sou · GRB365d3 · 2004-01-01 00:00:00 — av Sakkunnige och experten , till vilket sakkunnige ansluter sig Förslag till definition av begreppet sponsorskap Vi finner det olyckligt att utredaren inte definierat begreppet spon- sorskap utan istället valt att på ett generellt sätt jämställa denna aktivitet med marknadsföring. Begreppet marknadsföring är inte synonymt med begreppet sponsring. Eftersom utredningens upp- drag är att lämna förslag på begränsningar av alkoholbranschens sponsring av idrotten är det av största vikt att läsaren informeras om vad utredningen menar med begreppet sponsorskap. Sponsring täcker allt från det att den lokale handlaren sponsrar traktens pojklag i fotboll till sponsring av stora internationella evenemang. I skiljer vi av tradition på s.k. ren sponsor- skap och sponsorskap som en del av marknadsföring. Endast den senare är specifikt rättsligt reglerad. Internationella Handelskam- maren har definierat sponsorskap som varje form av kommunika- tion genom vilken en sponsor avtalsenligt tillhandahåller finansiellt eller annat stöd för att få befästa en positiv koppling mellan spon- sorns företagsbild, identitet, varumärken, produkter eller tjänster och en sponsrad tilldragelse, aktivitet, organisation eller individ. Denna definition illustrerar väl sponsorskapets komplexitet. av sakkunnige , till vilket sakkunnige ansluter sig Förslag till begränsningsregel för sena serveringstider Som anförs i betänkandet under avsnitt 5.10 kan en regel om begränsning av det högsta antalet serveringstillstånd med med- givande till utsträckt serveringstid antas vara förenlig med EG-rät- ten under förutsättning att en sådan regel grundar sig på objektiva kriterier som inte hänför sig till beskaffenheten hos den närings- idkare som söker tillståndet utan exempelvis till antalet invånare på en viss ort. I den föreslagna regeln anges emellertid inte vilka krite- rier som skall ligga till grund för bedömningen av hur begräns- ningen skall ske. En regel som ger kommunerna utrymme att efter fritt skön bestämma på vilka grunder antalet serveringstillstånd med medgivande till utsträckt serveringstid skall begränsas, kan enligt min mening inte anses förenlig med EG-rätten. Motivut- talanden i denna fråga kan inte förändra denna bedömning. Jag kan därför inte ställa mig bakom utredningens förslag till begränsnings- regel. 1)Förslag två och tre i kapitel 2. Europeiska Unionens Råd om unga människors, i synnerhet barns och toningars alkoholkon- sumtion 2)Förslag ett och två i kapitel 3. Alkoholbranschens sponsring inom idrotten 3)Förslag ett i kapitel 5. Nej till ny definition av öl Enligt utredarens förslag två i kapitel 2, bör förutsättningarna för att ändra alkohollagens definition av öl utredas. Om definitionen ändras måste det vara ett gemensamt beslut inom EU. Definitionen för öl kan således inte avvika från ett land till ett annat av konkur- rensskäl. Nej till att riktlinjerna inarbetas i alkohollagen Enligt utredarens förslag tre i kapitel 2 samt ett i kapitel 3 bör rele- vanta delar av riktlinjer för marknadsföring av alkoholdrycker inarbetas i alkohollagen för att få en annan rättslig status. Det finns ingen anledning att i alkohollagen detaljerat beskriva var alkoholreklamen inte får förekomma eller hur den inte ska få se ut. Min uppfattning är att riktlinjer, som successivt kan anpassas till förändringarna i samhället är ett bättre redskap än en detaljreglerad lag. Nej till begränsningar av varumärkesreklam Enligt utredarens förslag två i kapitel 3 bör en rimlig avvägning göras om risken att lättöl och andra alkoholhaltiga lättdrycker kan förväxlas med alkoholdrycker och rätten att använda firmanamn eller varumärke. Utredaren föreslår att det skall vara möjligt att marknadsföra ett firmanamn, även om firmanamn och varumärke för alkoholdryck är detsamma, förutsatt att företaget har mer- parten av sin försäljning av lättöl och lättdrycker. reklam skall enligt utredaren inte vara tillåtet. Efter är det tillåtet med reklam för produkter som understiger 15 volymprocent alkohol. Utredaren föreslår härmed att lagen åter skall ändras och att det inte skall vara möjligt att göra reklam för ett varumärke som har en alkoholhalt över 2,25 volymprocent. Konsekvenserna av föreslaget blir att ett multinationellt företag som t ex Carlsberg kan göra reklam för sitt företag och varumärket men inte för en ett annat varumärke inom Carlsbergkon- cernen, t ex . kan göra reklam för sitt företag och därmed starköl men inte för t ex Marie- stad som är ett annat varumärke för öl och starköl. Det lilla lokala i kan t ex inte sponsra den lokala idrottsklubben med sitt företagsnamn för de tillverkar bara starköl. Detsamma gäller ett antal andra mindre bryggerier med merparten av sin försäljning på den lokala marknaden men enbart starköl i sortimentet. Internationellt finns inte dessa begränsningar. Det betyder att vid varje sportsändning från ett annat land, vid varje bild från ett sportevenemang i vanlig dagspress eller vid varje reklamskylt vid utländska sportaktiviteter, kan utländska varumärken och multina- företag marknadsföra sig till den svenska publiken. Om ett utländskt företag vill göra en sponsringaktivitet på ett svenskt evenemang kan det bara göras med företagsnamn förutsatt att de har merparten av sin försäljning av alkoholfria drycker. Hur skall detta kunna bedömas? Ett exempel är Wahrsteiner Brauerei som även är ett varumärke för starköl. De sponsrar bl.a. backhoppning och . Utredarens förslag innebär att den sponsring som sker av detta företag/varumärke i måste upphöra efter- som det tyska troligtvis har merparten av sin försäljning av alkoholdrycker. Följdfrågan blir därmed, vem skall kontrollera att de har merparten av sin försäljning i lättdrycker och hur skall det gå till? Förslaget kommer enbart leda till konkurrensnackdelar för de svenska aktörerna och fördelar för utländska varumärken. Jag anser således att det skall vara möjligt att sponsra även med varumärket förutsatt att det sker under kontrollerade former. Förslag att tillsätta en samverkansgrupp Mitt förslag är att Regeringen tillsätter en samverkansgrupp med företrädare för de olika idrottsförbunden, alkoholnäringen och myndigheter. Samverkansgruppen skall initialt skriva ett regelverk för hur sponsringsavtal skall se ut mellan alkoholnäringen och idrottsklubbar. Därefter skall de träffas regelbundet för att upp- datera och även följa upp eventuella överträdelser av det överens- komna regelverket. Erfarenhet visar att merparten av överens- komna regelverk tillämpas mycket bra eftersom det är de olika parterna som har enats om hur reglerna skall se ut och tillämpas. Nej till begränsning av serveringstillstånd Enligt utredningsförslag ett i kapitel 5 skall kommunerna få bestämma det högsta antal serveringstillstånd med serveringstid . Jag är av den uppfattningen att det fungerar bra som det är . Det finns därför ingen anledning för kommu- nen att utifrån dagens situation sätta en gräns för hur många som skall kunna ha öppet efter . Om en kommun utgår från dagslägen och har t ex tio restauranger som har tillstånd efter . Vad händer om då om kvoten är uppfylld och det vill in en ny restaurang i kommunen? Om alla tio restauranger med nuva- rande tillstånd sköter sig och tillstånden finns kvar år finns ingen möjlighet för nyetableringar med längre öppethållanden i den kommunen. Ett annat exempel är om kvoten är fylld och en global restaurangkedja vill in i kommunen. Av konkurrensrättsliga skäl kan inte den restaurangkedjan nekas möjligheten att servera efter . Jag ställer mig inte bakom utredarens förslag beträffande förslaget till begränsningsregler för sena serveringstider av följande skäl. Restaurangerna har stor betydelse i vårt sociala och ekonomiska liv. Ett mångfacetterat restaurangutbud är en viktig del i vår dagliga tillvaro och nödvändiga för att landet skall fungera. De utgör en av grunderna för hur omvärlden uppfattar . Utvecklingen av restaurangnäringen har enligt min mening varit bra för alla som bor och verkar i vårt land. Ett upp- fattning som stärks av att bl.a. företrädare för regeringen visat sin uppskattning genom att delta i näringens aktiviteter. Det är från dessa allmänna utgångspunkter som en reglering av restaurangernas alkoholservering bör ske. Men man måste också betänka att restauranger är företag och som sådana skall de att behandlas på samma sätt som alla andra företag. Eventuella inskränkningar i deras verksamhet måste vara välgrundade och utformade på ett sådant sätt att nyttan av regleringen står i propor- tion till den begränsning som drabbar företaget. Restauranger med serveringstillstånd har ett särskilt ansvar som de, tillsammans med ansvariga myndigheter utvecklat . Flera projekt är särskilt riktade mot nöjesrestaurangerna i storstäderna. De har redan medfört att kunskapen om hur alkohol- serveringen skall tillgå har förbättrats betydligt. Utredaren har redovisat utvecklingen i bilaga C. Men hon har missat möjligheten att belysa hur restaurangerna skulle kunna vara ett instrument för att förändra ungdomars förhållningssätt till alkohol. Restaurang- miljön är ju faktiskt den enda där alkoholkonsumtionen övervakas och avbryts då det finns risk för att någon skall bli berusad. Utredaren har på ett tydligt sätt beskrivit hur festivaler och lik- nande arrangemang mycket påtagligt bidragit till att ungdomars förhållningssätt till alkohol förändrats till det sämre. Denna inställ- ning har de fört med sig till restaurangmiljön. Näringen har därmed helt oförskyllt fått ett problem som utredaren vill lösa med ny reglering av restaurangerna. För festivaler anser hon dock att det befintliga regelverket är tillräckligt men att tillämpningen bör skär- pas. Den nuvarande regleringen av restaurangerna i alkohollagen tjänar två syften. Ett är alkoholpolitiskt och ett annat är att åstad- komma en ekonomiskt sund näring. När kommunerna 1995 fick ansvaret för tillsyn och kontroll blev det dock oklart vad som skulle prioriteras. Men huvudinriktningen var utan tvekan den ekonomiska kontrollen av företagen dvs. skatter och avgifter redo- visades och betalades korrekt. I takt med att kommunerna organi- serat sig och antagit alkoholpolitiska program tycks dock tyngd- punkten i arbetet förskjutits mot att ägna mer tid och uppmärk- samhet åt hur serveringen bedrivs. Vilket jag anser är en riktig utveckling. Utredarens förslag om att ge kommunerna rätt begränsa antalet tillstånd kommer att skapa fler problem än det löser. Att t.ex. använda antalet innevånare som en grund för begränsningen kom- mer inte att fungera för t.ex. semesterorter, storstadsområden upp- delade på flera kommuner eller glest befolkade områden. Varje begränsning kommer att angripas via politiska medel av de före- tagare som drabbas. Vi kommer att få fokus på vilket antal server- ingstillstånd som skall finnas i stället för hur serveringen sköts. En utveckling som inte gagnar någon. Utredarens förslag om att ompröva sena serveringstillstånd vart annat år bygger bl.a. på påståendet att det skulle leda till en begränsning av alkoholkonsumtionen på restauranger och där- igenom också alkoholskadorna. Det finns emellertid ingen grund för dessa påståenden. För indragning av ett givet tillstånd måste det finnas skäl. Indragningen måste också vara en rimlig åtgärd i förhållande till den nytta som man vill uppnå. Om så inte är fallet kan beslutet angripas med stöd av egendoms- och rättighetsskyddet i Europa- konventionen till skydd för mänskliga rättigheter. Denna aspekt på förslaget har utredaren dock, trots påpekanden från min sida, tyvärr inte tagit upp. Utredarens uppdrag beträffande restaurangernas serveringstider har inte varit att utreda om en begränsning av serveringstiderna skall införas utan hur den skall utformas. Utredaren har därmed varit förhindrad att analysera skälen för och emot en begränsning. Att överhuvud tagget ge ett sådant begränsat uppdrag är att göra den svenska alkoholpolitiken en björntjänst. Det har bl.a. inneburit att försvinnandet av svartklubbarna i storstäderna efter det att serveringstiden för restaurangerna förlängts inte ens nämns i utred- ningen. Om uppdraget i denna del hade utformats på samma sätt som för utredningen i övrigt hade ställningstagandet säkerligen blivit samma som för festivaler nämligen att den nuvarande lag- stiftning ger de instrument som samhället behöver men att de också måste användas. Utredaren konstaterar i en avslutande kommentar att det finns behov av en samlad översyn av Alkohollagstiftningen. Jag instäm- mer i denna uppfattning och vill dessutom påpeka att då Alkohol- inspektionen avvecklades upphörde tillsynen över partihandlarna. Därmed bryts kedjan i samhället kontroll vilket bl.a. medfört att restaurangerna utsätts för påtryckningar från sina leverantörer och samarbetspartners vid genomförande av både små och stora evene- mang där restaurangens kunder stöds av en leverantör eller anlitar en arrangör. Det skapar både hanterings- och marknadsmässiga problem för restaurangerna som dessutom måste förklara för sina kunder hur systemet egentligen ser ut. Begränsning av alkoholbranschens sponsring inom idrotten, m.m. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppdrag att se över möjlig- heterna att begränsa alkoholindustrins sponsring inom idrotten. Utredaren skall även närmare överväga vilka åtgärder som kan vidtas för att minska förekomsten av alkohol i samband med olika idrotts- och andra evenemang där ett stort antal barn och ungdomar deltar. Utredaren skall också närmare överväga vilka åtgärder som bör vidtas för att följa förslag till rådsrekom- mendation om barns och ungdomars alkoholkonsumtion som förväntas bli antagen av . Utredaren skall också lämna förslag på en rättslig reglering som ger kommunerna en möjlighet att med rättsligt bindande verkan ange det antal serveringsställen som maximalt skall tillåtas ha serveringstid efter i kommunen. För att effektivt kunna begränsa alkoholens skadeverkningar måste samhället kunna förhindra att kommersiella vinstintressen på alkoholhandelsområdet ges fritt spelrum. Sociala och av folkhälsan motiverade alkoholpolitiska hänsyn måste vara vägledande vid marknadsföring och försäljning av alkoholdrycker. En fråga som kommit att diskuteras allt mer även internationellt är alkoholbranschens ökade sponsring av olika idrottsevenemang och idrottsklubbar för att marknadsföra ett varumärke. Idrotts- och supporterklubbar har i ökande grad blivit föremål för olika former av sponsring från alkoholbranschen genom t.ex. tröjreklam, klubbspecifika ölmärken och gratis distribution av olika reklam- Den ökade mediala uppmärksamheten på elitidrott, den ökade uppmärksamheten på supporterkulturen, gradvisa för- ändringar gällande attityder till alkohol är några av de faktorer som sammantaget kan ha bidragit till alkoholindustrins ökade intresse av sponsring inom idrotten. Utvecklingen har gått mycket snabbt och det finns därför ett behov av att se över denna fråga och diskutera vilka åtgärder som eventuellt behöver vidtas. En annan fråga är den utbredda förekomsten av alkohol vid olika idrottsevenemang med våld och andra ordningsstörningar som följd. I den deklaration som antogs vid WHO:s Europeiska minister- konferens om unga och alkohol, som genomfördes i den 19–, har bl.a. förbundit sig att arbeta för att minimera påtryckningar på unga människor att dricka alkohol, särskilt när det gäller marknadsföring genom gratis distribution, reklam, sponsring och ökad tillgänglighet. Detta gäller särskilt i samband med speciella evenemang. EU - kommissionen har lämnat ett förslag (Kom (2000)736) till om att anta en rekommendation om barns och ungdomars alkoholkonsumtion. Förslaget innehåller rekom- mendationer till medlemsländerna om att förbättra det hälso- främjande arbetet samt utveckla lämpliga strukturer och normer för producenter och försäljare av alkoholhaltiga drycker i syfte att förebygga alkoholrelaterade problem hos barn och ungdomar. Gällande lagstiftning om alkoholreklam Särskilda regler för marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter finns i 4 kap. alkohollagen (1994:1738). Reglerna omfattar endast drycker som innehåller mer än 2,25 volymprocent alkohol (jfr 1 kap. 3 § alkohollagen). Lättöl och lättcider är exempel på drycker med lägre alkoholhalt och som således inte omfattas av reglerna. Vid marknadsföring av alkoholdrycker får inte kommersiella annonser i tidningar, radio eller TV användas (reklam för s.k. folköl får dock förekomma i tidningar). Annonsförbudet är möjligt genom regleringen i 1 kap. 9 § tryckfrihetsförordningen (TF) och 1 kap. 12 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL), som anger att den grundlagsskyddade yttrande- och tryckfriheten inte hindrar att det i lag meddelas förbud mot kommersiella annonser i den mån de används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker. Vid marknadsföring på annat sätt än genom kommersiella annonser i tidningar, radio eller TV ställs det i alkohollagen upp ett krav på särskild måttfullhet. Vad som är särskild måttfullhet har klargjorts främst genom riktlinjer på området (KOVFS 1979:5 och 6). Bl.a. anses det inte som måttfullt med film- eller direktreklam eller utomhusreklam t.ex. vid allmän idrottsplats inbegripet reklam vid sportevenemang som är öppet för allmänheten. Sådan reklam är således förbjuden. Riktlinjerna innebär i princip att reklam för spritdrycker, vin eller starköl endast är tillåten på försäljningsställen för alkoholdrycker samt i facktidskrifter som vänder sig huvudsakligen till näringsidkare i branschen. Alkohollagen innehåller också en särskild bestämmelse om att marknadsföring av alkoholdrycker inte får rikta sig särskilt till eller skildra barn och ungdomar. Enligt motiven till bestämmelsen (prop. 1998/99:134 s. 178) kan marknadsföringen anses rikta sig särskilt till barn och ungdomar om den har en sådan utformning att det kan antas att barn och ungdomar lätt lägger märke till den och kan påverkas av den. Alkoholbranschens sponsring inom idrotten En fråga som hänger nära samman med alkoholreklam är den om alkoholbranschens sponsring av idrottsevenemang och idrotts- klubbar. Frågan är utomordentligt komplicerad och har inte heller varit föremål för några närmare överväganden i utredningssamman- hang. I den nationella handlingsplanen för att förebygga alkohol- skador som antog tas frågan upp (prop. 2000/01:20, bet. 2000/01:SoU8, rskr. 2000/01:144). Regeringen tillkännagav där att den avser att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att närmare belysa möjligheterna att minska alkoholbranschens inflytande över idrotten. Framför allt borde inflytandet genom olika former av sponsring till inte minst ungdomsidrotten granskas. Utredaren skulle även få i uppdrag att närmare överväga vilka åtgärder som kan vidtas för att minska förekomsten av alkohol överhuvudtaget i samband med olika idrottsevenemang. I förslaget till rådsrekommendation (Kom (2000)736) uppmanas EU:s medlemsländer att i samarbete med tillverkare och försäljare av alkoholdrycker se till att reklam eller sponsring i samband med idrotts- eller andra evenemang där ett stort antal barn och ungdomar deltar inte utformas eller marknadsförs på ett sätt som tilltalar barn och ungdom. Restaurangkulturen är viktig för allmänhetens attityder till alkohol. Servering av alkoholdrycker skall enligt alkohollagen ske med återhållsamhet och får inte föranleda olägenheter i fråga om ordning och nykterhet. Den svenska restaurangnäringen har därför en viktig roll att spela när det gäller att skapa förståelse för ett ansvarsfullt och måttligt bruk av alkoholdrycker. Nöjeslivet i städerna har förskjutits mot en allt senare tid . Detta påverkar självfallet olika restauranger att vilja hålla öppet längre . Allmänt sett kan det sägas att en förskjutning mot senare serveringstider är en tydlig trend i hela riket. Regeringen har därför gett i uppdrag att i samarbete med företrädare för restaurang- näringen, de fackliga organisationerna, , Arbets- miljöverket och utarbeta ett gemen- samt åtgärdsprogram. Programmet skall syfta till att åstadkomma en ansvarsfull hantering av alkoholdrycker på serveringsställen, tidigareläggning av restaurangvanor och till att motverka före- komsten av narkotika och illegalt spel på serveringsställen samt att förbereda övergången till rökfria serveringsställen. I regeringens proposition Vissa ändringar i alkohollagen (prop. 2000/01:97) föreslås att risken för alkoholpolitiska olägenheter skall vara vägledande för tillståndsmyndighetens prövning vid bestämmandet av serveringstid. Detta skall, bl.a. för att motverka obefogade överklaganden, framgå av själva lagtexten. Det skulle dock enligt regeringens uppfattning vara önskvärt om tillstånds- myndigheten, dvs. kommunen, med rättsligt bindande verkan hade befogenhet att ange det antal serveringsställen som maximalt kan tillåtas med sena serveringstider i kommunen. I propositionen konstateras att frågan om en sådan lagstiftning behöver utredas vidare innan regeringen är beredd att ta ställning. En särskild utredare tillkallas med uppgift att se över möjligheterna att begränsa alkoholbranschens sponsring inom idrotten. Utredaren skall närmare kartlägga och beskriva alkoholbranschens sponsrings- verksamhet inom idrotten. Särskild uppmärksamhet bör ägnas att kartlägga om sponsring riktas till ungdomsidrotten. Utredaren skall även kartlägga och beskriva förekomsten av alkohol i samband med olika idrotts- och andra evenemang där ett stort antal barn och ungdomar deltar. Utifrån detta underlag skall utredaren lämna förslag till åtgärder för att motverka våld och ordningsstörningar som har samband med förekomsten av alkohol. Åtgärdsförslagen bör diskuteras i den referensgrupp bestående av ungdomar som knutits till Kommittén som skall genomföra den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador (S 2001:02). Utredaren skall också närmare överväga vilka åtgärder som bör vidtas för att genomföra förslag till råds- rekommendation (Kom (2000)736) om barns och ungdomars alkoholkonsumtion som förväntas bli antagen av . Kommunerna har fått det allt svårare att med hänvisning till alkoholpolitiska olägenheter begränsa antalet serveringsställen med sena serveringstider. Utredaren skall därför också med beaktande av internationell rätt lämna förslag till en rättslig reglering som skulle kunna möjliggöra för kommuner att med rättsligt bindande verkan fastslå det högsta antal serveringsställen med serveringstid som man kan tillåta. Utredaren skall i detta arbete även beakta intresset av goda etableringsförhållanden och fungerande konkurrens mellan serveringsställen. Utredaren skall därvid särskilt redovisa konsekvenserna för små företags villkor i enlighet med 15 § kommittéförordningen (1998:1474). Utredaren skall i denna del samråda med för Regel- granskning. Uppdraget skall redovisas . Enkät till vissa idrottsförbund (till dnr 03-02) Av följebrevet framgår att utredningen ska kartlägga och beskriva alkoholbranschens sponsringsverksamhet inom idrotten. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt att kartlägga om sponsring riktas till ungdomsidrotten. Med sponsring menar vi här någon form av kommersiellt samarbetsavtal mellan ett företag och en idrotts- klubb/förbund. I avtalet brukar t.ex. regleras att företaget bidrar med pengar eller varor i utbyte mot något (t.ex. biljetter, arena/rink- eller programbladsreklam, dräktreklam, varukredit, sponsortält). Skriv helst Era svar direkt i enkäten. Om utrymmet inte räcker till går det självfallet bra att skriva på baksidan eller ett löst blad. 1) haft något sponsoravtal med något/några alkohol- företag ? Om ja – vilket/vilka? Om nej – gå vidare till fråga 6 2) f.n. ett sponsoravtal med något/några alkohol- företag? Om ja – vilket/vilka? Om nej – gå vidare till fråga 6 3)Beskriv kortfattat hur sponsringen/samarbetet ser ut (t.ex. pengar eller varor i utbyte mot biljetter och exponering på arenan). 4)Hur stor del av förbundets intäkter (uppskatta i %) står sponsring från alkoholföretag för?