sou · GRB321 · 2004-01-01 00:00:00 — Skillnaderna är dock stora mellan olika yrkeskategorier bland de kulturarbetssökande där formgivare hade den lägsta andelen personer med kassatillhörighet och regissörer och skådespelare den högsta. Enligt AMS uppbar av de etablerade kulturarbets- sökande arbetslöshetsersättning från en a-kassa . Motsva- rande andel för samtliga arbetssökande var ungefär densamma, 57 %.5 4.9Konstnärernas villkor i förhållande till reglerna om arbetslöshetsersättning Många konstnärer, i första hand upphovsmän, kan enligt reglerna inte eller svårligen uppbära arbetslöshetsersättning för sin konst- närliga verksamhet med mindre än att de upphör med denna verksamhet. Detta gäller bl.a. författare, bild- och formkonstnärer som i princip hanterar sin verksamhet genom enskild firma. Om konstnärerna är ersättningsberättigade grundas det i de flesta fall på att de har ett arbete vid sidan av den konstnärliga verksamheten och att den konstnärliga verksamheten är av begränsad omfattning. Det är främst de utövande konstnärerna samt vissa upphovsmän inom scenkonst, som har arbetsförhållanden som berättigar till arbetslöshetsersättning. Reglerna för arbetslöshetsförsäkringen gör inte någon skillnad mellan personer som har korta men återkommande arbetslöshets- perioder och personer som är långtidsarbetslösa på heltid. Nedan- stående hårt dragna exempel visar på hur effekterna kan slå. Med exemplen vill jag visa att generella, förenklade regler ibland låser fast en negativ syn på individer och gruppen som inte enkelt passar systemen. Bland konstnärer är det inte ovanligt att en 300 dagars arbets- löshetsersättningsperiod kan utsträckas under 5 . 300 ersätt- ningsdagar utslaget gör med arbetslöshetsersätt- ning men betyder också att låt oss säga en skådespelare, arbetat . Skådespelaren har då arbetat in 7 arbets- villkor , haft en genomsnittlig årsinkomst om kanske på vilken arbetsgivaren betalat arbetsmarknads- avgifter. Han är berättigad till inkomstbaserad sjukpenning och 5 s. 4, Arbetsförmedlingens service till konstnärer, . föräldrapenning om han i perioderna mellan anställningar- na/uppdragen anmäler sig som arbetssökande vid en arbetsför- medling. Om skådespelaren under merparten av den arbetade tiden arbetat som skådespelare skulle han inom teaterbranschen och även av en publik betraktas som en mycket etablerad skådespelare. Ett jämförande exempel är en person som har ett heltidsarbete och blir uppsagd från detta. Är arbetslös på heltid . Får ett nytt heltidsarbete . Är heltidsarbetslös osv. som i exemplet ovan, i totalt . Även denna person åläggs att utöka sitt sökområde men först efter 100 kontinuerliga arbetslöshetsdagar. Däremot ser arbetsförmedlingen vid varje ny arbetslöshetsperiod personen som nyinskriven och a-kassan skulle varje gång automatiskt ge den sökande 300 nya ersättningdagar. skulle per- sonen i detta exempel erhålla arbetslöshetsersättning medan skådespelaren i genomsnitt endast erhåller av arbetslöshetsersättning. En utövande konstnär arbetar ofta med korta anställningar, ofta mycket korta som t.ex. en musiker som engageras för en dags spelning. Det gage som musikern får skall då kompensera för kostnaden för förberedelse och repetition. För att omvandla gaget till arbetstid vid fastställande av arbetslöshetsersättningen finns en av AMS fastställd en omräkningstabell.6 Föreskrifterna innebär att erhållet gage omräknas till arbetad tid. Därigenom underlättas även uppfyllandet av det arbetsvillkor som krävs för att konstnären skall bli berättigad till arbetslöshetsersättning. omräknas i intjänat gage till en timmes arbetad tid. (En höjning till kommer eventuellt ske .) De konstnärer som är verksamma som arbetstagare, ofta utövare, hamnar inte sällan i dilemmat att uppdragsgivare/arbetsgivare kräver att de skall motta ersättningen för arbetet mot faktura, dvs. De måste då antingen tacka nej till arbetet eller genom att tacka ja riskera att mista sin rätt till arbetslöshets- ersättning. De mister sin rätt till arbetslöshetsersättning genom att de blir kategoriserade som självständiga uppdragstagare och där- med företagare. Inför skattemyndigheterna är det möjligt att som arbetstagare ta uppdrag och till och med själv betala in sina sociala 6 § 72, föreskrifter om arbetslöshetsförsäkring (1997:13). avgifter utan att för den skull behöva en F-skattesedel eller ett företag. Individen kan alltså hamna i situationen att den inte är berättigad till arbetslöshetsersättning men inte heller får en F-skattesedel från därför att hon eller han inte uppfyller kriterierna för att vara egenföretagare. För att lösa den praktiska situationen för individen har det främst inom musikbranschen bildats ett antal ekonomiska för- eningar som erbjuder så kallade faktureringstjänster. Även liksom har en fakturerings- tjänst för sina medlemmar. Faktureringstjänsten åtar sig lönehan- teringen gentemot individen och fakturerar i sin tur musikerns eller skådespelarens uppdragsgivare. Tjänsten är inte öppen för egen- företagare som vill omvandla sig till arbetstagare utan för arbets- tagare som inte vill tvingas in i rollen av företagare. Här finns heller inte någon parallell till uthyrningsföretag då inget kontinuerligt anställningsförhållande mellan arbetena finns mellan parterna. Skattefria stipendier har i vissa fall betytt att konstnärer nekats arbetslöshetsersättning. Se vidare kapitel Stipendier. 4.9.1Unga konstnärer – ungdomsgaratin Inom dansområdet har problem uppstått i förhållande till reglerna om speciell uppmärksamhet på ungdomsarbetslösheten. Många dansare är unga, under , när de kommer ut på arbetsmark- naden. De kan redan i denna ålder ha utexaminerats från , vilken är den främsta utbildningen i klassisk och modern dans i . Därutöver finns ett möjligt påbyggnadsår, dansarlinjen vid i . Alla ungdomar mellan 20 betraktas som långtidsarbetslösa . Om arbetsförmedlingen inte kunnat erbjuda ett arbete, reguljär utbildning eller lämpligt arbetsmarknadspolitiskt program är det kommunens skyl- dighet att erbjuda plats inom ungdomspraktiken som ska ge kom- petenshöjning och praktik7. ska inte verka för nyetablering av konstnärer vilket gör att unga konstnärer som inte klarar sig utan arbetslöshetsersättning skall hänvisas till breddning av yrkesrollen eller ut ur kulturområdet. 7 Det finns ett fåtal kommuner i som inte slutit avtal om ungdomsgarantin utan väljer att lösa problemet med ungdomsarbetslösheten på andra sätt. När det gäller unga dansare är det dock uppenbart att de olika regelsystemen kommit i konflikt med varandra. 4.9.2Den konstnärliga verksamheten som bisyssla () har lagt fram ett stort antal exempel för utredningen där konstnärer anser att a-kassor gjort tvivelaktiga bedömningar av deras konstnärliga verksamhet i förhållande till reglerna om bisyssla. A-kassornas bedömning har varit att dessa konstnärers verksamhet inte uppfyllt kriterierna för bisyssla. De har därför bedömts som företagare och har ingen rätt till arbetslöshetsersättning så länge verksamheten är aktiv. Det är svårt att överblicka alla detaljer i dessa fall och göra en objektiv bedömning av de skilda tolkningarna och vad som är avgörande i a- kassornas ställningstagande. En svårighet är att bedöma hur många timmar som konstnären arbetar med den konstnärliga verksamheten eftersom ersättningen för arbetet ofta inte står i rimlig proportion till den arbetade tiden. Enligt a-kassans bedömning kan en tidsomfattande verksamhet hindra konstnären från att stå till arbetsmarknadens förfogande. I lagen om arbetslöshetsförsäkring står att den sökande skall haft bisysslan , vid sidan av ett heltidsarbete, före arbetslöshetens inträde. Problemet är här heltidsarbetet. Konst- närer har ofta ett flertal extraarbeten under kortare eller , arbeten som tillsammans kanske enligt arbetslöshets- ersättningens regler är ett s.k. arbetsvillkor men mer sällan ett hel- tidsarbete. Som heltidsarbete räknas arbete med en arbetstid, som med understiger den för yrket normala arbetstiden för heltidsarbete (AMSFS 1997:13 § 73). Nedan beskrivna mål tas upp trots att det ännu inte är avgjort, vilket är ovanligt i en statlig utredning. De olika parternas argumentering samt Länsrättens dom beskriver dock en viktig och intressant problematik i förhållande till konstnärlig verksamhet och bisyssla. Regeringsrätten har beviljat prövningstillstånd i ett av AMS överklagat mål nr Ö3720-99 gällande bisyssla och konstnärlig verk- samhet. Tvisten gäller om bisysslan går att särskilja från personens huvudsysselsättning och att bisysslan fortgått för ansökan om ersättning. Länsrätten i bedömde att konstnären uppfyllde kriterierna för bisyssla. De skriver att det inte finns någon klar gräns mellan anställningen och företaget men att utgångspunkten i bedömningen bör vara frågan om företaget utgör ett hinder för konstnären att anta ett heltidsarbete. AMS menar att gränsdragningen mellan konstnärligt arbete som utförs i form av anställning och som efter arbetslöshetens inträde fortsätts i form av bisyssla är besvärande för arbetslöshetskassorna. Motparten, konst- nären, som representeras av en jurist vid , skriver i sitt bestridande att han finner det betänkligt att AMS pekar ut ett visst område, kulturarbetsmarknaden, som problematiskt när det gäller gränsdragningen mellan arbete som utförs i form av anställning och som bedrivs som bisyssla. Det ligger i sakens natur att använda samma yrkeskunskaper och erfarenheter i anställningen som i bisysslan. Man menar dessutom att det i detta fall gjorts en ofullständig prövan av konstnärens sysselsättningar och att hans huvudsysselsättning och bisyssla klart kan särskiljas. Han har på sin heltidstjänst varit anställd som scenproducent och bisysslans verksamhet är musikkomposition. 4.9.3Egenföretagande konstnärer och tillfällig arbetslöshetsersättning Att en gång per verksamhet och person få arbetslöshetsersättning utan att behöva avveckla sitt företag är som Småföretagarnas a- kassa beskriver det på sin hemsida () en viktig möjlighet i arbetslöshetsförsäkringen för att undvika kapitalför- störing vid tillfällig arbetslöshet i småföretag. Möjligheten kan utnyttjas vid en tillfällig svacka för företaget då det inte är möjligt att försörja sig på företaget, men det finns förhoppningar om att verksamheten senare kan återupptas. Denna generella regel kan naturligtvis även utnyttjas av konstnärliga egenföretagare. Svårig- heten ligger i bedömningen av om verksamheten tillfälligt har upphört. Ett vanligt krav tycks vara att konstnären skall lämna tillbaka sin F-skattsedel och ha sagt upp sin eventuella arbetslokal eller ateljé. Sedan skall ingen verksamhet ske, dvs. i princip får bildkonstnären inte måla och författaren inte skriva. Konstnären skall stå till arbetsmarknadens förfogande, aktivt söka arbete och vara beredd att ta ett arbete som förmedlas genom arbetsför- medlingen. 4.9.4Skilda arbetstagarbegrepp inom EU och dess konsekvenser har kulturarbetsmarknaden internationali- serats. Allt fler svenska konstnärer tar tillfälliga arbeten utomlands. Nya problem och hinder uppstår i samband med utvecklingen och inte minst i förhållande till rätten till arbetslöshetsförsäkring. Vilka som betraktas som uppdragstagare varierar inom EU och t.ex. i ses en uppdragstagare alltid som egenföretagare. Detta betyder att en svensk musiker som i är verksam som arbetstagare inte kan få med sig ett arbetsgivarintyg från dessa spelningar då han i betraktas som företagare. Ett annat problem är den omfattande administration som är för- enad med att få arbetsgivarintyg från andra länder. Denna process tar inte sällan månader och så länge intyget inte finns kan rätten till arbetslöshetsersättning inte prövas. Enligt lagen om arbetslöshetskassor skall dessa vara bransch- specifika eller områdesspecifika. Det finns inte någon a-kassa med sakkunskap om författare, bild- och formkonstnärers arbetsvillkor och arbetsmarknad. För att skapa förutsättningarna för att dessa personers konstnärliga verksamheter skall bedöms av personer med kunskap om kulturarbetsmarknaden bör ett samarbete utvecklas mellan inom AMS och den nya Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. Ett samarbete skulle dessutom kunna leda till att enkel och enhetlig information för konstnärer utformas om de regler för arbetslöshetsersättning som gäller för personer med inkomster från både anställning och egenföretagande eller bisyssla. Ett sådant samarbete skulle även öka informationen gentemot och kunskapen hos handläggare vid a-kassor vilket leder till snabbare och enhetligare bedömningar. Det måste anses som olyckligt att KRO behövt driva ett stort antal fall till domstol där enskilda bild- och formkonstnärer trott sig vara berättigade till arbetslöshetsersättning men efter långa och för individen upp- slitande tvister förlorat. I finns ett förslag om en mer långtgående förändring, inrättandet av en särskild form av a-kassa för konstnärer. De danska konstnärsorganisationerna har utarbetat ett förslag om en skugg a-kassa till stöd för först och främst egenföretagande konstnärer, som inte är medlemmar i en a-kassa. Stödet skulle utformas som en a-kassa med finansiering från stat, den enskilde konstnären/medlemmen och konstnärsorganisationerna. Medlem- skapet är knutet till medlemskap i en konstnärsorganisation och stödet utfaller om konstnärens samlade intäkter går under dag- ersättningsbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen. Dagens kulturarbetsmarknad präglas av att de fasta anställningarna minskar, allt fler frilansande arbetstagare och att arbets- givare/uppdragsgivare i växande grad ställer krav på att arbetet ska utföras mot faktura. Eftersom skatte-, socialförsäkring- och kanske främst arbetslöshetsersättningssystemet inte är anpassat till detta leder det till komplikationer för individen. Det enklaste sättet att lösa svårigheten för individen är enligt min mening att arbets- givarna/uppdragsgivarna anpassar sig till den arbetspresterande partens behov, vilket i många fall är möjligt och även görs. Av betydelse är att arbetsgivaren/uppdragsgivaren och den arbetspre- sterande parten vid avtalet kan komma överens om att ersättningen skall betalas till en enskild firma eller som lön till en arbetstagare. Här tycks det som om myndigheter inom kulturområdet som lägger ut uppdrag även kunde vara smidigare. , kommuner och landsting skulle t.ex kunna variera betalningen av utsmyckningsuppdrag för bild- och formkonstnärer så att de kan ge såväl tidsbegränsade anställningar till konstnärer som i övrigt är verksamma som arbetstagare och ge uppdragsarvoden till egen- företagande konstnärer. Kanske skulle även en översyn göras av hur projektbidrag, stipendier och andra kulturstöd delas ut. När det gäller projektbidrag så betalar endast ut dessa till juridiska personer medan endast betalar ut projektbidrag till enskilda individer eller egenföretagare. Om frilansande löntagare inom kulturområdet tilläts att ta ett mindre antal uppdrag mot faktura och själva betala in sina sociala avgifter utan att kategoriseras företagare i arbetslöshetsersätt- ningen skulle arbetstagarens rättigheter värnas framför arbets- givarens vilja att undslippa sina skyldigheter vid anställning av arbetstagare. En sådan regel skulle stärka arbetslinjen samt syn- kronisera reglerna för arbetslöshetsersättning med skatte- och socialförsäkringsreglerna. En betydande del av verksamheten inom kulturområdet sker inom ramen för ideella och ekonomiska föreningar, sådana föreningar bedrivs utan vinstsyfte och som i regel är de beroende av offentlig finansiering. Inte sällan uppkommer diskussioner om huruvida de som är knutna till sådan verksamhet ska klassificeras som företagare. Det bör tydliggöras att anställningar och medlemskap i denna typ av föreningar inte ska medföra någon begränsning i rätten till arbetslöshetsersättning. Arbetslöshetsförsäkringens regler skiljer inte på personer med korta återkommande arbetslöshetsperioder och personer som är heltidsarbetslösa . Arbetsförmedlingen skri- ver aldrig av dessa frilansare. De återkommer ständigt i systemet, vilket bidrar till att skapa bilden av kulturarbetsmarknaden som ett problemområde. har vi ett socialt välfärdssystem som är uppbyggt så att en person som för tillfället inte har en arbetsgivare måste vara inskriven vid arbetsförmedlingen (däremot behöver personen inte vara berättigad till a-kassa) för att ha kvar sin rätt till sjukpenning, föräldrapenning osv. Det blir en spiral av negativitet runt dessa individer som inte passar i systemet istället för att positivt värdera att de faktiskt är etablerade på en arbetsmarknad som endast består av kortare anställningar och uppdrag. För unga dansare liksom unga konstnärer på andra områden med högt specialiserad yrkesutbildning skulle kunna utveckla en praxis som gör att de behandlas som arbetssökande , och kvarstår inom kulturarbetsförmedlingen. De skulle därmed inte ingå i den kommunala ungdomspraktiken eller andra ungdomsåtgärder inom arbetsförmedlingen. När en konstnärlig verksamhet inte är av större omfång än att den kan betraktas som bisyssla enligt lagen om arbetslöshetsersättning skulle tolkningen av heltidsarbete i förhållande till bisysslan kunna ta hänsyn till konstnärers arbetsmarknad och godkänna en total arbetstid om men för flera arbetsgivare. Riktlinjerna om vilka kriterier som skall uppfyllas när en egenföretagande konstnär ansöker om arbetslöshetsersättning vid ett tillfälligt uppehåll i den konstnärliga verksamheten bör tydlig- göras. Kravet att en konstnär skall säga upp sin arbetslokal och helt upphöra med sin konstnärliga verksamhet vid ett tillfälligt uppehåll i verksamheten går emot tanken om att undvika kapitalförstöring. Vid ett tillfälligt uppehåll i verksamheten skall målsättningen vara att konstnären skall återuppta sitt yrke. Ett problem här är att arbetsförmedlingen till mycket ringa del kan anvisa konstnärliga arbeten då större delen av uppdrag och arbeten på kulturarbetsmarknad aldrig anmäls. Konstnären måste då ta ett arbete utanför sitt yrkesområde. Det finns ingenting i lagstiftningen som säger att en arbetslös egenföretagare måste byta yrke, endast tillfälligt upphöra att vara företagare och ta det arbeten som erbjuds. Om reglerna skulle tillåta att en begränsad konstnärlig verksamhet fortsatte vid sidan av arbetslösheten skulle konstnärens chanser att återigen försörja sig genom den egna verk- samheten öka. De administrativa rutinerna för intygande av tillfälliga arbeten utanför gränser för kulturarbetare borde ses över. är det inte längre endast välbetalda stjärnor på kulturområdet som i perioder arbetar utanför landets gränser. Speciellt yngre bild- och formkonstnärer, dansare, koreografer, regissörer, musiker och filmare ser som en självklar arbetsmarknad. satsar stora medel för internationellt utbyte inom kulturområdet, liksom EU. Det är då av vikt att trygghetssystemen inte hindrar denna rörlighet. Socialförsäkringen ger ekonomisk trygghet vid sjukdom, handi- kapp, vid ålderdom och till barnfamiljer. Socialförsäkringen är individbaserad och ger ersättning för den inkomst man förlorar då man av olika anledningar inte kan försörja sig genom eget arbete (inkomstbortfallsprincipen). Det finns även bidrag och garantiför- måner, t.ex. garantipension, barnbidrag, handikappersättning och de inkomstprövade bostadsstöden. Socialförsäkringslagen (1999:799) (SofL) reglerar vem som om- fattas av svensk socialförsäkring. Socialförsäkringarna delas upp på bosättningsbaserade förmåner t.ex. bostadsbidrag, och föräldrapen- ning på grundnivå och lägsta nivå, samt arbetsbaserade förmåner som t.ex. sjukpenning, havandeskapspenning, föräldrapenning över lägsta nivå och tillfällig föräldrapenning. Sjukförsäkringen finansieras genom arbetsgivaravgifter och egenavgifter och i mån av behov genom statsbidrag, vilket regleras i socialavgiftslagen (2000:980). Genom arbetsgivaravgifterna och egenavgifterna betalas bl.a. en sjukförsäkringsavgift, föräldraförsäk- ringsavgift och andra avgifter utanför socialförsäkringssystemet som pensionsavgifter och arbetsmarknadsavgifter. I lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) regleras sjuk- försäkringen, föräldraförsäkringen, rehabiliteringsersättning m.m. samt de allmänna försäkringskassorna. I lagen (1991:1047) om sjuklön (SjlL) regleras rätten till sjuklön. Socialförsäkringssystemen administreras av Riksförsäkrings- verket (RFV), () och de all- Försörjningsstödet administreras av kommunerna. RFV utfärdar föreskrifter som är bindande, därutöver utges allmänna råd om tillämpningen av författningar (RAR). RFV:s Vägledning beskriver författningsbestämmelser, allmänna råd, för- arbeten, rättspraxisexempel och kommentarer. och rekommendationer är normgivande inte tvingande. RFV svarar under regeringen för bland annat tillsyn och utvärdering av för- säkringskassornas och verksamhet. RFV svarar för central information och utbildning. De allmänna försäkringskassorna med lokalkontor handlägger enskilda försäkrings- och bidragsärenden. Enligt AFL skall den allmänna 1.utreda och besluta i ärenden som enligt lag eller annan för- fattning skall skötas av 2.svara för att socialförsäkrings- och bidragssystemen tillämpas likformigt och rättvist. 5.1Sjukpenninggrundande inkomst (SGI) Sjukpenninggrundande inkomst (SGI) är den årliga inkomst i pengar som en person kan antas få tills vidare för eget arbete i . Endast inkomster som uppgår till av pris- basbeloppet (2003 är av detta belopp ) och högst till 7,5 prisbasbelopp (det s.k. taket) inräknas i SGI. (En höjning av taket är aviserad till om budgettaket tillåter.) SGI är det beräkningsunderlag som ligger till grund för arbetsbaserade försäkringar som sjukpenning, föräldrapenning på sjukpenningnivå och tillfällig föräldrapenning. Systemet blickar framåt mot personens framtida inkomst. In- komsten skall vara varaktig vilket är eget arbete i följd, eller av eget återkommande arbete. I Riks- försäkringsverkets vägledning om beräkning av sjukpenninggrun- dande inkomst görs tolkningen att det är personens avsikt att fortsätta att arbeta kontinuerligt som skall räknas, även om per- sonen ifråga för tillfället är arbetslös eller inte får någon annan anställning än en tillfällig.1 Enligt AFL skall, med vissa undantag, all inkomst i pengar som en försäkrad får genom arbete räknas in i SGI, oavsett hur många arbetsgivare personen har. För arbetstagare beräknas inkomst av anställning (SGI-A) och till grund ligger inkomst av tjänst som förutom lön kan vara arvoden, helgdagsersättning, OB-tillägg, semesterersättning, över- tidsersättning m.m. om inkomsten kan anses vara stadigvarande 1 s. 18, Sjukpenninggrundande inkomst, Vägledning 2002:4, RFV. Däremot ingår inte skattepliktiga förmåner som fri bil, och kostnadsersättningar som t.ex. trakta- menten i SGI. Ersättningar som inte utgör inkomst av arbete kan inte heller räknas in såsom sjukpenning, föräldrapenning, vård- bidrag, pensionsförmåner, arbetslöshetsersättning och aktivitets- stöd.2 Varken punktstipendium eller långtidsstipendium inräknas i SGI då dessa inte utgör inkomst av arbete. Om det blir svårt att bedöma vilken inkomst en försäkrad kan antas komma att få pga. oregelbundna inkomsterna från anställningen, bör, enligt RFV:s allmänna råd3, SGI beräknas med ledning av ett genomsnitt av tidigare inkomster från anställningen. Hur som kan beaktas vid sådan beräkning bör bedömas efter omständigheterna i det enskilda ärendet. Inkomst av annat arbete (SGI-B), är den sjukpenninggrundande inkomsten för personer som vanligtvis har F-skattesedel. SGI-B beräknas i normalfallet på den taxerade skatterättsliga nettointäk- ten av eget arbete som en person kan antas komma att få tills vidare. Nettointäkten är företagets resultat efter avdrag för kostna- der, avgifter och eventuella avsättningar vid den skattemässiga inkomstberäkningen, men före skatt. En egenförtagares SGI, oav- sett tidigare faktisk nettointäkt eller uppgiven förväntad inkomst, kan inte beräknas till högre belopp än vad en anställd skulle ha för ett liknande arbete.