstal på (4 kap. 8 § SsL). Är skulden inte slutbetald vid utgången av det år då låntagaren fyller skall återbetalningen fortgå tills så sker eller längst t.o.m. utgången av det år då låntagaren fyller . Årsbeloppet kan sättas ned på grund av olika omständigheter. Enligt 4 kap. 13 § SsL får årsbeloppet sättas ned 1. om låntagaren tar emot studiehjälp, studiemedel eller utbild- ningsbidrag för doktorander, 2.om låntagaren fullgör en längre grundutbildning än enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt eller fullgör utbild- ning till reserv- eller yrkesofficer, eller 3.om det i något annat fall finns synnerliga skäl. Som exempel på synnerliga skäl anges i förarbetena att en lån- tagare är varaktigt beroende av socialbidrag eller att han eller hon tillfälligt har en begränsad betalningsförmåga på grund av oför- utsedda händelser (prop. 1999/2000:10 s. 118). Eftersom återbetalningen enligt huvudregeln står i relation till skuldens storlek kan årsbeloppet för en låntagare som har en jäm- förelsevis låg inkomst bli betungande. Det finns därför möjlighet för en låntagare att få nedsättning av årsbeloppet på ett sätt som tar hänsyn till hans eller hennes betalningsförmåga (den s.k. trygghets- regeln). En låntagare kan således efter ansökan få årsbeloppet ned- satt. Årsbeloppet kan sättas ned till av den samman- lagda inkomsten (summan av inkomst av tjänst, näringsverksamhet och kapital) till och med det år då låntagaren fyller , och till av inkomsten från och med det år han eller hon fyller . Från och med får även viss del av låntagarens förmö- genhet läggas till inkomsten. En förutsättning för nedsättning är att årsbeloppet minskar med av prisbasbeloppet (för ) i jämförelse med det ursprungliga återbetal- ningsbeloppet. Om årsbeloppet efter nedsättning blir lägre än av prisbasbeloppet (för ) får det sättas ned till noll kr (4 kap. 14 § SsL). I syfte att åstadkomma en drivkraft för låntagaren att uppge rätt inkomst under betalningsåret tas det ut en särskild avgift i de fall det slutliga årsbeloppet blir högre än det preliminära årsbeloppet. Tilläggsavgiften uppgår till av det belopp som skall be- talas i efterhand (4 kap. 5 § studiestödsförordningen [2000:655], SsF). På grund av bestämmelserna om nedsättning kan en resterande skuld kvarstå vid den ordinarie betalningstidens slut. I så fall skall hela den resterande skulden betalas efter det att lånet enligt huvudregeln skulle ha varit betalt. Låntagaren har dock möj- lighet att även under detta år ansöka om nedsättning. Betalningen av den resterande skulden blir då uppskjuten. Fattas det ett beslut om nedsättning skall hela det återstående beloppet betalas under det närmast följande året såvida inte ny nedsättning sker osv. Be- talning kan som tidigare angetts pågå längst till utgången av det år då låntagaren fyller (4 kap. 21 § SsL). Har låntagaren under beviljats nedsättning enligt trygghetsregeln kan han eller hon, efter ansökan, få en ny återbe- talningstid fastställd (4 kap. 6 § SsL). Studielån som inte har betalats vid utgången av det år då låntagaren fyller skall skrivas av. Betalningsskyldigheten kvarstår dock för årsbelopp avseende som har förfallit till betalning. Om det finns synnerliga skäl, får dock också sådana årsbelopp skrivas av. Lån skall också skrivas av om låntagaren av- lider eller om det annars finns synnerliga skäl till det (4 kap. 25 § SsL). Synnerliga skäl kan vara för handen om låntagaren under studie- tiden fått en skada som uppenbarligen hindrat att utbildningen fullföljs. Andra skäl kan vara mer varaktigt nedsatt betalningsför- måga på grund av sjukdom eller handikapp (prop. 1999/2000:10 s. 123). Studielån som har tagits emot för grundskole- och gymnasie- skoleutbildning kan under vissa förutsättningar skrivas av till viss del om låntagaren därefter beviljas studielån för fortsatta studier på eftergymnasial nivå (4 kap. 22 § SsL). Studielån får också skrivas av helt eller delvis, om lånet, enligt bestämmelser som meddelats med stöd av 3 kap. 24 §, har lämnats för tid då den studerande varit sjuk (4 kap. 23 § SsL). Slutligen skall studielån, som avser tid då den studerande har tagit emot aktivitetsstöd, enligt bestämmelserna om dagpenning, inte betalas tillbaka i den mån avdrag har skett från aktivitetsstödet (4 kap. 24 § SsL). Återbetalning av lån tagna mellan och Återbetalningen är relaterad till inkomsten. Enligt huvudregeln skall låntagaren betala tillbaka studielånet med ett årsbelopp som motsvarar av den sammanlagda inkomsten enligt den senaste taxeringen. Årsbeloppet får sättas ned bl.a. om den återbetalningsskyldiges inkomst under betalningsåret kan beräknas bli väsentlig lägre än den inkomst efter vilken återbetalningsbeloppet har beräknats. En väsenligt inkomstminskning anses vara för handen om inkomsten beräknas bli lägre. Studielånet kan i vissa fall skrivas av. De grundläggande bestämmelserna om återbetalning av bostads- bidrag och eftergift av återbetalningsskyldigheten finns i 28 § lagen (1993:737) om bostadsbidrag (BoL). skall besluta om återbetalning i två fall; dels om det slutliga bostadsbidraget bestäms till ett lägre belopp än det som betalats ut i preliminärt bidrag, dels om bidraget har lämnats felaktigt eller med för högt belopp. Om det finns särskilda skäl för det får efterge krav på återbetalning helt eller delvis. Vid bedömning av om sådana skäl föreligger skall särskilt beaktas sökandens och dennes medsökandes förmåga att kunna betala tillbaka bidraget. För att rätten till eftergift skall kunna prövas skall skyldigheten enligt 24 § BoL att anmäla ändrade för- hållanden ha fullgjorts av sökanden och dennes medsökande. Om de inte har anmält ändrade förhållanden kan eftergift ändå prövas om de skäligen inte borde ha insett att de var skyldiga att göra en sådan anmälan. Om sökanden eller dennes medsökande medvetet eller av oaktsamhet lämnat felaktiga uppgifter till grund för be- dömningen av rätten till bostadsbidrag, får kravet på återbetalning inte efterges. I förarbetena framhålls att återbetalning av preliminärt bostads- bidrag efter inkomstavstämning är ett reguljärt inslag i systemet och därmed något i viss mån förutsebart. Detta påkallar en särskilt restriktiv tillämpning när det gäller frågan om eftergift av krav på återbetalning (prop. 1995/96:186 s. 54). Särskilda skäl för eftergift anses finnas om det kan antas att åter- betalning av bostadsbidrag för den som genomgår medicinsk eller social rehabilitering medför att rehabiliteringen äventyras. Detta gäller även när betalningsförmåga finns. Anmälningsskyldigheten måste dock vara fullgjord eller bedömning ha gjorts att hushållet inte insett att det var skyldigt att göra sådan anmälan (RFV:s all- männa råd [2001:8] om bostadsbidrag till barnfamiljer och ung- domar). RFV har i rapporten till barn till särlevande föräld- rar – redovisning vad avser systemets tillämpning (RFV Anser 1998:2) föreslagit att i ett beslut om anstånd skall kunna ta hänsyn till att den bidragsskyldige har tillgångar utöver sin lön och att beslut om anstånd inte skall omfatta sådana tillgångar. RFV har vidare föreslagit att den bidragsskyldige vid fortsatt anstånd skall kunna åläggas att betala mer än vad som motsvaras av det löpande återbetalningsbeloppet; reglerna om förbehållsbelopp enligt 7 kap. 4 och 5 §§ UB skall dock beaktas. Förslagen har remissbehandlats. Förslaget angående andra tillgångar tillstyrks av bl.a. Konsu- mentverket (KOV) och LO. Kammarrätten i menar att anståndsreglerna inte är helt lättöverskådliga och att de bör ses över i ett sammanhang. Kan en ändring inte avvaktas bör lagtexten i 32 § USL, enligt kammarrätten, göras mer innehållsrik så att det tydliga- re framgår hur andra tillgångar skall beaktas i en anståndssituation. Även Länsrätten i län och i anser att det av lagen klart bör framgå vilka andra tillgångar som avses eller i vart fall vilket regelverk som skall tillämpas. Rättsvetenskap- liga institutionen vid anser att den föreslagna be- stämmelsen är obehövlig eftersom den eftersträvade ordningen redan gäller; det är möjligt att meddela helt eller delvis anstånd och kan ta hänsyn till om en återbetal- ningsskyldig förälder har tillgångar utöver sin lön och annan liknande ersättning. Förslaget om fortsatt anstånd tillstyrks eller lämnas utan in- vändning. 17.6Några sifferuppgifter vad gäller anstånd med att återbetala underhållsstöd Det förs inte någon statistik över antalet anståndsärenden. De upp- gifter som redovisas nedan är därför hämtade direkt från RFV:s bidragsregister. fanns det 20 531 anståndsärenden i registret. Ärendena fördelade sig enligt följande. Fortsatta anstånd: Totalt 13 923 ärenden. Dessa ärenden kan delas upp enligt följande. Det belopp som skall betalas enligt anståndsbeslutet överstiger det belopp som debiteras löpande. Så är fallet när underhållsstöd inte längre utgår för ett eller flera av de barn för vilka en skuld före- ligger. I dessa fall amorteras skulden: 3 211 ärenden Det belopp som skall betalas enligt anståndsbeslutet motsvarar de belopp som debiteras löpande. Underhållsstöd betalas ut för samtliga barn som det finns skuld för: 5 169 ärenden Det belopp som skall betalas enligt anståndsbeslutet är noll kr. Underhållsstöd betalas ut för samtliga barn som det finns en skuld för eller också utgår underhållsstöd inte längre för ett eller flera av de barn för vilka en skuld föreligger. Den bidragsskyldiga för- äldern kan ha betalningsförmåga enligt 7 kap. 4 och 5 §§ UB men är inte skyldig att betala mer än vad återbetalningsskyldigheten fastställts till eller skulle ha fastställts till, nämligen noll kr: 5 543 ärenden I 2 223 ärenden skall den bidragsskyldige betala ett belopp som understiger de belopp som debiteras löpande. Här är det fråga om ett riktigt delvis anstånd. Den bidragsskyldige betalar, men kan inte fullgöra hela sin återbetalningsskyldighet. Det finns slutligen 4 385 riktiga hela anståndsärenden. Den bidragsskyldiges eventuella betalningsförmåga understiger och han eller hon har därför beviljats helt anstånd. Löpande under- hållsstöd debiteras dock . Inte heller beträffande eftergiftsärenden finns det någon statistik.