sou · GRB36d4 · 2004-01-01 00:00:00 — CiWF och representanter från 23 andra europeiska djurskyddsorganisationer överlämnade vykortet till de ministrar som valde att komma ut från minister- rådsbyggnaden. De svenska, engelska, holländska och tyska minist- rarna kom ut och hälsade på demonstranterna.106 blev en båt med 34 dräktiga kor stående i hamn. Libanesiska myndigheter vägrade införseltillstånd för 25 stycken därför att de var äldre än libanesiska regler tillät. Animals´ fick vetskap om att ingen ville ta ansvar för djuren. Då hade de hållits kvar i fartyget efter en transport från som tog . Animals´ flög till och lyckades förhandla sig fram till att djuren förflyttades till en karantän . Aktivisterna gav korna mat och hjälpte djuren. Flera kal- vade och eftersom ingen veterinär fanns till hands dog fyra kor och tre kalvar. Övriga kor avlivades efter domstolsutslag under överinseende av en veterinär som på Animals´ upp- drag bevakade att djuren bedövades. presenterade CiWF tillsammans med Animals´ och for Farm Animals en ny film, Scandal: Subsidies Encourage Cruelty, som visar hur djur transporteras och slaktas i . För detta erhåller europeiska exportörer exportbidrag. Transporterna sker antingen med båt hela vägen (från ) eller först med lastbil och sedan med båt sista sträckan. Transporten med båt från till eller tar minst 7–. Många djur har dött på båtarna i storm. De nötkreatur som exporteras från , och transporteras under . Filmen visar att djuren utsätts för extremt grym behandling. Nötkreaturen hängs upp i ett ben på en stång och hamnar upp och ner, varefter de dras framåt till slaktplatsen. Det är mycket smärt- 106 Compassion in World Farming, 2002. News Release nr 12–02, . samt för så stora djur att hänga upp och ner. Vid slaktplatsen dras djurets huvud bakåt så att halsen blottas,. Strupen skärs av utan föregående bedövning och djuren förblöder till döds.107 Organisationerna kräver att exportbidragen slopas. Det är oetiskt att skattebetalarnas pengar ska användas för att understödja en handel som rutinmässigt innebär att djur utsätts för stort lidande, sade från CiWF. avslöjade CiWF att 274 får suttit fast i en fransk hamn. Skepparen hade tidigare dömts för djurplågeri i samband med transport av får. Fåren fick återvända till och slaktades där, eftersom franska myndigheter vägrade ta emot dem på grund av ofullständiga papper. Denna och ytterligare en transport av får var de första som gått från en engelsk hamn sedan mul- och klövsjukerestriktionerna som infördes lyftes. 107 Compassion in World Farming, 2002. News Release Nr 9513, . Särskilda problem med långdistanstransporter av djur i Av , ledare för () är en organisation för djurs välfärd med bas i och vi ägnar oss framför allt åt långdistanstransporter av levande djur. Vi är en grupp bestående av fem anställda och omkring 45 frivilliga. Gruppen har en låg profil och bedriver inget kampanjarbete. av vårt arbete utgörs av fältarbete, vilket innebär att en grupp från Animals praktiskt taget följer en sändning (lastbil) djur från ett europeiskt land till ett annat. Vi besöker även mellanstationer, gränsövergångar, hamnar och marknader alla områden där djur på långdistans- transporter kan befinna sig. För att i högre grad lyckas med att för- bättra förhållandena samarbetar vi ofta med polisen som hjälper oss att utföra kontroller, med officiella veterinärer och statliga myn- digheter. arbete på fältet har mina grupper och jag nu skaffat oss en ganska komplett, objektiv bild av de problem som rör handel och transport av levande djur. Tyvärr uppstår välfärdsproblemen för långdistanstransporterna långt innan en lastbil ens har anlänt till gården. Många djur som lastas på lastbil är ofta i dåligt skick till följd av den intensiva miljö djuret hållits i före transportdagen. Många djur kan därför redan från allra första början av transporten anses vara i för dålig kondi- tion för att transporteras. Men alltför ofta har vi sett djur i dålig kondition lastas på lastbilar för transport, till exempel grisar med brutna ben, hästar med allvarlig hovröta på tyska och franska går- dar eller rumänska åsnor som varit så gamla och svaga att de knap- past kunnat hålla sig stående. Dessa djur borde avlivas på plats och aldrig tillåtas bli transporterade. Ägaren till sådana djur borde var- nas eller till och med bestraffas, beroende på svårighetsgraden i misskötseln och möjligheten att förhindra skadan eller hältan, för att han låtit djuret hamna i ett så dåligt tillstånd. När man föreställer sig ett djurs resa från gård till slakteri eller från gård till feedlot (uppfödningsplats för livdjur), tänker man sig vanligtvis endast en resa mellan två punkter; från A till B. Det är emellertid så att djuren tillbringar mycket tid på marknader mellan punkt A och punkt B, där de utsätts för felaktig behandling, innan den långa delen av deras resa börjar. Det är inte grundlöst att påstå att många djur passerar genom fler än en marknad under sin livstid. Det finns ett antal problem med marknader. Ett av problemen är att de inte tillhandahåller ordentlig vila, vatten eller foder, men lik- väl räknas de inte in i transporttiden. Marknaderna kan lägga till timmar till resrutten, vilket gör att djuren – när de lämnar en mark- nad där de varken får vatten eller mat, de lastas av, blandas med okända djur, lastas på, under pådrivning och ibland till och med utsätts för kraftig misshandel – är i sämre skick än var det var vid ankomst trots att inte en enda kilometer ännu har avverkats. Likaså tvingas djuren ofta vänta ytterligare en eller ett par tim- mar efter att de lastats på lastbilen, innan fordonet kör iväg. Vänte- tiden registreras inte heller. På en kalvmarknad i norra har vi observerat att de flesta lastbilar kommer innan marknaden öppnar officiellt . Kalvarna säljs och las- tas omkring , men måste sedan vänta i lastbilen medan förarna har lunchrast innan de startar resan. Vid har kalvarna redan varit utan elektrolytvatten eller mjölk i . Lastbilen startar och i transportsche- mat registreras som avgångstid. Föraren har sedan tillå- telse att transportera kalvarna i innan den första före- skrivna rasten och vattenpausen görs och redan då har det gått (inte nio som registrerats i transportschemat) sedan kalvarna senast fick något att dricka! är den enda lösningen på detta problem att gäl- lande reglering ändras, så att alla marknader tvingas att vara utrus- tade med faciliteter för att vattna och utfodra djuren och att djuren anländer till marknaden kvällen före så att de får ordentlig vila. Först då kan marknader registreras som en avreseplats för en transport. Om djuren är avsedda för export, måste de göra ett ytterligare stopp efter marknaden, vid en uppsamlingsstation där de ofta utsätts för ytterligare stressframkallande situation genom att de blandas och lastas på större lastbilar – där de måste vänta på rätt exporthandlingar. Restiden är alltid mycket längre än vad som är känt eller tillåtet av myndigheter Som redan nämnts innebär tid som tillbringas på marknaden, vän- tan på chaufförer som har lunch och väntan på dokument vid exportstationer att timmar läggs till resan utan att registreras. Andra incidenter kan också göra att resorna blir mycket längre än vad som är känt eller tillåts av myndigheter. Oregistrerade och oplanerade förhållanden som till exempel en olycka, trafikstockningar, snöstorm eller en extra lång rök- och kaffepaus, kan göra att lastbilen anländer sent till slakteriet, det vill säga efter stängningsdags. Djuren måste då vänta i slakteriets stallar med lukten av blod och utan att bli utfodrade, kanske bara få vat- ten, tills nästa dags slakt börjar. Andra gånger finns det en lång rad fulla lastbilar som väntar vid slakteriet. Vi har ofta observerat detta. Det värsta fallet vi sett inträffade i vid ett öppet konstrue- rat kycklingslakteri där kycklingar lastades av och hängdes upp från en lastbil fullt synliga för kycklingar i tolv andra lastbilar. Vid mycket varma eller kalla väderleksförhållanden kan väntetiden ofta orsaka att djuren dör eller lider extremt. Lukten av blod och skri- ken från andra djur kan också innebära psykiskt lidande för djur som tvingas att titta på och vänta. Oregistrerade och oplanerade förhållanden, som nämnts ovan, kan även göra att lastbilar inte kommer till en färja. har många djur dött i hamn i på grund av långa köer och extrem värme. I finns det ett skjul för avlastning av djuren, men ingen sätter tryck på transportföretagen att använda det. dog en hel sändning får när en lastbil tvingades vänta i långa färjeköer. Det bildas också långa köer runt gränsstationer, i synnerhet när det är många turister som reser. Detta ökar också djurens restid, vilket dock aldrig registreras. Ytterligare ett djur- omsorgsproblem under trafikstockningar och långa köer vid gräns- stationerna är att lastbilarna står stilla. Temperaturen i lastbilen kan då stiga mycket snabbt, vilket för djuren orsakar allvarlig dehydre- ring och dödlighet. Vid vissa mellanstationer/vilostationer exempelvis i Rzepin i och i och Redics i har vi iakttagit att lastbilar anländer för att få sina dokument stämplade men att dju- ren varken lastas av eller vattnas och utfodras. Denna felaktigt använda tid för vila, mat och vatten får under inga omständig- heter räknas bort från transporttiden. Vi har även blivit vittnen till att förare stannat för att färdskri- varna skulle bli rätt, vilket innebär att lastbilen står stilla men däremot inte att djuren får en ordentlig rast eller vatten. Tyvärr registreras inte stopp på marknader, uppsamlingsstatio- ner, hamnar, gränsövergångar och i slakteriköer som en del av restiden, trots att de i själva verket ibland ökar färdplanen med dagar. Sett ur djuromsorgssynpunkt, måste definitivt registreras. När lastbilen slutligen anländer till sin destination, innebär avlast- ningen av djuren ofta en hel del brutalitet. Denna brutalitet sker ibland medvetet, av nonchalans eller av utmattning. Allt för ofta har grupper från Animals följt lastbilar med enbart en förare som kört från till norra eller från östra till södra . Vi har pratat med många av dessa förare, som ibland är glada över att vi är där, eftersom de vill att någon lyssnar till deras klagomål på de dåliga arbetsförhållan- dena. En fransman som körde för ett franskt kycklingtransport- bolag, berättade att om han inte tar sig från punkt A till punkt B på kortast möjliga tid, får han sparken. Hans chef betalade hellre böterna för att chauffören inte tog de vilopauser som han behövde, eftersom han ansåg att pauser var spilltid som kunde utnyttjas bättre genom leverans av ytterligare en sändning. Det krävs av vissa förare att de levererar en sändning och sedan kör tillbaka för att hämta en ny last. En förare från ett välkänt tyskt företag berättade att han ofta tvingades köra ensam till . Han är ofta vaken , som han till- bringar bakom ratten. Vid ankomst till destinationen kan ingen i ett så uttröttat tillstånd förväntas vara tålmodig och försiktig vid avlastning av djur och bör därmed heller inte ansvara för att lasta av djur. Vissa förare har inte rätt utbildning för att hantera djur. De hanterar ofta djuren på det sätt som de har lärt från att se på andra lastbilschaufförer eller personal på marknaderna och i slakterier. Dåliga vanor överförs därmed från person till person. Den genom- snittliga djurhandlaren använder sådana tekniker som att vrida svansen, ge elstötar i ansiktet eller genitalierna och att dra i en hov eller klöv för att få djuret att röra sig, inte på grund av att han utbildats till att göra så – utan därför att han har sett andra göra så. Vid en uppsamlingsstation nära en kalvmarknad i Le Cateau i , såg vi en far som sparkade av kalvar från last- bilen och en minut senare såg vi hans tonårsson göra likadant. Djur som anländer till slutdestinationen i mycket dålig kondition avlivas sällan på plats, utan släpas ut ur lastbilen, i synnerhet om destinationen är ett slakteri och djurets kött fortfarande kan användas. Europeiska tjurar har påträffats i med höf- terna vridna ur led och till och med brutna ben, och de har uppre- pade gånger slagits för att tvingas gå in i slakteriet. I och har vi iakttagit fullständigt lama grisar som dragits i öronen till platsen där de avlivats. Vi har följt en sändning hönor varvid 2 000 av de 6 000 hönorna som lastats redan var döda efter ett tre timmars stopp som föraren gjorde i värme. Vid ankomst till slakteriet slets de kvarvarande halvdöda hönorna ut ur transportburarna och hängdes upp på slaktkedjan. Animals har följt många lastbilar med långdistans- transporter. Några av de längsta rutterna vi har sett för hästar var , från till och från till södra . Åsnor som lastats på i , lastas av i , en total sträcka . Irländska nötkreatur sänds på 10–12 dagars resor till , tyska nötkreatur sänds till dit de anlän- der 5–– bara för att möta de fruktansvärda egyptiska slakterierna som vi nu har undersökt . I synnerhet runt påsken sänds får på fruktansvärt långa lastbilsresor från och till . Denna resa varar ännu längre än vad borde ta, på grund av de långa väntetiderna i . Många grisar från , och slutar i spanska slakterier 200–. Griskultingar från och från hamnar i , ett avstånd respektive . Vi har funnit att polska kaniner slaktas i , . Kycklingar har lämnat södra för att resa till norra , , helt enkelt därför att holländska slakterier betalar något lite mer per kilo än vad franska slakterier gör. Och jag får inte glömma att tillägga att en stor andel av de lastbilar som används för transporter av dessa djur inte är utrustade med vatt- ningssystem, eller också har de system som inte fungerar. De är heller inte utrustade med rätt underlag eller rätt foder och mängd för resans varaktighet. Dessutom är många lastbilar, i synnerhet från , överlastade. Avsaknad av identitetsbevis för många av djuren på långdistanstransporter Även om långdistanstransporternas avstånd redan är tillräckligt långa, kan det vara komplicerat att spåra ett djurs ursprung på en långsdistanstransport, och därför kan man säga att vissa av de avstånd som djuren förflyttas, i verkligheten är ännu längre. kommer tusentals kalvar från till och flygs sedan därifrån antingen till eller transporteras vidare till eller . Dessa kalvar kommer från marknader i och handlare i . Deras öronmärken är utfärdade i , men det betyder inte att de är polska kalvar. Animals har även funnit lamm och får i , , , och utan öronmärken. Utan något identitetsnummer är det omöjligt att veta hur långt ifrån de har kommit. Vi har också blivit vittnen till att djur fötts på marknader i och . Dessa nyfödda djur behölls på lastbilen och transporterades vidare utan öronmärke eller hälsocertifikat. Importkontroller är inte alltid tillförlitliga eller korrekt utförda. 1999 blev en grupp från Animals vittne till hur två lastbilar från en handlare passerade genom gränsinspektionen vid Gorizia . Hur kan en korrekt kontroll av att djuren på lastbilen motsvarar de djur som anges i dokumenten utföras på så ? I , en gränsstation mellan och , kan lastbilar fortfarande ses passera gränsen på rekordtid. Kriminella aktiviteter är rutin inom transporthandeln med levande djur Kriminalitet spelar tyvärr också en viss roll i handeln med levande djur. När en fransk kycklinglastbil stoppades i , bekände föraren för oss att han regelbundet skiftar dokument med förare som har holländska kycklingar vid mötesplatser (vanligtvis stannar en lastbil på motorvägen i ), så att de franska kycklingarna blir holländska och de holländska kycklingarna blir franska. Vi har även blivit vittnen till att handlare köpt dokument för sin sändning av hästar i , får i och hästar i . Dessa dokument är signerade in av en veterinär och handlarna fyller i dem efter eget tycke. Vi är säkra på att detta är praxis även i andra länder, eftersom vi ofta iakttar att en lastbils- chaufför går in på ett veterinärkontor vid en uppsamlingsstation och kommer han ut med dokument, trots att veterinären aldrig kom ut för att undersöka djuren! Vi har också talat med olika förare som berättat för oss att de använder mutor för att det ska stå i deras dokument att djuren las- tats av vid mellanstationen, trots att det aldrig skett. Mutor används ofta för att förfalska avsändningsorten, den slutgiltiga destinationsorten och antalet lastade djur och deras ålder eller dräktighetstillstånd. Trots att det vid första ögonkastet är enkelt att lägga skulden på veterinärerna för att de accepterar mutor, måste vi förstå att många av dessa veterinärer utsätts för extremt tryck och ibland även fara om de inte följer spelets regler. Den illegala droghandeln har också förknippats med djur- transporter. hörde vi från tillförlitliga källor att lastbilar som transporterar hästar och åsnor från östeuropeiska länder som till exempel smugglar in cigaretter i EU. Vissa lastbilar har till och med dubbelt golv där alla cigarettkartongerna göms. Det skulle kunna löna sig att kontrollera djurlastbilar på jakt efter smugglade droger inne i medlemsländerna. Det finns många lagliga kryphål i EU-direktiven som tillåter så mycket mer lidande hos djuren än vad som verkar vara fallet på papperet. Sjötransport anses exempelvis inte ingå i restiden utan räknas som viloperiod. Detta behöver ändras. Sjötransport är allt annat än vila. Djuren stressas av den okända miljön, av att blandas med okända djur, av att vistas i båtens överfyllda inhägnader, av värmen och bristen på ventilation och den dåliga luftkvaliteten till följd av att det ombord på de flesta fartygen inte är möjligt att rengöra inhägnaderna där djuren förvaras under resan. Grupper från Animals har varit på flera libanesiska fartyg som legat i hamnen i och iakttagit att tjurarna, när de väl kommit ombord på fartyget och blandats med okända djur, till- bringade all sin tid med att bestiga varandra. Vi har alltid hört ryk- ten att flera tjurar i varje sändning vid ankomsten till haft brutna ben, urledvridna höfter och allvarliga blåmärken. Efter ett möte med hamnveterinären i och efter att ha talat med olika veterinärer och fartygsbesättningar i Sete, har vi blivit underrättade om att dessa skador inträffar ombord på båten. Tjurarna bestiger varandra upprepade gånger i sina försök att bestämma rangordningen i den nya gruppen, vilket slutar med att de skadar varandra. Enligt en kvinnlig hamnanställd, som brukar ansvara för skeppningar av levande djur, har det emellertid inte hänt att en tjur avlägsnats från en båt i Sete innan den gått ut på den 6–långa resan till . Den kvinnliga anställda slutade sitt arbete eftersom hon inte tyckte om den dåliga attityd som många av de andra anställda hade mot tju- rarna; när väl tjuren har kommit ombord på fartyget, är det inte längre vårt ansvar. Grupper från Animals har talat med kaptenen på ., ett libanesiskt fartyg, liksom kaptenen på fartyget och båda uttryckte att det finns ett annat djur- omsorgsproblem i samband med båttransporter, nämligen sjösjuka. Hästar och tjurar till exempel påträffas ofta när de står absolut stilla, försöker hålla balansen och inte röra sig, med lågt hängande huvud och vägrar att äta. Vissa av dessa båtresor varar i veckor. Ett annat frustrerande lagligt kryphål gäller EU:s exportsubven- tioner. En tysk handlare kan till exempel köpa tjurar från och ta dem till för ytterligare gödning och får då sina EU-subventioner när han levererar dem som tjurar för slakt i ! Vissa av dessa tjurar anländer, som nämnts ovan, till destina- tionsorten i eller i dåligt skick men avlivas inte utan transporteras vidare till slakterier. Trots detta erhåller den europeiske ägaren av detta djur – som är i mycket dålig kondition – fortfarande sina pengar. Vi har gjort vissa undersökningar vid lokaler som tillhör ett stort holländskt transportföretag med, enligt vad vi erfarit, dåligt rykte i och upptäckt att polska får blir holländska får efter ankomsten till transportföretagets lokaler. Fåren kan nu lagligen transporteras från till . Risken för ökad sjukdomsspridning med långdistanstransport Långdistanstransport av djur ökar även problemet med sjukdoms- spridning. Marknaderna är den huvudsakliga bovarna i dramat, eftersom djuren på dessa kommer överallt ifrån, samlas, blandas med varandra och sänds till nya platser. Det är inte förvånande att mul- och klövsjuka sprids så snabbt, när vi har djur som blandas på marknaderna i och sedan transporteras genom flera av EU:s länder innan de når destinationsorten i eller till exempel. Fartyg är också en miljö där sjukdomar sprids. De libanesiska fartygen i Setes hamn lastar tjurar från , , , , och , blandar dem alla tillsammans i inhägnader och lastar sedan av dem i ! Om en tjur skulle vara smittad med en smittsam sjukdom, utgör den ett hot mot alla dju- ren ombord, liksom mot djuren i . Lastbilar utan rätt underlagsmaterial hjälper också till att sprida sjukdomar genom att urin och fekalier spills på vägarna. Karantäns- stationer som upprättats för hästar som kommer till EU används ofta inte alls, eller är så smutsiga att de inte kan kallas för karantä- ner. besökte vi en station i som tog emot och vidaretransporterade åsnor och hästar som var i mycket dålig kon- dition. Olyckor med djurtransporter inträffar regelbundet på vägarna i . Djur som överlever olyckan springer ofta iväg i panik och kan då sprida sjukdomar till djur på gårdar i närheten av vägen. Problem med vissa typer av djur Det finns många faktorer som orsakar lidande som inte är särskilt kända. Dessa faktorer varierar mellan olika djurarter. Hästar transporteras ofta på de längsta rutterna, varvid de flesta kommer från östeuropeiska eller nordeuropeiska länder och ska till södra . Om inte förarna är särskilt noga med att ge dem vat- ten i tillräcklig mängd och tillräckligt ofta, anländer hästarna mycket dehydrerade. Hästar lider ofta av sömnbrist eftersom de är fastbundna på lastbilen i mycket kort tjuder, vilket hindrar dem från att hänga ned med huvudet, vilket är deras naturliga sovställ- ning. En direktör på ett slakteri i talade om för oss att han slutade ta emot hästar från eftersom många var så utmattade efter att inte ha kunnat sova under den långa resan att de bokstavligen föll av lastbilarna när de kom fram till slakteriets lastkaj. När hästar faller ned i lastbilen, antingen på grund av utmattning eller på grund av att föraren bromsar, skadar de sig och kan till och med strypas av tjuderna, vilket vi har iakttagit i . Hästar sparkar också på okända grannar och en gång såg vi en häst som fastnat med hoven i lastbilens ventilationsöppning. Han tappade snart balansen och föll ned, varvid hela benet vreds. Lyck- ligtvis kom en veterinär och avlivade honom, men hur ofta händer detta utan att någon upptäcker det ? Åsnor lastas för trångt på lastbilar och blandas ofta med större arter. Till och med på en mer ansedd hästmarknad i såg vi små åsnor som lastades med stora hästar på en lastbil , i när- varo av veterinärombud. Nästan alla åsnor som transporteras till slakterier i EU kommer från fattigare länder där de först har använts för arbete. På grund av försumlighet och brist på pengar till rätt veterinärvård har de långa hovar som olämpliga att stå på. De är gamla och har ett ringa värde vilket gör att de kan offras. Tjurar är svåra att hantera, i synnerhet om de fötts upp utomhus med mycket lite mänsklig kontakt. Personalen använder fruktans- värd kraft och våld på slakterierna för att lasta av dem och förflytta dem genom gången. I , dit många vilda australiska tjurar sänds, blev en av mina medarbetare vittne till hur arbetare vid slak- teriet använde yxor för att förstöra tjurarnas benligament och kni- var för att stöta in ögonen i syfta att lugna dem. Kvigor transporteras i framskriden dräktighet, vissa kalvar till och med på lastbilen eller fartyget. blev en grupp från Animals vittne till hur ett antal tyska kvigor kalvade på ett libanesiskt fartyg som fastnat i hamn, innan de lastades av. Unga kalvar innebär ett speciellt problem att transportera, efter- som det är omöjligt att ge dem mat.