sou · GRB3115 · 2004-01-01 00:00:00 — Utredningens förslag om särredovisning av fjärrvärmeverksamhet innebär en viss utvidgning av myndighetens befintliga tillsynsuppgifter. Denna utvidgning är dock av sådan karaktär att den bör gå att på ett effektivt sätt samordna med redan befintliga tillsynsuppgifter. För att tillsynen skall kunna utföras effektivt krävs att den ekonomiska aktivitet som kan hänföras till fjärrvärmeverksamhet bryts ut och sammanställs i en årsrapport och skickas in till myndigheten. har redan en utbyggd infrastruktur för att hantera och ta hand om årsrapporter avseende elnätverksamhet vilket bör gå att utnyttja även vid övervakning och insamling av årsrapporter avseende fjärrvärmeverksamhet. Enligt ECON:s redovisning fanns det drygt 220 företag som bedrev fjärrvärmeverksamhet, vilket alltså utgör en indikation på hur många årsrapporter det kan röra sig om. Givet att myndighetens tillsynsuppgifter avseende fjärrvärmeverksamhet samordnas med motsvarande tillsynsuppgifter avseende elnät- verksamhet är behovet av ytterligare resurser begränsat. Vid utredningens kontakter med har det framkommit att det är fyra personer som arbetar med upp- följningen av tillsynen över elnätsverksamhet, två av dessa arbetar Ekonomiska och andra konsekvenser med särredovisningen men ingen gör det på heltid. Utredningen uppskattar därmed behovet av ytterligare resurser för tillsyn av fjärrvärmeverksamhet till omkring två årsarbetskrafter eller till ca . Det finansieringsbehov som därmed uppstår föreslås täckas med avgifter enligt vad som gäller för Energi- myndighetens övriga tillsynsuppgifter enligt el- och naturgaslagen. För att den administrativa merkostnad som uppstår till följd av en sådan avgift för tillsynen över fjärrvärmeverksamhet inte skall bli för stor krävs att avgiftsinbetalningen kan samordnas med annan fakturering eller uppgiftsinlämning till myndigheten. Utredningen bedömer att de förslag som utredningen lämnat inte medför några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet, sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet. Inte heller påverkas jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) Bestämmelsen har behandlats ovan under avsnitt 4.4.1. Den före- slagna ändringen i paragrafen utsträcker lagens tillämpningsområde till att omfatta även fjärrvärmeverksamhet. De bestämmelser om fjärrvärmeverksamhet som lagen innehåller syftar i huvudsak till att förbättra kundtryggheten genom att förhindra eller försvåra konkurrenssnedvridande åtgärder och prisdiskriminering samt underlätta kontroll av att sådana åtgärder inte sker. Vad som avses med fjärrvärmeverksamhet definieras i en ny 6 a §. I korthet utgör fjärrvärmeverksamhet distribution av värme- leveranser, i form av hetvatten eller annan värmebärare, för kol- lektiv uppvärmning av byggnader, industrier m.m. Fjärrvärmen skall bjudas ut till en obestämd krets av kunder. Utanför begreppet och därmed lagens tillämpningsområde faller alltså bl.a. värme- försörjningsverksamhet avsedd endast för en eller flera bestämda mottagare (t.ex. färdig värme) och individuella uppvärmnings- former. Paragrafen är ny och innehåller en definition av begreppet fjärr- värmeverksamhet. Bestämmelsen har behandlats ovan i avsnitt 4.4.1 samt i korthet ovan under specialmotiveringen till 1 kap. 1 §. Med fjärrvärmeverksamhet i lagens mening avses enligt första stycket distribution av värme i form av hetvatten eller annan värme- bärare, t.ex. ånga. Distributionen av värmen skall ske genom ett rörledningssystem, dvs. ett fjärrvärmenät, och ske i syfte att använda värmen för uppvärmningsändamål. Ett typiskt fjärrvärme- nät är anlagt för uppvärmningsändamål. Är ändamålskriteriet upp- fyllt ingår även annan värmeförsörjning i fjärrvärmeverksamheten, t.ex. leverans av processvärme till industri. För att det skall vara fråga om fjärrvärmeverksamhet krävs även att distributionen av värmeleveranserna riktar sig till en obestämd krets av kunder. Kravet på att kretsen av kunder skall vara obestämd innebär att fjärrvärmen bjuds ut till den som önskar ansluta sig till ett fjärrvärmenät och denna skall få och kunna göra detta. En kund skall även ha möjlighet att koppla bort sig från fjärrvärmen och gå över till annan uppvärmningsform. Det skall alltså finnas en rörlighet i kundledet för att det skall vara fråga om en obestämd krets. Som beskrivits ovan i avsnitt 2.2 överförs värmen från fjärr- värmenätet till flerbostadshusens egna värmesystem i en fjärr- värmecentral. Det fastighetsinterna värmesystemet utgör ett rör- ledningssystem som distribuerar värmen till en bestämd krets mottagare, dvs. till de lägenheter, lokaler m.m. som fastigheten innehåller. Hyresvärdens eller bostadsrättsföreningens vidare- förmedling av värmen utgör därför inte fjärrvärmeverksamhet. Av samma skäl undantas även olika former av professionell pann- skötsel från att omfattas av fjärrvärmeverksamhetsbegreppet. Med kund avses den som slutligt använder den i fjärrvärme- verksamheten distribuerade värmen för avsett ändamål, dvs. för uppvärmning eller annan värmeförsörjning tillsammans med upp- värmning. Vid kollektiva leveranser, t.ex. till ett hyreshus eller en bostadsrättsförening, anses den som innehar fjärrvärmeabonne- manget som kund. Fjärrvärmeverksamhet är till sin natur begränsad till ett fjärr- värmenät och ett visst geografiskt område nära detta inom vilket det är ekonomiskt försvarbart och tekniskt möjligt att ansluta nya kunder. Kopplingen av definitionen till ett geografiskt område tydliggör detta förhållande. Avsikten är inte att fastställa ett sådant område geografiskt. Det geografiska området förändras i stället i takt med fjärrvärmenätets utbyggnad m.m. Definitionen av fjärrvärmeverksamhet omfattar inte produktion av den värme som distribueras. I andra stycket klargörs att sådan produktion skall anses ingå i fjärrvärmeverksamheten om distrib- utören själv producerar värmen. Produktion av värmeenergi som sker i en industriell process, dvs. industriell spillvärme, och i anläggningar som inte tillhör distributören av fjärrvärme utgör alltså inte fjärrvärmeverksamhet. Paragrafen är ny och har behandlats ovan i avsnitt 4.4.3. I bestämmelsen ges en definition av vad som avses med kraftvärme- verk. För att en produktionsanläggning skall anses utgöra ett kraft- värmeverk i ellagens mening krävs att anläggningen medger samti- dig produktion av el och värme, sistnämnda för uppvärmnings- ändamål, i en och samma process. Med begreppet värme avses alltså nyttiggjord värme. En anläggning för kraftvärme kan bestå av en eller flera kraftvärmepannor, gasturbiner och motorer. Produktion av el och värme som sker i samma anläggning men i olika av var- andra oberoende anläggningsdelar utgör alltså inte kraftvärme mot bakgrund av kravet på att produktionen skall ske i en och samma process. En ytterligare förutsättning för att det skall vara fråga om ett kraftvärmeverk i lagens mening är att den värme som uppstår vid produktionsprocessen tas tillvara, helt eller delvis, för att användas i fjärrvärmeverksamheten. 3 kap. Nätverksamhet m.m. Avgränsning av nätverksamhet m.m. Ändringen i rubriken är föranledd av att även fjärrvärmeverk- samhet avgränsas från annan verksamhet. Paragrafen är ny och har behandlats ovan i avsnitt 4.4.3. I bestämmelsens första stycke införs ett krav på att fjärrvärme- verksamhet inte får bedrivas tillsammans med elmarknadsverksam- het i samma juridiska person. Från kravet på juridisk åtskillnad i första stycket undantas i andra stycket verksamheter med fjärrvärme som inte sker på affärs- mässig grund. Detta innebär att verksamheten, för att omfattas av åtskillnadskravet, skall bedrivas med tillämpning av ett affärs- mässigt beteende och en korrekt prissättning inkluderande en viss vinstmarginal. Genom begränsningen av åtskillnadskravet i första stycket undantas verksamheter i förvaltningsform för vilka de kommunala självkostnads- resp. likställighetsprinciperna gäller. Av tredje stycket följer att kravet på juridisk åtskillnad inte gäller i den mån produktionen eller försäljningen av el avser el som producerats i ett fjärrvärmeföretags eget kraftvärmeverk. Vad som avses med ett kraftvärmeverk har behandlats under specialmotiv- eringen till 1 kap. 6 b §. Som en ytterligare kumulativ förutsättning för att undantag från åtskillnadskravet skall få ske uppställs ett krav den i kraftvärmeverket producerade elen. Om elen säljs så skall detta ske till marknadsmässigt pris. Med marknadsmässigt pris avses ett pris som ungefärligen motsvarar det som skulle erhållas vid försäljning mot den nordiska elbörsen, NordPool. Paragrafen är ny och markerar ytterligare den i 1 a § avsedda åtskillnaden mellan fjärrvärmeverksamhet samt verksamhet på elmarknaden. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 4.4.4. I första stycket ställs ett förbud upp mot att en majoritet av styrelseledamöterna i en juridisk person som bedriver fjärrvärme- verksamhet innehar samma uppdrag i en och samma juridiska person som bedriver verksamhet på elmarknaden. I andra stycket regleras det förhållandet att det inte föreligger något i första stycket avsett majoritetsförhållande. Styrelsen för fjärrvärmeföretaget har i detta fall ett jämnt antal ledamöter och hälften av dessa är styrelseledamöter i ett och samma elmarknadsföretag. I styrelser med ett jämnt antal ledamöter kan det inträffa att en majoritet för ett förslag inte kan uppnås. I den situationen har styrelsens ordförande utslagsröst. Därför stadgas i andra stycket att, i den situation som beskrivs där, styrelsens ord- förande inte får vara styrelseledamot i elmarknadsföre- taget. På så sätt uppnår man samma syfte som i första stycket, nämligen att de ledamöter som har det bestämmande inflytandet i fjärrvärmeföretaget inte är styrelseledamöter i elmark- nadsföretaget. Bestämmelsens tredje stycke förbjuder ett fjärrvärmeföretag att ha gemensam verkställande direktör med ett elmarknadsföretag. Fjärrvärmeverksamhet bedrivs i praktiken bara i form av aktie- bolag eller ekonomisk förening eller i förvaltningsform. Sistnämnda verksamhet bedrivs inte på affärsmässig grund och skall därför inte, enligt fjärde stycket, omfattas av regleringen i första– tredje stycket. I båda förstnämnda typer av juridisk person före- kommer styrelse och verkställande direktör. Bestämmelser om detta finns i 8 kap. aktiebolagslagen (1975:1385) respektive 6 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Redovisning av nätverksamhet m.m. Ändringen i rubriken är föranledd av att även fjärrvärmeverksam- het skall redovisas skilt från annan verksamhet. Bestämmelsen har behandlats ovan under avsnitt 4.4.2. Genom den föreslagna regleringen i första stycket uppställs ett krav på att även fjärrvärmeverksamhet skall redovisas skilt från annan verksamhet som bedrivs inom samma juridiska person. I andra stycket ges en bestämmelse om redovisning av verksam- het i ett kraftvärmeverk. När det i fjärrvärmeverksamheten ingår ett kraftvärmeverk skall den elproduktion som skett i anläggningen och försäljningen av denna el anses ingå i fjärrvärmeverksamheten. Regeringen får meddela närmare föreskrifter om redovisningen av fjärrvärmeverksamheten med stöd av 4 §. Bestämmelsen har ändrats till att även omfatta fjärrvärmeverksam- het. Den föreskriftsrätt som enligt nuvarande bestämmelse till- kommer regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, nät- myndigheten i fråga om redovisning av elnätverksamhet utsträcks till att även omfatta rätt att meddela ytterligare föreskrifter om redovisning av fjärrvärmeverksamhet utöver de som följer av bestämmelser i t.ex. bokföringslagen (1999:1078), årsredovis- ningslagen (1995:1554) samt lagen (1997:614) om redo- visning. Bestämmelsen har ändrats endast på det sättet att den även skall omfatta fjärrvärmeverksamhet. Som en konsekvens av den gjorda förändringen skall enligt första stycket en revisor hos den som bedriver fjärrvärmeverksamhet göra en särskild granskning av redovisningen av verksamheten samt, enligt vad som föreskrivs i andra stycket, i ett särskilt intyg avge ett utlåtande i frågan om redovisningen av fjärrvärmeverksam- heten skett enligt gällande bestämmelser. Som ett led i och underlag för nätmyndighetens tillsynsverksam- het bör även intyg över redovisningen av fjärrvärmeverksamheten ges in till nätmyndigheten. Av tredje stycket följer att regeringen får meddela närmare före- skrifter om revision av fjärrvärmeverksamhet. Denna föreskriftsrätt är inte delegerbar till annan. Bestämmelsen innehåller en redaktionell ändring. Av uttalanden i prop. 1993/94:162 s. 124 och 128 framgår att paragrafens reglering av kommunala fjärrvärmeföretag avser att omfatta såväl produktion som distribution av fjärrvärme. Begreppet distribution av fjärr- värme i lagtexten byts därför ut och ersätts av begreppet fjärr- värmeverksamhet. Någon saklig ändring är alltså inte avsedd. , och , , Fjärrvärme: Teori, teknik och funktion, , , 1993 , , och , , Svensk fjärrvärme – ägare, priser och lönsamhet, Rapport 2001:03, , 2001 , , och , , Fjärrvärme i , En analys av ägande, jämställdhet, priser och lönsamhet i svenska fjärrvärmeföretag med vissa internationella utblickar, , 2003, Avgiftsgruppen (HSB, , , , Fastighetsägarna), Fjärrvärmeföretagen och ägandet, Rapport Avgiftsgruppen (HSB, , , , Fastighetsägarna), Fastigheten genom - En avgiftsstudie för Avgiftsgruppen (HSB, , , , Fastighetsägarna), Fastigheten genom – En avgiftsstudie för Avgiftsgruppen (HSB, , , , Fastighetsägarna), Fastigheten genom - En avgiftsstudie för Avgiftsgruppen (HSB, , , , Fastighetsägarna), Fastigheten genom - En avgiftsstudie för Avgiftsgruppen (HSB, , , , Fastighetsägarna), Fastigheten genom - En avgiftsstudie för Avgiftsgruppen med representanter för Fastighetsägarna, , , och IVA, El och kraftvärme från kol, naturgas och biobränsle, 2002 , Vårda och skapa konkurrens – Vad krävs för ökad konsumentnytta?, 2002:2 , Konkurrensen i , 2002:4 SCB, Statistiska meddelanden, EN 11 , El-, gas- och fjärr- värmeförsörjningen 2002 SIS /TC 335, Technical Specification TS 14558, Solid biofuels – Terminology, definitions and descriptions , Förstudie av värmemarknaden, ER 23:1999 , Fjärrvärmen på värmemarknaderna, ER 19:2000 , Värme i , ET 23:2002 Statskontoret, Effektivare tillsyn över energimarknaderna, 2003:27 STOSEB, Fjärrvärmeintegrationen i , Rapport , Fjärrvärme som uppvärmnings- system – vad tycker kunden?, FVF 1998:3 Kalkylering i fjärrvärmeföretag, , , , med fjärrvärme i , 1999 , Beskrivning av kraftvärmeanläggningar – Underlag till , Handel med el i konkurrens Redovisning i ekonomiska föreningar och Energimarknader i utveckling – bättre regler Budgetpropositionen , 33, Bilaga: UO 21, Energi Budgetpropositionen , 16, Bilaga: UO 21, Energi Handel med el i konkurrens Regler för handel med el Effektiva värme- och miljölösningar Handel med gas i konkurrens Elnätsföretag – regler och tillsyn Beslut vid regeringssammanträde . En utredare tillkallas med uppdrag att –belysa fjärrvärmens konkurrenssituation på värmemarknaderna, –föreslå åtgärder för att bättre skydda konsumenten mot oskälig prissättning på fjärrvärme, –analysera om det är lämpligt att införa tredjepartstillträde på fjärrvärmemarknaden och, om det bedöms lämpligt, föreslå regler för detta, –analysera de samhälls- och företagsekonomiska konsekvenserna samt miljökonsekvenserna av tredjepartstillträde, –bedöma vilka tekniska och andra begränsningar som finns för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten, och –genomföra den kompletterande analys på el- och värmeområdet som tillkännagivit när det gäller åtskillnad mellan nätverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet på elmark- naden såvitt avser avgränsningen till fjärrvärmeverksamhet (bet.2001/02:NU9,rskr.2001/02:180) och om det behövs före- slå reglering eller andra åtgärder. Uppdraget skall delredovisas och vara avslutat . Utredaren skall i delredovisningen genomföra den kompletterande analys som tillkännagivit avseende åtskillnad mellan elverksamhet och fjärrvärmeverksamhet (bet. 2001/02:NU9, rskr. 2001/02:180). Fjärrvärmen har en viktig roll i omställningen av energisystemet. Utbyggnaden av fjärrvärme har bidragit till ett kraftigt minskat oljeberoende, ett effektivare energiutnyttjande, en allt högre användning av förnybara bränslen, en förbättrad tätortsmiljö och minskade utsläpp av koldioxid. Fjärrvärmeutbyggnad kan därutöver bidra till att minska användningen av elvärme och utgör en viktig förutsättning för utbyggnad av kraftvärme. Fjärrvärmen medger vidare en större flexibilitet i valet av energikälla jämfört med individuell bränsleeldning. Fjärrvärmeverksamhet består huvudsakligen av produktion och distribution av hetvatten i ett rörledningssystem för kollektiv upp- värmning av byggnader. Fjärrvärme står för av den totala uppvärmningen av bostäder och lokaler. Utbyggnaden av fjärrvärme har till största delen bedrivits i regi. I samband med avregleringen av elmarknaden infördes en bestämmelse för kommunala företag som bedriver produktion och handel med el. Bestämmelsen innebär att ett sådant företag skall bedriva verksamheten på affärsmässig grund i stället för med iakttagande av de kommunala självkostnads- och likställighetsprin- ciperna. Syftet med bestämmelsen är att de kommunala elföretagen skall verka under samma förutsättningar som de privata elföreta- gen. infördes en motsvarande bestämmelse för kommu- nala företag som bedriver distribution av fjärrvärme. Syftet med den bestämmelsen är att upprätthålla konkurrensneutraliteten mellan energislagen, dvs. el och fjärrvärme. Detta innebär att fjärr- värmesektorn är i stort sett oreglerad. Vad gäller distributionen av hetvatten utgör denna ett naturligt monopol. Statsmakterna har därför i ökad grad följt utvecklingen på fjärrvärmemarknaden i syfte att uppmärksamma ett eventuellt behov av åtgärder. Uppföljningar visar att konsumenter- nas ställning är svag i förhållande till fjärrvärmeföretagen och att konkurrensen behöver stimuleras på värmemarknaden. Uppfölj- ningar visar även att betydande strukturförändringar har skett på fjärrvärmemarknaden . Det kommunala ägandet har minskat. Nationellt och internationellt verksamma integrerade energikoncerner står för en ökad andel av ägandet av fjärrvärme- företagen. Fjärrvärmeverksamhet bedrivs också i allt högre grad med ökade avkastningskrav av såväl privata som statliga och kom- munala ägare. En stor prisspridning mellan fjärrvärmeföretagen och en ökad grad av prissättning efter alternativa uppvärmningsformer kan även konstateras. skall kommunala fjärrvärmeföretag bedrivas på affärs- mässig grund (7 kap. 2 § ellagen (1997:857)). I samband med betänkande Regler för handel med el (SOU 1996:49) påpekade flera remissinstanser i sina yttranden att den kommunala lokaliseringsprincipen förhindrade effektiva värmeför- sörjningslösningar i områden nära kommunområdesgränser. Kommunallagens lokaliseringsprincip innebär att en kommun som bedriver värmeproduktion i princip endast får leverera värme inom den egna kommunen. tillkallade regeringen en särskild utredare (dir. 1998:41) för att studera regelverket för handel med och distribution av naturgas och annan rörbunden energi. Utredaren fick i detta sammanhang i uppdrag att överväga om kommunala värmeföretag bör undantas från kommunallagens lokaliseringsprincip. överlämnades delbetän- kandet Effektiva värme- och miljölösningar (SOU 1999:5). Utred- ningen föreslog att fjärrvärmeverksamhet även skulle få bedrivas i geografisk närhet till företagets fjärrvärmeverksamhet inom kommunen i syfte att uppnå en ändamålsenlig fjärrvärme- verksamhet. Regeringen bedömde i propositionen Energimarknader i utveckling - bättre regler och tillsyn (prop. 2001/02:56) att ett undantag från lokaliseringsprincipen bör genomföras , men först efter en ytterligare utredning av möjligheterna att införa pris- tillsyn av värmedistribution. delade regeringens bedöm- ning när det gäller lokaliseringsprincipen (bet. 2001/02:NU9). Utredningar om konkurrensen för fjärrvärmen på värmemarknaderna fick regeringens upp- drag att göra en förstudie i syfte att beskriva situationen på värmemarknaden ur ett användarperspektiv. Uppdraget redovisades (dnr N1999/11368/ESB). Efter remiss- behandling fick i uppdrag av regeringen att i samråd med och samt före- trädare för bransch- och konsumentorganisationer senast den 1 redovisa en översyn av fjärrvärmemarknaden och ett förslag till metod för att följa utvecklingen på denna (dnr N1999/11368/ESB). I uppdraget ingick att ta fram ett system för riktmärkesjämförelser (s.k. benchmarking) mellan fjärrvärmeföre- tagen. överlämnade rapporten på värmemarknaderna –Rapport över upp- drag att följa utvecklingen på fjärrvärmemarknaden till regeringen (dnr N1999/11368/ESB). Rapporten innehöll förslag om utökad prisinformation, produktivitetsmätningar och nyckeltal. Den inne- höll också förslag om att utreda krav på särredovisning eller juri- disk separation av fjärrvärmeföretag, att utreda möjligheterna att införa tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten samt att utreda möjligheterna för fjärrvärmekunderna att ta upp klagomål mot priser och andra leveransvillkor. Rapporten har remissbehandlats. Regeringen bedömde i propositionen Energimarknader i utveck- ling – bättre regler och tillsyn (prop. 2001/02:56) att konkurrens- situationen, strukturförändringarna på fjärrvärmemarknaden och fjärrvärmens betydelsefulla roll i energiomställningen medför att en ökad pristransparens bör eftersträvas. För att tillgodose konsu- mentens intresse av låga fjärrvärmepriser bedömdes en ökad uppföljning av fjärrvärmepriserna vara motiverad. Även bedömde att fri prissättning för fjärrvärme kombinerat med natur- liga monopol riskerar att leda till oskäliga prishöjningar (bet. 2001/02:NU9). har fått i uppdrag att följa och analysera utvecklingen på värmemarknaderna med avseende på priser, konkurrensförhållanden, bränsleslag och utsläpp av kol- dioxid och andra miljöfarliga utsläpp från olika typer av uppvärm- ning. I detta arbete ingår att ta fram relevanta nyckeltal för att följa fjärrvärmens utveckling i olika avseenden i syfte att få kunskap om produktionsförhållanden och sambandet mellan produktion och kostnader. En första årlig uppföljningsrapport, Värme i , redovisades till (dnr N2001/11486/ESB). Åtskillnad mellan nätverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet i el- och fjärrvärmeföretag Regeringen föreslog i propositionen Energimarknader i utveckling – bättre regler och tillsyn (prop. 2001/02:56) ett förbud mot gemen- sam verkställande direktör och gemensam styrelsemajoritet i elhandels- eller elproduktionsföretag och elnätsföretag. Syftet med förslaget var att försvåra möjligheterna att övervältra kostnader mellan monopolverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet. Att förhindra s.k. korssubventionering är en viktig förutsättning för väl fungerande el- och värmemarknader. avslog dock regeringens förslag i denna del (bet. 2001/02:NU9, rskr. 2001/02:180). menade att förslaget var behäftat med ett antal problem som kräver ytterligare bered- ning och överväganden. anmodade regeringen att göra en förnyad prövning av frågan och återkomma till med ett nytt förslag. Särskilt bör frågan om kongruensen i regelverket för å ena sidan nätföretag och företag som bedriver produktion av och handel med el och å andra sidan fjärrvärmeföretag och elhan- delsföretag uppmärksammas. Utbyggnaden av fjärrvärme har lett till att denna uppvärmnings- form, där den är etablerad, har en dominerande ställning på värme- marknaderna. Distributionen av hetvatten utgör ett s.k. naturligt monopol. Detta innebär att det inte är möjligt att införa rimliga konkurrenslösningar i denna del. Monopolprissättning är därför en risk. En stor prisspridning mellan fjärrvärmeföretagen och en ökad grad av prissättning efter vad alternativa uppvärmningsformer kostar kan även konstateras.