sou · GRB3112d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Skälet till att började studera var att en yrkesvägledare övertalade henne till det. Kanske spelar övertalningen en roll för den betydelse hon tillskriver studierna. berättelse inne- håller emellertid många fler sidor som behöver belysas innan den betydelse hon tillskriver studierna framstår i alla sin komplexitet. är född i och kom till . Hon var när hon fick möta sin nya svenska familj. har inte träffat sin riktiga mor Hon tror att skälet till att hon adopterades bort var att fadern var död och mamman levde väldigt fattigt. När berättar om kommer hon in på ilska, flyttning och kompisar. Familjen flyttade och blev allt mer argsint. Hon ville inte ständigt flytta och förlora de kamrater hon lyckats vinna. berättar om alla möten med nya barn och ungdomar och den mobbning hon rutinmässigt utsattes för. Det blev till slut för mycket för henne och skolarbetet gick allt sämre. När hon uthärdat bestämde hon sig för att inte fortsätta att gå i skolan. Hon berättar att hon kände både ilska och skräck inför att åter träffa nya elever. trivdes inte heller hemma och skaffade ett jobb inom åldringsvården samt flyttade som 16-åring till en när- liggande storstad. Hon beskriver det som en tuff omställning men hon hade kompisar som hjälpte till. arbetade hon till och från i åldringsvården innan hon på inrådan blev placerad på en sommarkurs på en specialskola långt ute på landet. motiv för sommarkursen var att hon umgicks i Det här borde alla få pröva! mindre lämpliga kretsar och hon behövde komma bort från sina kompisar. Jag tolkar den här episoden som en intervention av socialen för att bryta en möjlig utveckling åt fel håll. gillade utbildning- en, framförallt för att den var praktisk och att hon fick lära sig mycket om matlagning, växter och djur. Hon träffade andra elever som också hade speciella skäl för att vara där och tillsammans hade de mycket roligt. Till skillnad från tidigare erfarenheter av utbild- ning kände sig trygg och hon ville gärna fortsätta att läsa något. Förutom sommarkursen fick hon även läsa höstterminen, men när terminen närmade sig slutet lades tyvärr skolan ner. kom hon tillbaka till storstaden och återgick till åldringsvården. Hon berättar att hon trivdes ganska bra i vården. Det primära skälet till trivseln tillskriver sin egen personlighet. Hon tycker att hon är öppen och har lätt för att få kontakt med människor. Hennes sätt fungerar bra i vårdyrket. Efter ytterligare med timanställning och praktikplats besökte . Hon blev anmodad att skriva en meritförteckning. Det gick inte så bra. Hennes platsförmedlare upptäckte då att hon vände på bokstäver och ord och undrade om har läs- och skrivsvårigheter. Det var ingen som hade sagt nånting till mig, och ingen hade ju pratat med mig om det här nere (hemkommun) eller på skolan, utan jag fick ju bara det här: Jag är ett litet problembarn, jag kan inte allting och ... Jag trodde ju att det hade med att jag var ut ... att jag inte var helt svensk, det var därför jag inte kunde allt, alla svenska ord och såna här saker då (s. 4). Arbetsförmedlingen rekommenderade henne att börja på en speci- ell kurs på folkhögskola. ville absolut inte börja studera igen. Hon var väldigt kritisk till studier. Hon berättar att hon utifrån tidigare erfarenheter kände sig rädd för människor i skol- miljö. Vägledaren på arbetsförmedlingen lyckades dock övertala henne till att börja. Utifrån den distans hon har till händelsen uttrycker sig så här: och det ångrar jag inte, faktiskt, jag är väldigt tacksam för att hon faktiskt gjorde det och då fick jag börja på den här läs- och skrivkursen (s. 4). Som deltagare i kursen fick väldigt bra stöd av de övriga i klassen. Det är främst tre saker framhåller som viktiga för Det här borde alla få pröva! henne i den utbildningen. Den första är att hon fick hjälp att bearbeta och acceptera dyslexin. Den andra var rädslan för att bli mobbad av okända elever och den tredje var att hon undrat över sin egen bakgrund. Alla tre spåren förefaller ha bearbetats och kommit till någon form av uttryck under läs- och skrivkursen. gjorde bland annat ett projektarbete om gatubarn i och ett om hennes födelseort i . Framförallt är det kanske en händelse som sticker ut i berättelse om upplev- elser på folkhögskolan. Det var när hon skulle ställa sig inför klassen och berätta om sitt projekt om födelsestaden i . Det var ett oerhört känsligt ämne för henne och hon hade aldrig stått framför människor med en skriven rapport. När hon stod där kände hon en enorm klump i magen och halsen. Hon säger med svaj på tonen: Och dom förstod mig, och dom i klassen förstod mig, så dom stöttade mig väldigt mycket (s. 6). Hon klarade sitt framträdande med klassens stöd. Hon fick bra kommentarer för sin prestation och tycker hon att den händelsen hjälpte henne att växa en hel del. Stärkt av studierna på folkhögskolan gick direkt vidare till en undersköterskeutbildning (1,). Det gick ganska bra och hon klarade de första två terminerna. Hon berättar med stolthet att hon i början av kursen kunde stå upp och säga inför alla andra att hon hade läs- och skrivsvårigheter. När det var tungt begärde hon och fick en del hjälp av kurskamraterna. Men medicinmatematiken klarade hon inte. Där blev det tvärstopp. Här berättar att hon reagerade som hon ofta gjort tidigare. ... och jag klara inte av et så jag sa det, jag skiter i det då då, och sedan så fick jag reda på att jag var gravid också , så det vart lite mycket på en gång (s. 10). En komplicerande händelse i sammanhanget var att hade separerat från en tidigare överkontrollerande och svartsjuk man som tidigare försökt hindra henne från att studera. Det fanns ju en risk att hon träffade andra män. När lämnat den mannen träffade hon snabbt en ny man och blev gravid. Hon över- vägde ett tag om hon skulle satsa allt på att försöka ta sig igenom utbildningen men hon kunde inte tänka sig att göra abort. Hon lämnade undersköterskeutbildningen. Det här borde alla få pröva! borta från utbildningen har den förändrats och om hon skulle vilja göra färdigt måste hon nu starta om från början. Hon berättar att hon åter känner en klump i magen av att hennes kurskamrater är färdiga och jobbar som undersköterskor, men att hon inte klara- de det. Efter utbildningen har fått flera barn och huvudsakligen arbetat som timanställd och vikarie inom åldringsvården under . Det är inte bara skolan som haft svårt med. Rela- tionerna till arbetslivet har inte alltid gått smärtfritt heller. Hon berättar till exempel om när hon mått dåligt av olika relations- problem och därför misskött sina jobb. När hon blir underkänd av en arbetsgivare mår hon jättedåligt. Men har hon lyckats sköta sig och arbetsgivaren ringer ofta och vill att hon skall komma in och arbeta extra. När hon berättar detta strålar hon som en sol. Den sista perioden om liv handlar mycket om barn, barnens sjukdomar, arbetslöshet och hennes timanställning. har hon arbetat natt och det har gått bra. Hon har också en stor dröm för framtiden. Det är att få ett fast jobb med terapi- verksamheter för de gamla . Om det behövs är hon beredd att studera för att nå det målet. berättelse är strukturerad av att händelser inträffar som en konsekvens av slump eller otur. Hon berättar utifrån att saker har hänt henne och att hon i stort varit utan kontroll. Intrigen i berättelse är kampen om att bli accepterad. En konsekvens av hennes självbild i berättelsen är att hon nästan framstår som ett ansvarslöst offer eller en otursförföljd människa. Viktiga drag i berättelse är att starten i skolan inte gav henne någon chans. Hon hamnade snett från början. Hennes utländska bak- grund och den då okända dyslexin ledde till mobbning och utstöt- ning i . Hon besvarade attityderna med att söka sig bort från normalitetens förväntade väg, gymnasium. Istället började hon umgås med andra ungdomar som inte heller riktigt passade in. berättelse fortsätter under levnadsberättelsen att återspegla en slags förhandling mellan henne och samhällets normalitet. Hon verkar ha en vilja att anpassa sig och bli delaktig som hon Det här borde alla få pröva! är arg över den behandling hon fått utstå. Det blir många olika krockar innan historien till slut verkar lösa sig. Folkhögskolan verkar spela en avgörande roll i hennes berättelse och blir som en konsekvens återgiven mycket positivt. Hypotetiskt kan man anta att det fanns stor risk för att skulle ha krockat med folkhögskolan på samma sätt som hon gjort med tidigare. Hennes erfarenheter av skola var inte goda. På folkhög- skolan hamnade hon emellertid i ett socialt umgänge där alla mer eller mindre delade något av hennes utanförskap. Därmed fick hon en chans att skaffa sig kunskaper i umgänge med andra som hade liknande förutsättningar. Hon behövde inte vara den avvikande längre. För kom det att handla om mycket mer än att tillägna sig kunskaper om hur man kan läsa och skriva. Det kanske viktigaste momentet var sannolikt de andra studenternas och lärar- nas acceptans och bekräftelse av som likvärdig individ. En annan sak var att hon faktiskt fick klart för sig att problembarnet inte var speciellt ointelligent och att hennes utländska härkomst inte direkt orsakade svårigheterna i skolan. En tredje viktig punkt var att hon fick en chans att bearbeta saknaden efter sin biologiska mor. självberättelse hade tidigare varit uppbyggd kring händ- elser utom hennes kontroll och som på något sätt drabbat henne. En följd av studierna och de händelser fick vara med om är att de sannolikt inneburit att hon kunnat bearbeta berättelsen om henne själv. Skillnaden i framställning av i början av berätt- elsen och innebär troligen att vill visa att hon lyckats skapa och lever i en mer legitim identitetsberättelse . Kontentan av studier på folkhögskola blev självstärkande erfaren- heter. Man kanske kan säga att en del av hennes ilska försvann och som en följd har hon accepterat att bli mer integrerad med sam- hället och dess normer. En konsekvens av erfarenheter inom folkhögskolan blev att direkt satsade på en yrkesutbildning inom vården och klarade det mesta fram till ett nytt problem visade sig. beskriver hon sig som att hon har möjligheter både inom utbildningsväsendet och arbetslivet. Det här borde alla få pröva! Följande berättelse är speciell i flera avseenden för studiens resultatsammanhang. För att bringa lite ljus över det skall jag först ge en liten prolog till biografi. På grund av datas kvalité kommer jag att ta en något annorlunda position som berättare inom biografin jämfört med de övriga intervjuerna. Inter- vjumaterialet har nedtecknats under intervjun till skillnad från ljud- band. Intervjuinteraktionen var också speciell. Intervjutillfället inleds med 15–20 minuters förhandlande om vad detta skulle handla om och användas till. in i intervjun blir plötsligt nervös och säger att han nog glömt mat på spisplattan. Han säger att han måste bege sig hem. Han hade redan innan förvarnat om att han är nervös. Han började till exempelvis med att säga att han var rädd för situationen. Jag var först helt oförstående tills det slog mig att hela situationen från hans perspektiv kunde tolkas som hotfull. Vi möttes på stan efter mörkrets inbrott och jag bjöd in honom till bilen för att genomföra intervjun. Jag kunde faktiskt ha varit någon illasinnad. Jag får dock en känsla av att spisplattan var mer av ett test av mig som person jämfört med oro för något faktiskt. Han kanske helt enkelt ville testa vilken funktion han har för mig i sammanhanget. Är jag den typen som säger åt honom att sitta still och snabbar på frågorna eller är jag den typen som tar honom på allvar och försöker hjälpa till. Tydligen klarar jag det eventuella testet för efter någon ordväxling plirar han lite och säger att nu minns han att han inte lämnat plattan på. Efter den incidenten går allt utan avbrott. växte upp i som en av fem bröder. Fadern arbetade som anläggningsväktare och modern var hemmafru. Fadern hade grundskoleutbildning och modern hade mest praktisk erfaren- het. De hade ett relativt gott liv och genomgick grund- skola för att sedan söka in till eltekniskt gymnasium. När kriget i bröt ut bodde tillfälligt hos en kompis familj. Den familjen ägde en bil och när de bestämde sig för att fly fick följa med till . I samband med krigsutbrottet blev fadern dödad. När berättar om det säger han Det här borde alla få pröva! också att han tror eller vill tro att modern och de fyra bröderna lever. fick han tillsammans med några andra barn och ungdomar komma till . Första perioden på ungefär en månad bodde han på en flyktingförläggning i . Där- ifrån flyttades han och en grupp tonåringar i samma ålder till en folkhögskola i västra för att genomgå en form av intensiv SFI (svenska för invandrare) arrangerad av . tycker att det var en ganska bra utbildning. De fick studera . Det fanns också aktiviteter i form av idrott, simning och utflykter som var roliga och lärorika. på den folkhögskolan fick alla utom och en annan kille uppehållstillstånd och de försvann från folkhög- skolan. Eftersom de flyttade kunde inte utbildningen fortgå och då flyttades till en flyktingförläggning väster om . I denna flyktingförläggning var ensam tonåring och han upplevde det som tristessens helvete. Perioden på den förläggningen varande . upplevde som mycket jobbig och den enda aktivitet han kan minnas var TV-tittande. fick sitt uppehållstillstånd och han flyttande genast till en stad i . Skälet till att han valde denna stad var att en kompis bodde där. säger att det var självklart att flytta till en kompis eftersom man som flykting är helt beroende av den hjälp man kan få av någon som har erfarenhet och vet hur det skall gå till. Kompisen guidade honom bland annat till skattemyndigheten, kommunen, hjälpte till att fixa lägenhet, träffa hyresvärd och att besöka . När fått en egen lägenhet i den här staden kände han sig en aning trygg. Viktigt i sammanhanget är att han i sin nya hemstad fick studera på en specialskola . På skolan fick han äntligen träffa flera ungdomar och det kanske bästa av allt var att fyra av dem kom från . tycker att den skolan gav en bra utbildning. Han läste mer svenska, matte, engelska och samhällskunskap. En sak som nämner speciellt med skolan var att han uppmärksammade faran med kompisar från samma land. Den sköna känslan av gemenskap och trygghet gjorde att de enbart pratade modersmål med varandra och hans träning på svenska blev eftersatt. hade emellertid en bra lärarinna som var medveten om problemet och placerade ut dem i varsin klass. Jag får intrycket av att uppskattar när läraren använder sin auktoritet och ger klara direktiv. Med den nya placeringen så kunde han och hans landsmän Det här borde alla få pröva! endast ses på raster. En av de stora fördelarna med utbildningen var förutom svenskan att tillfälligt glömde bort krigs- minnen och oron för familjen. Här blir nedstämd och berättar att förutom att han fått veta att modern dött i malaria har han ingen aning om vart bröderna tagit vägen. Han berättar att det har tyngt honom mycket och det är ett av skälen till att han är så nervös. Han berättar att han måste ha något att göra för att slippa älta dessa minnen. funderade jag på om jag inte skulle fråga varför han sa att modern levde i början och sedan ger en ny version här. Jag bestämde mig för att ämnet kanske var för känsligt. sökte de andra eleverna på skolan till gymnasium eller till jobb. hade gärna följt med kompis- arna till gymnasium men hade han hunnit bli för gammal så han fick inte antas. Istället fick han tips om att han kunde läsa på folkhögskola. Han sökte till en folkhögskola i en grannstad. Efter att ha varit på en intervju och språktest för svenska fick han besked om att han antagits. Efter beskedet gick han för att träffa sin handläggare. Hand- läggaren avrådde honom från att flytta och föreslog att han borde pendla dit. Han fick därför pendelkort och pendlade tills han kom fram till att det var alldeles för jobbigt. På utbildning- en på folkhögskolan hade han fått en kompis och de två bestämde sig för att dela lägenhet i grannstaden. Utbildningen bedrevs på en dagfolkhögskola mitt i stan och tyckte den var ganska bra. Han upplevde ingen stress och press och han fick själv bestäm- ma vad han ville läsa. Han träffade också många nya människor. Han berättar också att lärarna var väldigt hjälpsamma och stött- ande. Han var imponerad av att han kunde träffa sina lärare nästan när som helst. Trots att det fanns möjligheter så engagerade sig aldrig i några extra aktiviteter. Han lägger också till att de saker han berättar om har att göra med att efter folkhögskolan började han läsa på komvux. Det var studievägledaren som gav honom rådet att börja läsa på komvux för att skaffa sig ett full- ständigt gymnasiebetyg. Under folkhögskolestudierna har han ock- så kommit på att han hade lättare för matte och naturvetenskap jämfört med samhällskunskap inom det svenska språket. På kom- vux ville han pröva att läsa mer naturvetenskapliga ämnen. blev antagen till komvux och läste . Han berättar att studierna på komvux blev en kraftig omställning. Kurs- erna var betydligt tuffare. Han var tvungen att satsa mycket av sin Det här borde alla få pröva! energi för att kunna lämna in sina uppgifter . Han var också tvungen att ta studielån och det kände han sig mycket avig till. Det fanns inga möjligheter att undvika det men så fort kom så gick han över till det. Ämnena engelska, matte och naturkunskap gick utmärkt och samhällskunskap, biologi och historia gick inte speciellt bra. menar att svårigheten var att dessa ämnen krävde väldigt många nya ord. Som exempel tar han upp att i biologi var han tvungen att lära sig namnet på varenda fågel i . försöker uttala ordet bofink. Uttalet låter ganska udda och vi skrattar båda två. Han är ändå ganska nöjd med sina studier även om han har kurser kvar att ta. Ursprungligen var hans plan att läsa intensivt och sedan söka direkt till högskola med inriktning på elteknik eller elingenjör. Planen sprack emellertid i komvux efter- som det tog en extra termin för honom att klara av kemi och fysik. Han började då på i regi. Det var inte speciellt krävande studier. läste han flera andra kurser. Han läste dessa för att förbättra betygen. märkte han att betygen blev mycket bättre och han färdigställde en gymnasiekompetens. Men för att kunna gå vidare till elingenjör måste han ta matte C, kemi B och fysik B. Det orkade han inte med . Efter studierna inom var arbetslös . Han sökte jobb via arbetsförmedlingens internet- portal och hittade till slut ett jobb i en mindre grannkommun. Han åkte dit och fick jobbet som montör vid ett löpande band. arbetar han inom den industrin i tvåskift. trivs mycket bra med att ha en fast punkt, en lägenhet och en stadig inkomst. Det bästa är dock att han kommit in i samhället genom sitt arbete. Han berättar att han nu har en bättre känsla för samhället och arbetslivet än han någonsin haft tidigare. En sak han upprepar flera gången i olika tonlägen är att han nu försörjer sig själv. Han säger också ungefär så här: Man känner att man finns när man har ett jobb, man är inte beroende av någon. Men vägen till den trygghet han har var inte helt lätt. När han började blev han chockad över att han var den enda mörk- hyade personen på hela fabriken. Det gick inte helt lätt att vänja sig och det kunde kännas ganska tungt . har dock lärt känna de som jobbar vid samma band och de brukar umgås då och då. Han tycker att cheferna är bra Det här borde alla få pröva! och ganska roliga och överhuvudtaget säger han i positiv mening att det är mest ungdomar som jobbar där. Jag frågar hur det kommer sig att han valde att flytta till en mindre kommun. svarar att det viktigaste var att få ett jobb och sedan var det inte direkt någon nackdel att det var mycket låga bostadskostnader. Han tycker också att det är intressant att alla verkar känna igen alla i en mindre kommun. Han berättar att alla känner någon som jobbar på stora fabriken och nästan alla har själva jobbat där. är också välkänd i stan för att han jobbar där. De hälsar även på honom nu när han är ute och går på staden. Att ha uppnått den här typen av bekräftelse verkar han uppskatta en hel del. Han lägger snabbt till att staden är väldigt fin . Till slut frågar jag om han kan summera vad studierna på folk- högskolan betytt för honom så här efteråt. Han svarar att folkhögskolan var en knutpunkt. Det var väldigt många männi- skor med olika bakgrund som strålade samman där. var det äldre personer än han själv. Han lärde sig saker om sig själv efter- som han är en social person som tycker om att utbyta erfarenheter. Han berättar att han jobbade aktivt för att de andra skulle kunna förstå honom bättre och kunna anpassa sig till honom. Den viktigaste intrigen i berättelse är utanförskapet. Hans berättelse gestaltar ett öde där han som barn ryckts upp ur familj och hemort och hamnat i ett främmande samhälle. placerar sig inte endast i spänningsfältet mellan två kulturer utan också mellan ungdom och vuxna. Många av de händelser som berättar om handlar om att försöka finna ett sätt att bli accepterad på. Han försöker hantera eller i alla fall balansera de minnen som jagar honom. Folkhögskolan blev den andra instans där fick träffa svenskar och träna på språket i autentiska samtal. På skolan upp- täckte han också att det var ett nästan omöjligt projekt att försöka lära sig alla svenska ord. Matematik gick mycket bättre för då fungerade hans grundkunskaper utan några större översättnings- problem. Han beskriver sin syn på studier på ett sätt som förefaller vara mycket instrumentellt. Utbildningen tjänar för honom endast syften att ta sig in i samhället. Utbildning kan ge bättre språk- Det här borde alla få pröva! kunskap, möjlighet att träffa nya människor och slutligen ge ett jobb. Det förefaller som han egentligen aldrig var intresserad av att få kunskaper om olika områden, växa som människa eller öva upp sitt självförtroende. Den instrumentalitet som kan ses i hans berättelse skall kanske tolkas på basis av främlingskapet. Hans upp- levda position i sammanhanget gör att han kan ha svårt att dela de värden som andra deltagare visar upp. Under studierna fick träffa många människor som han kunde utbyta erfarenheter med och han fick träna upp sina sociala färdigheter så att andra människor skulle förstå honom bättre. Kontentan av detta är att använt folkhögskole- perioden som ett steg, en förberedelseperiod, på vägen in i sam- hället. Studierna betyder därför att det var ett viktigt första steg och det var ungefär det hela. Annars ger intryck av att han självmant behållit sitt utanförskap på folk- högskolan. Det framgår inte om det var dagfolkhögskolan i sig, om han ville ha en känsla av kontroll eller om det kan ha varit något annat som spelat in. På något sätt var det en period som inte var på riktigt och därmed blev det kanske också naturligt att han direkt gick vidare till komvux. Komvux gick relativt bra och än bättre blev det på . Han ordnade sin gymnasiekompetens och sökte därefter ett riktigt jobb. Den avslutande delen i hans berättelse är mycket viktig. Han har skaffat sig ett eget jobb, fast lön, egen lägenhet, har kompisar och är accepterad av stadens befolkning. Man kan säga att han skött integreringen av sig själv och han förefaller mycket nöjd med det. Kanske skall han försöka bli ingenjör i alla fall. är en trevlig och pratglad man. När jag träffar honom har han precis kommit tillbaka från en två veckors semester på varmare breddgrader. Han är solbränd och ser riktigt avslappnad ut. är gift, har barn och bor strax utanför en stor stad i . och hans fru är aktiva i en frikyrklig församling. arbetar som försäljare och inspiratör gentemot butiksförsäljare inom ett stort internationellt företag. Han berättar att han trivs mycket bra med detta arbete. Inte minst tycker han att han har en mycket god lön. tillskriver sin folkhögskoleutbildning ett väldigt positivt Det här borde alla få pröva!