sou · GRB36d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Utöver vad som sägs ovan måste klara och entydiga regler tas fram för att få en enhetlig bedömning av var gränserna går mellan friskt respektive sjukt djur samt god respektive dålig kondition går. I många dokumenterade fall transporteras djur såväl till marknader som till slakt med sår, kraftiga infektioner, hälta eller kraftigt avmagrade. I flera fall har utredningen blivit vittne till diskussioner mellan veterinärer om huruvida sådana djur skall anses möjliga att transportera eller inte. Reglerna är för otydliga och måste precise- ras. 266 Källa: FVE 01/088 Draft; Further details on the amendment of the route plan and the two-way tracking system. Rättslig reglering kring djurtransporter Enligt gällande reglering skall djurtransportdirektivets bestämmel- ser inte tillämpas på djur som inte transporteras i kommersiellt syfte. Detta undantag är svårt att motivera, eftersom de djur som transporteras till följd av icke-kommersiell aktivitet har samma behov av gott djurskydd som de djur som transporteras till följd av handel. Utredningen har inte tagit del av något skäl som talar för att detta undantag bör gälla generellt fortsättningsvis. I genomförande av djurtransportdirektivet undantas inte transport i icke-kommersiellt syfte annat än när transporten sker i utrymmen som är avsedda för enstaka sällskapsdjur tillsammans med led- sagare. Om det förutsätts att ägaren till det eller de djur som transporte- ras till följd av icke-kommersiell aktivitet, har ett starkt intresse av att vidta så många åtgärder som möjligt för att transporten skall ske på ett för djuret acceptabelt sätt, så är det inte nödvändigt att reglera denna sorts transport. Det gäller till exempel hund i sällskap med familjen på en bilsemester. Emellertid lämnar nuvarande före- skrifter öppet för tolkningsmöjligheter, och det finns också risk för att undantaget kan användas som kryphål i olika sammanhang av djurägare som saknar motivering till att sörja för en god transport. Utredningen förordar därför att det generella undantaget tas bort. Förhållandena i transportfordon – ventilation, beläggnings- grader med mera Transportmedlens inredning och utrustning har visat sig har mycket stor betydelse för djurskyddet. Brister på dessa områden kan ge mycket allvarliga konsekvenser i form av stress, skador och hög dödlighet hos djuren. Det är därför av stor vikt att transport- fordonets inredning och utrustning är ändamålsenlig och korrekt anpassad till det djurslag som transportfordonet används för. Det är också mycket viktigt att transportfordon för ett djurslag inte nyttjas för andra djurslag för vilka det inte är anpassat. Många transporter sker också i fordon utan den tekniska utrustning som krävs för transporter över åtta timmar.267 267 Utredningen grundar sig här på en sammantagen bedömning av de uppgifter som vi under utredningsarbetet haft tillgång till. Det finns således inte en enskild referens att hänvisa till för detta påstående. Rättslig reglering kring djurtransporter I djurtransportdirektivets bilaga finns angivet hur transportfor- don skall vara inredda och utrustade för att undvika krosskador, uttorkning, förfrysning, värmeslag och kvävning. Vidare skall de vara utformade så att det är möjligt att inspektera djuren under transport. Det finns dock små möjligheter att överblicka situationen vad gäller efterlevnad av gällande lagstiftning om utrustning och inredning i fordon som är avsedda för djurtransporter på europeisk nivå. Kommissionen har till exempel föreslagit en övergångsperiod för installering av ventilationssystem i sitt för- slag om mikroklimatstandarder, men även kommissionen saknar uppgifter om hur många fordon som skulle komma i fråga för upp- gradering. Transportmedlen kan även skifta betydligt i kvalitet och ändamålsenlighet. Kommissionens uppgifter att medlemsstaterna ger djurskydds- aspekterna låg prioritet i samband med transport indikerar att for- donsparkens beskaffenhet kan vara av mycket skiftande standard – något som även understryks av ett flertal anmälningar från NGO:s mot transporter där fordonet varit utrustat på sådant sätt att transporten omöjligen kan ske på ett sätt som är förenligt med gällande rätt. Utredningen vill här förorda en modell med förprövning av transportfordon i enlighet med de krav som gäller i om besiktning av fordon innan de tas i bruk.268 Djur- transportdirektivet bör därför kompletteras med ett krav om att alla fordon som används för djurtransporter skall granskas och godkännas ur djurhälso- och djurskyddssynpunkt av den myndig- het som medlemsstaten utser att sköta uppgiften. Ventilation, luftkvalitet och temperaturreglage Det är motiverat ur såväl djurskyddssynpunkt som ur ekonomisk synpunkt att ventilation, luftkvalitet och temperatur håller bättre nivåer än . Det finns omfattande forskning som visar att för höga eller för låga temperaturer och dålig luftkvalitet inverkar på såväl djurens välfärd som köttets kvalitet. I Gebresenbets rapport uppges till exempel att viktförlust hos grisar kan vara en 268 Se SJVFS 2000:133 1 kap 6§ punkt 1. Rättslig reglering kring djurtransporter konsekvens av för höga temperaturer.269 Det har också klarlagts ett samband mellan dödlighet under transport och höga temperatur- nivåer och undermålig luftkvalitet. Det är alltså mycket viktigt för djurs välfärd under transport att regelverket för ventilation är tydligt och att kraven är högt ställda. Målet bör vara inställt på att dödlighet till följd av värme- eller köldstress under transport helt försvinner. Utöver vad som regleras om temperatur- och ventilationsfrågor i djurtransportdirektivet har kommissionen, som tidigare nämnts, lagt fram ett förslag till (ändring av) rådets förordning (EG) nr 411/98 av om tilläggsnormer avseende skydd av djur, vilka skall tillämpas på vägfordon som används för djur- transporter som överskrider 8 timmar.270 Dock kan temperaturen bli mycket hög även under kortare transporter, och därför måste krav på adekvat ventilation även ställas på fordon som är avsedda även för dessa. Enligt Gebresenbets artikel saknas det tillräcklig forskning om luftkvalitet under transport, och det finns inga rekommendationer som är utfärdade på vetenskaplig grund. De rekommendationer som ges i litteraturen, och även av Vetenskapliga veterinärkom- mittén, grundar sig på den forskning som gjorts om djur och ventilation i fasta anläggningar. menar i sin rapport om mik- roklimatstandarder att de tagit hänsyn till detta, men det är inte tydligt på vilket sätt och av vilka skäl man till exempel föreslår högre temperaturnivåer med avseende på maximitemperatur för djur under transport än i stationära förhållanden. hänvisar till ett antagande om att naturlig ven- tilation under transport skulle göra värme uthärdligare. Men med tanke på att det finns många osäkra faktorer kring temperatur- och luftkvalitetsfrågor i djurtransporter kan det vara riskabelt att rekommendera temperaturvärden som ligger precis inom gränsen för det uthärdliga. I stället, menar utredningen, bör värdena bestämmas så att en viss marginal finns till såväl högsta som lägsta kritiska temperatur- nivå. I sammanhanget bör också nämnas att , och även en del andra medlemsstater, varit kritiska till vetenskapligheten i kommissionens rapport och menat att de högsta tillåtna värden 269Se bilaga 11, Gebresenbet. Här bör dock sägas att olika grisar har olika förutsättningar att klara av mycket höga temperaturer. 270KOM (2001) 197 Slutlig, EGT L 52, 21.2.1998. Rättslig reglering kring djurtransporter som rekommenderas är alldeles för höga. Det finns också veten- skapliga belägg för att de lägsta temperaturer som föreslås är för låga. Studier genomförda av Gebresenbet har påvisat köldstress hos nötkreatur vid -10oC.271 Utredningen menar med hänvisning till ovan förda resonemang om säkerhetsmarginaler att kommissionens förslag om luftfuktig- hetsnivåer bör avvisas. Kommissionen föreslår i detta avseende att luftfuktigheten för grisar vid temperaturer på 29oC skall tillåtas överskrida och upp till denna gräns för temperatur- nivåer på upp till 32oC. Utredningen vill här åberopa arti- kel, där det uppges att grisar av fysiologiska skäl har svårigheter att klara normal värmereglering vid temperaturer över 20oC , att luftfuktighetsnivån för grisar inte bör överstiga 70r och att en generell gräns för djurslagen hästar, nöt- kreatur, får, getter och strutsar bör sättas till samma nivå.272 Med hänvisning till dessa uppgifter verkar Vetenskapliga veterinärkom- mitténs rekommendationer inte ha beaktat riskerna tillräckligt mycket. Utifrån beprövad erfarenhet som kommit utredningen till känna har utredningen bedömt att de föreslagna maximitemperaturerna är för höga och därmed direkt olämpliga ur djurskyddssynpunkt. Med beaktande av utredningens förslag om en allmän begränsning av transporttidens längd föreslår utredningen att följande värden bör uppges i djurtransportdirektivet: x För vuxna djur bör generellt gälla att den relativa luftfuktig- heten i djurutrymmet inte överstiger ; det bör också eftersträvas att hålla värdet . Luftrörelsen i djurutrymmet på fordon bör vara 0,2 m/sek r 0,05 m/sek. Temperaturen skall anpassas till varje djurslag och djurens ålder. x Den optimala och eftersträvansvärda temperaturen för vuxna hästar, nötkreatur, får, getter och grisar i fordonet ligger mellan 10oC och 20oC. För kalvar, smågrisar, lamm, killingar och fjä- derfän ligger det optimala och eftersträvansvärda temperatur- intervallet mellan 15oC och 20oC. Den maximala temperaturen i transportmedlet får inte överstiga 25oC. 271Se bilaga 11, Gebresenbet. 272Se bilaga 10, . Rättslig reglering kring djurtransporter Utredningen instämmer i Vetenskapliga veterinärkommitténs rekommendation om att transportfordon över för levande djur bör ha temperaturreglage och ett ventilationssystem som kan fungera fristående från motorernas funktion för vägfordon och för vattenfarkoster och tåg. Detta krav bör ställas på alla nya transportfordon vars totalvikt inklusive lastvikt överstiger och för alla transportfordon . Systemet bör finnas oberoende av transporttidens längd, med hänvisning till att komplikationer under färd annars kan ge mycket allvarliga konsekvenser för djuren som transporteras. Det är svårt att mäta luftkvaliteten i lastutrymmet under pågående transport. Det är dock viktigt att vägfordon är konstrue- rade så att ett minimum av skadliga gaser tränger in i lastutrymmet där djuren vistas och ett maximum av skadliga gaser som djuren själva producerar kan tränga ut. Om god ventilation ombesörjs, finns det förutsättningar att luftkvaliteten skall kunna hålla en god nivå, men det följer inte automatiskt. Det är därför viktigt att luft- kvaliteten kan mätas, särskilt i fråga om koldioxidhalt. För att kunna kontrollera temperaturen bör lastutrymmet själv- klart vara utrustat med temperaturmätare som bör placeras så att temperaturen kan avläsas i olika delar av lastutrymmet. Det är till exempel av stor vikt att utrymmet närmast förarhytten kan kontrolleras, där det kan bli avsevärt varmare än i andra delar av lastutrymmet. Temperaturmätarna bör gå att avläsas från förarhyt- ten och måste kunna uppmäta såväl höga som extremt låga tempe- raturer, vilket kan vara aktuellt vid transporter i till exempel . Inredning och övrig utrustning Utredningens bedömning är att de flesta djurslag klarar en transport utan vatten under optimala förhållan- den. Just problemet med vatten har varit ett viktigt skäl för den föreslagna maximitiden. Det har visat sig att många djur avstår från att dricka under transport beroende på stress, att vissa djur undvi- ker främmande vatten eller av andra skäl. I många dokumente- rade fall av överträdelse av transportbestämmelserna har avsaknad av vatten för djuren varit återkommande. Unga djur transporteras dessutom i en ålder är de inte dricker vatten. Rättslig reglering kring djurtransporter vattennipplar har rapporterats, liksom svårigheter att nyttja dessa för djur som inte är vana vid sådana. Det har också påpekats i flera rapporter att dagens viloperioder är för korta för att djuren skall kunna äta och dricka i enlighet med behov. Det har till exempel visat sig att får, som saknat foder och vatten prioriterar att äta, även om de är uttorkade, och dricker vatten först efter en tid.273 Vid dagens korta vilotider finns inte tid för detta. Med utredningens förslag om maximalt åtta timmars transport av alla djur, och därefter en vilotid av minst , skapas förutsättningar för god djurvälfärd. Krav på vatten i transporter kan därför enligt utredningens bedömning tas bort. Det är emellertid av stor vikt att djur har tillgång till dricksvatten vid situationer som inte är optimala. Vid sjö- och järnvägstransporter är det av särskild vikt att djuren har tillgång till vatten av god kva- litet. I djurtransportdirektivets bilaga fastslås att djuren bör vara las- tade på sådant sätt att de bör gå att komma åt för individuell inspektion. Av vad utredningen erfarit, så är detta mycket svårt att klara med dagens beläggningsgrader och lastutrymmenas utform- ning. Utredningen ifrågasätter till exempel om det är möjligt att leva upp till kraven om inspektionsmöjlighet för varje individuellt djur i fordon som transporterar djur i fyra plan. Utredningen ifrågasätter också om bestämmelsen i sin nuvarande form har någon som helst praktisk betydelse. Emellertid är det ur djur- skyddssynpunkt viktigt att man snabbt bör kunna uppmärksamma ett djur som visar tecken på sjukdom, skada eller utmattning. Ett problem som uppstår i samband med transporter uppges av flera källor274 nämligen att djuren förlorar balans och inte förmår att resa sig igen. Liggande djur kan vara svåra att upptäcka vid inspektion utifrån av lastutrymmet. Utredningen menar att det måste vara möjligt att åtgärda sådana situationer för att kunna omhänderta sådana djur på ett lämpligt sätt. I har man i vissa län krävt videobevakning från förar- hytten för att godkänna nya transportmedel. Kravet har genom- förts med positivt resultat. Videobevakning från förarhytten av alla djur under hela transporten bör därför vara obligatoriskt för alla fordon som används för djurtransporter. Detta bör införas för alla fordon för djurtransport, såväl nytillverkade som äldre fordon. 273Se bilaga 10, . 274Se bilaga 11, Gebresenbet. Rättslig reglering kring djurtransporter måste alla nytillverkade bussar och tunga fordon inom EU ha nya digitala färdskrivare. förväntas den digitala färdskrivaren ersätta den nuvarande färdskrivaren helt och hållet. Den nya typen av färdskrivare kommer också att införas i de flesta övriga länder i . Teknisk specificering regleras i kommissionens förordning (EG) nr 1360/2002 av om anpassning för sjunde gången till den tekniska utvecklingen av rådets förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskri- vare vid vägtransporter.275 Denna bestämmelse omfattar också väg- transporter av levande djur, vilket utredningen betraktar som posi- tivt. Emellertid bör bestämmelsen utvidgas till att gälla alla fordon som används för djurtransporter, vilket skulle underlätta kontrol- len av transportsträcka och vilotider för djuren. För äldre fordon bör en övergångsperiod ges. Vad gäller mindre trailers, som lastar < 3 djur, bör körjournal ersätta krav på färdskrivare. För hovbärande tamdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och grisar, liksom för andra däggdjur och fåglar, ställs särskilda krav på utrustning för lastning och avlastning. Utredning anser att dessa krav bör skärpas. På- och avlastning är ofta det mest stress- och skadeframkallande momentet i samband med transport för vissa djurslag, och det är därför viktigt att avsevärda förbättringar görs.276 Samma förutsättningar råder dock inte för alla djur. Får och getter har till exempel lättare att ta sig upp för något brantare ramper än vad grisar har. Dessutom upplever grisar, enligt mät- ningar av olika fysiologiska parametrar, det som mer stressande än vad får gör, att lastas på eller av. På- och avlastningsramper tillhör fordonets utrustning, och dessa bör svara mot högt ställda krav om utformning, med särskild betoning på lutning. avger i sin artikel en rekommendation om att rampernas lutning inte bör överstiga 20 grader.277 Emellertid framförs i Vetenskapliga veterinärkommitténs rap- port att vissa grisar, till exempel mycket tunga och äldre suggor, kan ha problem även med denna lutning278, varför lutningsgraderna 275EGT L 207, , s. 1. 276Se bilaga 10, och bilaga 11, Gebresenbet. 277Det anförs dock i artikeln att ramp generellt sett är olämplig lastningsutrustning för grisar. 278Se (2002) s. 32 f. Rättslig reglering kring djurtransporter bör regleras med hänsyn till dessa avvikelser. Vetenskapliga veteri- närkommittén menar att en lutning på är att föredra för äldre och tunga grisar, men att en sådan låg lutningsgrad kan vara problematisk av anläggningstekniska skäl.279 I Gebresenbets artikel framförs en rekommendation om att lastramperna bör ha , och där betonas vikten av en god hantering av djuren under på- och avlastning. Gebresenbet menar att djur under lugna former kan lastas ombord på fordonet med minskad stress- och skaderisk. hänvisar till ett lyckat utfall vid användning av hydraulisk lyft av lastbrygga i Sverige.280 Om den hydrauliska lyften skulle gå sönder och hjälp inte finns att tillgå, är dock situa- tionen problematisk om djuren inte kan lastas av vid behov. Exem- pel kan ges från där ett antal grisar dog under en gris- transport , till följd av undermåligt ventila- tionssystem och en trasig hydraulisk lyft som förhindrade avlast- ning från det varma fordonet. Hydraulisk lyft av lastbrygga är, enligt insamlad erfarenhet, ett bra sätt att lasta grisar. Däremot är hydraulisk lyft inget bra alter- nativ vid last av nötkreatur. Utredningen förordar därför att last- rampers lutning bör vara så nära som möjligt och att lut- ningen inte får överstiga . Hydraulisk lyft av lastbrygga för grisar rekommenderas. Särskild hänsyn bör också tas till varje djurs specifika förutsättningar. Medlemsstaterna bör dessutom ges möjlighet att i den nationella lagstiftningen föreskriva lägre lutning än om de så önskar. Det har i det vetenskapliga underlag som redovisas i detta betän- kande påpekats att ljusförhållandena vid lastning bör vara sådana att djuren inte skräms. Att gå från ett upplyst stall in i en mörk transport upplevs av många djur som skrämmande. Därför bör belysning finnas installerad på fordonet för att få bästa möjliga belysning vid pålastning. I Gebresenbets artikel uppges att det är nödvändigt med en fortsatt utveckling vid utformningen av last- gångar, med målet att utveckla lastgångar och ramper som gör att djuren inte uppfattar att de lastas ombord på ett fordon.281 Sidoskydd till ramperna förhindrar att djuren faller av rampen och både i och i Gebresenbets artiklar, liksom i Veten- skapliga veterinärkommitténs rapport, framhålls att alla lastramper bör vara utrustade med sådana sidoskydd. 279Se (2002) s. 33. 280Se bilaga 10, . 281Se bilaga 11, Gebresenbet. Rättslig reglering kring djurtransporter vets bilaga regleras frågan om sidoskydd med att de skall finnas vid behov. Utredningen har inhämtat synpunkter från experter, transportö- rer och transportörutbildare, och en samlad bedömning av dessa synpunkter ger vid handen att lastningsförhållandena i stor utsträckning kunde vara bättre såväl i som i övriga EU, och att skadefrekvensen och stress hos djur i samband med transport skulle kunna minskas avsevärt om på- och avlastningsmomenten förbättrades. Det är därför viktigt att djurtransportdirektivets bilaga på denna punkt utökas med specificering av lastrampernas utformning – inte bara i fråga om lutning, utan även vad gäller sido- skydd, belysning och hydrauliska lyftar. Initiativ bör också tas för utveckling av lastgångar och lastramper i den riktning som Gebresenbet framhåller, vilket avsevärt skulle minska stress- och skaderisken i samband med på och avlastning. Förhållandena vid lastning varierar mellan olika gårdar. Vid går- den kan gångar, golvbeläggning, ljusförhållanden, med mera i värsta fall vara direkt olämpliga för djurens möjligheter att på ett snabbt och smidigt sätt ta sig ombord på ett transportfordon. Utredningen har på denna punkt inhämtat synpunkter från experter, och en gemensam uppfattning tycks vara att förhållan- dena på gårdarna måste förbättras i detta avseende. I finns en förprövning av stallar före byggnation, i vilken undersöks att byggnaden kommer att följa fastslagna normer och regler. Denna fråga behandlas vidare i kapitel 7. Beläggningsgrader är en annan fråga som rönt stor uppmärksamhet i debatten om djurtransporter. Det finns bildbevis på djur- transporter som skett med så pass hög beläggningsgrad att vissa djur inte överlevt resan till följd av trängsel, nedtrampning, skador, värmestress med mera.282 Det förekommer transporter av gris och får där djuren transporteras i upp till fyra plan. Fjäderfä packas tätt och dödligheten under transport till följd av trängsel är förhål- landevis hög.283 Enligt Gebresenbet kan för låg beläggningsgrad för nötkreatur också i vissa fall medföra ökad skaderisk, om det inte finns mellan- 282Källa: CiWF. 283Källa: CiWF. Rättslig reglering kring djurtransporter väggar eller andra djur som stöd.284 Studier visar dock att det för många djurslag upplevs stressande att stå i fysisk närhet av varandra.285 Även gör gällande att de flesta djurslag föredrar att inte stöta emot varandra under transport. För vissa djurslag sjunker dessutom skadefrekvensen betydligt när beläggningsgraden minskar och djuren ges större utrymme och möjlighet att ligga ner. Även höjden i transport- fordonet är av betydelse; det har till exempel visat sig att skador på huvud vid transport av hästar minskar när takhöjden ökas. har tagit fram en formel för beräkning av minimiyta för alla djurslag: A = 0,021 W0,67 där A är minimiyta i kvadratmeter och W är djurets vikt i kg. har utgått ifrån denna beräk- ningsmodell för att ge rekommendationer, formeln har modifierats med hänsyn till varje djurslags särskilda behov. Det finns dock en omfattande kritik av utfallet vid tillämpning av formeln som gäller att inte tillräckligt gott djurskydd uppnås. Det har framhållits att formeln är en teoretisk konstruktion med begränsad användnings- möjlighet. I tabellen nedan visas dessa rekommendationer i förhållande till nuvarande bestämmelser. I båda förslagen har hänsyn tagits till att vilotiderna skall kunna företas ombord på fordonet. Utredningen förordar de beläggningsgrader som redovisas i den sista tabellen, utifrån en stor mängd vetenskapliga utredningar, stu- dier och analyser för respektive djurslag. Förutsättningen är den begränsning av transporter på maximalt för däggdjur och för andra fjäderfä än daggamla kycklingar, som utredningen föreslår. 284Se bilaga 11, Gebresenbet. 285Se bilaga 10, . SOU 2003:6 Rättslig reglering kring djurtransporter Föreslagna beläggningsgrader för olika djurslag Formel för transporter < A = 0,021 W Nötkreatur < : /djur Formel för transporter > A = 0,0315 W Kommentar: djur med horn skall ha större yta Kommentar: Djur med horn skall ha större yta. Spiltans längd: minst 0,6 m längre än hästens längd från nos till bakhasor. Spiltans bredd: minst 0,4 m längre än kroppens bredaste Spiltans höjd: minst 0,75 m över hästens mankhöjd. Kommentar: Som en konsekvens av ovanstående rekom- mendation är det inte möjligt att transportera hästar i mer än ett plan. Formel för beräkning av yta: transporter < : A = 0.0192 W Exempel: grisar < : /djur Formel för beräkning av yta transporter > : A = 0,0274 W Exempel: grisar < : /djur Höjd: 30 cm högre än det högsta djurets högsta punkt vid naturlig ventilation, och 15 cm högre vid anpassade Hästar skall transporteras i ett plan och i individuella spiltor/boxar. Ston med föl kan transporteras tillsammans. Transport < : > /kroppsvikt Transport > : /kroppsvikt Formel för transport < oklippta får: A = 0,025 W A = 0,021 W Formel för transport 4–oklippta får: