sou · GRB399d3 · 2004-01-01 00:00:00 — Detta framgår inte uttryckligen av den nuvarande bestämmelsen, men gällde före sekretesslagen (1980:100).16 Dessutom har bestämmelsen placerats i 8 kap. som innehåller sekre- tessbestämmelser till skydd för enskildas ekonomiska intressen. Vårt förslag innebär att bestämmelsen kompletteras så att det uttryckligen framgår att sekretess gäller för uppgift om enskilds ekonomiska förhållanden. 14Förslaget 29 kap. 2, 11, 15, 16 och 21 §§ 15Förslaget 29 kap. 5 och 19 §§ 1979/80:2 Del A s. 237 32 kap. Skatt, tull, exekution m.m. 5 § För uppgift enligt 3 § i mål hos domstol gäller sekretess, endast om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Detsamma gäller uppgift som med anledning av överklagande hos domstol registreras hos en annan myndighet enligt 2 kap. 3 § första stycket 3 eller 4 lagen (2004:xx) om hantering av allmänna handlingar17. Om en uppgift i mål hos domstol saknar betydelse i målet och uppgiften har lämnats till domstolen från en annan myndighet, där den är sekretessreglerad, gäller den sekretessregleringen även hos domstolen. Med undantag från vad som anges i 2 kap. 13 § första stycket om konkurrens mellan primär och sekundär sekretess, skall första stycket inte tillämpas när överföringsbestämmelsen i andra stycket är tillämplig. Bestämmelsen motsvarar 9 kap. 1 § första stycket fjärde – sjätte meningen sekretesslagen (1980:100). Sista stycket är dock nytt. Det är en följd av att vi i förslagets 2 kap. 13 § konstaterar att en sekundär sekretessbestämmelse inte skall tillämpas om det finns en primär sekretessbestämmelse. Andra stycket innebär ett undantag från denna regel, eftersom den överförda sekretessen skall tillämpas i stället för den primära regeln i första stycket, om den aktuella uppgiften saknar betydelse i målet. 9 § Sekretessen enligt 2 § hindrar inte att polisen på begäran av en skadelidande som lidit person- eller sakskada vid en trafikolycka lämnar uppgift om identiteten hos en trafikant som haft del i olyckan. Bestämmelsen motsvarar 9 kap. 17 § sjätte stycket i den nuvarande sekretesslagen. I förslaget har bestämmelsen ändrats så att uppgifter om identiteten hos en trafikant kan lämnas inte bara till enskilda utan till alla skadelidande. 17 Förslag i SOU 2002:97 I departementspromemorian Några frågor om sekretess, Ds 2002:29, har uppmärksammats att ordet enskild inte är helt ändamålsenligt. Även andra än enskilda, t.ex. myndigheter kan ha skadeståndsanspråk med anledning av trafikolyckor. Begränsningen av tillämpningsområdet för bestämmelsen till enskilda är inte för- enlig med polisens skyldighet enligt 2 kap. 8 § trafikförordningen (1998:1276) att lämna vissa uppgifter till den som lidit skada. Även andra än enskilda kan ju lida skada till följd av en trafik- olycka. Det finns ingenting i lagstiftningsärendet18 som tyder på att denna diskrepans var avsedd. Ordet enskild bör därför bytas ut mot ordet skadelidande. 3 § Sekretess gäller hos domstol i mål om ansvar för sexualbrott, utpressning, brytande av post- eller telehemlighet, intrång i förvar, olovlig avlyssning eller brott genom vilket infektion av hiv har eller kan ha överförts samt i mål om ersättning för skada med anledning av sådant brott, för uppgift om enskilds personliga eller ekono- miska förhållanden, endast om det kan antas att den enskilde eller någon närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess gäller hos domstol för uppgift om en ung person som skildras i pornografisk bild, endast om det kan antas att denne eller någon närstående lider men om uppgiften röjs och om upp- giften förekommer i mål om 1.ansvar för barnpornografibrott, 2.ersättning för skada med anledning av sådant brott, och 3.förverkande av skildring med sådant innehåll. Sekretessen enligt första och andra styckena gäller även i ärende som rör brott som avses i denna paragraf. Sekretessen enligt första och andra styckena gäller inte för uppgift om vem som är tilltalad eller svarande. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . 2000/01:109, bet. 2000/01:KU17, rskr. Bestämmelsen motsvarar 9 kap. 16 § i den nuvarande sekretesslagen. Ändringarna i bestämmelsen är främst språkliga och redaktionella. I andra stycket har ordet skada tagits bort från lokutionen lider skada eller men om uppgiften röjs. Denna ändring har kommen- terats i avsnitt 4.3.4. 39 kap. Övriga myndigheter, verksamheter och ärenden 6 § Sekretess gäller i biblioteksverksamhet för uppgift i register om enskilds lån, reservation eller annan form av beställning, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon närstående lider men. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Bestämmelsen motsvarar 9 kap. 22 § i den nuvarande lagen. Ändring- arna i bestämmelsen är främst språkliga. I första stycket har ordet skada tagits bort från lokutionen lider skada eller men. Denna ändring har kommenterats i avsnitt 4.3.4. Avd. 4 Sekretess hos vissa organ och verksamheter I denna avdelning har bestämmelser samlats om sekretess hos riks- dagen och regeringen (41 kap.), hos ombudsmän och Justitiekanslern (42 kap.), hos domstolar m.m. (43 kap.) och för växeltelefonister (44 kap.). Bestämmelserna finns i 11 och 12 kapitlet i den nuvarande sekretesslagen. Ändringarna i bestämmelserna i förhållande till nuvarande lydelse är främst språkliga. Nedan kom- menteras några av bestämmelserna i 43 kap. som gäller sekretess hos domstolar. Sekretess hos domstolar m.m. Sekretess för uppgifter vid förhandling När sekretessregleringen upphör att gälla 5 § Sekretessreglering som gäller för uppgift i mål eller ärende i en domstols rättskipande eller rättsvårdande verksamhet upphör att vara tillämplig i målet eller ärendet, om uppgiften förebringas vid offentlig förhandling i samma mål eller ärende. Detta gäller dock inte sekretessregleringen i 16 kap. 12 §. Bestämmelsen motsvarar 12 kap. 3 § första stycket i den nuvarande lagen. Ändringarna är språkliga. I den nuvarande bestämmelsen anges att sekretess för uppgift i mål eller ärende upphör att gälla i målet eller ärendet om uppgiften förebringas vid offentlig förhand- ling i samma mål eller ärende. För att förtydliga vad som gäller, nämligen att uppgiften inte längre omfattas av en sekretessbestäm- melse om den förebringats vid en offentlig förhandling i samma mål eller ärende, har ordalydelsen ändrats. För att sekretessregleringen inte längre skall vara tillämplig gäller, liksom , att uppgiften skall ha förebringats vid en offentlig förhandling i samma mål eller ärende. När sekretessregleringen fortsätter att gälla 6 § Förebringas uppgift som avses i 5 § vid förhandling inom stängda dörrar, är sekretessregleringen tillämplig även under den fort- satta handläggningen, om domstolen inte beslutar annat. Sedan dom- stolen har skilt målet eller ärendet från sig, fortsätter sekretess- regleringen att vara tillämplig endast om domstolen i domen eller beslutet har beslutat det. Sådant beslut skall alltid meddelas för uppgift som avses i 32 kap. 8 § andra och tredje styckena eller 13 §, om det skulle strida mot avtal som anges där att uppgiften röjs. Bestämmelsen motsvarar 12 kap. 3 § andra stycket i nuvarande lagen. I den nuvarande bestämmelsen anges att sekretessen består om uppgift vid en förhandling förebringas inför stängda dörrar, om inte domstolen förordnar om annat. Vidare sägs att sedan dom- stolen skilt målet från sig består sekretessen endast om domstolen i domen eller beslutet förordnat om det. Ändringarna som föreslagits är språkliga. Av ordalydelsen i nuvarande lagen kan man få intrycket att dom- stolen vid en sekretessprövning beslutat att uppgifterna är sekretess- belagda. Avsikten med ändringarna är att tydligare uttrycka vad som avses, nämligen att domstolen förordnat att sekretessregleringen fortfarande skall vara tillämplig för uppgifterna i målet eller ärendet. Om uppgifterna senare begärs utlämnade skall alltså en sedvanlig sekretessprövning göras. Om domstolen inte beslutar om att sekre- tessregleringen fortsätter att vara tillämplig, omfattas uppgifterna inte längre av sekretessregleringen. Prövning av sekretessbeslut vid överklagande 7 § Överklagas ett mål eller ärende vari en domstol har beslutat att sekretessregleringen skall tillämpas även i fortsättningen, skall den högre rätten pröva beslutet när den skiljer målet eller ärendet från sig. Bestämmelsen motsvarar 12 kap. 3 § tredje stycket. Ändringarna är språkliga och följer av vad som anförts under 6 §. Sekretess för uppgifter i domar eller annat beslut När sekretessregleringen upphör att gälla 8 § Sekretessreglering som gäller för uppgift i mål eller ärende i en domstols rättskipande eller rättsvårdande verksamhet upphör att vara tillämplig om uppgiften tas in i en dom eller ett annat beslut i samma mål eller ärende. Bestämmelsen motsvarar 12 kap. 4 § första stycket i den nuvarande lagen. Ändringarna i bestämmelsen är språkliga och föranleds av samma skäl som ändringarna i 5 §. När sekretessregleringen fortsätter att gälla 9 § Bestämmelsen i 8 § tillämpas inte, om domstolen i domen eller beslutet har beslutat att sekretessregleringen för en uppgift skall vara tillämplig även i fortsättningen. Sådant beslut skall alltid meddelas för uppgift som avses i 32 kap. 8 § andra och tredje styckena eller 13 §, om det skulle strida mot avtal som anges där att uppgiften röjs. Beslut om att sekretessregleringen fortsätter att vara tillämp- lig får inte omfatta domslutet eller motsvarande del av annat beslut, såvida inte rikets säkerhet eller annat intresse av synnerlig vikt ound- gängligen påkallar det. Rör målet eller ärendet någons civila rättig- heter och skyldigheter eller anklagelse mot någon för brott, gäller dessutom att beslut som omfattar domslut eller motsvarande del av annat beslut får meddelas endast om riket befinner sig i krig eller krigsfara eller om det råder andra utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig. Bestämmelsen motsvarar 12 kap. 4 § andra stycket i nuvarande lagen. Ändringarna i bestämmelsen är språkliga. När det gäller första stycket föranleds ändringarna av samma skäl som ändringarna i 6 §. Prövning av sekretessbeslut vid överklagande 10 § Överklagas en dom eller ett beslut vari en domstol har med- delat beslut enligt 9 §, skall den högre rätten pröva sekretessbeslutet när den skiljer målet eller ärendet från sig. Bestämmelsen motsvarar 12 kap. 4 § fjärde stycket i nuvarande lagen. Ändringarna är språkliga och föranleds av samma skäl som ändringarna ovan. Sekretess hos annan myndighet 11 § Om en domstol har meddelat beslut enligt 9 § och en annan domstol eller myndighet får del av domen eller beslutet, blir den sekretessbestämmelse som beslutet avser tillämplig på uppgiften också hos den mottagande domstolen eller myndigheten. Bestämmelsen motsvarar 12 kap. 4 § tredje stycket första meningen. I den nuvarande bestämmelsen anges att om domstol meddelat förordnande om att sekretessen skall bestå, gäller sekretessen också hos domstol eller annan myndighet som får del av domen eller be- slutet. Härav kan man få intrycket att domstolen gjort en sekretess- prövning som en mottagande myndighet blir bunden av. Genom ändringen framgår tydligare vad bestämmelsen avser, nämligen att om domstolen förordnat att viss sekretessreglering skall fortsätta att vara tillämplig, skall även myndighet som får del av domen eller beslutet tillämpa sekretessregleringen när uppgifterna begärs utläm- nade från den mottagande myndigheten. Det är oklart om bestämmelsen är tillämplig endast när det är den domstol som meddelat beslutet som lämnar domen till en annan myndighet, eller om bestämmelsen är tillämplig även när en myndighet får del av domen från en annan myndighet, eller genom att en enskild, t.ex. en tilltalad eller en målsägande, ger in den till myndigheten. Vi har valt att inte se bestämmelsen som en överförings- bestämmelse. Oavsett hur en annan myndighet får del av domen och den sekretessreglerade uppgiften i denna, kommer således sekretess- regleringen att bli tillämplig hos den mottagande myndigheten. Detta framgår av bestämmelsens utformning. Avd. 5 Tystnadsplikter som bryter meddelarfriheten I denna avdelning finns angivet de tystnadsplikter som enligt tryck- frihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen kan begränsa med- delarfriheten och rätten att offentliggöra uppgifter. Bestämmelserna motsvarar 16 kap. sekretesslagen (1980:100). Vi föreslår inte några materiella förändringar av bestämmelsen, se kapitel 17. Vårt förslag innebär dock stora redaktionella förändringar. Vi föreslår att den nuvarande bestämmelsen i 16 kap. 1 § sekretess- lagen (1980:100) bör delas upp i flera bestämmelser med rubriker som anger i vilka författningar tystnadsplikterna finns. Vidare före- slår vi att sökningen i uppräkningen av tystnadsplikter underlättas genom att sökord införs. Dessa skall spegla vilken verksamhet eller myndighet eller vilka uppgifter de olika bestämmelserna rör. Dessa sökord kan självfallet inte uttömmande återge innehållet i sekretess- bestämmelserna, men vi anser ändå att de bidrar till att underlätta sökandet i och förståelsen av en lång uppräkning av bestämmelser. För att underlätta läsningen föreslår vi också att uppräkningarna bör presenteras i tabellform. 19.2.1Förslag till lag om ändring i 3 § Röjer någon uppgift, som han är pliktig att hemlighålla enligt lag eller annan författning eller enligt förordnande eller förbehåll som har meddelats med stöd av lag eller annan författning, eller an- vänder han olovligen sådan hemlighet, dömes, om inte gärningen annars är belagd med straff, för sekretessbrott eller brott mot tystnads- plikt till böter eller fängelse i högst . Ändringarna i bestämmelsen är främst språkliga. Till följd av den föreslagna ändringen i sekretesslagen att ordet utnyttja skall ändras till ordet använda föreslås samma ändring i förevarande ansvars- bestämmelse. Genom den nu kommenterade bestämmelsen straffbeläggs såväl förfaranden som är otillåtna för offentligt anställda enligt sekretess- lagen som sådana som är otillåtna för anställda inom enskilda verk- samheter enligt andra författningar eller förordningar eller förbehåll som meddelats med stöd av lag eller annan författning. Ett förbud enligt sekretesslagen att röja uppgift utanför ett sekretessområdet avser såväl ett förbud att lämna ut en allmän handling som att röja en uppgift muntligt eller på något annat sätt, eller att använda uppgiften. För enskilda verksamheter finns det bestämmelser om tystnadsplikt. För att brottsrubriceringen på ett tydligare sätt skall ge uttryck för de straffbelagda handlingar som avses bör de benämnas, inte bara brott mot tystnadsplikt, utan även sekretessbrott. 19.2.2Förslag till lag om ändring i personuppgiftslagen (1998:204) Avvikande bestämmelser i annan författning och förhållandet till sekretesslagen 2 § Om det i en annan lag eller i en förordning finns bestämmel- ser som avviker från denna lag, skall de bestämmelserna gälla. Bestämmelserna i denna lag hindrar inte att en personuppgift lämnas från en myndighet till en annan när myndigheterna utgör olika sekretessområden eller mellan olika sekretessområden inom samma myndighet, om uppgiftslämnandet sker i överensstämmelse med sekretesslagen (2005:xx). Vad som avses med ett sekretessområde framgår av 2 kap. 9 § sekretesslagen. Andra stycket är nytt. Bakgrunden till förslaget har kommenterats i avsnitt 11.3.2. Vi har där funnit att utlämnanden mellan myndigheter som utgör olika sekretessområden och mellan olika sekretessområden inom en myndighet som sker i överensstämmelse med sekretess- lagen inte är oförenliga med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. Därmed utgör ett utlämnande inte en otillåten behand- ling, varken enligt dataskyddsdirektivet eller personuppgiftslagen. Genom andra stycket klargörs generellt att bestämmelserna i per- sonuppgiftslagen inte hindrar utbyte av uppgifter mellan och inom myndigheter som sker i överensstämmelse med sekretesslagen. Inom ett sekretessområde måste rättstillämparen göra sina egna bedömningar enligt personuppgiftslagen, eventuellt i förening med någon registerförfattning. Dessutom gäller inom ett sekretessområde en inre sekretess enligt 2 kap. 10 § i förslaget. För att andra stycket skall vara tillämpligt krävs att det handlar om uppgiftslämnanden över sekretessgränser. Avseende myndig- heter finns enligt nuvarande sekretesslagen sekretessgränser mellan myndigheterna och mellan självständiga verksamhetsgrenar inom samma myndighet. Vi har emellertid föreslagit nya sekretessgränser vid utbyte av uppgifter mellan och inom nämnder i en kommun eller ett landsting. När det gäller uppgiftsutbyten mellan nämnder inom en kommun finns det ingen sekretessgräns till den del verk- samheterna är av samma slag (jfr 5 kap. 2 § i den föreslagna sekre- tesslagen). När det gäller uppgiftsutbyten inom en nämnd så skall sekretessgränsen inte gå mellan självständiga verksamhetsgrenar utan mellan verksamheter av olika slag (jfr 5 kap. 3 § i den föreslagna Det är mot den bakgrunden det i andra stycket talas om uppgiftslämnanden mellan olika myndigheter när de utgör olika sekretessområden och uppgiftslämnanden mellan olika sekre- tessområden inom samma myndighet. De uppgiftslämnanden som sker i överensstämmelse med sekre- tesslagen utgör alltså ingen otillåten behandling av personuppgifter enligt personuppgiftslagen. Både utlämnanden av uppgifter som inte försetts med något sekretesskydd och av uppgifter som omfattas av sekretess men som får lämnas ut med stöd av sekretessbrytande regler, får anses ske i överensstämmelse med sekretesslagen. I sista meningen finns en hänvisning till 2 kap. 9 § där ordet sekretessområde definieras. 19.2.3Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Våra förslag till ändringar i den nuvarande sekretesslagen föranleder följdändringar i socialtjänstlagen. Vårt förslag i 5 kap. 2 § om att det inte finns någon sekretessgräns mellan nämnder inom en kommun eller ett landsting till den del verksamheterna är av samma slag med- för t.ex. att bestämmelserna i 12 kap. 7 § andra och tredje stycket socialtjänstlagen blir överflödiga. Vi föreslår därför att dessa tas bort. Detta har kommenterats i avsnitt 12.7.5. Nedan kommenteras 12 kap. 10 § socialtjänstlagen. 10 § Av 8 kap. 3 § sekretesslagen (2005:xx) framgår att social- nämnden utan hinder av sekretess kan polisanmäla brott som hindrar nämndens verksamhet. Detsamma gäller enligt 8 kap. 11 § samma lag beträffande vissa brott som riktar sig mot barn. Av 8 kap. 10 § samma lag följer att sekretess inte hindrar att uppgifter, som angår misstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse eller försök till sådant brott, lämnas till en åklagar- myndighet, polismyndighet eller annan myndighet som har att ingripa mot brottet. Från skall utan hinder av sekretess lämnas 1. uppgifter om huruvida någon vistas i ett hem för vård eller boende, eller i ett familjehem, om uppgifterna för särskilt fall begärs av en domstol, åklagarmyndighet, polismyndighet, kronofogdemyn- dighet eller skattemyndighet, 2. uppgifter om en studerande som behövs för prövning av ett ärende om att avskilja denne från högskoleutbildning. I bestämmelsen har omnumreringar skett utifrån vårt förslag till ny sekretesslag. Ett tillägg har gjorts med anledning av vårt förslag i 8 kap. 10 § sekretesslagen (nuvarande 14 kap. 2 § femte stycket första meningen). Enligt vårt förslag är det inte bara, som , misstankar om brott för vilka inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse som skall föranleda att trots sekre- tessen kan lämna uppgifter till en brottsutredande myndighet. Detta gäller även vid misstankar om försök till sådana brott. När det gäller misstankar om brott mot underåriga (nuvarande 14 kap. 2 § femte stycket andra meningen) regleras detta i den föreslagna 8 kap. 11 §. Ett tillägg har gjorts i den bestämmelsen så att uppgifter inte bara skall kunna lämnas om misstankar om vissa brott enligt , utan även om könsstympning. Våra förslag i sekretesslagen innebär emellertid ytterligare fall där uppgifter trots sekretess får lämnas från till polisen (se 22 kap. 20–22 §§ i vårt förslag till sekretesslag). Sekretesslagen besvarar inte frågan vem som skall få lämna ut uppgifter till en annan myndighet. Vi har därmed inte funnit skäl att ta ställning till vem som i de föreslagna fallen skall få lämna uppgifterna till polisen. Av det skälet finns våra förslag inte med i den nu kommenterade bestämmelsen. I avsnitt 15.8.3 och 15.8.5 har vi diskuterat frågan. I andra stycket 1 har uppgiftsskyldigheten kompletterats, så att den inte bara avser att lämna uppgift om någon vistas i ett hem för vård eller boende utan också om någon vistas i familjehem. Ändringen har diskuterats i avsnitt 15.8.6. Förslagen i sekretesslagen innebär att följdändringar måste göras i ett stort antal lagar och förordningar. I våra författningsförslag redo- visar vi följdändringarna i , personuppgiftslagen och socialtjänstlagen. En sökning i databasen visar att följd- ändringar även måste göras i följande lagar och förordningar: Fartygssäkerhetsförordningen (2003:438) Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Fartygssäkerhetslagen (2003:364) Förordningen (2002:265) om underrättelse till Datainspektionen om vissa domar och beslut Revisorslagen (2001:883) Förordningen (2001:590) om behandling av uppgifter i kronofogde- myndigheternas verksamhet Lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom Förordningen (2001:100) om den officiella statistiken Lagen (2001:99) om den officiella statistiken Lagen (2001:85) om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet Tullagen (2000:1281) Lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete Lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål Lagen (2000:344) om Schengens informationssysten Revisionslagen (1999:1079) Lagen (1999:988) om förhör m.m. hos kommissionen för granskning av de svenska säkerhetstjänsternas författningsskyddande verksamhet Lagen (1999:446) om proviantering av fartyg och luftfartyg Lagen (1999:353) om rättspsykiatriskt forskningsregister Lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall Lagen (1999:288) om överlämnande av allmänna handlingar till eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring, m.m. Lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skatte- myndigheters medverkan i brottsutredningar Lagen (1998:1591) om Tandvårdsförordningen (1998:1338) Förordningen (1998:1229) om behandling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga Lagen (1998:938) om behandling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga Polisdatalagen (1998:622) Lagen (1998:621) om misstankeregister Lagen (1998:620) om belastningsregister Lagen (1998:544) om vårdregister Lagen (1998:543) om hälsodataregister Lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område Lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter Lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning Förordningen (1998:64) om tillämpning av Europeiska unionens tullinformationssystem Förordningen (1997:401) med instruktion för Elberedskapslagen (1997:288) Förordningen (1996:1475) om skyldighet att lämna upplysningar m.m. rörande krigsfångar och andra skyddade personer Säkerhetsskyddsförordningen (1996:633) Säkerhetsskyddslagen (1996:627) Förordningen (1996:434) om provverksamhet avseende hushålls- och bostadsuppgifter Förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän (1995:1000) Lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag Lagen (1994:1383) om överlämnande av allmänna handlingar till andra organ än myndigheter för förvaring Stiftelselagen (1994:1220) Sjölagen (1994:1009) Lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket Postlagen (1993:1684) Lagen (1993:584) om medicintekniska produkter Tobakslagen (1993:581)