sou · GRB324 · 2004-01-01 00:00:00 — Vid förbundets senaste kongress beslutades att boxningen fr.o.m. i likhet med alla övriga olympiska sporter skall slopa begreppet amatör. Det betyder att det inte längre råder något förbud mot att en boxare uppbär ersättning i sin egenskap av idrottsutövare. namn från AIBA (de Boxe Amateur) till AIB (de Boxe). Jag har dock för enkelhetens skull valt att använda det inarbetade namnet amatörboxning. Inom den professionella boxningen finns ett antal olika organisa- tioner som administrerar boxning och har egna titlar. Bland de större och mest kända kan nämnas (), (), () och (). I organiseras den professionella boxningen huvudsakligen av European Boxing Union (EBU). I har emellertid också organisationen etablerat sig. De för betraktaren tydligaste skillnaderna mellan amatörboxning och professionell boxning är att amatörboxare är iklädda huvud- skydd och linne medan professionella boxare tävlar med bar över- kropp och utan huvudskydd. Det finns emellertid också andra skillnader. Medan en amatör- match får vara längst (antingen 6 ronder à . eller 4 ronder à .) kan en professionell match pågå betydligt längre. Mästerskapsmatcher boxas normalt i 12 ronder à . Den kortaste matchtiden när det gäller professionell boxning är normalt 4 ronder à , dvs. i paritet med den längsta möjliga amatör- matchen. En annan skillnad mellan professionell boxning och amatör- boxning är handskarnas utformning. Enligt amatörboxnings- förbundets regler skall handskarna väga 10 ounces (). Enligt skall handskarna i mästerskapsmatcher och kvalificeringar till sådana väga 8 ounces (227,) i viktklasser upp till och med mellanvikt (72,) och däröver väga 10 ounces. När det gäller amatörhandskar finns det bestämmelser om hur de skall vara utformade när det gäller hur vikten skall vara fördelad mellan stoppning och läder. Motsvarande bestämmelse finns inte inom den professionella boxningen. Amatörhandskarna är normalt större och tjockare och därigenom mer stötabsorberande. Därutöver finns skillnader när det gäller hur poängberäkningen går till. Poängdomarna, tre eller fem till antalet, är placerade utan- för ringen i omedelbar anslutning till denna och avskilda från publiken. Poängdomarnas uppgift är att fastställa poängen för var- dera boxaren, varefter segraren koras genom en sammanräkning av poängdomarnas resultat. Internationellt används inom amatör- boxningen numera en poängmaskin, där en dator räknar ut resultatet utifrån poängdomarnas registrerade poäng. Reglerna för amatörboxning föreskriver även att en match stoppas, när en boxare uppnått 20 poängs ledning i förhållande till sin motståndare. Dessutom vid skall matchen stoppas vid den fjärde räkningen i en match eller tredje räkningen i samma rond. Räkning sker efter nedslagning. Poängberäkningen för professionell boxning skiljer sig från amatörboxning på så sätt att man även kan få poäng (som man tidigare kunde få i amatörboxning) för annat än rena träffar dvs. för attack, för defence – undanglidningar, gardering, duckningar – och även för bättre stil, skicklighet och effektivitet. I professionell boxning räknas också poängen normalt på så sätt att den som vunnit en rond får 10 poäng. Den andre boxaren tilldelas poäng från 9 och nedåt i förhållande till hur överlägsen den vinnande boxaren har varit. En oavgjord rond räknas som 10–10. När matchen är slut räknas de enskilda domarnas rondsiffror ihop och den som får flest poäng får segern av den domaren. Den som vinner hos de flesta domarna vinner matchen. Svensk boxning organiseras av , som bildades . Förbundet är med i och . Det finns drygt 140 boxnings- klubbar i med totalt omkring 8 000 medlemmar. Endast drygt 600 av medlemmarna har tävlingslicens. Av dessa är ungefär 100 kvinnor. I likhet med flera andra kampidrotter är det en mindre del av medlemmarna som faktiskt tävlar i sin idrott. De flesta använder i stället boxningsträningen som ett sätt att hålla sig i form. Enligt är det ett av de förbund inom som har den största andelen medlemmar med utländsk bakgrund. har olika åtgärder vidtagits inom amatör- boxningen för att göra den säkrare för deltagarna. Det gäller såväl utrustning, matchlängd, bestämmelser om karantän vid knockout- förluster som uppföljning av de enskilda boxarnas resultat. En amatörboxare skall bära ett huvudskydd som godkänts av det internationella boxningsförbundet. En boxningsmatch leds av en ringdomare. Dennes viktigaste uppgift är att värna om boxarnas hälsa. Ringdomarens uppgift är att strikt tillse att regler och bestämmelser tillämpas, att ha kontroll över matchens alla situationer, att förhindra en svag boxare från att utsättas för onödigt hård boxning, att bryta en match när domaren bedömer den som ensidig samt att när som helst bryta en match om det finns skäl att göra det. Ringdomaren uppehåller sig under pågående match alltid i ringen och i omedelbar närhet av de båda boxarna. Enligt Svenska Boxningsförbundets tävlingsbestämmelser är en legitimerad läkares närvaro obligatorisk vid varje boxningstävling. Läkaren har rätt att avbryta pågående match. En boxare som blivit utslagen (knockout) genom slag mot huvudet eller förlorat p.g.a. att ringdomaren stoppat matchen för att han eller hon har mottagit träffar mot huvudet som gjort denne för- svarslös eller oförmögen att fortsätta får inte delta i tävlingsbox- ning eller av minst efter den matchen. Den som drabbats av detta två gånger av blir avstängd räknat från den andra matchen. Den som drabbas av sådana förluster av bli avstängd . Dessutom måste boxaren innan han börjar boxas efter en avstängning förklaras tävlingsduglig av en neurolog. Detta efter, om möjligt särskild undersökning, EEG och, om nödvändigt, datortomografi. Systemet med startbok infördes inom svensk amatörboxning . I startboken införs för varje match uppgifter om datum, motståndare, viktklass och resultat. Tävlingsläkaren skall anteckna om boxaren skall avstängas efter matchen. De obligatoriska läkar- undersökningar som en boxare måste genomgå registreras också. Enligt Boxningsförbundets regler kan startbok utfärdas för svensk och utländsk medborgare, under förutsättning att denne befunnits lämplig för tävlingsboxning vid senaste läkarundersök- ningen och är medlem i en till ansluten förening. Utländsk medborgare skall vid behov styrka giltigt arbets- eller uppehållstillstånd genom insändande av personbevis eller pass vid ansökan om startbok. Ansökan om startbok skall åtföljas av två fotografier och läkar- intyg enligt fastställt formulär. Av startboken framgår bland annat följande. Vilket år boxaren började boxas Skador och knockout (tidpunkt) Avstängningar (när och hur länge) Symtom på kvarstående men. Dessutom skall nuvarande hälsotillstånd anges. Den läkarunder- sökning som ligger till grund för detta omfattar exempelvis blod- tryck, puls, resultat av lungröntgen, test av koordination och balans, tal och de vanligaste reflexerna. Dessutom kontrolleras bl.a. syn, hörsel, muskulatur, vikt och längd. Vid en ansökan om ny startbok skall den gamla boken och nytt fotografi skickas med. Har den gamla boken förkommit, skall också ett nytt läkarintyg bifogas ansökan. Startböcker för respektive förenings samtliga aktiva boxare skall inför varje ny säsong skickas till för kontroll tillsammans med nya läkarintyg. En funktionär vid box- ningsförbundet gör en bedömning med utgångspunkt i antalet matcher och resultaten, om boxaren skall få fortsätta att tävlings- boxas. Kontrollen skall ske före planerad säsongsstart, –september. För boxare som fyllt fordras dessutom en komplet- terande neurologisk undersökning och EEG-undersökning. En sådan undersökning fordras också efter var femtionde match som en boxare har genomfört. kommitté har rätt att begära en kompletterande läkarundersökning av en boxare när det anses erforderligt. I betänkandet Boxningssportens skadeverkningar (SOU 1961:46) konstaterade utredaren att startbokens införande lett till en avgörande ändring i svensk amatörboxnings karaktär. En omedel- bar följd var bl.a. att ett antal boxare som, utan att nå någon top- position, förekommit i matchlistorna rekommende- rades att avbryta sin karriär. Utredaren betonade också startbokens betydelse för att övervaka den enskilde boxarens framsteg, form, lämplighet, segrar och nederlag samt hälsotillstånd. Professionell boxning har aldrig varit någon stor sport i . I vart fall inte när det gäller antalet utövare. Däremot har den professionella boxningen i vart fall haft ett stort genom- slag i media. Exempelvis så anses 1959 av många vara ett av största idrotts- ögonblick och uppmärksammas fortfarande i olika sammanhang. Den match mot , som gav chansen till matchen om mot , genomfördes på i inför 53 614 åskådare, vilket är publikrekord för arenaidrott i . Efter en ned- gång i det mediala intresset har svenska professionella boxare på nytt uppmärksammats i tv och tidningar återkommande rappor- terat om de mest kända svenska professionella boxarna som t.ex. , och . 2.4.2Svensk professionell boxning åren före förbudet När det gäller det antal svenskar som ägnat sig åt professionell boxning kan man konstatera att de är ganska få. I betänkandet Boxningssportens skadeverkningar (SOU 1961:46) gjordes bedömningen att det sammanlagt endast hade funnits ett fyrtiotal svenska boxare som ägnat sig åt professionell boxning. Denna uppskattning är antagligen för låg. Enligt , som kartlagt samtliga svenska professionella boxare, har fram till totalt 300 svenskar ägnat sig åt professionell boxning. Om man vill följa antalet utövare av professionell boxning i i mera modern tid är just en bra startpunkt. hade en världsmästare i den mest prestigefyllda klassen, tungvikt, och boxningsintresset borde ha haft en höjdpunkt. Det visar sig emellertid av statistiken något överraskande att det endast fanns sju aktiva proffsboxare i och att endast två galor arrangerades. En anledning till detta kan ha varit att då flyttat sin verksamhet till och det inte fanns några tillräckligt säljande namn på hemmaplan för att det skulle vara ekonomiskt intressant att arrangera galor. Antalet aktiva proffsboxare i höll sig sedan någorlunda första hälft för att sedan öka innan proffsboxningsförbudet, vilket framgår av nedanstående upp- ställning. När det gäller antalet proffsgalor varierade detta ganska kraftigt mellan de olika åren , med en klar nedgång . (Källa: , ) 2.4.3Svensk professionell boxnings utveckling efter förbudet trädde lagen om förbud mot professionell box- ning i kraft. Detta ledde naturligt nog till att det inte längre anordnades några proffsboxningsgalor i . Lagen förbjuder emellertid inte den svensk som vill ägna sig åt professionell boxning att göra så utanför . Det kan dock vara svårt för en professionell boxare att göra karriär på bortaplan. svårare för en utlänning att få gå matcher i allmänhet och huvud- matcher, som kan inbringa större pengar, i synnerhet. Även om endast ett fåtal svenskar var aktiva som professionella boxare när förbudet infördes är det tydligt att antalet aktiva sjönk efter förbudet. Det kan också på goda grunder antas att ett antal svenska amatörboxare som hade planer på att bli professionella avstod från den karriärvägen på grund av förbudet. Under stora delar av var också den professionella boxningen närmast att betrakta som utdöd bland svenska utövare. Man skulle därför kunna dra slutsatsen att lagen om förbud mot professionell boxning till en början fyllde sitt syfte att stoppa svensk proffsboxning. Det finns emellertid anledning att anmärka att den professionella boxningen ändå var mycket svag i . för förbudets införande fanns endast två svenskar som var aktiva professionella boxare. vände emellertid trenden och mot slutet av detta decennium fick den professionella boxningen ett uppsving när det gäller antalet svenska utövare. En utveckling som ytterligare har förstärkts och . finns det kanske fler professionella svenska boxare än vad det någonsin har gjort. Enligt har 58 svenska boxare debuterat som professionella efter förbudet. Uppsvinget sammanfaller med utvecklingen på mediaområdet med kabel-TV och satellitkanaler. Flera av dessa kanaler är stora intressenter i den professionella boxningen. etablerades därigenom en ny modell för svenska professionella boxare, där de knyts till managerfirmor i eller som i sin tur baserar sin ekonomi bland annat på nordiska TV-pengar. Det gör att t.ex. svenskar och norrmän, trots att proffsboxning är förbjuden i och , kan bli huvud- attraktioner i galor som sänds av de TV-kanaler som går att se i de länderna. Detta har lett till att en bredare bas för svensk professionell boxning kunnat byggas, som möjliggör för ett flertal svenskar att tjäna pengar som professionella och satsa helhjärtat på denna karriär. Något som varit mycket svårt. Enligt uppgift kunde exempelvis inte någon svensk boxare för- sörja sig utan ett annat arbete vid sidan av. Kampidrotter i SOU 2003:24 Antal aktiva svenska professionella boxare/år (Källa: , ) Det finns alltså ett drygt tjugotal svenskar som håller på med professionell boxning. Det är av intresse att se under vilka villkor och förhållanden dessa bedriver sin verksamhet. En viktig skillnad mellan amatörboxare och professionella boxare är hur ofta de går matcher. Medan amatörerna klarar av ett relativt stort antal matcher är det betydligt glesare mellan de tillfällen som en professionell boxare tävlar. Detta genom att amatörboxare ofta deltar i turneringar medan professionella boxare endast går enstaka matcher. Det faktum att TV kommit in i bilden hjälpt till att föra upp fler huvudmatchboxare på scenen, vilket i sin tur gynnat också de andra boxarna med fler möjligheter till att få gå matcher. Frågan hur ofta en genomsnittlig svensk professionell boxare tävlar är intressant av flera skäl. Dels påverkar antalet matcher naturligtvis risken för att drabbas av skador, dels ger match- frekvensen också en bild av boxarens möjligheter att försörja sig på sin sport. Det är naturligt att skillnaden i matchintensitet är stor mellan de boxare som varit huvudmatchboxare, och kunnat verka under förhållandevis reglerade former och andra boxare, som till stora delar gör karriär allt efter som. Det finns markant stora av- vikelser person till person. Enligt statistik som , , tagit fram har dock svenska pro- fessionella boxare och i snitt gått mellan två och drygt fyra matcher . Hur lever svenska professionella boxare? Det är givetvis komplicerat att svara generellt på hur svenska professionella boxares liv ser ut. Det är stor skillnad mellan de som är framgångsrika s.k. huvudmatchboxare och de som boxar en förmatch då och då. Svenska boxare finns också utspridda i ett antal länder. Det finns svenska proffsboxare bl.a. med , , och som bas. Det kan konstateras att flertalet utomlands bosatta svenska professionella boxare lever i hyggligt väl organiserade miljöer, förutom i de fall där schism kring kontrakt lett till att veder- börande inte boxar alls. Svenskar som är professionella i har sannolikt proffskarriären mer eller mindre som hobby – det handlar om mycket små förhållanden, mycket lite betalt och en klart bristfällig organisation. Detta berör ett mindre antal svenskar. Övriga boxar i, inom vår region, väl etablerade organisationer: MTG/DenBox och Team i och Universum i . Boxarna bor i men reser till och från basen för stallens verksamhet. De flesta i bosatta professionella boxare sköter huvud- sakligen träningen i i de amatörklubbar de kommer ifrån. När det blir dags för matchförberedelser samlas man i regel i kortare träningsläger i , eller och däremellan sköts den upptrappade träningen i hemmalokalen. Grovt uttryckt kan man säga att svenska huvudmatchboxare har kunnat leva på sin idrott de innehaft rollen som dragplåster. Det gäller såväl för tiden före förbudet som för tiden efter förbudet. Resten – förmatchboxarna – har behövt ha ett annat jobb vid sidan om. Begreppet huvudmatchboxare är något tänjt i sin definition, i det ovanstående. De boxare som är en speciell attrak- tion kan tjäna hyggliga pengar – det gällde förr de som sålde till- räckligt med biljetter, det gäller de som har tillräcklig attrak- tionskraft i TV-mediet. Under svensk professionell boxnings existens på svensk mark var det ett relativt litet antal aktiva som kunde leva exklusivt på sin sport. De professionella boxarnas sits var ändå länge mycket exklusiv inom svensk idrott. Professionell boxning var nästan den enda sporten utanför racingsport som konsekvent genererade pengar. Enbart ett fåtal svenska boxare kunde försörja sig på sin boxning professionell boxning var tillåten i och kunde ingen svensk professionell boxare försörja sig utan annat jobb vid sidan om. etablerade proffs- boxning på nytt, med bas i , och klarade sig bra eko- nomiskt. Under detta årtionde levde också och på sin sport. etablerades en ny modell för svenska proffs, där de knyts till managerfirmor i eller som i sin tur baserar sin ekonomi på svenska TV-pengar. Detta möjliggörs av satellitsändningar och kabel-TV:s genombrott. Utvecklingen har gjort det möjligt för ett antal svenska boxare att tjäna pengar som professionella och satsa helhjärtat på denna karriär. Många av bästa professionella tjänar vissa år antagligen inte mer än 100 000–. Det är de bra åren som skall kompensera. Man kan anta att skillnaderna mellan de olika boxarna är mycket stor. Antagligen tjänar flertalet av dagens svenska professionella boxare i princip hobbypengar på sin sport. Säkerhetsbestämmelser inom europeisk professionell boxning m.m. I ges, i likhet med inom amatörboxningen, tydliga anvisningar för domarnas agerande när en match blivit ojämn. Det framhålls att en ringdomare under inga omständigheter får tillåta att en boxare blir träffad när han inte kan försvara sig. Om en match ändå slutar med att en boxare blir utslagen finns bestämmelser om karantän. Den boxare som blivit uträknad efter ett slag mot huvudet får inte boxa inom en månad (obligatorisk vila). Därefter skall han eller hon genomgå ytterligare medicinsk kontroll. De medicinskt ansvariga inom den aktuelle boxarens organisation kan besluta om förlängning av avstängningen om det behövs. En boxare kan få sin licens indragen om medicinskt ansvariga finner att en boxare uppvisar tydliga tecken på kronisk hjärnskada även om en läkarundersökning inte visat tecken på traumatisk hjärnskada med kvarvarande funktionsnedsättning. Boxningssporten kom på allvar till . Den hade till en början svårt att etablera sig i landet. Exempelvis förekom inte boxning på programmet vid i . Det bildades , men kom inte med i . Redan tidigt i boxningens svenska historia uppstod en debatt om huruvida den borde förbjudas. En debatt som sedan pågått fram till och som resulterade i att professionell boxning förbjöds i . Argumenten handlade redan från början om box- ningens brutalitet och dess skadeverkningar. angreps box- ningen även från mer nationalistiska och ibland också från närmast rasistiska utgångspunkter. Som ett exempel på den tidiga debatten kan nämnas ett citat av socialdemokraten från en riksdagsdebatt om box- ningsförbud . var för ett förbud och ansåg att boxningen var en barbarisk företeelse med en riskabel förmåga att attrahera lättledd ungdom. Den har gjort sällskap med detta jazz- och shimmyelände, som vältrar in över våra restauranger och för ögonblicket sysselsätter den svenska överklassen. De offentliga boxningstävlingarna äro ett uttryck, kan man säga, för en negerkultur, och därför är det icke så mycket att förvåna sig över, att det är negrer som allra mest figurerar som stora boxningshjältar ute i världen. Socialdemokraterna var dock inte eniga i sitt avståndstagande från boxningen. Vid samma debatt anförde att det saknades belägg för att boxningen verkade förråande, att ett förbud måste vara grundat på kunskap och inte känsloinställning, att ett förbud endast skulle tvinga amatörboxningen in på samma väg som den professionella boxningen valt, nämligen att utöva sporten inom slutna sällskap över vilka myndigheterna saknar all kontroll. Han menade också att frågor av denna art inte borde uppta arbete. Riksdagsbehandlingen ledde inte till att boxning för- bjöds i . Offentliga boxningstävlingar tilläts under vissa perioder emellertid inte i vissa städer. Detta genom att polismyndigheten med stöd av den allmänna ordningsstadgan vägrade att ge tillstånd till sådana tävlingar. Den möjligheten gällde emellertid endast i städerna, varför många tävlingar lades strax utanför stadsgränsen. Det gick också att kringgå problemet genom att se till att tävlingen inte var offentlig genom att hålla dem inom slutna sällskap. Det är denna möjlighet som åsyftas i det ovan citerade uttalandet av Per- . Debatten om boxningen väcktes åter till liv åren direkt efter . Detta föranleddes främst av att två boxare avled efter boxningsmatcher i . kom frågan upp i genom interpellationer och motioner, ofta med krav på förbud. En annan fråga som dök upp var om de statliga anslagen till idrotten verkligen också skulle gå till boxning. Med tämligen knappa röstsiffror i båda kamrar vid en omröstning avslogs emellertid kraven på att boxningen skulle bli av med sina statliga anslag. Uppmärksamheten kring framgångsrika karriär inom den professionella boxningen under slutet av 1950- talet, med VM-matchen mot som höjd- punkt, ledde till att intensiteten i boxningsdebatten ytterligare höjdes. Bl.a. ledde frågan om huruvida svensk radio skulle sända matchen till en delvis upphetsad debatt. Diskussionerna kring boxningen ledde till att en utredning om boxningens skadeverkningar tillsattes (se avsnitt 3.3.1). En medicinskt sakkunnig fick i uppdrag att följa frågan om Utredningen kom fram till att boxningen inte var något större medicinskt problem i men att de enskilda fallen kunde vara nog så problematiska. Även fördes en intensiv debatt, framför allt om den professionella boxningen i . Som också framgår i avsnitt 3.3.2 var frågan också aktuell inom det nordiska samarbetet. Boxningens medicinska skadeverkningar studerades av en gemen- sam nordisk expertkommitté som presenterade resultatet av sitt uppdrag . Detta ledde sedan fram till att rekommenderade medlemsländerna att införa förbud mot professionell boxning. föreslog regeringen att professionell boxning skulle förbjudas i (prop. Frågan behandlades i riks- dagen . Förslaget att förbjuda professionell box- ning röstades igenom med klar majoritet såväl i andra kammaren (131–58) som i första kammaren (75–41). Brottning är en mycket gammal idrott med cirka 3 på nacken och fanns med redan i de antika . Brottning är än en olympisk idrott. Från och med kommer dambrottning att finnas med på det olympiska programmet. har varit mycket framgångs- rikt i brottning och vunnit ett flertal OS-, VM- och . Enligt finns det drygt 11 000 medlemmar i förbundet. 3 600 av medlemmarna har tävlingslicens. Av dessa är 570 kvinnor. Medlemmarna är fördelade på 19 distrikt med sam- manlagt 154 klubbar spridda över hela landet. Brottningen i organiseras av , bildat och anslutet till . är medlemmar i det () och i . Barn- och ungdomsverksamhet bedrivs på klubb- och distrikts- nivå med träning och tävlingsverksamhet. börjar barnen träna brottning . Brottning utövas av två personer på en mjuk matta. Matchtiden är två gånger . Tävling sker i sju viktklasser. Brottning går ut på att deltagarna med olika intränade tekniker försöker koppla grepp och få ned motståndaren på mattan. Den som kommer i ett läge där båda skulderbladen ligger mot mattan har förlorat på fall. De båda brottarna får också poäng för tillåtna grepp och kast som de lyckas genomföra. Den brottare som samlat flest poäng när matchtiden är slut vinner matchen. Det klart vanligaste sättet som matcher i elittävlingar avgörs på är på poäng. En ojämn match kan emellertid avgöras före full tid. Om en brottare uppnått tio poängs övertag tilldöms denne segern på teknisk överlägsenhet. Brottningen är indelad i två stilar, grekisk-romersk och fristil.