sou · GRB367d5 · 2004-01-01 00:00:00 — 5.svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov och vars planering ger lika möjlighet att påverka transportsystemets till- komst, utformning och förvalt- ning och ger samma vikt åt skilda värderingar hos kvinnor och män. I planeringen ska beaktas i vil- ken utsträckning det är lämpli- gare att istället vidta 1.åtgärder som kan påverka transportbehovet och val av transportsätt, 2.åtgärder som ger effektivare utnyttjande av befintligt väg- nät och fordon, eller 1 a § = nuvarande 1 § andra- 4 § Väghållning omfattar pla- byggande av väg och drift av av väg och drift av väg. Vid väghållning skall tillbörlig Vid väghållning skall tillbörlig hänsyn tas till enskilda intressen hänsyn tas till enskilda intressen skydd, naturvård och kultur- utformning skall eftersträvas. skall tillses, att vägen får sådant byggande av väg skall tillses, att läge och utförande att ändamå- vägen får sådant läge och utfö- let med vägen vinns med minsta rande att ändamålet med vägen vinns med minsta intrång och oskälig kostnad, och att hänsyn olägenhet utan oskälig kostnad, tas till stads- och landskapsbil- och att hänsyn tas till stads– och den och till natur- och kultur- landskapsbilden och till natur– Vid bedömningen av ända- målsenliga strukturer av kommu- beaktas kollektivtrafikens behov. 14 a § --- Vid utarbetandet av förstudien skall den som avser att bygga en väg samråda enligt 6 kap. 4 § första stycket miljö- ansvariga och ideella föreningar balken med berörda länsstyrel- ser, kommuner och ideella före- ningar som enligt sina stadgar har till ändamål att ta till vara naturskydds- eller miljöskydds- intressen samt med den allmän- het som kan antas bli särskilt berörd. SOU 2003:67 Bilaga 4 16 § Vid utarbetande av en arbetsplan skall samråd i fråga om vägens sträckning och väg- ske med berörda fastighetsägare --- med berörda fastighetsägare som kan ha ett väsentligt trafikansvariga samt andra --- intresse i saken. alltid ske med de miljövårds- myndigheter som berörs. mark som behöver tas i anspråk för väganordningar och för att I arbetsplanen skall anges om den prövade anläggningen, verk- samheten och åtgärden går att förena med en från allmän syn- mark- och vattenresurserna samt med den för området gällande 1 kap 1 § Med järnväg avses i 1 § Denna lag gäller järnväg. Motsvarande regel som föresla- gen 1 § för väg ovan. läggning hör spår och de övriga för spårens bestånd, drift eller brukande, signal– och säker- hetsanläggningar i övrigt, tra- anordningar för elförsörjning av trafiken. Vad som föreskrivs om järn- väg tillämpas också på tunnel- bana och spårväg. byggande och underhåll av järn- byggande och underhåll av järn- väg skall hänsyn tas till både väg skall hänsyn tas till både enskilda intressen och allmänna enskilda intressen och allmänna miljöskydd, naturvård och kul- estetisk utformning skall efter- byggande av järnväg skall tillses, och byggande av järnväg skall att järnvägen får ett sådant läge tillses, att järnvägen får ett sådant läge och utförande att ändamålet med järnvägen vinns med minsta intrång och olägen- utan oskälig kostnad, och att het utan oskälig kostnad, och att hänsyn tas till stads- och land- hänsyn tas till stads- och land- skapsbilden och till natur- och skapsbilden och till natur- och Vid bedömningen av ända- målsenliga strukturer av kommu- beaktas kollektivtrafikens behov. 2 kap. Järnvägsplan m.m. 1 § --- Vid utarbetandet av för- studien skall den som avser att bygga en järnväg samråda enligt 6 kap. 4 § första stycket miljö- balken med berörda länsstyrel- ser, kommuner och ideella föreningar som enligt sina stad- gar har till ändamål att ta till vara naturskydds- eller miljö- skyddsintressen samt med den allmänhet som kan antas bli sär- skilt berörd. --- med berörda länsstyrelser, kommuner, kollektivtrafikansva- riga och ideella föreningar --- SOU 2003:67 Bilaga 4 2 § I järnvägsplanen skall den mark och de särskilda rättig- heter anges som behöver tas i anspråk för järnvägen och för mark behöver tas i anspråk med av planen framgå vilken mark I järnvägsplanen skall anges om den skall nyttjas. den prövade anläggningen, verk- samheten och åtgärden går att förena med en från allmän syn- mark- och vattenresurserna samt med den för området gällande fråga om järnvägens sträckning och förslaget i övrigt med --- med berörda --- kollektivtra- fikansvariga samt med andra --- med andra som kan ha ett väsentligt intresse i saken. vid samrådet samt kommentarer och förslag med anledning av 1 § skall upprätta 1 § skall upprätta en nationell väghållningsplan till en nationell väghållningsplan till ledning vid fördelning av medel ledning vid fördelning av medel ringsåtgärder och drift av stat- ringsåtgärder och drift av stat- liga vägar samt sektorsåtgärder. liga vägar samt sektorsåtgärder. Planeringen ska främja ända- målsenlig samfärdsel, som ett led i långsiktigt hållbar livsmiljö för människorna i dagens samhälle och för kommande generationer. Bestämmelserna skall tillämpas så att det bidrar till ett transport- system vars utformning och funk- tion 1. tillgodoser grundläggande trans- portbehov för människor och näringsliv med avseende på tillgänglighet och transport- kvalitet, och med särskilt beaktande av betydelsen av en rationell kollektivtrafik, 2. bidrar till säker trafik, 3. anpassas för en god och hälso- sam livsmiljö för alla, där vär- defulla natur- och kultur- miljöer skyddas och vårdas och en god hushållning med mark, vatten, energi och andra resurser främjas, 4. bidrar till en positiv regional utveckling genom att utjämna skillnader mellan olika delar av landet och motverka nack- delar av långa transportav- stånd, 5. svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov och vars planering ger lika möjlighet att påverka transportsystemets till- komst, utformning och förvalt- ning och ger samma vikt åt skilda värderingar hos kvinnor och män. I planeringen ska beaktas i vil- ken utsträckning det är lämpligt att vidta 1. åtgärder som kan påverka transportbehovet och val av 3 § Planen skall ange 1.ett rikstäckande nät av riksvä- gar av särskild betydelse (stamvägnätet) och förslag till standard på detta vägnät, 2.den inriktning på nyinvester- ingar och förbättringsåtgärder på stamvägnätet som är nöd- vändig för att nå de trans- portpolitiska målen, 3.inriktningen på åtgärder för tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion på det statliga vägnätet, 4.inriktningen på drifts- och underhållsåtgärder på det statliga vägnätet, 5.inriktningen på åtgärder för förbättrad miljö på det stat- liga vägnätet, 6.inriktningen på sektorsåtgär- der, 7.en bedömning som innefattar redovisning av inverkan på de Planen skall redovisa strate- giska överväganden när det gäller vad som anges i första stycket 2–5. 2.åtgärder som ger effektivare utnyttjande av befintligt väg- nät och fordon, 3.begränsade ombyggnadsåtgär- der. 1a § Investeringarna i enlighet med planen får inte medverka till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap överskrids. 3 § Planen skall ange 2. den inriktning på nyinve- steringar och förbättringsåtgär- der på stamvägnätet som är nödvändig för att nå målen i 1 §, 7. en konsekvensbedömning av de planerade investeringarna i förhållande till målen i 1 §. Ställ- ningstagandena i planen skall därvid redovisa vilka de strate- giska överväganden är, när det gäller p 2–5. 5 § Innan den nationella väg- hållningsplanen upprättas skall hämta in synpunkter från länsstyrelserna, kommu- nerna och andra som kan ha ett väsentligt intresse av planen. I planen skall anges om den prioriterade anläggningen, verk- samheten och åtgärden främjar en från allmän synpunkt lämplig användning av mark- och vat- tenresurserna samt är förenligt med den för området gällande regionplanen eller kommunala översiktsplanen. från --- trafikhuvudmän och andra ---- Innan en länsstyrelse yttrar sig över planförslaget skall länssty- relsen höra trafikhuvudmännen i länet. Resultatet av samrådet med trafikhuvudmän skall samman- fattas och bifogas yttrande. 5 a § Vid upprättandet av den nationella väghållningsplanen skall sådana planer enligt (1987:10) och sådant planeringsunderlag som behövs för att belysa frågor om hushållning med mark och vatten, finnas tillgängliga i målet eller ärendet som stöd för att peka ut prioriterade åtgärder. Trafikförsörjningsplaner enligt lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik skall på motsvarande sätt finnas tillgäng- liga i relevant omfattning. SOU 2003:67 Bilaga 4 1 § skall upprätta en banhållningsplan till ledning en banhållningsplan till ledning vid fördelning av medel för vid fördelning av medel för investeringar drift och underhåll investeringar drift och underhåll av stomjärnvägar, sektorsåtgär- av stomjärnvägar, sektorsåtgär- der samt vissa statsbidrag. der samt vissa statsbidrag. nen skall upprättas främst utifrån övergripande behov av utifrån övergripande behov av järnvägstransporter för hela lan- järnvägstransporter för hela lan- Se förslag till 1 § för väghåll- ställas av regeringen. ställas av regeringen. 3 § Planen skall avse . 1.den inriktning på invester- ingar som är nödvändig för att nå de transportpolitiska målen, 2.inriktningen på drifts- och underhållsåtgärder på stom- järnvägsnätet, 3.inriktningen på åtgärder för förbättrad miljö för vilka är ansvarigt, 4.inriktningen på sektorsåtgär- der, 5.inriktningen på investeringar i sådana anläggningar och rul- lande materiel som avses i 2 § 2, 3 och 9 förordningen (1988:1017) om statsbidrag till vissa regionala kollektiv- 1 a § Investeringarna i enlighet med planen får inte medverka till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap överskrids. 1. den inriktning på invester- ingar som är nödvändig för att nå målen i 1 §, 6. en bedömning som innefattar redovisning av inverkan på de förhållande till målen i 1 §. Planen skall redovisa strate- därvid redovisa vilka de strate- gäller vad som anges i första giska överväganden är, när det gäller p 2–5. I planen skall anges om den samheten och åtgärden främjar en användning av mark- och vat- med den för området gällande --- länsstyrelser, trafikhuvudmän nen efter att ha hört Statens centrala verk samt berörda läns- styrelser och organisationer. sig över planförslaget skall läns- styrelsen höra trafikhuvudmän- nen och kommunerna i länet. 5 a § Vid upprättandet av ban- hållningsplanen skall sådana pla- ner enligt (1987:10) och sådant planerings- underlag som behövs för att belysa frågor om hushållning med mark och vatten, finnas tillgäng- liga i målet eller ärendet som stöd för att peka ut prioriterade åtgär- der. Trafikförsörjningsplaner enligt lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik skall på motsvarande sätt finnas tillgäng- liga i relevant omfattning. 1 § skall upp- Se förslag till komplettering av rätta en länsplan för länet till 1 § väghållningsplan. ledning vid fördelning av medel för nyinvesteringar och förbätt- 2 § Länsplanen skall upprättas med hänsyn till de samlade transportbehoven inom en region. 1 a § Investeringarna i enlighet med planen får inte medverka till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap överskrids. Behoven av samordning och en rationell kollektivtrafik inom och mellan regioner skall särskilt beaktas. 4 § Länsplanen skall ange 1.standard på anläggningarna, 2.den inriktning på invester- ingar och förbättringsåtgärder på dessa anläggningar som är nödvändig för att nå de transportpolitiska målen, 3.redovisning av de större objekt som beräknas bli utförda under planens giltig- hetstid, 4.redovisning av åtgärdernas beräknade kostnader, 5.redovisning av beräknade årliga bidrag för olika ända- mål, 2. den inriktning på invester- ingar och förbättringsåtgärder på dessa anläggningar som är nödvändig för att nå målen i 1 §, 6.en bedömning som innefattar redovisning av inverkan på de transportpolitiska målen. 6. en konsekvensbedömning av de planerade investeringarna i förhållande till målen i 1 §. Ett jämförelsealternativ skall redo- visa utfallet om kollektivtrafik prioriteras i hög grad, om inte särskilda skäl gör det onödigt att beskriva ett sådant alternativ. Ställningstagandena i planen skall redovisa vilka de strategiska överväganden är, när det gäller p 1-3, särskilt mot bakgrund av den regionala fysiska planeringen. I planen skall anges om den prioriterade anläggningen, verk- samheten och åtgärden främjar en från allmän synpunkt lämplig användning av mark- och vat- tenresurserna samt är förenligt med den för området gällande regionplanen eller kommunala översiktsplanen. 5 a § Vid upprättandet av länsplanen skall sådana planer enligt (1987:10) och sådant planerings- underlag som behövs för att belysa frågor om hushållning med mark och vatten, finnas tillgäng- liga i målet eller ärendet som stöd för att peka ut prioriterade åtgär- der. Trafikförsörjningsplaner enligt lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik skall på motsvarande sätt finnas tillgäng- liga i relevant omfattning. SOU 2003:67 Bilaga 4 1 § För att främja en tillfreds- 1 § För att främja en tillfreds- det i varje län finnas länstrafik- det i varje län finnas länstrafik- ansvariga som ansvarar för den ansvariga som ansvarar för den lokala och regionala linjetrafiken lokala och regionala linjetrafiken handhas av en trafikhuvudman. trafikförsörjning är ett led i lång- siktigt hållbar livsmiljö för män- rar också för persontransporter niskorna i dagens samhälle och för kommande generationer. färdtjänst eller lagen (1997:735) skall tillämpas så att det bidrar till en kollektivtrafik vars funk- uppgifter enligt någon av dessa transportbehov för människor och näringsliv med avseende på till- gänglighet och transportkvalitet, 2.bidrar till säker trafik, 3.anpassas för en god och häl- sosam livsmiljö för alla, där vär- defulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas och en god hushållning med mark, vatten, energi och andra resurser främjas, 4.bidrar till en positiv regional utveckling genom att utjämna skillnader mellan olika delar av landet och motverka nackdelar av långa transportavstånd, 5.svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov och vars planering ger lika möjlighet att påverka transportsystemets till- komst, utformning och förvalt- ning och ger samma vikt åt skilda värderingar hos kvinnor och män. 6 § Omfattningen av trafik som avses i 1 § första stycket och grunderna för prissätt- ningen för resor med sådan tra- fik skall anges i en trafikförsörj- ningsplan som trafikhuvudman- nen antar efter samråd med dem som är länstrafik- ansvariga. I planen skall det tas upp åtgärder för handikapp- anpassning av trafiken. Omfattningen av trafik enligt lagen (1997:736) om färdtjänst och lagen (1997:735) om riks- färdtjänst och grunderna för prissättningen för resor med sådan trafik skall anges i en tra- fikförsörjningsplan som kom- munen antar efter sam- råd med trafikhuvudmannen och i länet. Har en kommun överlåtit sina uppgifter enligt lagen om färdtjänst eller lagen om riks- färdtjänst till trafikhuvudman- nen, skall trafikhuvudmannens trafikförsörjningsplan omfatta även resor enligt dessa lagar. I trafikförsörjningsplanerna skall det redogöras för miljö- skyddande åtgärder. 1 a § De länstrafikansvariga ansvarar också för persontrans- porter enligt lagen (1997:736) om färdtjänst eller lagen (1997:735) om riksfärdtjänst i sådana kommuner som överlåtit sina uppgifter enligt någon av dessa lagar till trafikhuvudman- nen i länet. Planen skall även ange 1.den långsiktiga inriktning på investeringar och drift som behöver prioriteras för att nå målen i 1 §, 2.åtgärder som är angelägna för handikappanpassning av trafi- ken och miljöskydd, 3.konsekvenserna av den plane- rade trafikeringen i förhållande till målen i 1 §. Ställningsta- gandena i planen skall därvid redovisa vilka de strategiska överväganden är när det gäller Trafikering i enlighet med pla- nen får inte medverka till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap överskrids. 6 a § återstoden av dagens 6 § vissa lagförändringar för att synliggöra kollektivtrafikens aktörer Förslag till komplettering av lagen om kollektivtrafik 1 b § Trafikhuvudmannen skall delta i erforderlig utsträck- ning i den fysiska planeringen som sker inom väg- och järn- vägssektorn enligt (referens väg och jvg) samt i den kommunala fysiska planeringen liksom den regionala fysiska planeringen enligt plan-. och bygglagen (refe- rens). Förbättrat konsumentskydd för kollektivtrafikresenärer Nedanstående förslag till författning samt författningskommentar är hämtade ur en underlagsrapport från . Kommittén har inte tagit ställning till förslagen i detalj utan lämnar dem som underlag för fortsatt arbete. ersättning m.m. vid transport av passagerare 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om information, service och ersättning vid transport av passagerare. Den innehåller också bestämmelser om det inbördes förhållandet mellan de olika transportörer som genom avtal eller faktiskt är inblandade i en viss transport. 2 § Denna lag skall tillämpas på transporter av passagerare mellan platser inom . Lagen skall också tillämpas på internationella transporter av passagerare, om avgångs- eller destinationsorten ligger i . Lagen skall tillämpas på transporter av passagerare mot ersätt- ning. Den skall också tillämpas på transporter som utförs gratis av ett transportföretag. Undantag från lagens tillämpning 3 § Denna lag skall inte tillämpas på frågor vilka regleras i luftfartslagen (1957:297), sjölagen (1994:1009), järnvägstrafiklagen (1985:192), lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik eller lagen (1992:1672) om paketresor. Tvingande bestämmelser till passagerarens fördel 4 § En avvikelse från bestämmelserna i denna lag som avtalats mellan transportören och en passagerare skall endast gälla, om den är till fördel för passageraren. 5 § Transportörer skall ge god och tillförlitlig information om sina transporttjänster. För varje resa som sålts i förväg skall information om avgångs- och ankomsttid, vem som skall utföra transporten eller del av den, om detta är annan än den avtalande transportören, samt pris regi- streras. Passageraren skall på begäran ges en utskrift av denna information. Rätt till gratis resa då transporttjänsten inte uppfyller rimliga krav 6 § En passagerare har rätt att resa gratis, om en resa inte uppfyller vad passageraren rimligen hade att förvänta sig. Detsamma gäller om transporten på grund av försening har förlorat sitt syfte för passageraren. I de fall passageraren redan har betalat för resan, skall priset för resan betalas tillbaka. 7 § En passagerare har rätt till skälig ersättning för skada till följd av försening som är längre än vad som passageraren rimligen bör få tåla. Detta gäller dock inte, om transportören kan visa att denne vidtagit alla rimliga åtgärder för att undvika skadan. Särskilda åtgärder vid försening eller annan störning 8 § Om en resa försenas eller om en annan störning förekommer vilken gör att resan avviker från vad passageraren haft anledning att förvänta sig, skall transportören omgående informera passagerarna om detta och dessutom vidta åtgärder för att minska konsekven- serna av förseningen eller störningen. Avtalande och faktisk transportör 9 § Transportörens skyldigheter enligt denna lag skall gälla både den som i eget namn sålt transporten (avtalande transportör) och den som utför hela eller delar av transporten (faktisk transportör). Den som sålt en transport skall anses ha gjort det i eget namn, om denne inte visar att passageraren givits så tydlig information att passageraren borde ha förstått att transporten såldes på uppdrag av annan. Den avtalande och faktiske transportörens respektive ansvar 10 § Den avtalande transportören har ansvaret för händelser under hela transporten, medan den faktiske transportören enbart är ansvarig för händelser som sker under den del av transporten som denne utför. Om passageraren framför anspråk eller reklamation gentemot endera av den avtalande eller den faktiske transportören, skall detta även anses ha gjorts mot den andre. Åtaganden av den avtalande och den faktiske transportören gentemot passageraren 11 § Om den avtalande transportören gör åtaganden gentemot passageraren som är förmånligare än bestämmelserna i denna lag, kan detta åtagande enbart åberopas gentemot denne. Om den faktiske transportören gör åtaganden gentemot passage- raren som är förmånligare än bestämmelserna i denna lag, kan detta åtagande åberopas gentemot såväl den avtalande som den faktiske transportören. 12 § Den som orsakar en försening eller annan störning, för vilken transportören fått låta passagerare resa gratis enligt 6 § eller betala ersättning enligt 7 § skall ersätta transportören för detta. Denna lag träder i kraft . ersättning m.m. vid transport av passagerare 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om information, service och ersättning vid transport av passagerare. Den innehåller också bestämmelser om det inbördes förhållandet mellan de olika transportörer som genom avtal eller faktiskt är inblandade i en viss transport. Paragrafen är en informationsbestämmelse som anger lagens inne- håll. 2 § Denna lag skall tillämpas på transporter av passagerare mellan platser inom . Lagen skall också tillämpas på internationella transporter av passagerare, om avgångs- eller destinationsorten ligger i . Lagen skall tillämpas på transporter av passagerare mot ersättning. Den skall också tillämpas på transporter som utförs gratis av ett trans- portföretag. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde och innehåller två stycken. Av det första stycket följer att lagen skall tillämpas på transpor- ter av passagerare. Tillämpningen är inte begränsad till någon viss typ av transport utan gäller för alla transportslag. taget är att den inte skall tillämpas i de fall då de lagar som anges i 3 § är tillämpliga. I första stycket anges också lagens geografiska tillämpnings- område. Den skall tillämpas om åtminstone endera av avgångs- eller ankomstsorten ligger i . Detta innebär dock inte att lagen skall tillämpas i alla situationer under en sådan resa. I vissa fall kan utländsk lag vara tillämplig. Detta styrs av lagvalsregler inom den internationella privaträtten. Ett exempel på en sådan regel är att skadeplatsens lag ofta skall tillämpas i fråga om ersättning för skada. Att lagen endast skall tillämpas på transporter som sker mot ersättning följer av andra stycket. Det finns dock ett undantag från denna regel. Gratistransporter som utförs av ett transportföretag omfattas också. Det huvudsakliga exemplet på detta är passagerare som fått gratisbiljetter som kompensation för en tidigare försening eller annan störning. avses ett företag som annat än vid enstaka tillfällen utför transporter mot ersättning, oavsett om företaget också driver annan verksamhet. Undantag från lagens tillämpning 3 § Denna lag skall inte tillämpas på frågor vilka regleras i luftfartslagen (1957:297), sjölagen (1994:1009), järnvägstrafiklagen (1985:192), lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik eller lagen (1992:1672) om paketresor. Paragrafen begränsar lagens tillämpning avseende sådana transpor- ter som omfattas av annan transporträttslig lagstiftning. Bestäm- melsen får till exempel till följd att lagens regler om ersättning för försening inte skall tillämpas vid luft- och sjötransporter, eftersom sådana regler finns i sjölagen respektive luftfartslagen. Däremot kan den generella informationsskyldigheten enligt 5 § tillämpas även avseende sådana transporter som en följd av att de nämnda lagarna saknar motsvarande bestämmelser. Tvingande bestämmelser till passagerarens fördel 4 § En avvikelse från bestämmelserna i denna lag som avtalats mellan transportören och en passagerare skall endast gälla, om den är till för- del för passageraren. Paragrafen uttrycker lagens tvingande natur. Bestämmelsen gäller enbart till förmån för passagerare. Detta innebär att lagen bland annat är dispositiv vad avser det inbördes förhållandet mellan olika transportörer eller mellan transportören och andra som denne har avtal med.