sou · GRB335d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Om utredningen visar att eleven behöver särskilt stöd ska detta ges. Ett särskilt åtgärdsprogram ska då upprättas och vara ett verktyg för eleven och ett hjälpmedel för skolans personal att pla- nera och utveckla den pedagogiska verksamheten för eleven. Eleven och vårdnadshavarens syn på skolsituationen ska vägas in och ett beslut i fråga om åtgärdsprogram ska kunna överklagas till Skol- väsendets överklagandenämnd. Olika attitydundersökningar visar att eleverna i särskolan i huvud- sak trivs i skolan och är nöjda med sin skolgång. Föräldrar till sär- skolebarn och ungdomar är också generellt nöjda med sina barns skolgång. I detta avseende skiljer sig inte dessa barn, ungdomar och föräldrar från andra elev- och föräldragrupper, möjligen är särsko- lebarnen och deras föräldrar mer nöjda. Föräldrar och lärare är inte alltid överens om elevernas behov Föräldrarna är dock inte alltid nöjda med att barnen placerats i sär- skola. Hälften av de tillfrågade vårdnadshavarna i stu- die uppger att anledningen till deras barns särskoleplacering är en diagnos eller en beskrivning av barnets svårigheter. En fjärdedel anser att särskolan har aktualiserats därför att inte har kunnat ge barnet adekvat hjälp. Den utredande tjänstemannen, för- äldrar och lärare är dock inte alltid överens, varken om anledningen till att ett barn har aktualiserats för särskola, vilka svårigheter som är särskoleberättigande eller vilka behov särskolan förutsätts tillgo- dose. Framför allt anser föräldrarna att deras barn behöver gå i små undervisningsgrupper, medan lärarna anser att barnen i första hand behöver en särskilt anpassad pedagogik. Vårdnadshavarna tillfrågades också om vilket stöd deras barn hade fått. Svaren visar att de vanligaste stödformerna är assistent i klassen, individuell undervisning av klasslärare, individuell under- visning av speciallärare, härutöver används individuell kursplan. Skillnaderna är här obetydliga mellan elever i grundskoleklass och i särskoleklass. Många särskoleelever har flera funktionshinder Eleverna i särskolan har ofta svårigheter vid sidan av utvecklings- störningen. I enkäten till vårdnadshavare kunde de markera en eller flera alternativa funktionshinder: utvecklingsstörning, autism/autism- liknande tillstånd, allvarlig syn- eller hörselnedsättning, allvarlig sjukdom, emotionella svårigheter, damp/ADHD, tal- och språk- svårigheter, koncentrationssvårigheter, läs- och skrivsvårigheter, rörelsehinder, förvärvad hjärnskada samt alternativet annat. Drygt hälften av särskolebarnen () har enligt föräldrarna läs- och skrivsvårigheter. Knappt hälften () uppges ha en utvecklingsstörning. Därpå följer koncentrationssvårigheter och tal- och språksvårigheter (). Drygt en fjär- dedel av barnen () uppges ha autism eller autismliknande tillstånd, medan övriga svårigheter förekommer i mindre utsträck- ning. Tidigare undersökningar bekräftar att av tränings- skolans elever har tilläggshandikapp, medan motsvarande siffra för grundsärskolan är . Då räknas inte tal- och språksvå- righeter som tilläggshandikapp. Lärarna tillfrågades i enkät också om vilka svårighe- ter som fanns representerade hos särskoleeleverna i deras respek- tive klasser. Flertalet lärare () uppger att de flesta barn har en utvecklingsstörning. Mer än hälften av lärarna () uppger att deras elever har koncentrationssvårigheter och tal- och språksvårigheter. Nära hälften av lärarna uppger sig undervisa särskoleelever med autism eller autismliknande tillstånd. Siffrorna visar att det finns en relativt stor grupp lärare () som säger sig undervisa elever som är mottagna i särskolan, trots att dessa inte har någon av de särskoleberättigade svårigheterna. Detta gäller i första hand elever som har integrerats i en grundsko- leklass. Elevernas valmöjligheter är begränsade Elevernas valmöjligheter i den obligatoriska särskolan är begrän- sade. Många lärare anser inte heller att eleverna har förmågan att välja. Elevens val och skolans val utnyttjas i relativt begränsad omfattning. Föräldrarna upplever också valmöjligheterna i gymna- siesärskolan som mycket begränsade. Valmöjligheterna inom gym- nasiesärskolan behandlar vi mer ingående i det följande. Skol- verkets tillsynsrapporter från särskolan bekräf- tar att bristerna när det gäller elevernas valmöjligheter kvarstår. I studien om träningsskolan framhåller att valmöj- ligheter och inflytande kan fungera även i träningsskolan: Enkelt uttryckt framgår att en förutsättning för skolarbetet för många av eleverna är just valmöjligheten. En särskild symbol i det bildmaterial som vägleder elever visar på alternativ att välja mellan. framgår av rapporten att det är många intressenter som vill ha inflytande över det dagliga arbetet, det är föräldrar som har synpunkter liksom sjukgymnaster, logopeder och inte minst assi- stenter. Undervisningstiden i särskolan varierar Särskolans elever har möjlighet att gå ett tionde år i grundsärsko- lan. Denna möjlighet utnyttjas inte av alla elever och orsakerna till detta tycks inte alltid handla om elevernas behov. I en tidig rapport om kvalitet i särskolan uppmärksammar Skol- verket en rad förhållanden när det gäller skoltidens och undervis- ningstidens längd som utmärker särskolan;8 N eleverna genomgår sin utbildning i den obligatoriska särskolan under antingen nio eller , vilket innebär att den minsta totala undervis- ningstiden varierar starkt, N träningsskolans minsta totala undervisningstid underskrider grundsär- skolans, N träningsskolans kursplan kan användas som stöd för att reducera anta- let undervisningstimmar, N det finns betydande variationer vad gäller skoldagens längd och den styrs ofta av skolskjutsarna, N friutrymmet när det gäller utläggningen av timmar utnyttjas i liten utsträckning, N elevernas valmöjligheter är minimala, N mycket få skolor har kvalitetssäkrat sitt arbete, vilket innebär att skol- huvudmannen inte kan garantera att eleverna får den tid och det inne- håll i sin utbildning som avses i styrdokumenten. ovan relaterade utvärderingar har haft fokus på grund- särskolan. För att få träningsskolan ytterligare belyst, har vi genom ett uppdrag till skolinspektören genomfört en egen enkätstudie om träningsskolan. Enkäten har ställts till tio kommu- ner, som har valts ut för att kunna ge en bild av hur kommuner med olika förutsättningar och utgångspunkter organiserar sin trä- 8 (1999b). Kvalitet i särskolan samt planerade insatser och prioriteringar. Sju av kommunerna hör till kategorin större städer och två till medelstora städer, medan en representerar glesbygdskom- munerna. De totalt 20 rektorerna baserar sina svar på 808 elever, varav 512 i träningsskolan. Ur träningsskolans perspektiv utgör dessa 512 elever av rikets totalt cirka 4 000.9 Antalet elever i träningsskolan varierar i de tio kommunerna från 8 till 96. Låga absoluta tal gör procentsatser oprecisa, men med den reservationen kan vi ändå konstatera att andelen elever i tränings- skolan varierar kraftigt. Vårdnadshavare har möjlighet att påverka beslut om placering Enligt bestämmelser i skollagen beslutar styrelsen för skolan om placering inom särskolan, dvs. om en elev ska komma i fråga för grundsärskola eller träningsskola. I enkäten framkom dock att andra utgångspunkter än grad av utvecklingsstörning har betydelse för bedömningen. Vårdnadshavares önskemål, gruppens samman- sättning, autism, avstånd till skolan, beteendeproblematik och per- sonalens kompetens visar sig vara faktorer som har betydelse. Någon rektor menade, att var inom särskolan eleven ska få sin undervisning, får ge sig . Det är inte alltid enkelt att göra den bedömningen då eleven är . Andelen särskoleelever i träningsskolan varierar kraftigt Trots likheten i storlek mellan kommunerna uppvisar de stor variation beträffande andelen elever i träningsskolan. I är av särskoleeleverna placerade i träningsskolan, medan motsvarande siffra i är . Detta är att jämföra med rikssnittet på . Båda kommuner anger att vårdnads- havarnas önskemål har påverkat placeringen. Samordnaren i lämnade följande förklaring till den höga andelen ele- ver i träningsskolan: 1.Vi har grannkommuner som köper platser till elever på tränings- skolan. Grundsärskola har de själva. 2.Vi är förhållandevis strikta med att elever på grundsär ska ha för- mågan att uppfylla målen i kursplanerna. Jag kan se skillnad på ele- ver som flyttar in från andra kommuner som bedöms som duktiga 9 , (2002). Särskolans träningsskola Hur särskild får man vara där, på uppdrag av grundsärelever men som vi bedömer annorlunda och det händer att vi omplacerar en sådan elev. I är av de mottagna särskoleeleverna pla- cerade i träningsskolan. Förklaringen till detta kan ligga i att det är lättare för vårdnadshavaren att acceptera grundsärskolan än trä- ningsskolan. Enkäten visar också att det i finns en tendens till omplacering från grundsärskola till träningsskola. Felkällor eller på goda grunder? Av vad som kunnat utläsas ur enkätsvaren kan vi konstatera att följande faktorer har betydelse för placering inom särskolan: N vårdnadshavares påverkan grundsär annars får det vara fritt översatt utifrån svarsalternativet Ett känt behov som inte kunde tillgodoses vid placeringstillfället pga. vårdnadshavares önskemål, anges i fyra svar, N utvecklingen efter inskrivningen. Svarsalternativet En förändring i ele- vens utveckling som inte kunde förutses vid placeringstillfället anges i sex svar, N inget beslut alls. Endast inskrivning och sedan individuell planering, N placeringen inom särskolan ses som mindre viktigt, N bristande utredningsrutiner för gränsdragningen träning/grundsär, N stor tolkningsvidd vad gäller skollagens inte kan gå i grundsär. Gränsdragning åt båda hållen Bestämmelsen om att en elev, som inte kan gå i grundsärskola, ska erbjudas träningsskola, ger en betydligt otydligare gräns än gränsen mellan grundskola och grundsärskola och det finns ett stort tolk- ningsutrymme. I kommuner som kan erbjuda tränings- respektive grundsärsko- leklasser, samgrupper, integrerad verksamhet etc. blir alternativen många. Hur stort inflytande vårdnadshavaren ges i valet av alterna- tiv kan då få konsekvenser för om eleven placeras rätt enligt gäl- lande bestämmelser. När en kommun inte kan erbjuda så många alternativ, kan det leda till mindre positiva lösningar, t.ex. att en elev tvingas till långa resor eller måste vara kvar i den klass han eller hon går i, även om en annan lösning vore bättre. Hälften av eleverna i träningsskolan i de tillfrågade kommunerna har inga spontana kontakter med elever från grundsärskolan under skoldagen. I många fall ges förklaringen att de lokalt eller geogra- fiskt är åtskilda. I de fall klasserna är åtskilda möts eleverna emellanåt på raster och vid måltider. Planerade möten sker i form av friluftsdagar, fester, musikundervisning och dans. På några sko- lor samverkar man , men det vanligaste svarsalternativet är . Samverkan mellan särskola och grundskola På de skolområden som har båda skolformerna uppger man genomgående att det finns en planerad samverkan av olika slag mellan grundsärskola och grundskola. Den längst drivna samverkan redovisar de områden som har samgrupper, dvs. elever från båda skolformerna undervisas i samma grupp. Planerad samverkan mel- lan tränings- och är mindre vanligt än samverkan mel- lan grundsärskolan och . Ett skolområde vill placera alla barn i grundsärskolan i grundskoleklasser så att alla har tillhörig- het och därmed räknas in i grundskoleklass. Rektorerna och skolpersonalen i särskolan lyfter fram två per- spektiv på samverkan. Det ena är en utökad samverkan som grund för en bättre handikappkunskap bland både personal och elever. Behovet av samverkan utgår från frågan om hur alla människor lika värde ska kunna respekteras och bli en självklarhet, om kunskap om olika elevers förutsättningar saknas. Det andra perspektivet framhölls framför allt av dem som arbetar med barn med autism. De menar att deras elevers behov av en stark struktur utan störande stimuli, svårligen skulle kunna åstadkommas i grund- skolans vardag. 19 rektorer beskriver fritidshemsverksamheten för träningsskola och grundsärskola. I tio fall är den segregerad från och i tre fall delvis samorganiserad med verksamhet. I sex fall är verksamheterna helt integrerade. Bland de tio verksam- heter som är segregerade, anger fyra rektorer heldagsskola/hel- dagsomsorg som skäl för detta. Särskolan i kommunens kvalitetsredovisning 17 av de 20 rektorerna anger i enkäten att särskolan i allt högre utsträckning finns med i kommunens kvalitetsredovisning. Trä- ningsskolan kan dock bara identifieras särskilt på tio områden. Vi kan konstateras att särskolan redovisas i större omfattning än vad tidigare noterat i sina utvärderingar. Nästan alla elever har individuella utvecklingsplaner När granskade nio kommuner kunde man konstatera att förekomsten av individuella utvecklingsplaner varierade bland kommunerna från 8 till 70 procent.10 I de här redovisade kommu- nerna är täckningen näst intill . Visserligen är inte kommunerna identiska med den tidigare undersökningens, men tre av dem som ingick då finns med också i vår kartläggning. Från samtliga skolområden uttrycker man, om än i skilda orda- lag, behovet av att i utvecklingsplanerna kartlägga individuella behov samt att relatera dessa till läroplans- och kursplanemål. Vidare uttrycker man ett behov av att utvärdera verksamheten i förhållande till kort- och långsiktiga mål samt att revidera och omforma målen utifrån resultat. Allt detta bör ske tillsammans med föräldrarna. Den individuella utvecklingsplanen framhålls också som ett bra underlag vid utvecklingssamtalen med föräldrarna. 12 av 16 rektorer uppger att det inte föreligger några hinder för samverkan. De tveksamma framhåller att okunskap om varandras verksamheter, ekonomi, för få vuxna i och attityder och förhållningssätt från båda håll, kan sätta käppar i samverkans- hjulet. Rektorn för träningsskolan i betonar att förut- sättningarna för samarbete måste förbättras. Det gäller såväl gemensamma aktiviteter som att eleverna ska få bättre möjligheter till samspel, identifikation och gruppsamvaro och få sociala och språkliga modeller. Han menar, att det är beklagligt att grundsko- lans intresse är så svagt och att det saknas ambition att flytta fram positionerna. Den samverkan som finns kommer ofta till stånd på grund av någon särskilt intresserad pedagog i . Men samverkan får inte ske för sakens skull utan man bör återkom- mande ställa sig frågan: Hur kan alla människors lika värde respek- teras och bli en självklarhet om kunskap saknas om våra olika förut- sättningar? Insikten om allas lika värde kan bara vinnas, menade en lärare, om andra elever får kunskap om innebörden av ett funk- tionshinder. Grundsärskola eller träningsskola – en nödvändig uppdelning? Nästan hälften av de svarande rektorerna anser att en uppdelning i träningsskola och grundsärskola är onödig. Man menar att den ska- par onödiga gränser och att ibland behöver eleven både tränings- skola och grundsärskola. De som tvekar eller menar att det är av stor vikt att bägge verksamheterna finns kvar, motiverar det med elevernas olika behov och förutsättningar. Härtill anges tränings- skolans behov av mer resurser som skäl. Några av rektorerna i studien påtalar betydelsen av att tydliggöra skolans uppdrag, initiera pedagogiska diskussioner och få mindre av omvårdnad i arbetslagen. Det är i detta sammanhang väsentligt både med specialpedagogisk kompetens och en rektor som driver pedagogiska utvecklingsfrågor. Träningsskolans elever och personal bör finns i samma arbetslag som för att kunna arbeta med samverkan och integrering. Lärare betonar också att det är viktigt att eleverna inte invaggas i för stor trygghet. De måste få utmaningar, som gör att de kan klara valsituationer och situationer som präglar vardagen. Flera intervjuade lärare anger en ökad kun- skap om elever med utvecklingsstörning bland övriga på skolan och en ökad integrering, som viktiga utvecklingsområde. De flesta barn och ungdomar med utvecklingsstörning får sin undervisning i särskolan. För barn som på grund av dövhet eller hörselskada inte kan gå i eller motsvarande del av sär- skolan finns specialskolan. Staten är huvudman för specialskolan. (1 kap. 6 § skollagen). I finns en riksskola, Åsbackaskolan, som är avsedd för döva eller hörselskadade elever som också har en utvecklingsstörning. Verksamheten regleras i 8 kap. specialsko- leförordningen (1995:401). Härutöver finns regionala special- skolor. Regionskolorna är avsedda för döva eller hörselskadade elever som inte behöver utbildning med särskilda insatser vid riksskolan. (6 § specialskoleförordningen). Läroplanen för specialskolan är densamma som för och särskolan. Däremot har specialskolan delvis anpassade kurspla- ner. I flertalet ämnen gäller samma kursplaner som för grundsko- lan. Målen som eleverna ska ha uppnått under femte skolåret, ska i specialskolan uppnås under det sjätte skolåret. De mål som ska uppnås under nionde år, ska i specialskolan ha upp- nåtts under det tionde året. För ämnena teckenspråk, svenska, eng- elska, moderna språk samt rörelse och drama har särskilda kurspla- ner utarbetats. För döva och hörselskadade elever med utvecklings- störning gäller dock särskolans kursplaner. All undervisning på specialskolorna bedrivs på teckenspråk. Specialskolorna lyder under den nybildade Specialskolemyndig- heten (SPM). finns sex statliga specialskolor. De sex special- skolorna är Kristinaskolan, Manillaskolan, Birgittaskolan, Väner- skolan, Åsbackaskolan och Östervångsskolan. Totalt går 647 elever i specialskolan, varav 592 i de regionala specialskolorna. De två tidigare specialskolorna och ombildades till resurscentra och ingår i . En mindre skoldel finns kvar för visstidsutbildning. Utbildningen ska motsvara den som ges i grundskola respektive särskola och ska ses som en tidsbegränsad insats med kvalificerat stöd. Syftet är att de elever som tas emot i skoldelen senare ska kunna fortsätta sin skolgång i hemkommunen. Enligt ett förslag från (SOU 2002:106), Visstidsutbildning vid statliga resurscenter, ska sådan utbildning ges till elever med synskada och ytterligare funktionshinder samt elever med grav språkstörning. finns elever med utvecklingsstörning och synskada på resurscenter. Kvalitet och utveckling SOU 2003:35 resurscenter tar enbart emot elever med grav språkstörning. Döva och hörselskadade elever som också har en utvecklings- störning kan alltså gå i en tvåspråkig skola med teckenspråklig miljö.11 Eleverna kan antingen välja den nationella specialskolan, Åsbackaskolan, som vänder sig till barn och ungdomar på tidig utvecklingsnivå, träningsskoleelever, eller den regionala special- skolan för barn och ungdomar på grundsärskolenivå. Åsbackaskolan är den enda specialskolan som tar emot elever med utvecklingsstörning på tidig utvecklingsnivå. Undervisningen utformas efter särskolans, i huvudsak träningsskolans, kursplaner. Antalet elever har ökat betydligt. fanns cirka 60 elever på skolan. Elevökningen beror på ett antal samspelande faktorer. Det finns fler barn med dessa behov, kommunerna har större kännedom om dem och kommunerna har inte själva de resurser som krävs för en adekvat utbildning.12 De regionala specialskolorna hade /2002 tio elever som läste enligt särskolans kursplan. Flera elever var emellertid under utredning. Enligt räknar man med att det finns ungefär 40 grundsärskoleelever i de regionala specialskolorna. I Funkispropositionen (1998/99:105) skriver det föredragande statsrådet följande om mottagandet av elever till specialskolan: Styrelsen skall besluta om mottagandet av elever i specialskolan. Underlag och bedömningar till grund för mottagande vid specialskolan bör, som , förberedas regionalt i dialog med föräldrar och med företrädare för hemkommunenMed en gemensam styrelse bör för- utsättningarna öka för en enhetlig praxis i landet för mottagande av elever i specialskolan. Verksamheter med statligt verksamhetsstöd När särskolan kommunaliserades gjordes undantag för vissa skolor. kommun och landstingen i och anordnar enligt avtal med staten utbildning för ungdomar med utvecklingsstörning från hela landet. kommun anordnar gymnasiesärskola med inriktning yrkesutbildning för döva och hörselskadade ungdomar. 11Specialskolemyndighetens (SPM) verksamhetsplan 2002 12Ullmark, (2001). Åsbackaskolan och En analys om orsaker till att elevantalet på skolan ökar ett statligt verksamhetsstöd för utbildningen. kommun erhåller interkommunal ersättning för de elever som kommer från annan kommun. /03 finns 35 elever i utbildningen i . Dammsdalskolan och Salbohedskolan arbetar med barn, ungdo- mar och vuxna med utvecklingsstörning från hela landet som på grund av svåra beteendestörningar inte kan bo och utbildas inom hemkommunerna. Dammsdalskolan betecknas som särskola, men om en elev har möjlighet att följa kursplaner, kan den göra detta. På gymnasienivå samarbetar skolan med Statens skola för vuxna i . finns på skolan ungdomar mellan med funktionshinder inom det autistiska spektrat kombinerat med beteendestörningar. Många har diagnosen Aspergers syndrom och alla har haft stora svårigheter i tidigare skolgång och i sin sociala miljö.13 Gymnasiesärskolan på Dammsdal har program med inrikt- ning Fastighetsskötsel, individuellt organiserade program med teo- retisk inriktning och verksamhetsträning. Eftersom elevernas behov är mycket varierande, anpassas utbildningen och program- men efter den enskilda eleven. All undervisning är individuell. Varje elev har en studieplan som utformas efter elevens förutsättningar. I vissa ämnen kan eleven läsa på gymnasienivå och i andra på låg- stadienivå. Skolan har stora möjligheter att vara flexibel i sin upp- läggning av utbildningen. Gemensamt för programmen är dock att man arbetar efter TEACH-modellen, ett strukturerat, pedagogiskt arbetssätt där det visuella stödet hjälper till att förtydliga och skapa förståelse. Elevantalet på Dammsdalskolan har ökat . Efter- frågan på platser är stor och gäller framför allt ungdomar med Aspergers syndrom samt högfungerande autism tillsammans med andra funktionshinder som ADHD, Damp och Touretts syndrom. /2003 finns cirka 38 elever i utbildningen. i drev till Salbohed- skolan för elever med utvecklingsstörning, autistiska drag och Aspergers syndrom. är skolan en fristående gymnasiesärskola och drivs som ett aktiebolag. AB erbjuder kommunerna individanpassad undervisning och elev- hemsboende för elever i behov av särskilt stöd.14 Utbildningen motsvarar den som ges inom gymnasiesärskolans individuella pro- Skolan kan erbjuda fem olika inriktningar, Industri, Natur- bruk, Data/media, Huslig verksamhet och Verksamhetsträning. Alla elever har individuella undervisnings- och utvecklingsplaner som utvärderas kontinuerligt. Eleverna är delaktiga i utformandet av dessa planer. Målet med elevernas utbildningstid på Salbohed- skolan är att de ska få nödvändiga kunskaper, insikter och färdig- heter för att klara ett så självständigt liv som möjligt. Helhets- omsorgen på skolan syftar till en stimulerande skolgång, en trygg boendemiljö samt en meningsfull fritid. Ledningen för Salbohedskolan består av VD, rektor och boende- chef. Under finns 28 elever på skolan. senaste utvärderingar av särskolan har som nämnts haft fokus på den obligatoriska delen. Detta innebär att det inte finns några mer omfattande utvärderingar av kvaliteten i gymnasiesär- skolan. har dock gjort några mindre studier för att belysa de nationella programmen.15 I dessa fokuserade vissa övergripande frågeställningar nämligen: -Hur informeras elever om de aktuella programmen inom gymnasie- särskolan? -Vilken kompetens har rektorer och lärare inom det aktuella pro- grammen i gymnasiesärskolan? -Hur fungerar respektive program enligt nationellt uppställda mål avseende program, kursplaner, betygskriterier, APU samt elevernas inflytande och möjligheter att påverka sin utbildning?