sou · GRB391d11 · 2004-01-01 00:00:00 — Vi kommer att utgå från innehållet i diskussionsbetän- kandet, men också uppmärksamma hur vården och omsorgen har utvecklats under , situationen och vad andra utredningar om framtida behov av vård och omsorg visar. Vik- tiga frågor är bl.a. dessa: Vilka behov ska tillgodoses genom offentlig vård och omsorg? Vilka resurser behövs för att till- godose dessa behov? (SOU 2002:29, s. 50) I kapitel 4 Fyra nycklar till framtiden redovisar beredningen ytter- ligare några aspekter på det kommande arbetet med vård och omsorg: En aspekt på frågan om ansvarstagande och ömsesidighet över gene- rationsgränserna som stått i centrum för den svenska diskussionen: möjligheterna att finansiera och utföra vård och omsorg till äldre personer. SENIOR 2005 har inte i uppdrag att särskilt föreslå hur de framtida vård- och omsorgsbehoven hos äldre personer skall mötas. I vårt slutbetänkande avser vi dock att ta upp frågan om det offentliga åtagandet för vård och omsorg om äldre personer. Att ana- lysera det åtagandet är en viktig förutsättning för att de framtida vård- och omsorgskostnaderna ska kunna beräknas. (SOU 2002:29, s. 179) Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre I diskussionsbetänkandets avsnitt 7.4.3 om Service i hemmet redo- visar beredningen följande dels i rutan SENIOR 2005 anser, dels i löpande text: Frågan om service i hemmet berör många områden. Vi avser att sär- skilt behandla frågan om bostadsanknuten service och det offentliga åtagandet för vård och omsorg i vårt slutbetänkande. (SOU 2002:29, s. 358) 3.3Framtidsbilden och de fyra nycklarna I diskussionsbetänkandet Riv ålderstrappan! Livslopp i förändring beskrivs beredningens framtidsbild och fyra nycklar till framtiden. Där presenteras också en etisk värdegrund som skall ligga till grund för beredningens överväganden. Värdegrunden betonar både män- niskans värde och människans väl. Framtidsbilden och de fyra nycklarna är inte formulerade med avseende på vård och omsorg. En principiellt viktig fråga är om mainstreaming och de fyra nycklarna skall tillämpas även inom vård och omsorg, eller om det är andra nycklar som skall tillämpas inom dessa områden. Det är däremot klart att den etiska värdegrunden skall utvecklas och fördjupas under beredningens arbete med vård och omsorg. Den framtidsbild som beredningen målar upp handlar om ett samhälle där ålder och äldre blir allt mer ointressanta begrepp. Åld- randet ska ses ur ett livsloppsperspektiv och man ska på ett annat sätt vilja behålla och använda de resurser som man har oavsett ålder. Kunskapen om åldrandets rikedom på variationer, möjlig- heter till utveckling och påverkan har ökat hos myndigheter, orga- nisationer och företag liksom hos enskilda människor. I betänkandet ifrågasätts om det behövs en särskild äldrepolitik eller om det skulle vara möjligt att, åtminstone när det gäller den del av äldrepolitiken som gäller människors möjligheter till infly- tande, delaktighet och aktivitet, integrera den i de olika politik- områden som berörs. Vidare anförs att en sådan mainstreaming inte får leda till att aspekter som gäller åldrande och äldre personer osynliggörs. För att förverkliga framtidsbilden krävs insatser uti- från fyra huvudprinciper. SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Riv ålderstrappan och forma flexiblare livslopp I diskussionsbetänkandet konstaterar beredningen att med flexibla- re livsloppsmönster kan utbildning, arbete, samhällsengagemang och fritid bli parallella spår i alla åldrar och inte bara aktiviteter förknippade med vissa åldrar. Flexiblare livsloppsmönster kan bidra till en frigörelse från roller och begränsningar som utgår ifrån uppdelningen av livsloppet i avgränsade fack. Som exempel på att bryta åldersbarriärer framförs i diskussions- betänkandet att negativ särbehandling av äldre är en diskrimine- ringsgrund bland andra. Planera för ett aktivt åldrande betonar att planering för ett aktivt åldrande handlar om att skapa bästa möjliga förutsättningar för fysiskt, socialt och mentalt välbefinnande under livsloppet. Syftet är att öka antalet friska levnadsår, förmågan att skapa olika värden samt livskvalitet i hög ålder. Att vara aktiv betyder i detta samman- hang att fortlöpande vara delaktig i sociala, ekonomiska, andliga, kulturella och medborgerliga frågor. Planering för aktivt åldrande behöver också fokusera äldre män- niskors rätt till lika möjligheter och jämlika bemötanden i alla delar av livet. Men det aktiva åldrandet är också en fråga för hela sam- hället och för enskilda människor i alla åldersgrupper. Insatser för att uppnå aktivt åldrande bör minska skillnader mellan kvinnor och män samt mellan socioekonomiska grupper och utformas med uppmärksamhet på förhållandet mellan generationer. Stärk ömsesidighet och ansvarstagande över generationsgränser Den fjärde nyckeln stärk ömsesidighet och ansvarstagande över generationsgränser kan ses ur flera perspektiv. En konkret aspekt är att aktivt främja möten och samverkan mellan personer ur olika generationer. Det kan avse såväl inom familj och släkt (familje- generationer) som med personer som tillhör andra generationer (kohortgenerationer). Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre En annan aspekt är att stärka och utveckla ömsesidigheten inom områden som är av betydelse för samhällsekonomin och makt- strukturen i samhället. Flera forskare har i olika sammanhang pekat på risken för gene- rationskonflikter när andelen äldre ökar i samhället. Detta är dock inget nytt. I och andra länder har det förekommit mot- sättningar mellan generationer när etablerade former för att säker- ställa äldres levnadsvillkor inte längre visat sig hålla för nya ekonomiska, sociala och demografiska påfrestningar. I diskus- sionsbetänkandet redovisas exempel på att lagar mot övergrepp mot äldre infördes när trycket på landsbygdens undantagssystem ökade i samband med av missväxt och svält. I städerna ökade antalet äldre som inte orkade arbeta och som inte kunde flytta in hos och bli försörjda av sina trångbodda, lågt avlönade barn. Det allmänna pensionssystemet och nya sätt att organisera vård och omsorg blev med tiden lös- ningar på de problem som ledde till ökade generationsmotsätt- ningar. 4Demografi och äldres ekonomiska situation I detta avsnitt redogörs för den demografiska utvecklingen på nationell och regional nivå. Uppgifterna gäller ålderssamman- sättning, könsfördelning, civilstånd samt ensamboende/samboende bland personer samt de äldres ekonomiska situation. Därutöver redovisas uppgifter om äldre med utländsk bakgrund samt några uppgifter om de nationella minoriteterna. Befolkningsprognoser för åren 2000 2050 Utgångspunkten för redovisningen är () befolkningsprognos för åren 2001 2050 (SCB 2001). Enligt SCB kommer befolkningstillväxten uteslutande att gälla personer . Det innebär att både antalet och andelen äldre kommer att förändras väsentligt. Ålderssammansättningen och könsfördelningen kommer också att förändras. SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre 2030 kommer antalet personer att öka med 734 000 personer, vilket är en ökning . Av denna ökning utgör personer eller 301 000 personer. Enligt prognosen kommer kvinnors andel av personer att minska . var kvinnornas andel och männens . beräknas motsvarande andelar vara kvinnor och män. Förändringen blir ännu större i åldersgruppen . Andelen kvinnor i åldern var och beräknas vara . Folkmängd åren 1970 2000 och prognos för perioden 2030 för personer . Av ovanstående tabell framgår att antalet personer i åldern ökade 1995 för att sedan minska och därefter åter öka fram . Antalet personer i åldersgruppen 65 har minskat för att återigen börja öka . Antalet personer i åldersgruppen eller äldre har ökat och kommer att fortsätta öka. Motsvarade tabell uppdelad på män och kvinnor återfinns i bilaga 1. Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Folkmängd åren 1970 2000 samt prognos för perioden 2030 för personer fördelat på åldersgrupper. Ovanstående tabell visar att i åldersgruppen är det de allra äldsta, dvs. åldersklasserna 90 och 95-w år, som ökar mest 2030. Motsvarande tabell uppdelad på kvinnor och män återfinns i bilaga 1. var medellivslängden för en nyfödd flicka och för en nyfödd pojke. Medellivslängden har talet varit högre för kvinnor än för män. Under har ökningen dock varit större för män än för kvinnor. Denna ökning beräknas fortsätta fram och kommer att påverka överskottet på kvinnor i högre åldrar. fanns det cirka 100 000 fler kvinnor än män i åldersgruppen 65 , ett antal som enligt prognoserna kommer att sjunka till ca 50 000 . I åldersgruppen beräknas överskottet av kvinnor att öka från 130 2000 till 160 2050 (SCB 2001). SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Medellivslängden i åren 1901 2050. Återstående medellivslängd vid födelsen respektive För en äldre person utgörs oftast familjen av make/maka eller sambo. Under de senaste tre fyra decennierna har mönstren för familjebildning förändrats, vilket kommer att påverka äldres livssituation. Civilstånd och om en person är ensamboende eller samman- boende är faktorer som visat sig ha stor betydelse för behov av vård och omsorg. Uppgifter om en persons civilstånd ger bara till viss del information om en person är ensamboende eller samman- boende. I det följande redovisas befolkningens civilstånd i åldern 45–w år. Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Civilstånd i åldern 45 w år fördelade efter kön och ålder. Andelen ensamboende och sammanboende i hela befolkningen undersöktes senast vid Folk- och bostadsräkningen . Därefter har man med hjälp av undersökningen om levnadsförhållanden (), som är en urvalsundersökning, skattat antalet samman- boende ej gifta. ULF-undersökningarna omfattar personer i åldern 16 , varför uppgifter om personer saknas (SCB 2002). SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Sammanboende och ensamboende i åldern 45 för- delade efter kön och ålder enligt Undersökningen om levnads- förhållanden () . Som framgår av tabell 5 är de flesta män sammanboende . De flesta kvinnor är sammanboende upp t.o.m. ålders- gruppen , medan två tredjedelar är ensamboende i ålders- gruppen 75 . En jämförelse mellan tabell 4 och tabell 5, för de åldersgrupper som återfinns i båda, visar att det enbart för åldersgruppen 75 förefaller finnas ett klart samband mellan andelen gifta och andelen sammanboende. För personer i åldrarna 45 finns det en be- tydligt lägre samstämmighet mellan civilstånd och om personen är ensamboende eller sammanboende. Det finns också tecken på att särborelationer ökar bland yngre äldre (Borell 2001 och Borell & Ghazanfareeon 2001). Interna- studier pekar på att det finns en viktig social könsskillnad. Ensamstående män i 60- och 70-årsåldern är intresserade av att etablera mer konventionella relationer medan kvinnorna däremot vill prova andra former för intimitet, utan de åtaganden och bind- ningar som är typiska för äktenskapet. Ett forskningsprojekt som berör dessa frågor har inletts vid . En pilotstudie som genomförts i inför detta forskningsprojekt tyder på att det för kvinnor i 60-och 70-årsåldern kan vara viktigt att behålla det egna hemmet för att balansera behoven av intimitet och avskildhet. För några av de intervjuade kvinnorna innebär särboendet också ett slags skydd mot förväntningar om att bistå Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre partnern som anhörigvårdare, särskilt i förhållande till den kom- munala vården och omsorgen. Särboendet är ännu inte särskilt utbrett. Uppskattningsvis av svenskarna lever i särborela- tioner. Uppgifterna är osäkra, men andelen förefaller vara störst bland yngre äldre. Barn är de anhöriga, som utöver make/maka och sambo, ger mest omsorg (1994, 2000a, 2002c, m.fl. 2002 och m.fl. 2002). Det är i första hand döttrar och svärdöttrar som är omsorgsgivare (2000 och Social- styrelsen 2002c). Andelen äldre som inte har barn har förändrats över tiden. Uppgifter från SCB:s Flergenerationsdatabas visar att av kvinnorna födda var barnlösa, bland kvinnor födda år av kvinnorna födda . Mot- svarande siffror för män är bland män födda , bland män födda år av männen födda är 1956. Av detta följer att en hög andel kommer att ha barn bland dem som går i pension , med en viss minskning därefter. En aktuell undersökning från AMF visar att av personer i åldern 62 har barn, barnbarn och saknar både barn och barnbarn (Social- styrelsen 2002c). var antalet barn i en barnkull i genomsnitt fler än . Det har ofta tolkats som att de flesta hade många syskon. Fakta bakom visar att i genomsnitt hade man fler syskon, som många fler helt saknade syskon. Andelen enda barn minskar stadigt i befolkningen. Som exempel kan näm- nas att av dagens 20-åringar saknar syskon jämfört med bland medelålders personer (2002c). Andelen personer i åldern 45 som hade minst en förälder kvar i livet var år . En annan undersökning visar att av personer i åldersgruppen 46 hade minst en förälder kvar i livet och i ålders- gruppen 56 . Av personer i åldern 65 hade minst en förälder kvar i livet (2002c). SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre En uppgift som är av intresse är hur långt avståndet är mellan äldre personer och deras närmast boende barn. Uppgifter för per- soner i åldern 75 w år redovisas i tabell 6. Avstånd för personer i åldern 75–w år till närmast boende barn . Avstånd till närmast boende barn Bor i samma bostad Källa: 2000a. Med antalet barn ökar möjligheten att ha ett barn som bor nära. SCB:s Flergenerationsdatabas visar att den som har tre barn eller fler nästan dubbelt så ofta har ett barn boende i närheten som den som bara har ett barn. De regionala skillnaderna är små, dvs. äldre i glesbygd har nästan lika ofta något barn boende nära som äldre i tätorter eller större. Det är dock fler i glesbygd som har barnet(en) mycket långt bort. Det är relativt vanligt att akademiker, tjänste- män m.fl. i genomsnitt har barnen boende på långt avstånd (Social- styrelsen 2002c). Av alla personer som var och bosatta i var knappt 300 000 födda i andra länder. Dessa 300 000 personer var födda i 203 länder, vilket kan ge en bild av hur svårt det är att beskriva invandrare eller äldre invandrare som en enhetlig grupp. Av dessa 300 000 personer var i åldern 50 . Andelen kvinnor är större än män i alla åldersgrupper. I de allra äldsta åldersgrupperna är skillnaden mycket stor. Av de utrikes födda i åldersgruppen är kvinnor. Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Utrikes födda personer , som var bosatta i Den största gruppen personer är födda i . Andra stora grupper är födda i , och . Antalet per- soner från andra europeiska länder och från andra är betydligt färre, med undantag av dem som var födda i . Andelen män och kvinnor varierar mycket i de olika grupperna, från kvinnor bland personer födda i till bland personer födda i . De tjugo största invandrargrupperna i åldern i och andelen män och kvinnor (procent) SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Fördelningen på länder och kön är likartad när det gäller utrikes födda personer i åldern 65 . De flesta har bott i , men tabell 9 visar att det även finns grupper där de flesta vistats bara i . Särskilt gäller det personer som kommit från krigsdrabbade områden. Antal år sedan invandringen* för personer i ålders- gruppen 65 som var bosatta i . *Utgår för senaste invandring till . För personer som invandrat finns ingen uppgift om invandringsår. Av äldre som är utrikes födda bor relativt många i kommuner med ett mycket litet antal personer i samma åldersgrupp och från samma land. I av landets kommuner bodde det 1 4 personer i åldersgruppen 65 som var födda i . I av kom- munerna bodde det 1 4 personer i åldern 65 födda i , och i ungefär lika många kommuner bodde det 1 4 personer i åldersgruppen 65 som var födda i . Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Enligt uppgifter från (2002) var de flesta utrikes födda personerna i åldersgruppen 65 som bodde i gifta. Det gäller särskilt personer från och , som t.ex. Bosnien- , , , , , , och . Andelen varierar mellan 65 . Att vara skild var vanligast bland personer födda i nordeuropeiska länder. I regeringens proposition Nationella minoriteter i (prop. 1998/99:143) redovisas ungefärliga uppgifter om hur många som ingår i de fem nationella minoriteterna. Det finns inga uppgifter om köns- eller åldersfördelning. 15 000 20 000 15 000 20 000 Ett annat område som också diskuteras i anslutning till den demo- grafiska utvecklingen är de äldres ekonomiska situation. Det är egentligen inte möjligt att uttala sig om äldregruppens ekonomiska situation, vare sig eller . Äldregruppen omfattar flera generationer , och den äldres ekonomiska situation är i olika avseenden knuten till vilken generation en per- son hör till. Det innebär att skillnader mellan generationerna kommer att få genomslag och i högre åldrar än vad vi varit vana vid i . Skillnader mellan kvinnor och män, olika socioekonomiska grupper och mellan invandrare och personer som är födda i kommer sannolikt också att bli större och tyd- ligare (SOU 2002:29). analys av pensionärernas ekonomiska situation visade på stora skillnader beroende på om jämförelsen gjordes utifrån ett individperspektiv eller ett SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre grupperspektiv (Ds 1999:5 och Ds 2002:14). SCB (2000) har bl.a. studerat effekterna på inkomst och levnadsförhållanden för den make som blir änka/änkeman. Störst blir konsekvenserna för kvin- nor som ofta har lägre pensioner än män och en högre medel- livslängd. Andelen pensionärer med de lägsta inkomsterna har successivt minskat och fanns de huvudsakligen bland de allra äldsta pensionärerna. Pensionärernas inkomstnivå och inkomst- spridning har varit mindre än i den övriga befolkningen , men en utjämning är på väg i förhållande till den för- värvsaktiva befolkningen. Det innebär att den jämna inkomst- fördelningen bland de äldre troligen kommer att ersättas med en fördelning med betydligt större spridning. Inte minst kan inkomst- skillnader mellan kvinnor och män komma att få ökat genomslag efter pensioneringen. Jämfört med ensamstående män har kvinnor lägre inkomster, vare sig de är gifta, samboende eller ensamstående. Även icke-nordiska invandrare har en lägre inkomst, liksom egenföretagare och jordbrukare. De regionala skillnaderna är inte heller obetydliga. De högsta inkomstnivåerna finns i och de lägsta i den norrländska glesbygden (SOU 2002:29). Morgondagens pensionärer kommer i genomsnitt att ha en rela- tivt god inkomststandard. kommer det fortfarande att finnas en grupp som huvudsakligen blir beroende av den offentliga garantipensionen. Det är inte möjligt att förutsäga hur stor denna grupp blir. Många av de pensionärer som bara har garanti- pension kommer dock att finnas i denna grupp ännu . Det beror bl.a. på att fler kvinnor än män ingår i denna grupp och att kvinnor i genomsnitt lever än män (SOU 2002:29). För att garantera den grundläggande försörjningen för alla personer som är införs ett äldreförsörjningsstöd från (prop. 2000/01:136). Det statliga stödet är ekonomiskt behovsprövat och kommer att administreras av de all- männa försäkringskassorna. De flesta som kommer att beviljas detta stöd är personer som invandrat till i vuxen ålder och som inte hinner kvalificera sig för en pension som är möjlig att leva på. Det kommer även att finnas några andra äldre som kan beviljas stöd enligt lagen om äldreförsörjningsstöd (2001:853). Det gäller de äldre som har så låga inkomster att de understiger de nivåer som ger rätt till äldreförsörjningsstöd. Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Regionala och lokala skillnader Det är stora skillnader när det gäller ålderssammansättningen mellan kommuner och regioner. Den kommun i landet som hade högst andel personer i åldern var i med knappt 30 pro- cent. kommun i län hade den lägsta andelen, , i samma åldersgrupp. Riksgenomsnittet var 17,2 pro- cent. En jämförelse av andelen personer i åldern visar att kommun i var den kommun som hade högst andel, . kommun i län var den som hade lägst andel, . För riket var mot- svarande siffra (SCB 2002). Vid diskussioner om framtidens vård och omsorg är det inte enbart antalet och andelen äldre som är intressant, utan även befolkningens storlek och personer i förvärvsaktiv ålder i respek- tive kommun och län. Flera prognoser pekar på en fortsatt inflytt- ning till storstadsområdena . I Lands- tingsförbundets rapport hela leva – Tre scenarier för länens befolkningsutveckling till 2030 (2000) analyseras den förväntade befolkningsutvecklingen i länen. I det scenario som betraktas som det mest sannolika väntas alla län utom , , , och minska sin befolkning fram . Även länens åldersstruktur förändras . Förändringen blir också ganska olika mellan länen. Det beror dels på att dagens åldersstruktur ser olika ut, dels på hur olika åldersgrupper påverkas av in- och utflyttningar. För- ändringarna i antalet döda och antalet födda har också stor be- tydelse. Enligt denna rapport kommer antalet personer i åldern att öka i hela . Ökningen kommer att bli störst i de län som har en ung befolkning – t.ex. och – medan den blir minst i län som har en hög andel äldre – t.ex. och län. Av de län som har den högsta andelen äldre kommer flertalet även att ha det . Andelen personer i landet mellan 0 och 20 antas minska med några procent fram . , och län är de län som antas få en ökning av personer i dessa åldrar. Alla andra län väntas minska sin befolkning i dessa ålders- SOU 2003:91 Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Minskningen är störst i , , och . I rapporten fram och därefter (SOU 2000:36, rapport 19) till den Regionalpolitiska utredningen analyseras befolkningsutvecklingen i 109 lokala arbets- marknader (LA). En lokal arbetsmarknad består oftast av flera kommuner som bildar gemensamma pendlingsregioner. De lokala arbetsmarknaderna delas in i nio regionfamiljer som liknar varandra sinsemellan när det gäller folkmängd, näringsstruktur och tillgång till högskola. Regionfamiljerna är , Göteborgs- regionen, , högskoleregioner, övriga regionala cent- rum, större tjänsteregioner, små industriregioner, små tjänste- regioner och större industriregioner. I rapporten presenteras sex scenarier med olika antaganden om flyttningsströmmar mellan LA fram . Av de 109 lokala arbetsmarknaderna får 73 LA en minskning av befolkningen oav- sett antagande. De tre storstadsregionerna kommer att fortsätta öka sin befolkning enligt samtliga antaganden. Förutom storstads- regionerna förväntas även högskoleregionerna öka sin befolkning. Alla andra regionfamiljer får sammantaget en minskande befolk- ning i de olika scenarierna. Detta resultat beror inte bara på flyttströmmarna. I rapporten finns ett scenario med det orealistiska antagandet att ingen flytt- ning sker mellan LA. Även i detta scenario ökar befolkningen i de tre storstadsregionerna och i högskoleregionerna, medan befolk- ningen i övriga regioner minskar. Detta beror på att åldersstruk- turen i de sistnämnda regionerna är ogynnsam med få kvinnor i barnafödande åldrar. Andelen av befolkningen i åldersgruppen 20 förväntas minska från år . Av tabell 10 framgår skillnaderna mellan de olika regionfamiljerna. Fakta och frågeställningar inför hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre Andel av befolkning i åldersgruppen 20 i region- familjer åren 1999, 2010 samt 2030 Källa: SOU 2000:36, rapport 19.