sou · GRB387d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Genom beslut bemyndigade regeringen då- varande chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppgift att med utgångspunkt i redo- visning av färdtjänstens utveckling – överväga behovet av ändringar i regelverken om färdtjänst och riksfärdtjänst. Utredningen skall vidare överväga om det är lämpligt att undanta samordningen av beställning av sjuk- och färdtjänstresor i en beställningscentral från upphandlingskravet i lagen (1992:1528) om offentlig upphandling och i så fall hur ett sådant undantag bör författningsregleras samt lämna förslag till hur behandlingen av personuppgifter inom färdtjänsten och riksfärd- tjänsten bör författningsregleras. Med stöd av bemyndigandet förordnades före detta kanslichefen i trafikutskottet att vara särskild utredare. Att som experter biträda utredningen förordnades den 24 sep- tember 2002 handläggaren , utredningsledaren och ställföreträdande socialchefen , handläggaren , kammarrättsassessorn , ämnesrådet , utvecklings- och utredningsansvariga , departementssekreteraren , rättssakkunniga , verkställande direktören , tillgänglighets- och samordningsansvarige och utredaren . Från har förbundsjuristen , styrelseordföranden och kammarrättsassessorn deltagit som experter. entledigades fr.o.m. och handläggaren förordnades som expert fr.o.m. . entledigades fr.o.m. och ämnes- sakkunniga förordnades som expert fr.o.m. . entledigades fr.o.m. och avdelningschefen förordnades som expert fr.o.m. . I utredningens arbete har även deltagit enhetschefen , förbundsjuristen , handläggaren , chefsstatistikern och statistikern . Till sekreterare förordnades kammarrätts- assessorn . Utredningen har antagit namnet . Behandling av personuppgifter inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten (SOU 2003:4). 2.2Färdtjänst enligt tidigare bestämmelser i socialtjänstlagen (1980:620) .................................................... 2.3 Färdtjänst enligt lagen (1997:736) om färdtjänst................... Tillstånd till färdtjänst.................................................. Föreskrifter och villkor ................................................ Ansvaret för färdtjänsten ............................................. 2.4Den nordiska konventionen om socialt bistånd och Tillstånd till riksfärdtjänst m.m............................................... åtgärder för att öka tillgängligheten för funktionshindrade i transportsystemet................................... Den nationella handlingsplanen för handikapppolitiken....... 4.3Utvärdering av handikappolitiken inom Utvecklingen av vägtransporter för funktionshindrade ........ Mer tillgänglig kollektivtrafik ................................. utvärdering av färdtjänsten och 5.2Utvärdering av ny lagstiftning för färdtjänst och riksfärdtjänst ur ett producentperspektiv (publikation nr 2000:103).............................................................................. 5.2.1 Åtgärder för att påverka resandet ................................ 5.2.2 Olika tillämpning av lagen (1997:736) om 5.2.4 Antalet färdtjänstberättigade och deras ålder.............. Kostnaden för färdtjänsten........................................... 5.3Utvärdering av ny lagstiftning för färdtjänst och riksfärdtjänst ur ett resenärsperspektiv (publikation nr 5.3.1 Olika aspekter på färdtjänsten ..................................... 5.3.4 Färdtjänst för barn och ungdomar............................... Funktionshindrade med barn....................................... 5.4Färdtjänst enligt socialtjänstlagen (1980:620) i jämförelse med färdtjänst enligt lagen (1997:736) om färdtjänst (publikation nr 2001:86) ........................................ 5.5Preliminär slutrapport över färdtjänstens tillstånd och utveckling samt behov av en tillsynsmyndighet (publikation nr 2001:95).......................................................... Överväganden och förslag avseende färdtjänsten och Föreskrifter och villkor ........................................................... 6.5.1 Föreskrifter om begränsning av antalet resor ............. 6.6Ett barnperspektiv avseende färdtjänsten och 6.7 Tillstånd till färdtjänst ........................................................... 6.8Skyldighet att höra kommunen innan tillstånd ges till färdtjänst eller riksfärdtjänst ................................................. 6.9Tillsyn eller sektorsansvar över färdtjänsten och Färdtjänst i förhållande till socialtjänstlagen (2001:453) .... Hänvisning till socialtjänstlagen (2001:453) ........................ Stöd till resor enligt annan författning än lagen (1997:736) om färdtjänst....................................................... Gynnande förvaltningsbeslut m.m........................................ Egenavgifter inom färdtjänsten ............................................. Egenavgifter inom riksfärdtjänsten....................................... Rättslig reglering till skydd för den personliga Lagen och tillämpningsområdet................................. Datainspektionen och tillstånd .................................. Den registeransvariges skyldigheter .......................... 7.5.2 Rekommendationer och riktlinjer om dataskydd ..... 7.6.1 Lagen och dess tillämpningsområde .......................... 7.6.3 Förutsättningar för behandling av 7.6.4 Information till den registrerade................................ 7.6.6 Säkerheten vid behandling av personuppgifter ......... Anmälan till Datainspektionen .................................. Skadestånd och straff.................................................. Register med personuppgifter inom färdtjänsten och Allmänt om tidigare personregister ...................................... 8.2Nuvarande register inom färdtjänsten och Register inom färdtjänsten......................................... Register inom riksfärdtjänsten................................... Överväganden och förslag avseende behandling av Personuppgiftslagen eller särskild registerförfattning......... Användning av personnummer ............................................. 9.4Författningsreglerad behandling av personuppgifter i ett tillståndsregister respektive ett beställningsregister Bevarande och gallring................................................ 9.4.6 Särskilt om beställningscentraler och trafikutövare samt direktåtkomst.............................. 9.5.3 Information till den registrerade ............................... Överväganden avseende undantag från Trafikhuvudmannen och samordning................................... Allmänt om offentlig upphandling ....................................... Undantag från upphandlingsskyldighet................................ Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen ................ 11.3.2 Ökade kostnader......................................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:736) om Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:735) om Förslaget till lag om viss behandling av personuppgifter inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten................................. 13.4Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1993:1148) om egenavgifter vid resor med Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1997:652) med instruktion för ........................... Förslaget till förordning om beställningsregister inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten........................................... Särskilt yttrande av ................................... Särskilt yttrande av ...................................... Förfrågan om personregister vad avser färdtjänst och Följande kommuner och trafikhuvudmän har besvarat enkäten, se bilaga 2................................................................. Remissinstanser som avgett yttrande ................................... Några synpunkter på kollektivtrafikens tillgänglighet 6Slutrapport över ekonomisk konsekvensberäkning för kommuner med avseende på en förändring i Lag (1997:736) om färdtjänst av ........................ Utredningen har haft i uppdrag att överväga behovet av ändringar i lagen (1997:736) om färdtjänst och lagen (1997:735) om riksfärd- tjänst. Utgångspunkten för uppdraget har varit omfattande utvärdering av dessa verksamheter vilken redovisats i olika publikationer. Utredningen har haft att beakta vad som framkommit vid remissbehandling av redovisning av tillståndet inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten. Utredningen har vidare haft i uppdrag att överväga om det är lämpligt att undanta samordningen av beställning av sjuk- och färd- tjänstresor i en beställningscentral från upphandlingskravet i lagen (1992:1528) om offentlig upphandling. Mot bakgrund av bl.a. kommuners och trafikhuvudmäns behov av att registrera tillståndshavare till färdtjänst och riksfärdtjänst har utredningen dessutom haft i uppdrag att föreslå hur behandlingen av personuppgifter i sådana register skall författningsregleras. Utredningen har i ett delbetänkande Behandling av person- uppgifter inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten, SOU 2003:4, redovisat sina förslag till övergångsvis författningsreglering i förordning av registerfrågorna. I slutbetänkandet redovisas hur en författningsreglering av behandling av personuppgifter skall ske i lag. Överväganden och förslag avseende färdtjänsten och riksfärdtjänsten Tillståndet inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten Ett av syftena med lagen om färdtjänst, lagen om riksfärdtjänst och lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik är att kostnaderna för färdtjänst och riksfärdtjänst skall begränsas genom ändrat resande, främst genom fler resor i kollektivtrafiken. Det pågår också ett löpande arbete av bl.a. kommuner och trafik- huvudmän för att göra kollektivtrafiken mera tillgänglig för funktionshindrade genom exempelvis att bussar, anslutningsvägar och busshållplatser anpassas till funktionshindrades behov. I den utvärdering som har skett av handikappolitiken konstateras dock att utvecklingen av den allmänna kollektivtrafiken med stor sannolikhet inte leder till att alla funktionshindrade kan resa på egen hand med kollektivtrafik. Det kommer således att finnas behov av både färdtjänst och riksfärdtjänst under överskådlig framtid. Enligt utredningen är det dock skäligt att anta att behovet av dessa verksamheter minskar i takt med anpassningen av kollektivtrafiken till funktionshindrade. Det föreligger stora skillnader mellan hur olika grupper av funk- tionshindrade uppfattar tillståndet inom färdtjänsten. Äldre färd- tjänstberättigade synes vara mer nöjda med färdtjänsten än yngre resenärer som förvärvsarbetar eller studerar. Huruvida man är nöjd med olika förhållanden inom färdtjänsten varierar också beroende på vilket funktionshinder som tillståndshavaren har. Utredningen delar den uppfattning som framförs i publikation 2001:86, nämligen att det är svårare att få tillstånd till färdtjänst nu än det var att få ett sådant tillstånd enligt den tidigare socialtjänstlagen. Detta beror på att socialtjänstlagens helhetssyn, dvs. att individens totala situation skulle beaktas vid prövningen, saknar motsvarighet i lagen om färdtjänst. Lagen om färdtjänst ger vidare den funktionshindrade sämre möjligheter att kunna resa i den utsträckning han eller hon önskar. Någon större personlig anpassning av tillståndet till den färdtjänstberättigades funktions- hinder och behov, t.ex. bärhjälp eller särskild förare, ger lagen om färdtjänst inget utrymme för, även om detta är en förutsättning för att tillståndshavaren skall kunna utnyttja färdtjänsten. Att social- tjänstlagen tog hänsyn till bl.a. sociala behov medförde, att så strikta begränsningar inte kunde göras enligt den lagstiftningen. Enligt utredningens uppfattning är det lämpligt att lagen om färdtjänst kompletteras med en bestämmelse om personal. I färdtjänsten är givetvis frågan om personalens kompetens och kunskapsutveckling av stor betydelse för att kunna erbjuda tjänster av god kvalitet. Enligt utredningens uppfattning talar övervägande skäl för att också införa en bestämmelse om kvalitet i lagen om färdtjänst med utgångspunkt i att insatserna ges i enlighet med de bestämmelser som lagen anger och att syftet med insatsen uppnås. Vid bedöm- ningen av om det råder god kvalitet inom färdtjänsten är det viktigt att tillståndshavaren bemöts på ett korrekt sätt, att transporten av den enskilde sker på ett trafiksäkert sätt, att det föreligger skäliga hämtningstider, att fordon kommer osv. Det är vidare viktigt att prövningen av tillstånd till färdtjänst, villkor m.m. sker på ett objektivt och korrekt sätt i enlighet med den lagstiftning som gäller. Kravet på god kvalitet inom färdtjänsten skall gälla såväl privat som offentlig verksamhet och både för myndighetsutövning och övriga insatser. Av 8 § lagen om färdtjänst och 6 § lagen om riksfärdtjänst framgår att om den som söker tillstånd till färdtjänst eller till riksfärdtjänst behöver ledsagare under resorna, skall tillståndet gälla även led- sagare. Behovet av ledsagare är knutet till själva resorna och inte till exempelvis vistelsen vid resmålet, varför det enligt utredningens mening kan uppkomma situationer där det ter sig stötande, att den som beviljats färdtjänst eller riksfärdtjänst ändå inte kan resa, exempelvis på grund av att han eller hon endast har behov av led- sagare efter resan och inte under denna. Mot bakgrund av det anförda är det utredningens uppfattning att tillstånd till ledsagare skall beviljas om behov av sådan hjälp föreligger i samband med resorna för att tillståndshavaren skall kunna genomföra sina resor och ändamålen med dessa. Enligt vad utredningen erfarit är det inte alla kommuner och trafikhuvudmän som tillåter att ett tillstånd till färdtjänst även omfattar en medresenär. En medresenär kan exempelvis vara ett barn, en annan anhörig eller en bekant till den färdtjänstberättigade. Enligt utredningens uppfattning är det uppenbart att det kan upp- komma stora svårigheter för en funktionshindrad att fullgöra sin föräldraroll, om man inte får ta med egna barn i färdtjänsten. Det kan givetvis också vara problematiskt för en funktionshindrad förälder med flera små barn, om kommunen tillåter endast en medresenär. Det kan även uppkomma andra situationer där det kan te sig oskäligt att ett tillstånd till färdtjänst inte omfattar t.ex. en anhörig eller en bekant till den färdtjänstberättigade. Det är utredningens uppfattning att det bör införas en bestäm- melse, av vilken framgår att om det är skäligt att den som söker tillstånd till färdtjänst skall ha sällskap på resorna av en eller flera medresenärer, skall tillståndet gälla även för denna eller dessa. Föreskrifter om begränsning av antalet resor Ett tillstånd till färdtjänst får enligt 9 § lagen om färdtjänst i skälig omfattning förenas med föreskrifter om bl.a. hur många resor tillståndet omfattar. I förarbetena till lagen om färdtjänst (prop. 1996/97:115 s. 52 ff och 79) uttalas dock att nödvändiga resor, som t.ex. resor till och från arbetet eller skolan, inte skall begränsas till antalet. Enligt utredningens uppfattning bör begreppet nödvändiga resor omfatta mer än endast resor till arbete eller skola. Utredningens uppfattning är således att det fortsatt skall vara tillåtet att meddela individuella föreskrifter om begränsningar av antalet resor men att resor som är av väsentlig betydelse för den enskilde får begränsas till antalet endast om det är skäligt. Begreppet nödvändiga resor skall utgå i detta sammanhang. Det är utredningens mening att t.ex. resor till daghem, förskola och dagverksamhet enligt socialtjänstlagen (2001:453) får begrän- sas till antalet endast om det är skäligt. Utredningen anser att det bör föreskrivas att tillstånd till färdtjänst kan förenas med individuella villkor, vilka tar hänsyn till den enskildes funktionshinder och de behov som följer av funktions- hindret. Detta är rimligt eftersom vissa villkor såsom t.ex. särskild förare kan vara en förutsättning för att den funktionshindrade över huvud taget skall kunna genomföra sin resa. Ett barnperspektiv avseende färdtjänsten och riksfärdtjänsten Enligt utredningens uppfattning är det skäligt att lagen om färdtjänst och lagen om riksfärdtjänst kompletteras med en bestämmelse om ett barnperspektiv som svarar mot artikel 3 i , eftersom funktionshindrade barn och ungdomar får anses vara en särskilt utsatt grupp i samhället. Genom bestämmelser om ett barnperspektiv inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten framhålls vikten av att barnets bästa alltid beaktas, utreds och redovisas i varje enskilt ärende med anknytning till de aktuella verksamheterna. Skyldighet att höra kommunen innan tillstånd ges till färdtjänst eller riksfärdtjänst Av 6 § tredje stycket lagen om färdtjänst framgår att innan en trafikhuvudman prövar en ansökan om färdtjänst skall den kommun där den sökande är folkbokförd höras. Motsvarande bestämmelse för riksfärdtjänsten finns i 4 § lagen om riksfärdtjänst. Syftet med de nämnda bestämmelserna är att ge beredningen av ärenden om färdtjänst och riksfärdtjänst en tydlig lokal förankring (prop. 1996/97:115 s. 41). Utredningen har erfarit att hörande av kommunen i många fall endast leder till att kommunen får vetskap om att ansökningar om färdtjänst eller riksfärdtjänst skall prövas utan att kommunen yttrar sig om ärendena. Utredningen anser därför att bestämmelserna om skyldigheten för trafikhuvudmannen att i varje tillståndsärende låta kommunen yttra sig inte behövs och att bestämmelserna därför bör tas bort. Tillsyn eller sektorsansvar över färdtjänsten och riksfärdtjänsten? Enligt utredningens uppfattning finns det behov av en myndighet som klart uttalat ansvarar för redovisning, analys och utvärdering av utvecklingen inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten. Den utvärdering som gjorts visar att egenavgifterna inom färdtjänsten skiftar i betydande omfattning mellan kommunerna. Det finns stora variationer både när det gäller taxans konstruktion och sättet att beräkna avgiften samt beträffande avgiftens storlek. Att avgifterna skulle komma att skilja sig mellan landets olika kommuner förutsattes emellertid redan i motivuttalanden till lagen om färdtjänst (prop. 1996/97:115 s. 57). Utredningen anser att kommunerna även fortsättningsvis bör fatta beslut om egen- avgifterna inom färdtjänsten. Enligt utredningens mening bör en rimlig utgångspunkt vara att den som bär kostnaderna för en verksamhet också skall ha in- flytande över avgifterna. Utredningen föreslår därför att egen- avgiften för riksfärdtjänsten, såsom en huvudregel, skall bestämmas av kommunen. Det nämnda medför att regeringen inte längre skall ges möjlighet att meddela föreskrifter om beräkningen av den egenavgift som tillståndshavaren skall betala vid resa med riksfärd- tjänsten. Enligt utredningens uppfattning bör dock regeringen ha kvar möjligheten att föreskriva om att vissa grupper av tillstånds- havare skall få reducerad egenavgift. Utredningens förslag om ledsagare, medresenär, ett barnperspektiv avseende färdtjänsten och riksfärdtjänsten samt sektorsansvaret för nyssnämnda verksamheter medför vissa kostnadsökningar. Överväganden avseende undantag från upphandlings- skyldighet Utredningen anser att det saknas förutsättningar för att föreslå undantag från upphandlingsskyldighet när uppdrag ges till trafikhuvudmannen att bedriva samordningstjänster (beställ- ningscentraler) för sjukresor, färdtjänst och riksfärdtjänst. Frågan kan dock aktualiseras på nytt exempelvis genom nya avgöranden från . I sådant fall bör överväganden om undantag från upphandlingsskyldighet ske i ett större sammanhang. Överväganden avseende behandling av personuppgifter finns det inte någon särskild registerförfattning som tar direkt sikte på den behandling av personuppgifter som förekommer i register inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten, utan i stället är personuppgiftslagens bestämmelser generellt tillämpliga på behand- ling av personuppgifter inom dessa verksamheter. Det är utredningens uppfattning att bl.a. kommuner och trafikhuvudmän behöver föra automatiserade och register över enskilda som ansöker om eller redan är berättigade till färdtjänst eller riksfärdtjänst. I vissa register inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten finns det behov av att registrera känsliga personuppgifter som rör hälsa, t.ex. en diagnos eller den enskildes behov av hjälpmedel för att transporten skall kunna utföras. Enligt 13 § personuppgiftslagen är det som huvudregel förbjudet att behandla sådana hälsouppgifter utan de registrerades samtycke eller särskilt författningsstöd. Antalet personer som har tillstånd till färdtjänst är ca 400 000 och antalet personer som har tillstånd till riksfärdtjänst ca 26 000. Om känsliga personuppgifter skall registreras krävs således samtycke av dessa personer. Utredningen är av den uppfattningen att det i det närmaste är omöjligt att praktiskt genomföra verksamheterna om samtycke måste inhämtas av alla färdtjänst- eller riksfärdtjänstberättigade för att registrering av främst hälsouppgifter skall få ske. författningsreglering är därför nödvändig. Utredningen kan konstatera att förekomsten av känsliga personuppgifter om hälsa är mest frekvent i register som utredningen betecknar till- ståndsregister respektive beställningsregister, dvs. register som förs för handläggning av ärenden enligt lagen om färdtjänst eller lagen om riksfärdtjänst respektive för planering, samordning och beställning av resor. Utredningen anser att det klart skall framgå vem som är person- uppgiftsansvarig för ett tillstånds- eller ett beställningsregister, eftersom det då blir enklare för den enskilde att få rätt gentemot den personuppgiftsansvarige. Utredningen föreslår därför att en myndighet skall vara personuppgiftsansvarig för behandling av personuppgifter i tillstånds- och beställningsregister som myndigheten för och att en trafikhuvudman skall vara ansvarig för behandling i tillstånds- och beställningsregister som huvudmannen för. En juridisk eller en fysisk person som ansvarar för privat verksamhet skall vara personuppgiftsansvarig för beställningsregister som den för i sin verksamhet. Enligt utredningens mening kan det vara befogat att i lag ange vilka kategorier av personuppgifter som får behandlas i ett till- ståndsregister respektive ett beställningsregister, eftersom man då tydliggör vilka uppgifter som får finnas i registren. En sådan reglering har betydelse ur integritetssynpunkt eftersom enskilda personer på ett enkelt sätt kan ta reda på vilka typer av uppgifter som kan finnas registrerade om dem. Särskilt om känsliga personuppgifter I verksamhet med färdtjänst och riksfärdtjänst finns det behov av att behandla känsliga personuppgifter, främst om hälsa. Utred- ningen anser att rätten att behandla känsliga personuppgifter måste regleras tydligt och föreslår därför särskilda bestämmelser om sådana uppgifter. Utredningen lämnar förslag om att det skall finnas begränsningar i möjligheten att söka i tillstånds- och beställningsregister. Utredningen lämnar förslag om uppgifter och handlingar skall bevaras och gallras. lag om ändring i lagen (1997:736) om färdtjänst Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:736) om färdtjänst dels att 3, 6 9 och 11 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny bestämmelse, 8 a §, av följande lydelse. Varje kommun ansvarar, såvitt gäller kommuninvånarna, för att färdtjänst anordnas inom kommunen och, om det finns särskilda skäl, mellan kommunen och en annan kommun. En kommun får för sina kommuninvånare anordna färdtjänst också i eller mellan andra kommuner. Insatser inom färdtjänsten skall vara av god kvalitet. För att utföra uppgifter inom färdtjänsten skall det finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Kvaliteten i verksamheten skall systematiskt och fortlöpande ut- vecklas och säkras. Färdtjänst får anlitas av den som efter ansökan har fått tillstånd till det. Frågor om tillstånd prövas av kommunen där den sökande är folkbokförd, eller, om kommunens uppgifter enligt denna lag överlåtits till trafikhuvudmannen i länet, av trafikhuvudmannen (tillståndsgivaren).