sou · GRB331 · 2004-01-01 00:00:00 — Den kan naturligtvis fördjupas och utvecklas vidare, vilket vi också vet att många kommunpolitiker och kommuninvånare är engagerade och intresserade av att göra. Inom skolområdet kan folkhälsofrågorna aktua- liseras inom bl a ämnena Hem- och konsumentkunskap och Idrott och hälsa. Allt mer uppmärksammas näringslivets sociala ansvar och bedöms få en allt större betydelse såväl nationellt Svenska företag ligger väl framme inom socialt ansvarstagande och självklart bör arbetet med detta fortsätta. Vi anser att den etiska dimensionen fortsatt bör betonas när näringslivet arbetar vidare mot uthållig utveckling och tillväxt. Uppmuntran, bättre för- utsättningar för företagare, företagande och ett gott all- mänt företagsklimat är en bättre stimulans än de i bästa välmening föreslagna uppdragen till enligt förslag 7. Vi anser vidare att utvecklandet av samverkansformer mellan samhällsorgan och näringsliv successivt bör kunna växa fram – exempelvis inom . Inte minst är ett gott lokalt företagsklimat ett angeläget inslag i ett sådant arbete. Vi håller med om att kompetensutveckling för lärare är angeläget men inte bara inom området hållbar utveck- ling. (Förslag 9). En tvärvetenskaplig ansats är viktig och förekommer i skolan , genom s k temaundervisning. I övrigt räcker det även här med de mål för och Habitat som nationalkommittén satt upp för att tydliggöra ansvar för en håll- bar utveckling. Ansvaret för att uppnå hållbarhetsmålen bör naturligtvis fördelas så att skolan i första hand är och förblir en kunskapsförmedlare. Vi anser att det redan pågår ett arbete med en samlad stadspolitik. (Förslag10) Exempelvis håller och på med att inventera utvecklingen av stadspolitiken. Fysisk planering sker redan i kommunerna. Den bör naturligtvis utgå från de tre dimensionerna för uthållig tillväxt: miljö, ekonomi och social välfärd. I som så mycket annat, behöver natur- ligtvis i en alltmer komplex och föränderlig värld, dis- kussionerna fördjupas och metoderna utvecklas. I detta innefattas även det som går under begreppet hållbar stadsutveckling. Dock vill vi påpeka att det som i betän- kandet kallas för hållbar stadsutveckling i kapitel V 6.2 alltför summariskt tar upp hur grundläggande företaga- rens och företagens roll är i en sådan utveckling. Vi håller med om att den sociala dimensionen tillsam- mans med miljö- och tillväxtfrågorna är mycket viktiga i och Habitat. (Förslag 11) Det kan inte nog ofta poängteras. Varje kommun har sina egna förhållan- den att ta hänsyn till. Utanförskapet löses inte med statli- ga rekommendationer eller med projektpengar hit eller dit. Det som behövs är ett brett spektrum av åtgärder som syftar till att skapa förutsättningar för ett ekono- miskt, kulturellt och socialt växande . Det krävs åtgärder för ett bättre utbildningssystem och en flexibla- re arbetsmarknad. Det är väsentligt att människorna själ- va tillåts släppa loss sin skaparkraft. Lokalt näringsliv, för- eningsliv, studieförbund, invandrarföreningar, kyrkor, boendegrupper och andra lokala aktörer spelar en viktig roll för gemenskapen. Det krävs enligt vår uppfattning en kombination av flera olika slags åtgärder, en kombination som inte kan göras centralt. Behandlingen av exempelvis den övergripande bostads- arbetsmarknads- skatte- och företagarpolitiken sker i . I kommunerna fattas konkreta beslut utifrån varje kommuns villkor och kom- Dock tror vi inte på att aldrig så bra rekommendationer från , eller kan lösa problemen med margi- nalisering av olika slag. Enligt vår uppfattning har transportsektorn en stor och avgörande roll för vår standard, välfärd och utveck- ling. Vi anser att alla verk och myndigheter har ansvaret att arbeta för och utveckla metoder som gagnar ett håll- bart och tillväxtvänligt , likaså de som berör transporter. (Förslag 12) Vi anser att den fristående forskningen, i stället för de uppräknande myndigheterna, bör engageras i arbetet med att ge förslag om styrmedel och verktyg för hållbar trafikutveckling och då inte minst beskriva och utvärdera konsekvenserna för vår standard, välfärd och utveckling i för förhållande till miljömålen. Vi anser alltså att det går att utveckla genom att inte- grera och inte minst samordna arbetet med och Habitat inom redan befintliga verksamheter och mellan den lokala, regionala och nationella nivån och mellan näringsliv och samhällsorgan av skilda slag. I de fall nya uppgifter eller uppdrag läggs ut måste också resursfrågorna vara lösta. av ledamöterna båda (m), (), () och () Arbetet i för och Habitat har omfattat dels att ta fram underlag i form av natio- nalrapporter till FN:s uppföljningsmöten kring Habitat- agendan och och dels att i detta betänkande beskriva fortsatta utmaningar och ge förslag till åtgärder. Vi, de borgerliga ledamöterna (m), (fp), (kd) och (c), har vid framtagandet av nationalrapporterna i protokolls- anteckning uppgett att vi instämmer i målformuleringar- na i stort. Vi är däremot inte eniga med majoriteten i vissa av de enskilda förslagen och om hur målen skall uppnås. Under arbetets gång med betänkandet har vi framfört syn- punkter som en del gånger tagits med men på sätt som vi anser bäst beskriver verkligheten. När Nationalkommitténs uppdrag nu i sin helhet är genomfört vill vi i ett gemensamt särskilt yttrande lägga fram några övergripande tankar och strategier om Agenda 21- och Habitat och dess fortsatta utmaningar. Vi vill här utveckla våra resonemang kring begreppet hållbar utveckling, ökat miljöintresse och företagens roll i ett uthålligt samhälle samt inte minst att den lokala nivåns medverkan och insatser av enskilda är den vikti- gaste för att och Habitat-målen skall nås. På en del punkter och inom vissa sakområden har vi avvikande uppfattning mot majoriteten. Att gå in på allt är ogörligt men vi vill angående några områden ange vår position, däribland bostadspolitiken, insatser för integra- tion och ökad delaktighet i utsatta områden och stödet till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet. I en reservation redovisar vi våra konkreta ställnings- taganden till de av majoriteten framlagda förslagen. ÖVERGRIPANDE RESONEMANG OCH STRATEGIER HÅLLBAR UTVECKLING – HÅLLBAR TILLVÄXT 1987 definierar begreppet hållbar utveckling på följande sätt: Med hållbar utveck- ling menas att vi som lever nu ska kunna tillgodose dagens behov utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillgodose sina behov. Ekonomisk utveckling måste ske inom ramen för naturens resurser och varaktighet. Ekonomisk utveckling får inte hota livsvillkoren för människor, växter och eller djur. En god miljö är grunden för en långsiktigt bärkraf- tig ekonomi. Varje land måste utforma sin nationella strategi i för- sta hand efter sina egna förutsättningar. Olika länders skilda förutsättningar innebär att det inte går att lösa problem och ingripa med samma metoder som i . En förutsättning som krävs är dock, för att en hållbar utveckling skall kunna uppnås, att ekonomi och miljö går hand i hand. För det behövs tillgång till utbildning för alla inom ramen för en fungerande rättsstat. Hållbar utveckling innefattar både det direkta arbetet med de klassiska miljöfrågorna kring vatten och luft, men också att den fysiska planeringen tar hänsyn till människors lev- nadsförhållanden med bl.a. tillgång till bostad, att de har ett arbete och att transporterna fungerar. Då många problem inom området och Habitat beror på rådande bristsituationer torde man i stäl- let för hållbar utveckling tala om hållbar tillväxt. De ekonomiska faktorerna måste således vägas in för att uppnå denna uthålliga tillväxt och därmed önskad utveck- ling. Företagens roll måste betonas och de måste låtas vara lönsamma för att tillväxt, investeringar och introduktion av ny och mer miljöanpassad teknik skall bli möjlig. Uppfattningen att all tillväxt skulle vara upphov till miljö- förstöring och ökade sociala klyftor florerar fortfarande på sina håll. Förhoppningsvis är en sådan på utdöende. En mycket stor del av världens befolkning saknar ännu tillgång till rent vatten, elektricitet och bostad. För att kunna komma till rätta med detta behövs mer av tillväxt där sociala frågor, miljö och ekonomi fungerar tillsam- mans. I länder med en fri ekonomi skapas successivt väl- stånd för människorna. Demokratiskt styrelseskick och marknadsekonomi synes vara nödvändiga förutsättningar för att uppnå målen i och Habitatagendan. ÖKAT MILJÖINTRESSE OCH FÖRETAGENS ROLL Sedan har intresset för miljöfrågor och mil- jömedvetandet ökat. har fokus alltmer kommit att förskjutas från miljöfrågorna i dess snäva bety- delse. Debatten har i allt högre utsträckning kommit att prä- glas av ett vidare synsätt, där såväl ekonomiska förutsättning- ar som miljö och sociala frågor behandlas . Konsumenternas miljömedvetenhet har stärkts och för- djupats och miljöhänsyn har blivit en konkurrensfaktor. bedriver en miljödriven affärsutveckling. Ett starkt globalt varumärke kan inte upprätthållas om det inte förknippas med omsorg om miljön. Internationellt verksamma företag har i allt högre utsträckning kommit att föra med sig kunskap, tekniska lösningar och interna miljökrav till länder som i vissa fall helt saknat miljöregler. Nya miljöinriktade varor och tjänster utvecklas. Resurs- effektiviteten har ökat. Inom FN-systemet märks nu en ökande tilltro till marknadens vilja och förmåga att lösa olika miljöproblem. Miljöledningssystem, certifiering och miljörapportering går ofta utöver vad som är myndighetsreglerat. I vissa fall har rapporteringen utvidgats till att omfatta även soci- alt ansvar och etik. Denna utveckling har skett på marknadsmässiga grun- der. Ökade krav från konsumenter, aktieägare, proaktiva företag och allmänheten har drivit på utvecklingen i denna riktning. Ett annat trendbrott som skett är de finansiella marknadernas intresse av att inkludera miljöbe- dömningar i de ekonomiska och finansiella aspekterna i värderingen av företagens riskexponering och framtida tillväxtpotential. har i undersökningen Miljöarbete i småföre- tag – en ren vinst? frågat 14 000 företagare runt om i (Resultatet presenterat ) om hur små- företag arbetar med miljöfrågorna. Nästan vart tredje små- företag arbetar aktivt med att sätta upp och nå miljömål för verksamheten. De viktigaste drivkrafterna för miljöar- betet är i tur och ordning; (1) eget engagemang, (2) kon- sumentkrav, (3) Minskad resursåtgång, (4) konkurrens- skäl, (5) tvingande lagstiftning, (6) krav på underleveran- törer samt (7) framtida lagstiftning. Marknadskraven i form av konsumentkrav och konkur- rensskäl är den viktigaste drivkraften för de lite större småföretagen (10–49 anställda). Undersökningen visar också att det totalt sett finns ett positivt samband mellan miljöarbete och lönsamhet. Det finns ett säkerställt statis- tiskt samband mellan arbete med miljömål och faktorer som proaktivitet, innovativitet, riskbenägenhet, vilja att växa samt positiva förväntningar. Detta visar på ett tydligt sätt hur viktiga företagare och företag är i arbetet för en uthållig tillväxt. Därför är det viktigt att politiken bidrar inte bara med ett gott lokalt företagsklimat utan att den nationella nivån beslutar om bättre villkor för företagan- de. Det handlar bl.a. om skattesänkningar på arbete, regel- förenklingar och skärpt konkurrens. Undersökningen Lokal i ett politikerperspek- tiv (och skapliga institutionen, 2002) visar att det främst är i de borgerligt styrda kommunerna som kom- muninvånarna själva är engagerade och aktiva i miljöarbe- tet. I de socialistiskt styrda däremot är det politikerna och – tjänstemännen som är mest aktiva. Vi anser att underifrånperspektivet måste vara funda- mentet i det fortsatta arbetet för uthållig utveckling/till- växt. Där är den enskilda människan och företagen vikti- ga aktörer. En kommun inte är den andra lik och därför kommer lösningarna också att bli olika. Därför kommer en enda modell eller tvingande regler inte att fungera. Vi vill starkt poängtera den kommunala självstyrelsens roll i arbetet med och Habitat. Politikens roll blir att gå före att skapa goda förutsättningar för ett hållbart samhälle. Inte minst är ett gott företagsklimat en bra gro- grund för en hållbar tillväxt. Attityder, regler, institutioner och kunskaper som möter företagaren skall vara positiva. Den enskilt viktigaste faktorn för ett bra företagsklimat är kommunpolitikernas och tjänstemännens attityder. betyder att korta handläggningstider, bra service, snabb information och hjälp i olika frågor är något som företa- gare och företag uppskattar mer än nya kommunala pla- ner och organ. Det gäller alltså för kommunpolitikerna att forma en öppen och kreativ atmosfär i kommunen så att den genomsyras av positivt tänkande där initiativ från enskilda och företag understöds. Till kommunpolitikers uppgift hör alltså att skapa en lyhörd och lyssnande atmosfär inom förvaltningsorganisa- tionen och att tydligt ange hur hållbarhetsfrågorna skall integreras i beslutsfattandet. Samordningen mellan för- valtningar och mellan samhällssektorer och nivåer blir självklart också av vikt. Därigenom betonas långsiktighe- ten och helhetssynen. På så sätt kan samband mellan eko- nomi och miljö medvetandegöras för kommuninvånarna. Det får inte bara handla om olika projekt som avlöser varandra. Alla beslut om hur den kommunala servicen anordnas och de kommunala regelverken utformas måste återspegla politikers attityder om vikten av uthållighet och utveckling. Det kommer därmed klart att framgå att en god miljö är grunden för en långsiktigt bärkraftig eko- nomi så att även kommande generationer har möjligheter att tillgodose sina behov. Där vi alla är iblandade och måste dra vårt strå till stacken. Vi tror att individer, familjer och hushåll på detta sätt stimuleras att bli mer aktiva i tanke och handling för en bättre miljö i vid mening. Vi tror alltså mer på upplysning och frivillighet än på centralstyrning och pekpinnar. NÅGRA SAKOMRÅDEN MED AVVIKANDE UPPFATTNING MOT MAJORITETEN Bostadsmarknaden skall styras av människors efterfrågan inte av regleringar och politiska och administrativa beslut. Den ökade rörlighet detta skapar, såväl geografiskt som mellan olika boendeformer, leder till en öppen och flexi- bel bostadsmarknad till gagn för alla boende. Utmaningen i morgondagens bostadspolitik ligger i att låta olikheterna vara en styrka. Det förutsätter decentrali- sering av ansvaret för bostadspolitik och samhällsplane- ring. Här är den kommunala självstyrelsen en viktig prin- cip. Det som är bra för behöver inte vara bra varken för eller . Exempelvis måste för- säljningen av allmännyttan få beslutas av var kommun för sig, inte genom statliga prövningar. Vi tror inte heller på att fler planer för bostadsförsörjning löser några problem på bostadsmarknaden. För att få igång byggandet där bostäder efterfrågas behövs förändringar och förenklingar. Plan- och byggprocessen måste reformeras. Beskattningen av byggande och boende måste sänkas. Bl a måste den betungande fastighetsskatten ses över och avvecklas. Större möjligheter att utnytt- ja strandnära områden för bebyggelse måste införas inte minst för att den regionala utvecklingen skall kunna stärkas. Subventioner och prisregleringar har på många håll lett till långa köer och en omfattande svart marknad. För att det skall kunna vara möjligt att bygga och förvalta hyresrätter även måste en friare hyressättning tillåtas, sär- skilt i nyproduktionen. Vi tror att en varierad bostadsmark- nad – där människor själva väljer hyres- bostadsrätts- eller äganderättslägenhet eller eget hem – fungerar bäst utan subventioner och allehanda regleringar. INTEGRATION OCH ÖKAD DELAKTIGHET I UTSATTA OMRÅDEN Insatser för integration och ökad delaktighet bör bestå av en kombination av flera slags åtgärder såväl från den loka- la som den nationella nivån. Varje kommun har sina egna förutsättningar att ta hän- syn till. Vi tror inte att utanförskap löses med statliga rekommendationer eller med projektpengar hit eller dit. Det som behövs är ett brett spektrum av åtgärder som syftar till att skapa förutsättningar för ekonomiskt, kultu- rellt och socialt växande . Det som krävs på natio- nell nivå är åtgärder för ett bättre utbildningssystem och en flexiblare arbetsmarknad. Det är väsentligt att männis- korna själva tillåts släppa loss sin skaparkraft. Lokalt näringsliv, föreningsliv, studieförbund, invandrarförening- ar, kyrkor, boendegrupper och andra lokala aktörer spelar en viktig roll för gemenskap och delaktighet. Bättre möj- ligheter för invandrare är inte minst viktigt. Den mest centrala integreringsfaktorn är att skapa förutsättningar för att personer med utländsk bakgrund får jobb. Problem med andra former av marginalisering t ex hemlöshet kommer man till rätta med först då den lokala och natio- nella nivån samverkar så att beslut på respektive nivå ger synergieffekter. LOKALA INVESTERINGSPROGRAM FÖR EKOLO- GISK HÅLLBARHET Det finns fog för att kritisera stödet till lokala investe- ringsprogram. Ett stöd som vi sagt nej till. Såväl miljönyttan som sysselsättningseffekterna har ifrågasatts och ett flertal utredningar har också visat att programmen inte haft avsedd effekt. Inte minst har starka invändning- ar rests mot Regeringens sätt att efter eget gottfinnande fördela pengarna. Vi anser att utveckling till ett hållbart samhälle i stället bör integreras inom befintliga verksam- heter. Beslut vid regeringssammanträde . En nationalkommitté tillkallas för att ytterligare förankra, samordna och utveckla arbetet med åtaganden inom och Habitatagendan. Uppdraget innebär att nationalkommit- tén skall överta den nuvarande samordnarens uppgifter. skall samordna det svenska arbetet med dels och hållbar utveckling, dels de åtaganden som ryms inom Habitatagendan. I uppdraget ingår att lämna underlag till redovisningen till FN:s uppföljningsmöten 2001 och om . I uppdraget ingår också att följa och stimulera det fortsatta Habitat- och Agenda 21-arbetet och därvid på lämpligt sätt samarbeta med berörda myndigheter, kommuner, ideella organisationer och med näringslivet. Vidare ingår att ta del av relevanta delar av de loka- la investeringsprogrammen, de lokala utvecklingsavtalen, de regionala tillväxtavtalen samt av arbetet inom för Baltic 21 och av det arbete inom EU som rör hållbar stadsutveckling. Biståndets roll för hållbar utveckling skall tas i beaktande. Den rådgivande referensgruppen Forum för ekologisk omställning (FORUM-gruppen) skall ersättas av en rådgivande expertgrupp. skall kommittén till regeringen lämna en lägesredovisning av sin arbetsplanering. Underlag till de aktuella extra möten som anordnar skall lämnas respektive . En samlad slutrapport med förslag till riktlinjer för fortsatt arbete skall lämnas . är det handlingsprogram för hållbar utveckling som antogs vid om miljö och utveckling i (UNCED). ger rekommendationer för arbetet med hållbar utveckling, vilket innefattar ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter. Habitatagendan, dvs. den agenda som antogs vid i (Habitat II), är ett handlingsprogram som fokuserar på frågor kring främjande av hållbar utveckling i boende, bebyggelse och städer. I det internationella arbetet betonas särskilt betydelsen av samverkan på global, nationell och lokal nivå. Dessutom blir det allt tydligare att arbetet för hållbar utveckling måste involvera olika aktörer – kommittén bör aktivt verka för att utveckla samarbetet med både det civila samhället och näringslivet på alla nivåer. FN:s extra generalförsamling kommer vid sitt möte att följa upp Habitatagendans genomförande. En tioårsöversyn av och ett globalt toppmöte på högsta politiska nivå kommer att anordnas 2002 för att följa upp . Regeringen tillkallade en särskild samordnare (1998:04) med uppgift att samordna det lokala Agenda 21-arbetet (dir. 1998:25). Dennes huvudsakliga arbetsuppgifter har varit att samordna kommuners och andra lokala aktörers arbete, sprida erfarenheter och informa- tion om metoder och arbetssätt, förmedla förslag till förändringar till myndigheter m.fl. samt att följa det internationella arbetet med den lokala Agenda 21-processen. En av regeringen tillkallad referensgrupp, Forum för ekologisk omställning (FORUM-gruppen), har biträtt samordnaren i hans arbete. Samordnaren fick genom regeringsbeslut genom tilläggsdirektiv (dir. 1999:37) i uppdrag att samordna också de svenska åtaganden som ryms i Habitatagendan och den svenska nationalrapporten till Habitat i om boende, bebyggelse och stadsut- veckling (SOU 1996:48). har anslutit sig till de mål, principer och rekommendationer som finns i Habitatagendan, vilket bl.a. konstateras i den bostadspolitiska propositionen Bostadspolitik för hållbar utveckling (prop. 1997/98:119, bet. 1997/98: BoU10, rskr. 1997/98:306). I rapporten inför den ovannämnda utpekades särskilt åtta insatsområden från bostadspolitik och integrationspolitik till kretsloppsanpassning och förnyelse av särskilt utsatta områden, plane- ring och lokal demokrati. I den bostadspolitiska propositionen framhöll regeringen att en av bostadspolitikens viktigaste uppgifter är att bidra till omställningen till ett hållbart samhälle. Bostäder, både de befintliga och de som byggs, skall anpassas efter dagens och morgondagens krav på en socialt och ekologiskt hållbar miljö. har beslutat om 15 miljökvalitetsmål (prop. 1997/98:145 Svenska miljömål – Miljöpolitik för ett hållbart , bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183) som rör den byggda mil- jön och som har direkta beröringspunkter med Agenda 21- och Habitatfrågorna. Miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö innebär att städer, tätorter och annan bebyggd miljö skall utgöra en god och häl- sosam livsmiljö. Miljökvalitetsmålet skall medverka till en god regional och global miljö. Miljökvalitetsmålen och andra av uppsatta mål skall vara vägledande för fysisk pla- nering och samhällsbyggande. Genom samverkan över sektorsgränserna i samhällsplaneringen skall statliga och kommunala myndigheter främja en ekologiskt och socialt hållbar utveckling och en god livsmiljö för alla. I regeringens skrivelse till om internationella samarbete för hållbar utveckling (skr 1996/97:2) presenteras uppföljningen av vad beträffar biståndet och arbetet med det femte biståndspolitiska målet, som anger att det svenska biståndet skall bidra till en framsynt hus- hållning med naturresurser och en omsorg om miljön. Detta arbete bedrivs bilateralt med våra sam- arbetsländer genom Sida, men också multilateralt genom FN-systemet och Bretton Woods-institutio- nerna. I fick arbetet med tidigt en lokal inriktning genom att landets kommuner till- sammans med organisationer, näringsliv och enskilda medborgare började samverka kring olika miljöfrågor. av landets kommuner har drivit processen ända till ett formellt anta- gande av ett Agenda 21-program. Inför uppföljningen av i utarbetades en nationalrapport efter (SOU 1997:105) med en redovisning av det arbete som ägt rum . Vid femårsöversynen av beslöts också att alla länder skall utarbeta en nationell strategi för hållbar utveckling . Det innebär att det lokala arbetet med nu behöver förstärkas genom en övergripande strategi som beaktar alla aspekter av hållbar utveckling och som knyter samman lokal och nationell verksamhet med regionalt och internationellt samarbete. Resultaten vid Habitat i har utvecklats vidare och arbetet inriktas nu på en samordning med Agenda 21-arbetet. Samordnaren har genomfört ett stort antal regionala kon- ferenser samt medverkat i utställningar och mässor bl.a. arrangerade av Föreningen för och Hållbar utveckling. Regeringen har genom beslut uppdragit åt att följa och utveckla arbetet med att genomföra Habitatagendan samt att utveckla en strategi för inte- grering av planering och hushållning med markresurser. En slutredovisning av detta uppdrag skall lämnas . tillkallas för att ytterligare förankra, sam-ordna och utveckla arbetet med åtaganden inom och Habitatagendan.