sou · GRB396 · 2004-01-01 00:00:00 — Studiestödssystemet, slutligen, har delvis tillkommit för att ha en inkomstutjämnande effekt och rekryte- rande verkan. Efter denna bakgrund till hur och varför utbildningspolitiken används som ett fördelningspolitiskt instrument, övergår vi till att analysera hur väl den förda politiken verkar uppnå syftet att åstad- komma en hög och jämnare utbildningsnivå i samhället. 3 Vilka tar del av utbildningen? 3.1Dagens utbildningsnivå och studiedeltagande34 Utbildningssystemet har successivt byggts ut, vilket har lett till en höjd utbildningsnivå. Frågan är om utbyggnaden även har lett till att andra grupper än tidigare nu drar nytta av utbildningssystemet? I detta kapitel belyses hur utbildningsnivån och studiedeltagandet ser ut i befolkningen. Har sambandet mellan social bakgrund och val av utbildning förändrats –talet? I kapitlet behandlas främst högskoleutbildningen. Anledningen är att det ofta är univer- sitet och högskola som har varit föremål för olika policyåtgärder som syftat till att utjämna utbildningsnivån. Det är också där man gärna vill kunna se att en utjämning sker i form av minskad snedre- krytering. Vägen fram till eventuella högskolestudier grundsko- lan och gymnasieskolan, liksom den kommunala vuxenutbild- ningen är områden som behandlas närmare i kapitel 7. Utbildningsnivån har successivt höjts Befolkningens utbildningsnivå har stigit kontinuerligt som en följd av utbildningssystemets reformering och utbyggnad. Se tabell 3.1. På 1960–talet infördes den obligatoriska nioåriga me- dan gymnasieskolan har byggts ut i flera steg. 1990–talet präglades främst av satsningen på vuxenutbildning genom kun- skapslyftet samt utbyggnaden av högskoleutbildningen. När ut- bildningsnivån i olika åldersgrupper studeras avspeglas i hög ut- sträckning utbildningens dimensionering då re- spektive åldersgrupp växte upp. 34 Detta avsnitt bygger på statistik från publicerade i SCB [2003a] och [2003b]. Vilka tar del av utbildningen? Bilaga 10 till LU 2003 Tabell 3.1 Utbildningsnivå 1990–2002 för befolkningen 25–64 år kortare än 3 år Anm.: skedde ett tidsseriebrott, vilket begränsar möjligheten till jämförelse. Källa: SCB [2003b]. 1990 hade en tredjedel av befolkningen i åldern 25–enbart förgymnasial utbildning, dvs. grundskoleutbildning eller äldre folk- skoleutbildning. Drygt hade denna andel sjunkit till en femtedel. Det kan jämföras med 1970 då andelen var . Den kraftigt sjunkande andelen med bara grundskoleutbildning avspeglar den utbyggnad som har skett av gymnasieskolan under de gångna 30 åren. har ca fyra femtedelar av befolkningen i åldrarna 25–en gymnasial utbildning eller högre. De eftergymnasialt utbildade utgör av befolkningen i samma åldersgrupp. Det är även det en betydande ökning , då motsvarande siffra var . I siffrorna inkluderas även forskarutbildade, vars andel är av befolkningen. En ökad andel av befolkningen i utbildning Den ökade utbildningsnivån i befolkningen är givetvis ett resultat av ett ökat studiedeltagande. Av diagram 3.1 framgår att det totala studiedeltagandet i de vanligaste studieformerna ökade successivt –1998, men att det därefter har minskat något. deltog omkring 890 000 personer i åldrarna 16– i någon av de vanligaste studieformerna. Det motsvarade av hela befolkningen i dessa åldersgrupper. Andelen personer i utbildning hade därmed stigit från 1993. Bilaga 10 till LU 2003 Vilka tar del av utbildningen? Diagram 3.1 Antal studerande vid de vanligaste studieformerna –2001 Anm.: Övriga studerande omfattar tekniskt basår inkom högskola, kvalificerad yrkesutbildning, studier i långa kurser i folkhögskola, samt övriga personer som haft studiemedel eller studiestöd. Källa: SCB [2003a]. Går vi längre tillbaka i tiden ser vi en ännu kraftigare ökning av an- talet studerande. Antalet helårsstudenter i högskolan mer än för- dubblades mellan läsåren 1988/1989 och 1999/2001. byggdes också högskolan ut på fler orter än tidigare, samti- digt som det skedde en kraftig volymökning inom den kommunala vuxenutbildningen. Antal elever inom vuxenutbildning fördubblades –talet, medan antalet kursdeltagare mer än tredubblades.35 3.2Kvinnor är mer utbildade än män När uppgifterna över befolkningens utbildningsnivå delas upp för män respektive kvinnor framgår att kvinnor är mer utbildade än män. Kvinnor har oftare än män en eftergymnasial utbildning. 35 En elev i komvux är en fysisk person som läser en eller flera kurser i komvux. På varje kurs som en elev deltar i räknas han/hon som en kursdeltagare. Vilka tar del av utbildningen? Bilaga 10 till LU 2003 Diagram 3.2 Befolkningen 2003–01–01 i åldern 25–fördelad efter utbildningsnivå och kön Förgymnasial Gymnasial utb. kortare än 3 år Källa: SCB [2003b]. Av kvinnorna i åldern 25–har eftergymnasial ut- bildning omfattande eller längre, medan motsvarande andel för männen är . Den högst utbildade gruppen av befolk- ningen totalt är kvinnor i åldern 25–, där har minst en treårig eftergymnasial utbildning. Bara inom forskarutbildningen ligger kvinnorna efter männen. Cirka en halv procent av kvinnorna har sådan utbildning, medan motsvarande andel för männen är . Ökad andel kvinnor bland de studerande Försprånget för kvinnor har dessutom ökat . Ande- len kvinnor bland de studerande i grundläggande högskoleutbild- ning ökade från 2001. Även inom den kommunala vuxenutbildningen dominerar kvinnorna, där Bilaga 10 till LU 2003 Vilka tar del av utbildningen? två tredjedelar av de studerande var kvinnor . I hela befolkningen var andelen kvinnor . Tabell 3.2 Andel kvinnor som deltog i olika studieformer åren 1994– 2001 1 Övriga studier omfattar bl.a. tekniskt basår inom högskola, kvalificerad yrkesutbildning, studier i långa kurser i folkhögskola samt övriga personer som haft studiemedel. Källa: SCB [2002a]. Om kvalificerad yrkesutbildning räknas in är inrikes födda kvinnor den grupp som har uppfyllt regeringens mål om att hälften av en årskull ska ha börjat på högskolan . Bland födda studerade i den gruppen vid universitet, högskola eller kvalificerad yrkesutbildning (avser 2002). Motsvarande andel för inrikes födda män var . För utrikes födda kvinnor respektive män var motsvarande andelar respektive . Kvinnor börjar bryta traditionellt utbildningsval Utbildningens inriktning skiljer sig likaså mellan män och kvinnor (se diagram 3.3). En stor andel av männen utbildar sig för yrken inom teknik och tillverkning. Kvinnorna utbildar sig för att arbeta med hälso- och sjukvård, samhällsvetenskap, juridik, handel, admi- nistration samt pedagogisk verksamhet. Tydligast är skillnaderna mellan könen på gymnasial nivå, särskilt när det gäller kortare gymnasieutbildningar. Bland de högutbildade minskar dock skill- naderna, eftersom inriktningar mot bl.a. samhällsvetenskap och handel är vanligt bland såväl kvinnor som män. Det kan också tilläggas att det kan vara svårt att avgöra vilken slutsats som kan dras utav att könsfördelningen blivit mer jämn på Vilka tar del av utbildningen? Bilaga 10 till LU 2003 I vissa fall kan det bero på att själva utbildningen eller yrkesbegreppet har förändrats. Diagram 3.3 Befolkningen 2003–01–01 i åldern 25–med gym- nasial och eftergymnasial utbildning fördelad efter ut- bildningsinriktning och kön Samhällsvet., juridik, Naturvet., matematik, Teknik och tillverk. handel, adm. Källa: SCB [2003b]. De yngre kvinnornas val av utbildning liknar i stort sett de äldres. Men bland de yngre kvinnorna (25–) är det något vanligare med en teknisk eller naturvetenskaplig utbildning jämfört med äld- re kvinnor (45–). är det mindre vanligt med pe- dagogisk utbildning samt vårdutbildning bland de yngre kvinnorna. Detta motsvaras däremot inte av att de yngre männen börjar bryta sina traditionella utbildningsval. Bland de yngre männen är i stället andelen som har utbildning inom pedagogik/lärarutbildning och hälso- och sjukvård mindre jämfört med de äldre. Utbildning mot teknik och tillverkning samt naturvetenskap är ännu vanligare bland yngre män än bland äldre. Det traditionella valet består därför för yngre män, medan de unga kvinnorna tycks börja bryta det mönstret. Om en ambition är Bilaga 10 till LU 2003 Vilka tar del av utbildningen? att utbildningens inriktning ska bli mindre könsuppdelad handlar det därför främst om att få män att välja mer kvinnodominerade utbildningsinriktningar. 3.3Samband mellan social bakgrund och val av utbildning I de föregående avsnitten framgick att befolkningens utbildnings- nivå har ökat –talet. I synnerhet har utbildningen kom- mit kvinnor till del, även om inriktningen av utbildningen alltjämt skiljer sig avsevärt åt mellan kvinnor och män. En intressant fråga är om utbyggnaden av utbildningssystemet har lett till att grupper med svagare studietradition lockats att studera vidare. Med andra ord, har sambandet mellan social bakgrund och val av utbildning minskat ? Social bakgrund kan definieras på olika sätt. I många fall används uppväxtfamiljens samhällsklass som brukar definieras enligt en so- cioekonomisk indelningsgrund (SEI). En vanlig indelning är i föl- jande grupper: Ej facklärda arbetare. Alternativa indelningar är efter föräldrarnas utbildningsnivå eller inkomstgruppstillhörighet. För att beskriva elevernas/studenternas sociala bakgrund an- vänds i denna rapport främst den socioekonomiska koden för de vuxna i det hushåll i vilket eleverna/studenterna ingår. Det finns ett samband mellan denna indelningsgrund och utbildningsnivån i hemmet, genom att klassificeringen av yrke enligt SEI bygger på ett normalt utbildningsbehov för yrkena. De socioekonomiska grup- perna i populationen har förändrats mindre över tiden än utbild- ningsnivån, varför det förstnämnda måttet lämpar sig bättre för jämförelser över tiden. Ett vanligt begrepp som används för att beskriva samband mellan social bakgrund och val av utbildning är social snedrekrytering. Vilka tar del av utbildningen? Bilaga 10 till LU 2003 al snedrekrytering innebär att barn från olika samhällsklasser rekry- teras till utbildning i olika hög utsträckning. Social snedrekrytering består av två samverkande faktorer: dels att barn från tjänsteman- nahem i genomsnitt presterar bättre och får högre betyg, dels att bland barn på samma prestationsnivå fortsätter barn från tjänste- mannahem oftare till högre studier. Historiskt sett har rekryteringen breddats och (1993)36 har studerat hur den sociala snedre- kryteringen förändrades –talet fram till början av 1990– talet. De konstaterar att den sociala snedrekryteringen minskade påtagligt –talet.37 Störst var minskningen för övergång till någon utbildning utöver den obligatoriska, men också för uni- versitetsstudier. Särskilt verkar utjämningen ha inträffat under pe- rioden –1970. tycks ingen större förändring ha in- träffat och inte heller . Detta gäller vare sig traditionella universitetsstudier eller till de kortare utbildningar som fick högskolestatus genom högskolereform. Däremot ökade andelen kvinnor som började på s.k. prestigeutbildningar, dvs. långa utbildningar som ofta leder till högavlönade arbeten. Författarna noterar också att det är förvånande hur opåverkad den sociala snedrekryteringen verkar ha varit av t.ex. politiska föränd- ringar, av utbildningssystemens omorganisering och konjunkturer- nas variationer. De konstaterar också att sambandet mellan social bakgrund och övergång till högre studier fortfarande var starkt –talet, trots att de flesta utbildningshinder hade un- danröjts. 3.3.1Den sociala snedrekryteringen har minskat något –talet Studenter med arbetarbakgrund kan än anses vara underrepre- senterade vid universitet och högskolor. /02 hade un- gefär var fjärde nybörjare arbetarbakgrund, medan andelen i be- folkningen i motsvarande ålder var . 37Det mått som används mäter förändringen av sambandet mellan social bakgrund och ut- bildningsnivå och är inte avhängigt av andelen som fått utbildning. Bilaga 10 till LU 2003 Vilka tar del av utbildningen? högskolenybörjare under från arbetarhem ökade ändå från /91 till 2001/02. Se tabell 3.3. Under sam- ma period minskade andelen högskolenybörjare från högre tjäns- temannahem från . Förändringarna tyder på att rekryteringen till svensk högskole- utbildning har breddats –talet, men att utvecklingen har avstannat . har bortfallet, antal per- soner som saknar uppgifter om social bakgrund, ökat betydligt un- der den aktuella perioden. Hur dessa personer skulle påverka resul- taten är okänt. Bortfallet kan främst hänföras till utlandsfödda och varierar betydligt mellan olika åldersgrupper. Det är lägst bland högskolenybörjarna under (bortfall för /02), och högst i gruppen 22–(bortfall för /02), där det finns många utbytesstudenter. Tabell 3.3 Högskolenybörjare under efter social bakgrund Källa: SCB [2000] och SCB [2002d]. En annan osäkerhetsfaktor är om fler ungdomar från tjänsteman- nahem tar chansen att studera utomlands i stället för i . Det finns ingen reguljär statistik över detta, men en äldre studie från 38 SCB[2002d]. Vilka tar del av utbildningen? Bilaga 10 till LU 2003 ger en bild av de studenter som studerade utom- lands under första halvan av 1990–talet. Studien visar på att det främst var barn och ungdomar till högut- bildade föräldrar som valde att studera utomlands. Se tabell 3.4. Studien är en urvalsundersökning bland de studenter som be- viljades studiemedel för utlandsstudier på högskolenivå juli 1991till . Urvalet omfattade totalt 3000 personer varav 850 utbytesstudenter.40 I rapporten görs en åtskillnad mellan utbytesstudenter (där utlandsstudier ingår i ett utbytesprogram som organiserats av ett universitet eller en högsko- la i ) och s.k. free-movers (studenter som organiserade sina utlandsstudier på egen hand). Studien visar att en stor andel av studenterna, med viss övervikt för freemovers, kommer från familjer där båda föräldrarna har studerat på högskolenivå. Tabell 3.4 Utlandsstuderande föräldrars utbildning Båda föräldrar m. grundskola/gymnasium En förälder med grundskola/gymnasium, en Båda föräldrar med högskoleutbildning Annan/ej uppgivits Anm.: Den fråga som besvarades var: Vilken högsta utbildning har Dina föräldrar? Källa: [1999]. Enligt SCB41 hade av studenterna vid svenska universitet och högskolor åtminstone en förälder med högskoleutbildning. Med samma klassificering av bak- grund hamnar gruppen freemovers på närmast och gruppen utbytesstudenter på . Detta ger därför en bild av att elever från akademikerhem i betydligt högre grad än andra söker sig till studier utomlands. Men är det oklart om detta förhållande har förändrats –talets andra hälft i samband med att antalet utbytesstudenter har ökat. 39Högskoleverket [1999]. 40Svarsfrekvensen uppgick till . 41SCB [1998]. Bilaga 10 till LU 2003 Vilka tar del av utbildningen? 3.3.2I den yngsta åldersgruppen tycks den sociala fördelningen vara mest skev När olika åldersgrupper studeras framgår det att det är i den yngsta redovisade åldersgruppen, högskolenybörjare som är , där den sociala fördelningen förefaller vara mest skev i för- hållande till hela årskullen i samma ålder. av de yngsta högskolenybörjarna 2001/02 kom från arbetarhem (facklärda arbe- tare och ej facklärda arbetare). I befolkningen i motsvarande ålder var andelen . Bortfallet är visserligen större i äldre åldersgrupper, varför det är vanskligt att tolka siffrorna. Befintliga uppgifter tyder dock på att den sociala snedrekryteringen är betyd- ligt mindre bland högskolenybörjare än för den allra yngsta gruppen.42 Mönstret som har redovisats ovan – att rekryteringen till hög- skolan breddas och jämnas ut uppåt åldrarna – väcker frågan om barn från mer studieovana miljöer behöver mer tid på sig innan de väljer att gå vidare till högskolan. Det tycks finnas anledning att studera de yngre grupperna lite närmare, inte minst mot bakgrund av regeringens mål inom utbild- ningsområdet att hälften av en årskull ska ha börjat läsa vid hög- skolan . Hur har utvecklingen varit i den yngsta gruppen –talet? Frågan besvaras enklast genom att utgå från de årskullar av barn som uppnådde högskoleåldern –talet, dvs. årskullar födda –1980. Relativa chansen till högskolestudier I och med utbyggnaden av högskolan har högskoledeltagandet ökat för samtliga sociala grupper –talet. För att avgöra om graden av snedrekrytering har minskat över tiden krävs därför ett mått som inte är avhängigt av den totala andel som har fått ut- bildning. Det mått som används för att beskriva sådana skillnader över tiden är den relativa chansen till högskolestudier. 42 SCB [2002d]. Vilka tar del av utbildningen? Bilaga 10 till LU 2003 Måttet relativa chansen: För att beskriva skillnader över tiden i över- gången till högskolestudier för ungdomar med olika social bakgrund eller med föräldrar med olika utbildningsnivå kan måttet relativa chansen användas. Måttet benämns också oddskvot eller korsprodukt. Den relativen chansen beskriver sannolikheten för att en person med viss social bakgrund påbörjat högskolestudier vid en viss ålder i relation till att de inte har det i jämförelse med motsva- rande relation för ungdomar med annan social bakgrund. Relativa chansen för barn till högre tjänstemän = A/B:C/D. Källa: SCB [2002d]. Ju större skillnad som finns i relativa chansen till högskolestudier desto större är graden av snedrekrytering. När det inte föreligger någon snedrekrytering är relativa chansen lika med ett för samtliga grupper. Bilaga 10 till LU 2003 Vilka tar del av utbildningen? Diagram 3.4 Relativa chansen till högskolestudier t.o.m. bland födda –1980 efter social bakgrund Anm.: Relativa chansen uttrycker chansen att påbörja högskolestudier i en viss social grupp i förhållande till barn från gruppen ej facklärda arbetare. Källa: SCB [2002d]. I diagram 3.4 framgår att den grupp som har störst relativ chans att påbörja högskolestudier är ungdomar från högre tjänstemannahem, med en kvot som ökade för födda –1972 från 6,9 till 8,5. För senare födda har kvoten för denna grupp suc- cessivt minskat och för födda låg den åter på 6,9. Förutom den nedåtgående trenden för ungdomarna från tjäns- temannahem har förändringarna varit obetydliga för andra grupper. Med andra ord, oavsett om personen föddes eller 1980 råd- de i princip samma sannolikhet för att börja högskolan (t.o.m. ), givet personens sociala grupptillhörighet. När man utsträcker sig till att studera chansen till högskolestu- dier t.o.m. visar det sig att chansen att ungdomar från högre tjänstemannahem påbörjade högskoleutbildning ökade ännu något mer jämfört med . Men i övrigt sammanfaller mönstret i hög grad med det för påbörjade högskolestudier t.o.m. . Vilka tar del av utbildningen? Bilaga 10 till LU 2003 Diagram 3.5 Relativa chansen till högskolestudier t.o.m. bland födda –1976 efter social bakgrund Anm.: Relativa chansen uttrycker chansen att påbörja högskolestudier i en viss social grupp i förhållande till barn från gruppen ej facklärda arbetare. Källa: SCB [2002d]. Av diagram 3.4 kan man också utläsa att det är efter /1994 som skillnaden mellan grupperna i relativa chansen till högskolestudier minskat (då personer födda kring 1972 gjorde in- träde på högskolan). Noterbart är att minskningen i snedrekryte- ringen efter /94 skedde då både ande- len och antalet högskolenybörjare t.o.m. upphörde att öka för att stanna vid av en årskull. Se tabell 3.5. Bilaga 10 till LU 2003 Vilka tar del av utbildningen? Tabell 3.5 Påbörjad högskoleutbildning t.o.m. 21, respektive bland födda –1977 Totalt i årskullen, Källa: SCB [2002d]. Expansionen av högskoleplatser –talet har därför inte resulterat i att andelen yngre som går vidare till hög- skolestudier har ökat. Trots det minskade snedrekryteringen i samma grupp något. För de åldersgrupper som kunde göra sitt in- träde på högskolan under de tidigare åren av 1990–talet var förhål- landet det omvända. Snedrekryteringen ökade som ung- domarna generellt sett lockades mer till högskolan. Det tyder på att andra faktorer än tillgången på högskoleplatser har betydelse för att minska snedrekryteringen. Risken för arbetslöshet har troligen be- tydelse för benägenheten att studera vidare. Den lågkonjunktur som rådde –talet påverkade troligen ungdomar att börja studera. Mest benägna till detta förefaller vara ungdomar från mer studievana miljöer, att döma av ovanstående genomgång. Tabell 3.5 visar också att andelen studenter som har påbörjat högskolestudier fram till visserligen har ökat –talet, men att regeringens mål (dvs. hälften av en årskull) ännu inte uppnås. Totalt sett är det av en årskull som påbörjat högskolestudier . Vilka tar del av utbildningen? Bilaga 10 till LU 2003 Mindre skillnad om val av gymnasieutbildning beaktas Skillnader i studieinriktning i gymnasieskolan mellan olika socioe- konomiska grupper kan inte heller förklara hela underrepresenta- tionen av arbetarbarn på högskolan. När endast de elever som går studieförberedande gymnasieut- bildning43 betraktas minskar visserligen skillnaden i övergångsfre- kvensen till högskolan mellan de olika sociala grupperna, men den försvinner inte helt. I årskullen födda med en studieförbere- dande gymnasieutbildning hade av dem från högre tjänstemannahem påbörjat högskolestudier jämfört för dem från ej facklärda arbetarhem. Det kvarstår därmed en skillnad på mellan den grupp som i minst respektive högst utsträckning påbörjar högskolestu- dier, trots att dessa ungdomar har skaffat sig en studieförberedande gymnasieutbildning. Skillnader i studieresultat mellan olika grupper Hur går det då för de ungdomar från arbetarfamiljer som väljer att studera vidare på högskolan? I en analys från Högskoleverket44 vi- sar det sig att det finns skillnader i studieresultat mellan grupper med olika social bakgrund. Studenter från högre tjänstemannahem uppnår högst studieresultat. Jämfört med de skillnader som finns mellan grupperna när det gäller valet av utbildning vid universitet och högskolor får dock dessa skillnader betraktas som relativt små. De ungdomar från arbetarfamiljer som väljer att läsa vidare på hög- skolan har därför ett studieresultat som inte i så stor utsträckning skiljer sig från medelstudentens. 43Till studieförberedande utbildning räknas här det naturvetenskapliga och det samhällsve- tenskapliga gymnasieprogrammet. 44Högskoleverket [2002c]. I undersökningen omfattas alla studenter som började studera vid universitet och högskolor /93 och som är . Bilaga 10 till LU 2003 Vilka tar del av utbildningen? Tabell 3.6 Andel studerande efter social bakgrund med examen och/eller minst 120 poäng Källa: [2002c]. Det kan också konstateras att män och kvinnor uppvisar olika stu- dieresultat. Kvinnor avlägger i en större utsträckning än män exa- men eller uppnår minst 120 poäng . När olika utbildningar studeras uppvisas ännu mer markanta skillnader. Ingenjörs- utbildningen utmärker sig i det av undersökta ma- terialet där andelen kvinnor som avlagt examen och/eller uppnått 120 poäng är högre än motsvarande andel för männen. Befolkningens utbildningsnivå har stigit i takt med utbildningssy- stemets expansion. Kvinnor har en högre utbildningsnivå än män och gruppen kvinnor i åldern är de allra högst utbildade. Andelen av befolkningen i utbildning ökade betydligt – talet då framför allt högskolan och den kommunala vuxenutbild- ningen byggdes ut. Mest ökade andelen kvinnor bland de stude- rande, vilket leder till att avståndet mellan kvinnors och mäns utbildning ökar ytterligare. Men kvinnor och män utbildas alltjämt för olika yrken. Tydligast är skillnaden mellan könen på gymnasial nivå, särskilt när det gäller kortare gymnasieutbildning. På den eftergymnasiala utbildningen tycks det traditionella valet mot t.ex. teknik bestå för de yngre männen. De yngre kvinnorna tycks däremot i viss mån börja bryta Vilka tar del av utbildningen? Bilaga 10 till LU 2003 sitt traditionella val i form av pedagogisk utbildning samt vårdut- bildning. Viss breddning har skett i rekryteringen av högskolenybörjare upp till –talet.