sou · GRB354d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Förenklingar i reglerna får därmed fortsatt vara en fråga för kollektivavtalsreglering. I avsnitt 3.3 konstaterades likväl att några ändringar bör göras i lagens bestämmelser om semesterlön, dels i grundbestämmelsen för sådan beräkning, dels så att man i vart fall inte skall behöva göra flera olika uträkningar, beroende på vilken slags semesterlön det gäller. I detta avsnitt redogörs för vilka ändringar vi anser är lämp- liga i syfte att förenkla lagens bestämmelser om semesterlön. I avsnittet diskuteras också förslagens materiella konsekvenser. Till skillnad från bestämmelserna om semesterlönegrundande från- varo är bestämmelserna om beräkning av semesterlön dispositiva Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar till förmån för centrala kollektivavtal. Som nämndes i kapitel 2 har stora delar av arbetsmarknaden kollektivavtalsbestämmelser som avviker från lagens regler för beräkning av semesterlön. 4.3.1Ingen semesterlön inräknas i beräkningsunderlaget Enligt 16 § semesterlagen skall i den lönesumma som utgör beräk- ningsunderlaget för semesterlönen inte inräknas den ordinarie semesterlönen, men väl semesterlön för sparad semester. Att inte semesterlön för ordinarie semester skall ingå i beräkningsunderla- get beror som nämndes i avsnitt 3.3.1 på att det bestämts att fem av årets veckor inte skall inräknas i semesterlönefaktorn. Denna har därmed bestämts till en nivå som skall ta hänsyn till detta. Semes- terlön för sparad semester däremot har inget med semesterlöne- faktorn att göra. Sådan semesterlön skall därför, tillsammans med all annan förfallen lön, ingå i beräkningsunderlaget. Det betyder att man vid semesterlöneberäkningen måste hålla isär olika slags semesterlön, om sparad semester tagits ut under intjänandeåret. En administrativ förenkling skulle uppnås om ingen semesterlön inräknas i beräkningsunderlaget. Kommittén föreslår därför att bestämmelsen ändras på det sättet. De arbetstagare som sparar semester förlorar på ändringen. Nettoförlusten är av semesterlönen för sparad semes- ter. Som påpekades i avsnitt 3.3.6 innebär dock detta att den över- kompensation som de nuvarande reglerna ger de arbetstagare som sparar semester jämfört med dem som inte sparar försvinner. De verksamheter som tillämpar kollektivavtal vars semesterlöne- bestämmelser baseras på den löpande lönen (se avsnitt 2.2) påver- kas inte av denna ändring. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar 4.3.2Ingen särskild semesterlöneberäkning för sparad semester I avsnitt 3.3.5 konstaterades att semesterlöneberäkningen i vissa avseenden är olika för ordinarie semester och sparad semester. Skillnaden avser hur frånvarodagar före semesteråret räknas. Vid uträkningen av ordinarie semesterlön skall endast dagar med semesterlönegrundande frånvaro påföras en genomsnittlig dagsinkomst, som sedan läggs till lönesumman. Vid uträkningen av sparad semesterlön skall alla frånvarodagar påföras en genomsnitt- lig dagsinkomst, som sedan läggs till lönesumman. Genomsnittsberäkningen skiljer sig på följande sätt. Dagar med delvis icke semesterlönegrundande frånvaro räknas inte in vid beräkningen av den sparade semesterlönen. Vid beräkningen av sparad semesterlön räknas varken den under sådan dag utbetalade lönen in i lönesumman eller den aktuella dagen in i det antal dagar med vilka lönesumman skall divideras vid genomsnittsberäkningen. Vid uträkningen av ordinarie semesterlön gäller det omvända. Den skillnad som föreligger i beräkning av semesterlön mellan ordinarie och sparad semester har bara betydelse i de fall arbets- tagaren året innan de sparade dagarna tas ut har dagar med delvis frånvaro av icke semesterlönegrundande skäl. Ett par exempel kan åskådliggöra detta. I exemplen tjänar arbetstagaren /månad. Ex. 1: Under intjänandeåret utför arbetstagaren arbete , är sjukskriven och har icke semesterlöne- grundande frånvaro . Sparad semesterlön beräknas enligt gällande regler på följande sätt. Förfallen lön: . Genomsnittsvärdet på varje frånva- rodag är ca (108 000/). Till lönesumman skall läggas x , dvs. ca 108 000. Varje sparad semesterdag = av , dvs. Ordinarie semesterlön beräknas enligt följande. Förfallen lön: . Genomsnittsvärdet på varje frånvaro- dag är ca (108 000/). Till lönesumman skall läggas x , dvs. ca 54 000. Semesterlönen blir då: x 162 000 = . Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar SOU 2003:54 Sex månaders arbete och med semesterlönegrun- dande frånvaro ger med semesterlön. Semes- terlönen per dag blir /19, dvs. Om den särskilda semesterlöneberäkningen för sparad semester slopas och det i stället förklaras att samma semesterlön skall utgå för den dagen som för en ordinarie semesterdag blir det alltså praktiskt taget lika mycket. Den skillnad som uppstår (respektive ) beror på att det görs en avrundning uppåt till , vid uträkningen av antalet betalda semesterdagar. Ex.2: Under intjänandeåret utför samme arbetstagare arbete på heltid, arbetar halva dagar pga. av studier som inte är semesterlönegrundande samt är helt frånva- rande av semesterlönegrundande skäl . Sparad semesterlön beräknas enligt gällande regler på följande sätt. Förfallen lön: (lönen som förfallit under delvis från- varo inräknas inte). Genomsnittsvärde på varje frånvarodag är ca 000/). kr, dvs. Ordinarie semesterlön beräknas enligt följande: Förfallen lön: + (för heltidsarbete och halvtidsarbete ) = . Genom- snittsvärdet på varje frånvarodag är ca (108 000/189 arbets- dagar). Till lönesumman skall läggas x , dvs. Total lönesumma alltså ca . Semesterlönen blir då: x 144 000 = . Tre månaders arbete på heltid, med halv frånvaro och med semesterlönegrundande frånvaro ger maxi- malt antal semesterdagar med semesterlön, dvs. Semes- terlönen per dag blir /25, dvs. Om den särskilda semesterlöneberäkningen för sparad semester slopas och det i stället förklaras att samma semesterlön skall utgå för den dagen som för en ordinarie semesterdag blir det alltså i detta fall en lägre semesterlön. Det är dock viktigt att komma ihåg att semesterlönen för den sparade dagen efter ändringen aldrig blir lägre än semesterlönen för den ordinarie dagen. Syftet om bibehål- len ekonomisk ersättning när man är ledig uppnås alltså även i dessa fall, i vart fall på samma sätt som för de ordinarie semesterdagarna. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar Att det föreligger en skillnad i semesterlöneberäkningen mellan ordinarie och sparad semesterlön och vari den består är inte alldeles lätt att uppfatta vid läsning av lagtexten. Med hänsyn till den begränsade skillnaden och i syfte att förenkla reglerna föreslås att den särskilda semesterlöneberäkningen för sparad semester slopas. I stället föreslås att lagen anger att semesterlönen för varje sparad semesterdag skall vara lika med semesterlönen per ordinarie semesterdag. Ytterligare en skillnad mellan semesterlönen för ordinarie semester och sparad semester är att det i det senare fallet skall tas hänsyn till den sysselsättningsgrad arbetstagaren hade när semesterdagen spa- rades. Arbetade han eller hon då halvtid, skall semesterlönen för den sparade dagen vara en halv semesterdagslön även om vederbö- rande arbetade heltid året innan semesterdagen tas ut. Som en del i förenklingen och i linje med den föreslagna ändringen vad gäller själva beräkningen föreslås att även denna skillnad mellan ordinarie och sparad semesterlön tas bort. Den administrativa förenkling som då uppnås består i att man inte längre behöver hålla reda på vilken sysselsättningsgrad som förelåg . Upp till kan det bli om arbetstagaren tar ut den sparade dagen . Dessutom kan det om flera sparade dagar tas ut vara så att semesterlönen skall justeras i förhållande till olika sysselsättningsgrader. Så blir det om dagarna sparats med varierande sysselsättningsgrad. Även den uppgiften försvinner om hänsyn inte längre tas till sysselsätt- ningsgrad. Kommittén anser emellertid att denna ändring bör åtföljas av en övergångsregel med innebörd att de dagar som sparas innan änd- ringen träder i kraft, skall tas ut enligt den nu gällande lagens reg- ler. Som nämnts kommer den arbetstagare som tar ut sparade semes- terdagar året då han eller hon varit frånvarande av icke semesterlönegrundande skäl under del av dag i vart fall i någon Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar omfattning, att få mindre i semesterlön för sina sparade dagar om den särskilda semesterlöneberäkningen för sparad semester slopas. Ytterligare ett exempel ges här för att visa hur ändringen kan påverka. En arbetstagare tjänar . Under intjänande- året arbetar han halva dagar och är ledig resten av dagen för studier, som inte är semesterlönegrundande. Om en sparad semesterdag skulle tas ut med sådant arbets- och ledighetsmönster görs semesterlöneberäkningen enligt gällande regler på följande sätt. Förfallen lön: . I stället får arbetstagaren tillgodoräkna sig, för varje frånvarodag, den genomsnittliga dagsinkomst han skulle ha haft om han hade arbetat. Den lönesumma som semesterlönen skall beräknas på blir därmed även i detta fall . 0,48 pro- cent på den summan är som nämnts . För varje sparad semesterdag som tas ut får arbetstagaren . Om metoden för beräkning av ordinarie lön läggs till grund för semesterlönen för den sparade dagen blir det i det här fallet enligt följande: (förfallen lön) x = total ordinarie semes- terlön om . Halvtidsarbetet innebär att arbetstagaren tjä- nar in tjugofem betalda dagar. Semesterlönen per ordinarie semes- terdag blir . Om den särskilda semesterlöneberäkningen slo- pas får arbetstagaren alltså i detta fall hälften av vad han eller hon får med dagens regler. Arbetsgivaren gör motsvarande besparing. Det är dock så att det blir samma semesterlön för den sparade dagen som för den ordinarie semesterdagen. Lagens grundläggande syfte vad gäller semesterlöneberäkning påverkas alltså inte av änd- ringen. Det skall tilläggas att för huvuddelen av de offentlig- anställda och för tjänstemän inom privat sektor gäller kollektiv- avtalsbestämmelser som innebär att den sparade semesterdagen är lika mycket värd i semesterlön som den ordinarie semesterdagen. Vad gäller förslaget att slopa den särskilda regeln om sysselsätt- ningsgrad vid bestämmandet av semesterlönen för sparad semester, har konstaterats att detta kan betyda både mer och mindre i semesterlön för arbetstagaren, beroende på om han eller hon mel- lan intjänandeåret och året före uttagsåret byter från heltid till del- tid eller tvärt om. På motsvarande sätt blir det en större eller mindre kostnad för arbetsgivaren. För flertalet arbetstagare, de som inte byter sysselsättningsgrad, saknar ändringen betydelse. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar På en sammantagen nivå torde det gå ungefär jämnt ut. Byte av sysselsättningsgrad avgörs av andra faktorer än vilken semesterlön man kommer att få rätt till för eventuella sparade semesterdagar efter bytet. På individnivå går det inte att avgöra vilka arbetstagare eller grupper av arbetstagare som får mer eller mindre i semesterlön efter ändringen. Vilka effekterna blir för olika arbetstagare kan endast resonemangsvis belysas. Den heltidsarbetande arbetstagare som sparar semesterdagar och som året innan de tas ut har gått ned i arbetstid förlorar på änd- ringen. Ett vanligt skäl till minskad arbetstid är delvis föräldraledighet. Om den heltidsarbetande arbetstagare som avser att gå ned i arbetstid pga. delvis föräldraledighet sparar semester- dagar för att t.ex. kunna få en längre sommarledighet med barnet, blir semesterlönen lägre än , förutsatt att den lägre arbetstiden gällde semesteråret före det år då dagarna tas ut. En annan situation där föräldralediga kan tänkas ta ut sparade semesterdagar är i sam- band med hel föräldraledighet, i syfte att förlänga ledigheten. Om dagarna tas ut på det sättet påverkas inte arbetstagaren av änd- ringen. Det kan tilläggas att för flertalet av de anställda inom offentlig sektor har man i kollektivavtal tagit bort betydelsen av sysselsättningsgraden under det år den sparade dagen tjänandes in. Inom privat sektor tas det dock hänsyn till sysselsättningsgraden i kollektivavtalen. Kommittén konstaterar att det inte går att få fram ett tillförlitligt underlag om på vilket sätt ändringen påverkar exempelvis föräldra- lediga. Effekterna för olika personer beror på i vilken omfattning semester sparas och på vilket sätt uttaget av de sparade dagarna kopplas samman med annan hel eller delvis ledighet, såsom föräld- raledighet. Kommittén anser emellertid att den förenkling som uppnås vid en ändring i detta avseende är betydelsefull och i linje med övriga förenklingsförslag, och därför angelägen att genomföra. Innan ändringen genomförs kan dock ytterligare belysning av effekterna behövas. Kommittén uppmanar inte minst arbetsmark- nadsparterna, särskilt de fackliga organisationerna, att i remiss- behandlingen av detta förslag medverka till att frågan ges ytter- ligare belysning. Som nämnts anser också kommittén att ändringen bör åtföljas av en övergångsregel med innebörd att dagar som spa- ras enligt nu gällande regler skall tas ut enligt de reglerna, även sedan ändringen trätt i kraft. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar 4.3.3Slopa den särskilda semesterlönen för okontrollerade arbetstagare För arbetstagare som utför arbetet i sitt hem eller annars under sådana förhållanden att det inte kan anses tillkomma arbetsgivaren att vaka över arbetets anordnande (dvs. de okontrollerade arbets- tagarna) gäller särskilda regler i semesterlagen. De har inte rätt till semesterledighet och i stället för den semesterlön som skall utgå till övriga arbetstagare skall särskild semesterlön utgå till den som är okontrollerad. Undantaget vad gäller ledigheten beror på att lagstiftaren har ansett att det inte går att tillämpa lagens regler om förläggning m.m. på dessa arbetstagare. Arbetsgivaren skulle då åläggas en skyldighet för något som han inte har reella möjligheter att över- vaka den praktiska tillämpningen av. Vad gäller semesterlönen skall denna räknas ut enligt grunderna för den vanliga semesterlöne- beräkningen. Hur semesterlönegrundande frånvaro påverkar semesterlönen hanteras emellertid på ett något annorlunda sätt för de okontrollerade. I stället för att lägga på en genomsnittlig dags- inkomst för varje sådan dag skall det för de okontrollerade arbets- tagarna läggas på en genomsnittlig veckoinkomst för under vilka sådan frånvaro förekommit. Från beräkningsunderlaget skall dras de ersättningar som har utgått . Att veckan används i stället för dagen beror på att man ansett att arbetsgivaren inte kan veta vilken av dagarna som arbetstagaren helt eller delvis inte utfört något arbete. semesterkommitté föreslog att de okontrollerade arbetstagarna inte längre skulle särbehandlas6. Man menade att det knappast kunde medföra några svårigheter att ha samma regler för alla. De problem som ändå kan uppstå borde lösas avtalsvägen. I propositionen menade man emellertid att detta inte var lämpligt av de skäl som nämndes. I syfte att förenkla lagens semesterlönebestämmelser föreslås att särregleringen av okontrollerades semesterförmåner slopas. Samma semesterlönebestämmelser skall då gälla för alla arbetstagare. Dess- utom innebär slopandet av särregleringen att de okontrollerade arbetstagarna kommer att omfattas av lagens övriga bestämmelser, vilket torde medföra att semesterlagen bättre anpassas till EG:s arbetstidsdirektiv, som kräver att alla arbetstagare ges rätt till minst fyra veckors årlig betald semesterledighet. För att anpassa lagens 6 SOU 1975:88, sid. 121. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar bestämmelser till de särskilda förhållanden som råder för dessa arbetstagare föreslås dock att det i lagen tas in en möjlighet att genom kollektivavtal eller enskilt avtal generellt avvika från lagens bestämmelser om semesterledighet. Det föreslås vidare att det särskilda undantaget för arbete i hemmet helt tas bort. Om en arbetstagare omfattas av möjligheten att träffa avtal om avvikelser från bestämmelserna om semester- ledighet avgörs därmed fortsättningsvis enbart av om vederbörande är okontrollerad. Det bör nämnas att kommittén i delbetänkan- det föreslog att det särskilda undantaget i arbetstidslagen för arbete i hemmet skulle slopas.7 Ändringen torde inte innebära några materiella ändringar, eftersom den särskilda semesterlönen enligt nu gällande bestämmelser skall räknas ut på i princip samma sätt som semesterlönen i övrigt. Arbetstagare som får fri kost i arbetsgivarens hushåll har enligt gällande semesterlag, som en del i sin semesterlön, rätt till skälig kostersättning för den mat man inte äter hos arbetsgivaren under semesterledighet. Då lagen talar om semesterledighet har arbets- tagaren rätt till kostersättning för utebliven mat inte bara under själva semesterdagarna utan även , och andra helgdagar som infaller under semesterledigheten. Vid uträkning av semesterersättning skall dock sådan kostersättning bara utgå för semesterdagarna, vilket beror på att det inte går att avgöra hur många andra arbetsfria dagar som skulle ha infallit under semester- ledigheten eftersom denna inte tagits ut. Kommittén föreslår att denna skillnad vad gäller kostersättning i samband med beräkning av semesterlön jämfört med semester- ersättning slopas. Förslaget innebär att arbetstagare bara skall ha rätt till kostersättning för själva semesterdagarna både vid uträk- ning av semesterlön och semesterersättning. 7 SOU 2002:58, sid. 171. Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar Ändringen innebär att de arbetstagare som har rätt till kostersätt- ning får mindre ersättning vid uträkning av semesterlönen, efter- som de då efter ändringen endast får tillgodoräkna sig de faktiska semesterdagarna, inte de andra lediga dagar som infaller under semesterledigheten. Utöver de ändringar som ovan redogjorts för anser kommittén att lagen kan göras enklare genom vissa förtydliganden i texten, viss språklig modernisering och viss omdisponering av texten. Som nämndes i kapitel 2 kom inte lagens alla syften och princi- per till tydligt uttryck i lagtexten. Vidare har det sedan i kraftträ- dandet skett viss precisering av bestämmelserna i rättspraxis. Kommittén föreslår därför att det förtydligas hur antalet dagar med semesterlön skall beräknas, att ettårsbegränsningen för semester- lönegrundande frånvaro avser hel frånvaro när det gäller sjukdom och arbetsskada, samt att det i lagen anges att semesterledigheten – för arbetstagare med annan sysselsättningsgrad än heltid och för arbetstagare med oregelbunden förläggning av arbetstiden – skall förläggas så att de får lika lång ledighet som heltidsarbetande arbetstagare med regelbunden förläggning av arbetstiden. För beskrivning av förslagen hänvisas till författningsförslaget och för- fattningskommentarerna. Även vad gäller den språkliga bearbetningen och omdispone- ringen av vissa delar av lagtexten hänvisas till författningsförslag och författningskommentarer. Vad gäller dispositionen av lagtex- ten kan dock här nämnas att den syftar till att samla bestämmel- serna om de olika semesterförmånerna på var sitt ställe i lagen. Det föreslås en rubriksättning med huvudrubriker och underrubriker. Bestämmelser om vad som avses med semesterledighet och semes- terdagar samt hur lång semesterledighet arbetstagare har rätt till samlas därmed under huvudrubriken . Därefter följer under huvudrubriken de bestämmelser som avser hur antalet dagar med semesterlön räknas fram, hur semes- terlönen beräknas, vad som gäller för semesterdagar utan semes- terlön, m.m. Därefter följande huvudrubriker är Förläggning av semesterledighet, Sparande av semesterledighet och semester- Förenkling av semesterlagen – förslag till ändringar lön, Semesterersättning samt Övriga bestämmelser, som innehåller reglerna om övergång av företag, skadestånd, preskrip- tion och rättegång. Som nämndes inledningsvis i detta kapitel föreslår kommittén att ändringarna genomförs i form av en ny semesterlag. Kommittén anser att det blir tydligare och enklare än om ändringarna genom- förs inom ramen för den befintliga lagen. Det betyder att ett antal följdjusteringar måste göras i andra lagar, vilka hänvisar till den nuvarande lagen. Det gäller t.ex. lagen (1963:115) om förlängd semester för vissa arbetstagare med radiologiskt arbete och lagen (1993:16) om försäkring mot vissa semesterlönekostnader. 5 Samordning av lagar 5.1Uppdraget och förslagen i korthet Kommittén skall enligt sitt uppdrag pröva möjligheten att i för- enklingssyfte slå samman eller samordna utformningen av arbets- tidslagen, semesterlagen och övriga ledighetslagar. Förenklingen är särskilt tänkt att underlätta tillämpningen av lagstiftningen för de mindre företagen. Med övriga ledighetslagar brukar avses föräldraledighetslagen (1995:584), lagen (1974:981) om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning, lagen (1986:163) om rätt till ledighet för svenskunder- visning för invandrare (sfi), lagen (1979:1184) om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan m.m., lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, lagen (1998:209) om rätt till ledighet av trängande familjeskäl samt lagen (1997:1293) om rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet, Därtill finns ett stort antal bestämmelser i lag och annan författ- ning om rätt till ledighet i olika situationer, t.ex. med avseende på frågor som rör facklig verksamhet och arbetsmiljö, för förtroende- uppdrag i stat, kommun och landsting, samt för vissa yrkeskatego- rier och anställda inom vissa sektorer. Dessa bestämmelser har inte omfattats av utredningsarbetet. Uppdraget innebär att kommittén skall pröva en samordning av all viktigare lagstiftning som rör arbetstid och ledighet. Förutom en samordning av helheten i lagstiftningen, kan också prövas en sam- ordning av olika delar. Uppdraget rymmer därför följande fråge- ställningar: Kan och bör de olika ledighetslagarna (utom semesterlagen) samordnas? Kan och bör semesterlagen och övriga ledighetslagar samord- nas? Kan och bör arbetstidslagen och semesterlagen samordnas? Kan och bör all viktigare lagstiftning som rör arbetstid och ledighet samordnas? Vad skall prövningen avse? Uppdraget kan anses innebära att följande aspekter på reglerna skall prövas: Innebär det faktum att bestämmelserna finns i olika lagar ett problem, t.ex. med avseende på överskådligheten? Skulle bättre överskådlighet och därmed större enkelhet uppnås om lagarna slås ihop? Innebär det faktum att likartade frågor regleras på olika sätt att det är svårt att hålla reda på vad som gäller? Skulle en större enhet- lighet göra det enklare? Resonemang och förslagen i korthet Kommittén konstaterar att en samordning i förenklingssyfte lämp- ligast avser enbart ledighetslagarna, dvs. inte semesterlagen och arbetstidslagen. Semesterlagen reglerar förhållanden som delvis är mycket olika de som regleras i ledighetslagarna. Det talar för att semesterbestämmelserna även fortsatt regleras i en egen lag. Arbetstidslagen reglerar frågor rörande arbetstidens omfattning och förläggning, dvs. motsatsen till både semesterlagen och övriga ledighetslagar. Kommittén konstaterar att en samordning av t.ex. arbetstids- och semesterlagen knappast kan motiveras av förenk- lingsskäl. Syftet med en samordning skulle i stället vara att skapa en samlad lagstiftning, med gemensamma bestämmelser om beräkning av arbetstid och semester. Perspektivet blir då betydligt bredare än det som ligger i kommitténs uppdrag att förenkla lagstiftningen. Kommittén prövar både en sammanläggning av alla ledighets- former i en lag, och en samordning som fortsatt bygger på en upp- delning i olika lagar. Kommittén stannar för det . Därmed uppnås en innehållslig och systematisk samordning som det bibehålls en tydlighet i vad som är specifikt för de olika ledig- hetsformerna.