sou · GRB328 · 2004-01-01 00:00:00 — Detta kan åstadkommas dels genom att stödja föräldrarna att klara de ekonomiska åtaganden som är viktiga för barnens välfärd under deras uppväxttid, dels genom att erbjuda möjligheter att kombinera föräldraskap med förvärvsarbete eller studier. Stöden är utformade så att de ger ekonomisk trygghet vid stor försörjningsbörda. Resurser omfördelas över livscykeln och mellan familjer med och utan barn. har befunnit sig i en högkonjunk- tur. Sett ur ett längre perspektiv har dock den ekonomiska krisen och besparingarna träffat barnfamiljerna relativt hårt. De senaste årens ekonomiska återhämtning med ökad syssel- sättning, reformer och sänkta skatter för låg- och medelinkomst- tagare har dock gynnat barnfamiljerna. De ekonomiska familjestödens andel av barnfamiljernas dispo- nibla inkomst är beroende av familjernas storlek och sammansätt- ning. Ju fler barn som finns i familjen desto större andel av inkomsten utgörs av sådant stöd. Störst är stödet till ensamstående med barn. Men även för sammanboende med flera barn har stödet stor betydelse. Den grupp som får den största andelen familjeeko- nomiskt stöd i förhållande till den disponibla inkomsten är ensam- stående med två eller flera barn. Detta förklaras av att de positiva transfereringarna ökar ju fler barn ett hushåll har. Till samman- boende med barn lämnas främst barnbidrag och föräldraförsäkring. Ett viktigt mål är att minska marginaleffekterna så att föräldrar själva får bättre möjligheter att stärka sin ekonomi. Arbete inriktas på att utforma den ekonomiska familjepolitiken så att barnfamil- jernas handlingsutrymme och möjligheter att själva påverka sin ekonomiska situation ökar. Marginaleffekter uppkommer när en ökad inkomst delvis försvinner bl.a. på grund av höjda skatter, sänkta bostadsbidrag och höjda avgifter. Höga marginaleffekter gör att människor inte nämnvärt kan påverka sin ekonomi genom att förkovra sig, arbeta mer och öka sina inkomster. Att ta kortvariga arbeten, att börja arbeta efter arbetslöshet, att gå från deltid till heltid, att studera och att åta sig mer kvalificerade arbetsuppgifter, lönar sig inte alltid ekonomiskt. Höga marginaleffekter kan alltså ge upphov till både arbetslöshets- och fattigdomsfällor. Det innebär att valfriheten för den enskilde begränsas. Ensamstående föräldrars svaga ekonomiska utveckling under stora delar av kan delvis förklaras av marginaleffekter, dvs. Många ensamstående har höga marginaleffekter, vilket medför att dessa hushåll får behålla en betydligt mindre del av en inkomstökning än andra grupper. Ensamstående med barn uppbär i större utsträckning än andra hushåll ekonomiskt stöd ifrån samhället. Syftet med t.ex. social- bidrag och bostadsbidrag är att stödja hushåll med låga inkomster. Problemet med dessa utjämningssystem är att det lönar sig dåligt att arbeta, eller att öka sin arbetstid, eftersom det ekonomiska stödet trappas av i takt med att arbetsinkomsten ökar. De allmänna barnbidragen, dvs. barnbidrag, flerbarnstillägg och förlängt barnbidrag, syftar till att minska skillnaderna i de ekono- miska villkoren mellan familjer med och utan barn. Barnbidragen fyller väl målet att, utan att skapa marginaleffekter, minska de ekonomiska skillnaderna mellan familjer med respektive utan barn. Stödet omfördelar också inkomster mellan hög- och låginkomst- tagare, genom att inkomstskatten är progressiv och barnbidrag utges med samma belopp till alla barn. Barnbidragssystemet är dessutom lätt att överblicka samt enkelt och billigt att admini- strera. Barnbidraget har också hög legitimitet. Allmänt barnbidrag ges automatiskt till alla barn från och med månaden efter att barnet föds eller efter den månad då rätten uppkommer vid inflyttning till . Barnbidraget betalas ut till och med det kvartal då barnet fyller . Bidraget är för närva- rande . Flerbarnstillägg betalas automatiskt ut till den som har allmänt barnbidrag för tre eller flera barn. Tillägget är för det tredje barnet, för det fjärde barnet och för det femte barnet och varje ytterligare barn. Även barn som studerar får räknas in i underlaget för flerbarnstillägg om studierna ger rätt till förlängt barnbidrag eller studiehjälp. Den studerande måste dock stadigvarande sammanbo med den bidragssökande för att berättiga till flerbarnstillägg. Studierna skall bedrivas på heltid och omfatta minst . Vidare måste den studerande vara ogift. Flerbarnstillägget betalas ut längst till och med andra kvarta- let det år den studerande fyller . Två föräldrar som stadig- varande sammanbor och som dessutom är eller har varit gifta, eller har eller har haft gemensamma barn, får räkna samman sina barn för flerbarnstillägg. Förlängt barnbidrag ersätter allmänt barnbidrag för de barn som fyllt och går i grundskola, sameskola, special- skola, särskola eller får motsvarande utbildning i annan skola. Det förlängda barnbidraget betalas automatiskt ut från och med kvar- talet efter det att barnet fyller . Bidraget lämnas till och med den månad eleven slutför utbildningen eller avbryter studierna. Bostadsbidrag ges till barnfamiljer samt till ungdomar mellan utan barn. Stödet ger ekonomisk trygghet till unga och till barnfamiljer med stor försörjningsbörda. Till barnfamiljer räknas makar/sammanboende och ensamstående med hemma- varande barn, samt makar/sammanboende och ensamstående som har barn som bor i hemmet på grund av föräldrarnas vårdnad eller umgängesrätt. Barnfamiljer med hemmavarande barn kan få bidrag för bostadskostnader och ett särskilt bidrag för hemma- varande barn. Även barn får räknas med om han eller hon har förlängt barnbidrag eller studiehjälp. Barnfamiljer med enbart barn som bor bor i hushållet kan däremot endast få bidrag för bostadskostnaderna. Barnet skall i sådana fall bo hos den sökande och med viss regelbundenhet. utgjorde ensamföräldrarna av hushållen och fick av det totala bidragsbeloppet. De samboende utgjorde av hushållen och erhöll av bidrags- beloppet. Av de ensamstående föräldrarna som får bostadsbidrag utgör kvinnor . De stora skillnaderna i antal kvin- nor och män är en följd av de skillnader i villkor som kvinnor och män lever under. Det finns avsevärt fler ensamstående mammor än pappor, och kvinnor har lägre inkomster än män. Syftet med underhållsstödet är att barn som inte sammanlever med båda sina föräldrar ska garanteras en rimlig ekonomisk standard som systemet skall bidra till att båda föräldrarna skall ta sitt ekonomiska ansvar gentemot sina barn. Underhållsstöd lämnas med per barn och månad. Barnet måste varaktigt bo hos en av föräldrarna och vara folkbokfört där. Bidraget kan också ges som utfyllnadsbidrag när den sökande begär det om barnet varaktigt bor hos båda föräldrarna, s.k. växelvis boende, eller om det finns grundad anledning att anta att en förälder på annat sätt betalar underhåll till barnet som motsvarar återbetalningsskyldig- heten enligt reglerna om underhållsstöd. När underhållsstöd lämnas som utfyllnadsbidrag föreligger inte någon återbetalnings- skyldighet till . Utfyllnadsbidraget är alltså ett rent stöd från staten. Den förälder som barnet inte bor tillsammans med barnet (den bidragsskyldige) skall helt eller delvis betala till- baka underhållsstödet till staten. Återbetalningsbeloppet beräknas som en viss andel av den bidragsskyldiges inkomst enligt den senaste taxeringen efter ett avdrag på . Ett barn som går i skolan när han eller hon fyller har rätt till förlängt underhållsstöd. Detta lämnas så länge som barnet bedriver studier som ger rätt till förlängt barnbidrag eller studie- hjälp, dock längst till och med juni det år då barnet fyller . fanns det totalt 333 000 barn, 200 000 boföräldrar (förälder som barnet varaktigt bor hos och hos vilken barnet är folkbokfört) och 227 000 bidragsskyldiga föräldrar i underhålls- stödssystemet. Drygt 302 000 barn fick fullt bidrag, , 19 000 fick underhållsstöd vid växelvis boende och 12 000 fick endast utfyllnadsbidrag. Socialförsäkringslagen (1999: 799) (SofL) trädde i kraft . Lagen bygger på att socialförsäkringsskyddet är uppdelat i två delar; en bosättningsbaserad försäkring och en arbetsbaserad försäkring. Den bosättningsbaserade delen omfattar generella bidrag och garantiersättning, den arbetsbaserade omfattar förmåner som ersätter inkomstförlust. Varken svenskt medborgar- skap eller inskrivning hos är något försäkrings- villkor. Endast bosättning respektive arbete i gäller som försäkringsvillkor. De bosättningsbaserade förmånerna utgörs av bidrag. Även förmå- ner som ges med garantibelopp ingår, t.ex. föräldrapenning på lägstanivå. För att omfattas av den bosättningsbaserade försäk- ringen krävs bosättning i . I huvudsak följer bosättnings- begreppet reglerna för folkbokföring. Bosättningsbaserade förmå- ner är bl.a. sjukvårdsersättning, barnbidrag, bostadsbidrag, föräld- rapenning på lägsta – och grundnivå, underhållsstöd och vårdbi- drag. För rätt till förmåner som avser att täcka inkomstbortfall krävs arbete i . Inkomster som inverkar på t.ex. sjuk– och föräld- rapenning härrör från anställning eller annat förvärvsarbete. Därför är det rimligt att personer som arbetar i landet också omfattas av den svenska socialförsäkringen utan krav på inskrivning eller medborgarskap. Med arbete menas förvärvsarbete i landet. Den arbetsbaserade försäkringen gäller från och med av anställningstiden. Försäkringen upphör att gälla efter det att arbetet har upphört eller av annan ledighet än för semester, ferier eller motsvarande uppehåll. Den fortsätter emel- lertid att gälla under tid som den försäkrade uppbär någon arbets- baserad förmån, liksom han eller hon genomgår utbildning eller står till arbetsmarknadens förfogande, s.k. SGI- skyddade tider. För olika förmåner gäller dessutom särskilda villkor som är specifika för respektive förmån. I fråga om föräldrapenning över grundnivån finns exempelvis krav på att vissa särskilda villkor är uppfyllda. Arbetsbaserade förmåner är t.ex. sjukpenning, havan- deskapspenning, föräldrapenning över lägstanivån, tillfällig föräld- rapenning. Huvudprincipen är att en förvärvsarbetande skall omfattas av lagstiftningen om social trygghet i det land han eller hon arbetar, oavsett var denne är bosatt. Bosättningsbaserade förmåner (se kap. ges alltså till personer som enligt förordningen omfattas av svensk lagstiftning, oavsett om de är bosatta här eller inte. Förord- ningen bygger på exportabilitetsprincipen, som innebär att förmå- ner skall betalas ut oavsett var inom EU den enskilde är bosatt. Villkor i nationell lagstiftning som begränsar rätten till förmåner till dem som är bosatta i ifrågavarande stat kan inte upprätthållas gentemot dem som enligt förordningen 1408/71 omfattas av lagstiftningen i den medlemsstaten. För förmåner vid sjukdom och moderskap och för familjeförmåner gäller särskilda regler som medger betalning utomlands. gäller förordningen också för tredjestats-medborgare, dvs. den som inte är medborgare i någon medlemsstat och som flyttat från en medlemsstat till en annan. Förordningen gäller förutom medborgare i EU:s medlemsländer också för de länder som har , dvs. , och , samt enligt särskild överenskommelse också för . Nedan följer en översikt om vad som gäller i fråga om hantering av studiebidraget i sådana fall. Oavsett om är primärt eller sekundärt ansvarigt land skall underrätta CSN om sitt ställningstagande. I båda fallen skall CSN utreda och fatta beslut i frågan om sökanden har rätt till studiebidrag. I de fall då sökanden har rätt till studiebidrag skall CSN i beslutet meddela att utbetalningen i fortsättningen skall göras av . Tidpunkten för CSN:s medverkan i ärendet beror på om är primärt eller sekundärt land. När är primärt ansvarigt land skall kommunicera bidragsmottagaren och i förekommande fall dennes vårdnadshavare om de ändrade rutinerna med mera. Därefter beslutar om utbetalning av studiebidrag som familjeförmån. När är sekundärt ansvarigt land skall först utreda att så är fallet och därefter genast meddela CSN sitt ställningstagande. Om familjeförmånerna är högre i än i det primärt ansvariga landet, har sökanden rätt att få studiebidrag som en del av ett tilläggsbelopp skall därefter fatta beslut om indragning av löpande familjeförmåner och underrätta CSN om sitt beslut. Vidare skall inhämta underlag från CSN rörande rätt till studiebidrag. CSN skall utreda frågan på samma sått som när är primärt land. fattar därefter beslut om utbetalning av tilläggsbelopp med utgångspunkt i dels CSN:s underlag, dels yttrande från behörig institution i det primärt ansvariga landet rörande familjeförmånens storlek. Beslutet skall föregås av kommunikation enligt förvaltningslagens regler. Hantering av studiebidrag som familjeförmån enligt förordning Eftersom det ännu inte går att registrera ett ärende som familje- förmånsärende i försäkringskassornas datasystem är det svårt att lämna någon uppgift om antalet ärenden. Det totala antalet ärenden som hanteras som familjeförmån uppskattas till cirka 2000 . Hur många av dessa som omfattar studiebidrag är svårt att uttala sig. Det finns dock ett mörkertal när det gäller familjeförmå- ner vars volymer är svåra att uppskatta. tillsattes en särskild utredare med uppdrag att göra en analys av de samlade effekterna av de allmänna barnbidragen, underhållsstödet och bostadsbidraget till barnfamiljerna. I uppdra- get ingick att pröva om familjestödet kunde göras mer generellt, dvs. med minskade marginaleffekter, men med bevarad eller ökad fördelningspolitisk träffsäkerhet. Utredningen, som antog namnet , överlämnade sitt betänkande Ur fattigdoms- fällan (SOU 2001:24) . Betänkandet har remiss- behandlats men regeringen har ännu inte tagit ställning till utred- ningens förslag. föreslog att barnbidraget borde utsträckas till dess barnet blev i stället för att som upphöra vid . Vidare ansåg utredningen att barnbidrag skall betalas ut sista gången den månad, och inte som , det kvartal som barnet uppnår högsta ålder för bidraget. hänvisar till den analys som låg till grund för förslag om höjd barnbidragsålder. Av de skäl som anfört för sitt förslag noterar särskilt, att majoriteten av dagens ungdomar, , går vidare till gymnasieutbildning efter fullgjord skolplikt. 5.9Avgränsning mellan barnbidraget och studiebidraget 5.9.1Studiebidrag från 16 år Nuvarande avgränsning mellan barnbidraget och studiehjälpen baseras på antagandet att en 16-åring kan bidra till sin egen försörj- ning oavsett om det avser tillfälligt arbete eller förvärvsarbete. Systemet med studiebidrag från har funnits länge och dess förutsättningar bör i huvudsak vara väl kända för alla berörda. Systemet är logiskt och lätt att överblicka och relativt enkelt att administrera. I normalfallet kan familjen överblicka vilket ekonomiskt tillskott som kan förväntas. Någon allvarligare kritik har inte riktats mot systemet som sådant, utan den kritik som olika intressenter fört fram avser i allt väsentligt bestämningen av den personkrets som bör ha rätt till studiehjälp. 5.9.2Barnbidrag till 18 år konstaterar att såväl det formella som det reella försörjningsansvaret för föräldrarnas del har ökat i och med att gymnasieskolan numera är en skolform för alla ungdomar. Motiven för en höjning av barnbidragsåldern till kan sammanfattas i nedanstående strecksatser. –En höjd barnbidragsålder speglar regeringens mål inom den ekonomiska familjepolitiken att skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn skall minska inom ramen för den generella välfärden. –Barnbidraget är ett sätt att ta hänsyn till försörjningsbördan utan negativa marginaleffekter. –Barnfamiljer är en prioriterad grupp, särskilt ensamstående föräldrar med två barn och fler. –Olika analyser visar att barnfamiljerna, särskilt ensamstående med flera barn, har haft en sämre utveckling jämfört med övriga grupper i samhället. –En höjd barnbidragsålder skulle bättre spegla föräldrarnas försörjningsansvar mot sina barn. –En högre barnbidragsålder skulle vara bättre anpassad till utvecklingen i samhället då de flesta ungdomar studerar vidare. –Äldre barn kostar också mer än yngre. Förslaget innebär såle- des att föräldrar till äldre barn skulle få en större andel av kost- naderna för barnen täckta än . Kostnadstäckningsgraden skulle ändå inte vara lika hög som för de yngre barnen. –Ensamstående föräldrar har i större utsträckning än samboende äldre barn. –Förslaget skulle innebära ett återställande av bidragets omfatt- ning. lämnades studiebidrag för . Minskningen skedde i samband med saneringen av statens utgifter och var en ren besparingsåtgärd utan andra motiv. Ett genomförande av en höjning av barnbidragsåldern till kan kostnadsberäknas till enligt vad som framgår nedan. Kostnaderna för förlängning av barnbidraget grundas på anta- ganden om att varje årskull är cirka 110 000 individer. Barnbidrag lämnas med . Fler- barnstilläggen berörs i princip inte, då de som har studie- bidrag också räknas in för rätt till flerbarnstillägg. Vidare antas att av den berörda åldersgruppen studiebidrag. Detta antagande vilar på att av alla ungdomar skriver in sig för studier på gymnasienivå. Ett rimligt antagande kan vara att av alla ungdomar i åldern uppbär studiebidrag. Studiebidrag lämnas med samma belopp som barnbidraget, dock under endast av årets tolv . Om studiebidraget slopas för nämnda åldersgrupp genom att barnbidragsåldern försvinner kopplingen mellan utbildning och bidrag. I stället skjuts den familjepolitiska aspekten i förgrunden. Det innebär att ökad vikt läggs vid att föräldrarnas underhållsskyldighet mot sina barn har utsträckts till att gälla minst till dess barnet fyllt . konstaterar utredningen att enligt dagens regler kan en omyndig person inte hävda någon på författning grundad rätt att själv få disponera över studiehjälpen. För omyndiga ungdomar lämnas studiehjälpen till vårdnadshavaren. I vilken utsträckning som barnet självt får disponera hela beloppet eller en del av detta för egen del är varje familjs ensak att avgöra. 5.9.3Ungdomsbidrag – ett alternativ till utsträckt barnbidrag och studiebidrag Om studiebidraget skulle ersättas med barnbidrag för ungdomar i åldern 16–, skulle detta innebära en drastisk minskning av antalet ungdomar som får studiebidrag. En betydande majoritet skulle få detta bidrag endast under det sista läsåret. Av det skälet har övervägt möjligheten att i stället för en höjning av barnbidragsåldern slopa studiebidraget och ersätta detta med ett genreellt ungdomsbidrag för alla ungdomar i åldern 16– . Inom den tidsram som stått till utredningens förfogande har det inte varit möjligt att utreda detta alternativ mera i detalj. Utredningen har därför valt att i en bilaga redovisa huvuddragen i modellen och de motiv som kan framföras för en sådan lösning. Denna redovisas i bilaga 4. Ungdomars möjlighet till förvärvsarbete utan genomgången treårig gymnasial utbildning är mycket begränsade. Utredningen finner därför att åldersgränsen för barnbidraget bör anpassas såväl till föräldrarnas försörjningsansvar som till dagens arbetsmarknads- situation för 16–18-åringar. I direktiven till utredningen sägs att följande tre alternativ skall analyseras och att utredningen skall ställa sig bakom ett av dessa. 1.Skall elever i gymnasiesärskolan såsom få förlängt barnbi- drag och således inte omfattas av systemet för studiehjälp? 2.Skall gymnasiesärskolan inordnas i studiehjälpssystemet? 3.Skall gymnasiesärskolan inordnas i såväl studiehjälps –som stu- diemedelssystemet? I nedanstående framställning visar vilket ekonomiskt stöd som lämnas till eleverna i gymnasiesärsko- lan. Eftersom förslagen för dessa elever hänger samman med vad utred- ningen föreslår för övriga studerande som genomgår gymnasieut- bildning återkommer utredningen med sina ställningstaganden om det framtida ekonomiska stödet för elever i gymnasiesärskolan i kap. 8. Elevantalet i gymnasiesärskolan har ökat kraftigt och kommer sannolikt göra detta . Antalet elever beräknas att som mest uppgå till omkring 7 700 elever, när de stora årskullarna som föddes och 1990-talets början kommer upp i gymnasieåldern. utgår ifrån att gymnasiesärskolan också kommer att finnas kvar som en egen skolform. Sanno- likt kommer integrationen mellan särskolan och resp. gymnasieskolan att utvecklas, och studerande inom de båda utbild- ningsformerna kommer då att få mer kontakt med varandra. Ett genomslag för principerna om det livslånga och det livsvida lärandet bör medföra att det inte i lika stor utsträckning som kommer att vara avgörande för den enskildes tillvaro om han eller hon har genomgått gymnasial utbildning i gymnasieskolan eller i gymnasiesärskolan. Utbildning för personer med utvecklingsstörning startade senare del genom inrättandet av anstalter för sinnesslöa. I modern tid kan några milstolpar nämnas. De utvecklingsstörda som bedömdes vara bildbara fick genom lag om under- visning och vård av sinnesslöa rätt till skolgång. Lagen ledde till en uppdelning i skolhem eller vårdhem för bildbara respektive inte bildbara och ett delat ansvar mellan Medicinalstyrelsen och Skol- överstyrelsen. Genom omsorgslag fick alla barn med psy- kisk utvecklingsstörning oavsett vilken grad en lagstadgad rätt till undervisning. Begreppet obildbar försvann ur författningstexterna. Barn och ungdomar, som inte haft rätt till undervisning, fick utbildning i träningsskolan. Av betydelse för särskolans verksamhet är att ansvaret har över- förts från landstingen till kommunerna. har särsko- lan successivt kommunaliserats och processen var fullt genomförd . Ett av motiven för denna reform var att motverka det vårdtänkande som kommit att prägla särskolan samt att särskolan och skulle kunna närma sig varandra. Genom att kommunen blev ansvarig för all undervisning skulle utvecklingen mot en skola för alla underlättas. I den utvärdering som gjorde konstaterade verket att eleverna i särskolan blivit allt flera, något som sågs som en konsekvens av kommunaliseringen och närheten mellan skolformerna. Det fanns dock en tendens till att lätt utvecklingsstörda barn rekommenderades särskola därför att de inte ansågs ha möjlighet att nå målen för . Anta- let elever som tagits emot i särskolan har ökat alltsedan kommuna- liseringen och ökningen ser ut att fortsätta. startades en försöksverksamhet med ökat föräldrainfly- tande över barns skolgång. Ett barn får inte längre tas emot i sär- skolan utan vårdnadshavarens medgivande. Detta innebär att om föräldrarna inte accepterar skolgång i särskolan får barnet i stället fullgöra sin skolplikt i . beslöt regeringen att förlänga försöksverksamheten till utgången av . tillsatte regeringen en utredning, , med uppgift att utreda särskolans verksamhet, dess framtida innehåll och organisation. 6.3De studerande – antal och sammansättning Antalet ungdomar som utbildas i särskolan har ökat mycket starkt . I den obligatoriska särskolan har en ökning skett från 8 200 /93 till över 14 200 . Även gymnasiesärskolan har ökat i motsvarande utsträckning och om- fattade mer än 5 500 elever. I Beskrivande data om barnomsorg, skola och vuxenutbildning , rapport 218, gör bedömningen att elevökningen med stor sannlikhet kommer att fortsätta för att uppgå till över 7 000 elever, dvs. en 30-procentig ökning. Ett antal förklaringar till elev- ökningen är stora elevkullar och undervisningsgrupper, nya styrdo- kument samt förändrade arbetssätt i . Dessutom till- kommer moderna diagnosmetoder som avslöjar och diagnostiserar nya typer av handikapp. I rapporten särskild får man vara? har Skol- verket på uppdrag av regeringen analyserat elevökningen i särsko- lan. I rapporten konstateras att elevgruppen har förändrats. Elever med autism eller autismliknande tillstånd har ökat liksom elever med tillkommande handikapp som DAMP/ADHD och elever med koncentrationssvårigheter. Vidare framgår att många kommuner uppgett att också elever med emotionella svårigheter har blivit flera. Dessutom finns en överrepresentation av elever med invand- rarbakgrund.