sou · GRB3113 · 2004-01-01 00:00:00 — Ett beslut enligt första stycket skall gälla . Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det, får dock Om tillsynsmyndigheten inte fattar beslut i ett ärende om godkännande av metoder för bestämmande av överföringstariffer, inom den tid som anges i tredje stycket, skall metoderna anses godkända i enlighet med ansökan. Ett sådant godkännande skall gälla från den dag tillsynsmyndighetens tidsfrist att fatta beslut löpte ut. Ett beslut om godkännande av metoder för bestämmande av överföringstariffer gäller . Beslutet skall delges i enlighet med bestämmelserna om kungörelsedelgivning i delgivningslagen (1970:428). Avgifter och övriga villkor för anslutning av en anläggning eller naturgasledning som innehas av en berättigad kund till en naturgasledning skall vara skäliga och utformade på sakliga grunder. Vid bedömningen av en avgifts skälighet skall det beaktas att ledningsinnehavaren får en rimlig avkastning av verksamheten. Vid utformandet av engångsavgift för anslutning skall särskilt beaktas var anslutningen är belägen och vilken effekt anslutningen avser. Den som innehar en naturgasledning skall vid begäran om ny anslutning inom skälig tid lämna skriftlig uppgift om avgiften och övriga villkor för anslutningen. Lagertariffer skall vara skäliga och utformade på sakliga grunder. Vid bedömningen av en tariffs skälighet skall det beaktas att innehavaren av lagret får en rimlig avkastning av verksamheten. Den som innehar ett naturgaslager skall offentliggöra sin lagertariff samt på begäran utan dröjsmål lämna skriftlig uppgift om tariffen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om offentliggörande av lagertariff. Tariffer för inmatning till en kondenserad naturgasanläggning Tariffer för inmatning till en anläggning för kondenserad naturgas skall vara skäliga och utformade på sakliga grunder. Vid bedömningen av en tariffs skälighet skall det beaktas att innehavaren av anläggningen får en rimlig avkastning av verksamheten. Den som innehar en anläggning för kondenserad naturgas skall offentliggöra sin tariff för inmatning till anläggningen samt på begäran utan dröjsmål lämna skriftlig uppgift om tariffen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om offentliggörande av tariff för inmatning till en kondenserad naturgasanläggning. 7 kap. Systemansvar och balansansvar Det organ som regeringen utser skall ha systemansvaret för naturgas. Med systemansvar för naturgas avses det övergripande ansvaret för att balansen kortsiktigt upprätthålls mellan inmatning och uttag av naturgas i naturgassystemet. Den som har systemansvaret för naturgas får, i den utsträckning det behövs för att kunna utöva systemansvaret, beordra naturgasleverantörer, innehavare av lager eller anläggning för kondenserad naturgas att, mot marknadsmässig ersättning, öka eller minska inmatning/uttag av naturgas från lager samt öka eller minska inmatning/uttag av naturgas från anläggning för kondenserad naturgas. Om systemansvaret inte kan utövas genom åtgärder som nämns i första stycket, får den som har systemansvaret, i den utsträckning det behövs för att kunna utöva systemansvaret, beordra innehavare av naturgasledning att begränsa eller avbryta överföring av naturgas till naturgasanvändare. I den utsträckning systemansvaret så medger skall begränsning och avbrytande av överföringen genomföras så rättvist som möjligt. Därvid skall, i den utsträckning det är möjligt, innehavare av naturgasledningars åtaganden beträffande leveranssäkerhet beaktas. Närmare föreskrifter om den systemansvarigas befogenheter enligt första och andra styckena får meddelas av regeringen. Regeringen får meddela föreskrifter om skyldighet för balansansvariga att till den som har systemansvaret för naturgas lämna de uppgifter om imatning och uttag av naturgas som behövs för utövandet av systemansvaret. En leverantör av naturgas får bara leverera naturgas i uttagspunkter där någon har åtagit sig det ekonomiska ansvaret för att det nationella naturgassystemet tillförs lika mycket naturgas som tas ut i uttagspunkten (balansansvar). Med uttagspunkt avses den punkt där en användare av naturgas, enligt avtal med innehavaren av naturgasledning, tar ut naturgas för förbrukning. Ett åtagande om balansansvar skall göras genom ett avtal med den som har systemansvaret för naturgas. Villkoren i ett avtal om balansansvar skall vara objektiva, icke-diskriminerande samt avspegla kostnaderna för balanshållningen. Den som har systemansvaret för naturgas skall offentliggöra villkoren för balanstjänster samt på begäran utan dröjsmål lämna uppgift om villkoren. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare villkor om offentliggörande av villkor för balanstjänster. Innan villkor i avtal om balansansvar får träda i kraft skall tillsynsmyndigheten godkänna att villkoren uppfyller kraven i 5 § andra stycket. Den som har systemansvaret för naturgas skall till tillsynsmyndigheten lämna in en ansökan om godkännande av villkoren i avtal om balansansvar. Villkoren får börja gälla tidigast t efter det att en sådan ansökan kom in till myndigheten.. skall fatta beslut i ett ärende om godkännande av villkor efter det att en ansökan enligt andra stycket kom in till myndigheten. Ett beslut enligt andra stycket skall gälla . Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det, får dock bestämmas. Om tillsynsmyndigheten inte fattar beslut i ett ärende om godkännande av villkor i avtal om balansansvar, inom den tid som anges i andra stycket, skall villkoren anses godkända i enlighet med ansökan. Ett sådant godkännande skall gälla från den dag tillsynsmyndighetens tidsfrist att fatta beslut löpte ut. Ett beslut om godkännande av villkor i avtal om balansansvar gäller . Beslutet skall delges i enlighet med bestämmelserna om kungörelsedelgivning i delgivningslagen (1970:428). När den som har systemansvaret för naturgas får kännedom om att ett avtal om balansansvar enligt 4 § första stycket skall upphöra att gälla skall den som har systemansvaret utan dröjsmål underrätta de innehavare av naturgasledningar på vars ledningsnät de uttagspunkter är belägna där balansansvaret sålunda kommer att upphöra att gälla. Innehavarna av naturgasledningar skall utan dröjsmål underrätta berörda leverantörer av naturgas. När den balansansvarige , som i ett avtal med en leverantör av naturgas har åtagit sig balansansvaret i de uttagspunkter där leverantören levererar naturgas, får kännedom om att detta avtal skall upphöra att gälla skall den balansansvarige utan dröjsmål underrätta den som har systemansvaret och de innehavare av naturgasledningar på vars ledningsnät de uttagspunkter är belägna där balansansvaret sålunda kommer att upphöra att gälla. En leverantör av naturgas, som skall börja leverera naturgas i en uttagspunkt skall anmäla detta till berörd innehavare av naturgasledning. Anmälan skall även innehålla en uppgift om vem som har åtagit sig balansansvaret i uttagspunkten. En leverantör av naturgas som övertar leveranserna till en naturgasanvändare i dennes uttagspunkt får bara göra detta från och med i en kalendermånad. Anmälan enligt första stycket skall därvid ske senast en månad innan övertagandet skall ske. En innehavare av en naturgasledning som tar emot en anmälan enligt första stycket skall sända underrättelser i anledning därav enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om naturgasleverantörers skyldigheter enligt första stycket. Den som övertar balansansvaret i en naturgasanvändares uttagspunkt får bara göra det från och med i en kalendermånad Den leverantör av naturgas som levererar naturgas i uttagspunkten skall enligt de närmare föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den myndighet som regeringen bestämmer meddelar underrätta berörd innehavare av naturgasledning om övertagandet senast en månad innan det skall ske. Den som har systemansvaret för naturgas får, om det finns särskilda skäl, i det enskilda fallet medge att balansansvaret i en uttagspunkt skall börja gälla tidigare än vad som följer av första stycket. En innehavare av naturgasledning som tar emot en anmälan enligt första stycket skall sända underrättelser i anledning därav enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den myndighet som regeringen bestämmer. En innehavare av naturgasledning skall enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer hålla den som har systemansvaret för naturgas underrättad om de uppgifter som har lämnats enligt 7 §. Han skall dessutom hålla den systemansvariga underrättad om vem som har åtagit sig balansansvaret för hans egna inköp. Den som har systemansvaret för naturgas skall svara för avräkningen mellan de balansansvariga enligt de föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, myndigheten meddelar. Särskilda bestämmelser om överföring och leverans av naturgas till konsumenter Detta kapitel gäller överföring och leverans av naturgas till konsumenter. Med konsument avses en fysisk person till vilken naturgas överförs eller levereras huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelserna i detta kapitel är till nackdel för konsumenten är utan verkan mot denne. Avbrytande av överföring av naturgas på grund av konsumentens avtalsbrott Överföring av naturgas får avbrytas, om konsumenten försummar sina skyldigheter och försummelsen utgör ett väsentligt Innan överföringen avbryts skall konsumenten uppmanas att inom viss skälig tid vidta rättelse och, i annat fall än som avses i 4 §, underrättas om att överföringen annars kan avbrytas. Sker rättelse får överföringen inte avbrytas. Om omständigheterna ger anledning att befara att ett avbrott skulle medföra ej obetydlig personskada eller omfattande sakskada, får överföringen inte avbrytas. Det gäller dock inte om konsumenten handlar otillbörligt. Om avtalsbrottet består i att konsumenten försummat att betala för överföring eller leverans av naturgas gäller, utöver vad som anges i 3 §, att konsumenten sedan tiden för rättelse gått ut skall uppmanas att betala från det att han har delgetts uppmaningen och en underrättelse om att överföringen annars kan avbrytas. Ett meddelande om den uteblivna betalningen skall lämnas till socialnämnden i den kommun där konsumenten får naturgas överförd. Sker betalning eller är fordringen tvistig får överföringen inte avbrytas. Överföringen får inte heller avbrytas om socialnämnden inom den tid som anges i första stycket skriftligen har meddelat den som lämnat underrättelsen att nämnden tar på sig betalningsansvaret för skulden. Innehavaren av en naturgasledning och leverantören av naturgas har rätt till skälig ersättning av konsumenten för kostnader som föranleds av åtgärder som nämns i 3 och 4 §§ . Underrättelser och meddelanden som avses i 4 § första stycket skall lämnas enligt formulär som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Avbrytande av överföring av naturgas på grund av säkerhetsskäl m.m. Innehavaren av en naturgasledning får avbryta överföringen av naturgas för att vidta åtgärder som är motiverade av säkerhetsskäl eller för att upprätthålla en god drift- och leveranssäkerhet. Avbrottet får inte i något fall pågå längre än åtgärden kräver. Om innehavaren av naturgasledningen kan förutse annat än kortvariga avbrott i överföringen, skall konsumenten underrättas före avbrottet. Konsumenten skall underrättas personligen eller, om det är lämpligt, genom anslag. Skadestånd vid avbruten överföring av naturgas Avbryts överföringen av naturgas på grund av konsumentens försummelse utan att förutsättningarna i 3 och 4 §§ är uppfyllda, har konsumenten rätt till ersättning för skada av innehavaren av naturgasledningen. Har överföringen av naturgas avbrutits på begäran av leverantören av naturgas skall denne, i stället för innehavaren av naturgasledningen, ersätta konsumenten för den uppkomna skadan. Om innehavaren av naturgasledningen inte har underrättat konsumenten enligt 7 § andra stycket, har konsumenten rätt till ersättning för skada av innehavaren av naturgasledningen. Om överföringen av naturgas avbryts utan att det beror på konsumentens försummelse och utan att det finns rätt att avbryta överföringen enligt 7 § första stycket, har konsumenten rätt till ersättning för skada av innehavaren av naturgasledningen om inte denne visar att avbrottet beror på ett hinder utanför hans kontroll som han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med och vars följder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Beror avbrottet på någon som innehavaren av naturgasledningen har anlitat för att utföra underhåll, reparation eller liknande arbete, är innehavaren av naturgasledningen fri från skadeståndsskyldighet endast om också den som han har anlitat skulle vara fri enligt första stycket. Skadestånd enligt 8–10 §§ omfattar ersättning för utgifter och inkomstbortfall samt annan förlust på grund av avbrottet. Om skyldigheten att utge skadestånd skulle vara oskäligt betungande med hänsyn till den skadeståndsskyldiges ekonomiska förhållanden, kan skadeståndet jämkas efter vad som är skäligt. Vid bedömningen skall även beaktas föreliggande försäkringar och försäkringsmöjligheter, den skadeståndsskyldiges förutsättningar att förutse och hindra skadan samt andra särskilda omständigheter. Konsumenten skall underrätta motparten om anspråk på ersättning från det att skadan inträffade. Gör han inte det, har han förlorat sin rätt till ersättning för den uppkomna skadan. Den som ansöker om koncession för större nya naturgasinfrastrukturprojekt som avser byggande av naturgasledning, naturgaslager eller anläggning för kondenserad naturgas får , efter ansökan, av regeringen beviljas ett tillfälligt undantag från skyldigheterna i 3 kap. 1, 4–5 och 8–9 §§, 4 kap. 1, 4-5 §§ och 6–7 kap. denna lag. Bestämmelserna i första paragrafen gäller också den som avser att väsentligt utöka kapaciteten i befintlig naturgasledning, lager eller anläggning för kondenserad naturgas. Beslut om undantag enligt första stycket får endast avse den utökade kapaciteten i naturgasledningen, naturgaslagret eller anläggningen för kondenserad naturgas. Ett undantag enligt första och andra paragrafen får beviljas bara om följande villkor är uppfyllda: a) investeringen stärker konkurrensen vad gäller gasförsörjning och försörjningstrygghet, b) den risknivå som är förenad med investeringen är sådan att investeringen inte skulle bli av om undantag inte beviljas, c) infrastrukturen kommer att ägas av en fysisk eller juridisk person som åtminstone vad avser juridisk form är skild från de innehavare av befintligt naturgassystem inom vars område infrastrukturen kommer att byggas upp, d) avgifter tas ut av användarna av systemet, e) undantaget inte skadar konkurrensen, en effektiv inre marknad för naturgas eller hindrar befintliga system från att fungera effektivt Ett undantag enligt första och andra paragrafen skall avse en viss bestämd tid. Ett beslut om undantag skall förenas med de villkor som behövs för att säkerställa att kraven i tredje paragrafen Om ett undantag beviljas skall det i beslutet anges att det kan komma att ändras eller upphävas av Europeiska gemenskapernas kommission. Ett beviljat undantag skall av regeringen utan dröjsmål anmälas till Europeiska gemenskapernas kommission. Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter som rör handläggning av ansökan om undantag enligt första och andra paragraferna. skall från det att en anmälan kommer in till myndigheten fatta beslut i ärendet. får förlänga denna tidsfrist med ytterligare . Om den som anhängiggjort ärendet samtycker får tillsynsmyndigheten förlänga tidsfristen ytterligare. Bestämmelserna i första stycket gäller inte ärenden enligt 2 kap., 6 kap. 1, 4 och 6 §§, 7 kap 5 § andra stycket samt 9 kap. denna lag. Till böter eller fängelse i Till böter eller fängelse i högst döms den som högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot 2 kap. 1, eller 1. bryter mot 2 kap. 1, 1 a 2 §, eller eller 2 §§, eller 2. bryter mot villkor som 2. bryter mot villkor som meddelats med stöd av 2 kap. meddelats med stöd av 2 kap. 8 § andra stycket. 8 § andra stycket. I ringa fall döms inte till I ringa fall döms inte till Beslut av en myndighet enligt Beslut av en myndighet enligt 2 kap. 14 och 15 §§ samt 6 kap. 2 kap. 14 och 15 §§ samt 10 kap. 3,6 och 9 §§ får överklagas hos 3,6 och 9 §§ får överklagas hos överklagande till kammarrätten. överklagande till kammarrätten. föreskrifter om överklagande av föreskrifter om överklagande av andra beslut enligt denna lag andra beslut enligt denna lag meddelats med stöd av lagen. meddelats med stöd av lagen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Tillsynsmyndigheten skall efter tidpunkten för ikraftträdandet av denna lag, i enlighet med förfarandet i 6 kap. 3 §, godkänna de metoder som ligger till grund för bestämmande av överföringstariffer. En innehavare av naturgasledning skall senast efter ikraftträdandet av denna lag inkomma med en ansökan till tillsynsmyndigheten om godkännande av de metoder som ligger till grund för bestämmande av Om tillsynsmyndigheten inte därefter fattat beslut i frågan skall metoden anses godkänd i enlighet med ansökan. skall efter tidpunkten för ikraftträdandet av denna lag godkänna att villkoren i avtal om balansansvar uppfyller kraven i 7 kap. 5 §. Den systemansvariga för naturgas skall senast efter ikraftträdandet av denna lag inkomma med en ansökan till tillsynsmyndigheten om godkännande av att villkoren i avtal om balansansvar uppfyller kraven i 7 kap. 5 §. Om tillsynsmyndigheten inte därefter fattat beslut i frågan skall villkoren anses godkända i enlighet med ansökan. 3.Metoder för bestämmande av överföringstariffer och villkor i avtal om balansansvar som tillämpats före ikraftträdandet av denna lag gäller till dess att nytt beslut meddelats i frågan eller till dess att tidsperioderna i punkterna 1 och 2 löpt ut. 4.En leverantör av naturgas skall fram till lämna uppgift till tillsynsmyndigheten om hur stor del av försäljningen som sker till berättigade kunder och hur stor del som sker till icke- berättigade kunder. En sådan uppgift skall lämnas senast den 1augusti , med början , och avse leveranser av naturgas som hänför sig till det räkenskapsår som avslutades . 1Uppdraget och dess genomförande trädde ett nytt regelverk för elmarknaden i kraft (prop. 1994/95:222, bet. 1995/96:NU1, rskr. 1995/96:2). Detta innebar omfattande förändringar i lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar (ellagen). Beslutet innebar vidare ikraftträdande av den tidigare beslutade lagen (1994:618) om handel med el, m.m. (elhandelslagen). De nya reglerna innebar att konkurrens infördes i elhandel och elproduktion. Syftet var bl.a. att införa valfrihet för elanvändarna och skapa förutsättningar för en ökad pris- och kostnadspress inom elförsörjningen. Regleringar som hindrade handel med el avskaffades medan nätverksamhet som är ett naturligt monopol även fortsättningsvis regleras och övervakas. Detta innebar att elpriset skulle sättas i konkurrens men inte nättariffen. En ny myndighet, nätmyndigheten, fick i uppgift att bl.a. utöva tillsyn av ellagens efterlevnad utom i frågor som rör elsäkerhet och driftsäkerheten hos det nationella elsystemet. Tillsynen skall bedrivas så att det skapas incitament till hög leveranssäkerhet och kostnadseffektivitet i nätverksamheten. kan pröva skäligheten hos nättariffer och andra villkor för nättjänster som ett nätföretag tillämpar. infördes för elanvändare med s.k. direktmätning ett takpris på för timregistrerande mätutrustning och dess installation (prop. 1996/97:85, bet. 1996/97:NU11, rskr. 1996/97:266). Syftet med takpriset var att underlätta för användare med liten elförbrukning att delta i handeln med el. beslutade om en ny ellag (prop. 1996/97:136, bet. 1997/98:NU3, rskr. 1997/98:27). Uppdraget och dess genomförande ellagen (1997:857) trädde i kraft . Lagen innebar i huvudsak en språklig och redaktionell modernisering av den gällande lagstiftningen på elområdet. Bestämmelserna ellag och elhandelslagen fördes samman och de bestämmelser som införts som en följd av elmarknadsreformen fördes över till den nya lagen i stort sett oförändrade. Vissa ändringar och kompletteringar av lagstiftningen gjordes dock utifrån bl.a. förslag i betänkandet Ny ellag (SOU 1995:108), betänkandet Regler för handel med el (SOU 1996:49) och betänkandet Konsumentskydd på elmarknaden (SOU 1996:104). beslutade om vissa smärre ändringar i ellagen som krävdes för genomförandet av det nya elmarknadsdirektivet.1 Därutöver beslutades om vissa ändringar i ellagen syftande till att förbättra elmarknadens funktionssätt (prop. 1997/98:159, bet. 1998/99:NU4, rskr. 1998/99:53). Därefter har reglerna för elmarknaden ändrats i flera omgångar. avskaffades kravet på timvis mätutrustning för de flesta elanvändare. Istället infördes en schablonbaserad beräkning av elförbrukning. Systemet med leveranskoncession upphävdes (prop. 1998/99:137, bet. 1999/2000:NU4, rskr. 1999/2000:1). Samtliga elanvändare gavs därmed möjlighet att fritt byta elleverantör och elhandelspriserna släpptes helt fria. På grund av elnätsföretagets centrala roll och monopolställning är en fungerande tillsyn viktig för att elmarknaden skall fungera effektivt. tillsyn över nätavgifterna förenklades genom den ändring av ellagen som trädde i kraft (prop. 2001/02:56, bet. 2001/02:NU9, rskr. 2001/02:180). Anslutningsavgifter prövas dock fortfarande av myndigheten efter ansökan. Detta har resulterat i att nätföretagen ändrar sina avgifter efter beslut i de enskilda fallen och inte efter de principer nätmyndigheten tar fram. I proposition 2001/02:56 föreslog regeringen också en skärpning av kravet på åtskillnad mellan elnätsverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet genom att ställa upp förbud mot gemensam verkställande direktör och gemensam styrelsemajoritet i nätföretag och elhandels- eller elproduktionsföretag. Förslaget byggde på delbetänkande Elnätsföretag – regler och tillsyn (2000:90), och syftet med förslaget var att göra det svårare att vältra över kostnader mellan monopolverksamhet och 1 och rådets direktiv /92/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el (EGT nr L 27, 30.1.1997, s. 20). Uppdraget och dess genomförande avslog dock regeringens förslag i denna del, och anmodade regeringen att göra en förnyad prövning av frågan och återkomma till med ett nytt förslag. Detta uppdrag har vidareförts till utredningen, och vi redovisar resultatet av prövningen i detta delbetänkande. I slutbetänkandet Konkurrensen på elmarknaden (SOU 2002:7) redovisade ett antal övergripande slutsatser och lämnade förslag till konkreta åtgärder. Utredaren bekräftar att antalet elproducenter och elhandelsföretag blivit allt mindre men menar att de än så länge är tillräckligt många för att konkurrensen skall kunna upprätthållas. Det är dock enligt utredaren viktigt att bevaka utvecklingen. Utifrån utredarens förslag till åtgärder för att öka kundernas rörlighet på marknaden lämnade regeringen sin bedömning i propositionen Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143). Regeringen uttalade där att marknadens aktörer, framför allt konsumenterna, av olika anledningar ännu inte har tillräcklig kunskap om energimarknaderna och att ökade insatser för att underlätta för konsumenterna på marknaden därför är nödvändiga. Regeringen gjorde bedömningen att vissa frågor bör utredas vidare. Denna bedömning rör bl.