sou · GRB331 · 2004-01-01 00:00:00 — När det däremot gäl- ler olika fristående organisationer är det självfallet inte möjligt för statsmakterna att lämna uppdrag av olika slag. Bland viktiga organisationer i arbetet med och hållbar utveckling märks exempelvis , landets kommuner och regionala samverkansorgan, , miljöorganisatio- ner, näringslivsorganisationer, fackliga organisationer och ungdomsorganisationer. När icke statliga organisationer i följande förslag anges som berörda, använder kommittén därför formuleringen övriga berörda samhällsinstitutio- ner och organisationer. Det är vidare en allmän erfarenhet från allt det arbete om och hållbar utveckling som har bedrivits sedan , att det sektorsövergripande synsätt som förutsätts mest effektivt kan förverkligas i organisationer där det beslutsmässiga ansvaret för dessa frågor ligger centralt i organisationen. Inte heller i detta avseende kan kommittén peka ut specifika organisatio- ner, utan nöjer sig med detta generella påpekande. Kommitténs förslag med avseende på dessa övergri- pande frågeställningar är följande: Förslag 1: Ett Nationellt forum för och Habitat bör tillskapas. Detta forum, som ska verka fristå- ende från regeringen och de centrala myndigheterna, ska tjäna som en arena och neutral mötesplats för samverkan, kunskapsutbyte och kompetensutveckling mellan sam- hällsorgan, forskarsamhället och företrädare för före- nings- och näringsliv på nationell, regional och lokal nivå. Forumet kan utgöra en samlingspunkt i ett landsomfat- tande nätverk när det gäller det fortsatta arbetet med , Habitat och hållbar utveckling. Förslag 2: Regeringen föreslås, via lämplig myndighet, avsätta särskilda resurser som stöd och stimulans till särskilt intressanta pilot- och utvecklingsprojekt och kam- panjer, dialoger och processer på lokal och regional nivå. Förslag 3: Formas bör ges i uppdrag att, i samverkan med andra institutioner som t.ex. Miljövårdsberedningen, , , Mistra och , göra en samlad bedömning av behovet av skilda forskningsinsat- ser i det fortsatta arbetet med och Habitat. Kommittén vill här peka på vikten av att de gränsöver- skridande forskningsprogrammen inom t.ex. EU beaktas i detta sammanhang. Det är också viktigt är att stimulera tvärvetenskaplig forskning med systemsyn för att fördju- pa kunskaperna om sambanden mellan de tre dimensio- nerna i hållbar utveckling, dvs. den ekonomiska, den mil- jömässiga och den sociala dimensionen, liksom forskning- en om hållbar stadsutveckling. En viktig uppgift är vida- re att identifiera och utveckla ekonomiska styrmedel såsom skatter, avgifter och subventioner som påverkar arbetet för en hållbar utveckling. Det kan t.ex. gälla rela- tionen till miljömål samt produktions- och konsumtions- mönstren. I uppdraget bör ingå att föreslå hur dessa styr- medel kan förändras så att de inte motverkar utan tvär- tom stimulerar till en hållbar utveckling. Förslag 4: Ett viktigt redskap för det lokala hållbarhets- arbetet är hållbarhetsindikatorer. () har utarbetat ett 30-tal nationella indikatorer för hållbar utveckling. Som ett stöd till lokalt verksamma organisationer och företag bör SCB uppdras att i samar- bete med berörda myndigheter samt övriga berörda sam- hällsinstitutioner och organisationer vidareutveckla sitt arbete med hållbarhetsindikatorer. I uppdraget bör ingå att skapa en struktur för datainsamling som möjliggör att mer data kan användas lokalt i syfte att påvisa förän- dringar och på så vis stimulera lokalt engagemang. V.4 Strategier för hållbar utveckling Ett av de främsta resultaten från blev beslutet att hållbar utveckling ska vara ett överordnat mål för arbetet inom hela FN-systemet. Redan vid femårsuppföljningen av besluta- des att medlemsstaterna skulle inleda ett arbete med nationella strategier för hållbar utveckling. Uppdraget innebar en tydlig rekommendation att strate- gierna skulle beakta samtliga dimensioner av begreppet hållbar utveckling, som betonar vikten av ett integrerat synsätt snarare än en sektoriell ansats. Världstoppmötet i och generalförsam- lingens extra möte + 5 har tagit beslut om fortsatt arbete med respektive Habitatagendan. Regeringar har uppmanats att i sina länder arbeta vidare efter vissa riktlinjer. Medlemsländerna har åtagit sig att ha påbörjat genomförandet av en nationell strate- gi för hållbar utveckling. En sådan strategi tar upp såväl den ekologiska som de sociala och ekonomiska dimensio- nerna av hållbar utveckling. Vidare rör strategin både lokal, regional och nationell nivå och måste därför utveck- las i dialog och samförstånd mellan företrädare för dessa nivåer. V.4.1 Den nationella strategin för hållbar utveckling nationella strategi för hållbar utveckling är ett levande dokument som ska utvecklas successivt. Resultaten ska regelbundet följas upp, redovisas och utvärderas. I processen läggs stor vikt vid insyn, delaktig- het och förankring. Konsultationerna kring strategin inleddes . Resultaten av dessa konsulta- tioner ska tillsammans med slutsatserna från toppmötet i läggas till grund för en vidareutveckling och komplettering. Regeringen redovisade i en skrivelse till ett första steg i en svensk natio- nell strategi för hållbar utveckling (skr. 2001/02:172). Den svenska strategin knyter an till EU-strategin och den nordiska strategin för hållbar utveckling. Tanken är att strategin successivt ska utvecklas och fördjupas, bl.a. genom ett omfattande samråd med myndigheter, kom- muner, företag och organisationer. En första revidering av strategin beräknas ske under innevarande år. Därefter kommer uppföljning, redovisning och revidering av stra- tegin regelbundet redovisas enligt en särskild tidsplan. Inriktningen av arbetet, där sociala, ekonomiska och miljömässiga aspekter förs samman, ger en ny grund för en starkare helhetssyn i arbetet på nationell nivå. Den natio- nella strategins strategiska kärnområden täcker in de cen- trala politikområdena och visar på sambanden mellan skilda områden. Därmed ges förutsättningar för en bättre samordning av den nationella politiken inom olika områden och ett samlat agerande mellan olika centrala myndigheter och sektorer, vilket har efterlysts av flera aktö- rer, inte minst på lokal nivå. Att vidareutveckla denna breda inriktning och stärka de tvärgående aspekterna blir enligt kommitténs mening en huvudfråga i det fortsatta arbetet med strategin. Detta torde sannolikt förutsätta att nya for- mer för samordning och målstyrning behöver övervägas. Många av de mål och åtgärder som redovisas i strategin visar att är en god bit på väg i omställningen mot ett hållbart samhälle. Den breda ansatsen i strategin, där flera aktörer måste samverka, kräver emellertid även en bred arsenal av verktyg och styrmedel, där såväl lagstift- ning och ekonomiska styrmedel som teknikutveckling, konsekvensbedömning, informationsinsatser och frivilliga åtaganden samspelar. Huvudfrågor i detta sammanhang är att främja en bättre samordning av lagstiftning inom olika områden och verksamheter samt att få skilda ekonomiska styrmedel att samspela på ett bättre sätt. I det fortsatta arbetet med den nationella strategin måste stor kraft läg- gas vid att utveckla de mjuka styrmedlen och skapa inci- tament för att olika aktörer – myndigheter på alla nivåer, företag, intresseorganisationer samt allmänheten – på olika sätt ska stödja en fortsatt omställning mot hållbar utveckling. Detta förutsätter i sin tur satsningar på utveckling av metoder och beslutsmodeller, t.ex. för pla- neringsprocesser och konsekvensanalyser. Kommittén vill här särskilt peka på vikten av en bättre samordning mel- lan planeringen av trafikinfrastrukturen och den kommu- nala fysiska planeringen av bebyggelseutvecklingen. Exempel på en annan fråga som förutsätter metodutveck- ling är insatser för att frågor om folkhälsa ska integreras i skilda politikområden. Samverkan med regional och lokal nivå Det nationella strategiarbetet har lagt vikten vid visioner, mål och åtgärder på den nationella nivån, samti- digt som sambanden med arbetet på andra nivåer erkänns. Kommittén har tidigare i rapporten fört fram behovet av att vitalisera och ge ny kraft åt det lokala arbetet med . Kommunala företrädare har efterfrågat tydli- ga riktlinjer och olika former av stimulans till det lokala Agenda 21-arbetet. Det fortsatta arbetet med den natio- nella strategin kan – rätt utformat – bidra till att svara mot dessa önskemål och på olika sätt vägleda också ett förny- at regionalt och lokalt arbete om hållbar utveckling. Den öppna processen, där strategins inriktning och innehåll kontinuerligt stäms av med bl.a. kommunerna, är ett sätt att föra ut och diskutera aktuella frågor och på så sätt också skapa intresse och motivation i det regionala och lokala arbetet. Att strategin successivt anpassas och utvecklas med hänsyn till skilda regionala och lokala för- utsättningar och med respekt för regionernas och kom- munernas roller är ett annat. kan det nationella arbetet dra nytta av kommunernas möjligheter att svara för delar av den viktiga dialogen med medborgare, företag och organisationer på lokal nivå och på så sätt få större genomslagskraft i genomförandet. För att detta ska kunna ske krävs emellertid särskilda överväganden om samverk- ansformer mellan de nationella, regionala och lokala nivå- erna liksom om behovet av stöd och stimulans till det regionala och lokala arbetet. För att den nationella strategin ska kunna anpassas till nya förhållanden förutsätts en löpande uppföljning och utvär- dering i förhållande till de mål och åtgärder som föreslås. En successiv återföring av erfarenheter och resultat är angelägen för att olika aktörer i arbetet på olika nivåer ska kunna värdera det egna arbetet i ett större sammanhang. Uppföljningen behöver baseras på såväl kvantifierbara som kvalitativa indikatorer för hållbar utveckling liksom på löpande sammanställningar av arbetsläge och resultat. V.4.2 Lokala och regionala strategier för hållbar utveckling Den nationella strategin lägger tyngden vid omställnings- arbetet på nationell nivå. För att nå en hållbar utveckling är det självklart att det lokala arbetet har mycket stor betydelse då det är på den lokala nivån som den natio- nella politiken utförs. Det kan således bli en särskild upp- gift för kommuner och regioner att utforma lokala respektive regionala strategier för hållbar utveckling, där man på motsvarande sätt tar hänsyn till de olika dimen- sionerna i hållbar utveckling. Uppgiften att integrera de olika dimensionerna i hållbarhetsbegreppet i skilda poli- tikområden innebär nya krav på politisk styrning och samordning, byggd på demokratins grundvärderingar och med respekt för skilda aktörers ansvar. Hur ska olika aktörer i det svenska samhället samverka för en långsiktig samhällsutveckling inom ramen för vad naturen, miljön eller människors hälsa och välbefinnande tål? Hur främja ekonomisk tillväxt, full sysselsättning, social trygghet samt rättvisa och jämbördiga livsvillkor som inte undan- röjer grunden för framtida tillväxt? Befintliga program och strategier Miljöfrågorna har åtminstone i stått i fokus för arbetet med hållbar utveckling och är förhål- I den brittiska kommunallagen (Local Government Act 2000) finns krav på att kommunerna ska upprätta lokala strategier (Community Strategies) för att främja ekono- miskt, socialt och miljömässigt välstånd. Lagstiftningen är ett led i en omfattande reform av den kommunala sektorn som syftar till att det lokala arbetet både ska samordnas bättre och verka för en långsiktigt hållbar utveckling. Bestämmelserna ger stor frihet ifråga om strategiernas innehåll och omfattning, men ställer krav på: en långsiktig vision med tydliga mål, en handlingsplan både , ett delat ansvar för genomförandet samt former för löpande uppföljning och utvärdering. Stor vikt läggs vid att programmen tas fram i en öppen process där kommuninvånarna engageras och att arbetet sker i nära samverkan med berörda parter genom att bilda partnerskap enligt bestämda regler, så kallade Local Strategic Partnerships. I regeringens riktlinjer för arbetet betonas att målet om hållbar utveckling förutsätter att samtliga tre dimensionerna i hållbar utveckling beaktas och att arbetet bör ske med hänsyn till regeringens strategi för hållbar utveckling liksom till regionala program och strategier. Vidare konstateras att de kommuner som har arbetat strategiskt i det lokala Agenda 21-arbetet har en bra grund för arbetet såväl vad gäller partnerskap och långsiktiga visioner som instrument för genomförandet samt erforderlig kompetens. Källa: Preparing Community Strategies – Government Guidance to local authorities (DETR, ) landevis väl etablerade såväl i den nationella politiken som i arbetet på regional och lokal nivå. Utmaningen lig- ger nu i att utveckla arbetet och förstärka de sociala och ekonomiska dimensionerna så att de samspe- lar för en långsiktigt hållbar utveckling. Insatser inom skilda politikområden – ekonomisk tillväxt, miljö och naturresurser och social utveckling – måste fås att sam- verka och ömsesidigt förstärka varandra. Arbetet bör ta sin utgångspunkt i speciella regionala och lokala förutsättningar och knyta an till befintliga mål och program. I många kommuner är det naturligt att bygga vidare på erfarenheter och resultat från det lokala Agenda 21-arbetet. Särskilt i de kommuner som har for- mulerat sektorsövergripande mål och riktlinjer i Agenda 21-program eller andra breda utvecklingsprogram är det naturligt att dessa tas till utgångspunkt för ett mer lång- siktigt och handlingsinriktat arbete. För att svara upp mot kraven på helhetssyn och sektorssamordning behöver arbetet i regel också beakta och integreras med program och mål för andra kommunala verksamheter. Det kan exempelvis gälla att bygga vidare på mål och riktlinjer för miljöskydd, näringsliv, skola, omsorg och annan samhälls- service liksom bostadsbyggande och bebyggelseutveck- ling. Ett viktigt led i arbetet blir att synliggöra samband och att analysera målkonflikter mellan skilda sektorer och att identifiera tvärgående aspekter. Erfarenheterna visar dock på svårigheter att utnyttja fördelar och styrkor i skilda program och insatser och att dra lärdom av svagheter och hinder som man har mött i arbetet: Hur åstadkomma långsiktighet i lokala insatser, där resurser har avsatts ? Hur vidga perspektivet i det lokala arbetet och kombinera insatser inom olika sektorer så att vi får bestående resultat? Den största utmaningen ligger i att även knyta an till mål och strategier för allt det arbete som sker utanför den kommunala sfären, och att i en öppen och interaktiv pro- cess med medborgare, företag och intresseorganisationer enas om en hållbarhetsstrategi som gemensam grund för egna åtgärder och insatser. De kommuner som förmår ta till vara intresset hos boende och verksamma och utveckla sambanden mellan skilda insatser och program inom ramen för en helhetssyn har en god grund för synergief- fekter i arbetet samt för långsiktiga och bestående resultat. Det lokala arbetet med att omsätta och konkretisera de nationella miljökvalitetsmålen kan vara en självklar bas för att tydliggöra den ekologiska dimensionen i en lokal strategi för hållbar utveckling. Vilka åtgärder och insatser är särskilt viktiga i ett lokalt perspektiv för att säkerställa de grundläggande miljövärdena, främja en häl- sosam miljö, värna biologisk mångfald, bevara ekosyste- mens långsiktiga produktionsförmåga samt trygga en god hushållning med naturresurserna? I de kommuner där det lokala Agenda 21-arbetet har bedrivits med särskild tyngdpunkt i de lokala miljöfrå- gorna finns naturliga utgångspunkter för att utveckla mil- jödimensionen i det lokala arbetet. Det handlar framför- allt om att utnyttja de omfattande kunskaper som tagits fram, att bygga vidare på de resultat och framsteg som gjorts i det lokala arbetet i bostadsområden, skolor och på arbetsplatser eller att ta till vara och utveckla idéer och förslag till lokala miljöförbättringar. Också underlag och kunskaper från arbetet med loka- la investeringsprogram, LIP, eller andra program för att förebygga eller åtgärda miljöproblem bör kunna nyttig- göras i ett lokalt strategiarbete. Anknytning till de sociala aspekterna Social sammanhållning och delaktighet i samhällslivet är grundläggande förutsättningar för hållbar utveckling. I den nationella strategin betonas åtgärder för att minska de I blev Kretsloppsplan för , som antogs , startskottet för det lokala Agenda 21-arbetet. De nationella miljökvalitetsmålen togs till utgångspunkt för en revidering av planen, som efter en omfattande dialogrunda med föreningar, organisationer, kommunala förvaltningar, myndigheter, företag, politiska partier och andra intresserade, antogs under benäm- ningen Miljöstrategi 2000 av fullmäktige . Utöver de nationella miljömålen behandlar strategin även mål för folkhälsa. Miljöstrategi 2000 ger exempel på vad som krävs för att målen ska kunna uppnås; t.ex. kunskap, helhetssyn, enighet, samverkan, förändring av livsstil och konsumtionsmönster, frivillighet, miljöledningssystem, ekonomiska styrmedel, lagar, och uppföljning. lingsplanen redovisas även förslag till hur det lokala Agenda 21-arbetet kan fortsätta . Strategin visar även på verktyg för miljöarbetet inom den kommuna- la verksamheten; t.ex. miljöombud, utbildning, miljöövervakning, miljöre- vision, miljömedveten upphandling, tillsyn och fysisk planering. För den kommunala verksamheten har ett förslag till kommunalt åtgärdspro- gram tagits fram med förslag på åtgärder, genomförande, kostnader och ansvarsfördelning. sociala skillnaderna mellan olika befolkningsgrupper eller individer liksom den ojämna fördelningen av tillväxt och fördelning av välfärd. Även om flera problem är struktu- rella och kräver generella lösningar på nationell nivå är det uppenbart att det lokala arbetet för social sammanhåll- ning och rättvisa livsvillkor också är avgörande. I arbetet för rättvisa sociala villkor sätts ofta fokus på olika befolkningsgruppers delaktighet i samhället, som handlar om delaktighet i arbetslivet, rätten till bostad och en god boendemiljö eller insyn och delaktighet i samhäl- lets beslutsprocesser. På detta område är det lokala arbe- tet ofta ett avgörande komplement till mer generella insatser för att förbättra välfärds- och trygghetssystemen. Det kan handla om insatser för att främja en ökad inte- gration av personer med utländsk bakgrund, att öka till- gängligheten för funktionshindrade, att involvera barn och ungdomar i beslutsprocesser, att förbättra de äldres situation i samhället eller att vidta åtgärder för att upp- muntra deltagande från befolkningsgrupper som står utanför samhällslivets olika sfärer. Att lyfta fram och utveckla sådana insatser och program kan vara ett viktigt led i det lokala strategiarbetet för hållbar utveckling. Det lokala folkhälsoarbetet kan bidra till att utveckla den sociala dimensionen i det lokala arbetet för en håll- bar utveckling. Folkhälsoarbetet fokuserar i hög grad på sambanden mellan miljö och hälsa, livskvalitet, välbefin- nande och livsstilsfrågor som en viktig del för ekonomiskt välstånd och social trygghet. Att sätta fokus på och ana- lysera lokala bestämningsfaktorer för folkhälsa kan vara ett sätt att integrera folkhälsofrågor i arbetet för hållbar utveckling. Även den lokala bostadspolitiken, dvs. insatser för att tillgodose behovet av goda bostäder till rimliga villkor för skilda befolkningsgrupper eller åtgärder för att förbättra boendemiljön och livsvillkoren i utsatta bostadsområden, är i hög grad relevant i arbetet för hållbar utveckling. Brottsförebyggande program samt åtgärder för trygghet i stadsdelar och boendemiljöer kan vara andra naturliga utgångspunkter för att utveckla de sociala förutsättning- arna i en lokal strategi för hållbarhet. I den nationella strategin för hållbar utveckling upp- märksammas arbetslivet som ett centralt område, såväl när det gäller delaktighet på arbetsmarknaden och åtgärder mot arbetslöshet som arbetsvillkor och arbetsmiljöfrågor. Ett lokalt arbete för ett hållbart arbetsliv kan utgå ifrån en helhetssyn i människors vardagsliv, som innefattar arbets- livets villkor, resmönster, boendemiljön samt fritid och kulturaktiviteter. Vilka åtgärder kan behövas och på vilket sätt kan lokala insatser främja ett bättre arbetsliv? Hållbar ekonomisk tillväxt från ett lokalt och regionalt perspektiv En hållbar ekonomisk utveckling är grundläggande för en social utveckling med hög sysselsättningsgrad och väl fungerande välfärdssystem och en förutsättning för att skapa resurser som kan användas för att hantera miljöproblem och bryta sambandet mellan ekonomisk utveckling och miljöförstöring. Den ökade globalisering- en med ökad internationell konkurrens och internatio- nellt beroende innebär att förutsättningarna för stabila Tidssatta mål och utpekade aktörer i miljö- och naturvårdsplan Miljö- och naturvårdsplanen för som ansvarar för genomförandet. , som antogs av fullmäktige år Ett av delmålen för odlingslandskapet och jordbruket till 2000, ses som ett instrument som ska är att lokalt producerade livsmedel ska öka. samordna allas insatser i arbetet för en ramen för detta utreds frågan om den lokala självförsörj- ningsgraden av livsmedel kan öka. Frågan om import av ansluter till de nationella miljömålen. fodersäd och kraftfoder samt nyttjande av spill ingår. Planens delmål och åtgärder följs upp i Arbetet knyter an till projektet utveckling ett årligt bokslut och planen ska revide- genom lokal samverkan och vidareförädling. ras varje mandatperiod, vilket innebär na som arbetar för detta delmål finns kommunstyrelsen, att nya delmål och åtgärder kan formu- miljö- och hälsoskyddsnämnden, , lantbrukare, För varje delmål anges LRF, KRAV, lokala producenter, , förslag till åtgärder samt vem eller vilka Trädgård ger demenshandikappade lust och livskraft Utemiljöer där demenshandikap- pade kan röra sig fritt saknas i dagens särskilda boende, men på i har man anlagt en träd- gård som med sitt avgränsade rum kan få demenshandikappade att uppleva frihet. Här finns en porlan- de damm, gräsmattor, syrenberså, promenadstigar, sittplatser, skogs- dunge och ett litet växthus. med trädgården är att den ska vara en plats där den demenshan- dikappade kan få vistas i en känd miljö och få känna sig trygg och värdefull. I trädgården kan också träning och upplevelse kombineras. Sinnesträning är ytterligare en viktig funktion: i trädgården finns fågelkvit- ter, blomdoft och här kan man få smaka solmogna smul- tron och känna gräs under fötterna. Genom anpassningar såsom t.ex. odlingslådor i stå- höjd, höj- och sänkbara amplar och extrahandtag på redskap kan de handikappade aktiveras. Uppbyggnaden av trädgården skapades i samverkan mellan de boende, personalen och anhöriga. och sunda makroekonomiska förhållanden främst kan påverkas genom politiska beslut och överenskommelser på internationell och nationell nivå. la insatser och initiativ är emellertid också avgörande för den ekonomiska utvecklingen. Förutsättningarna för lokal tillväxt påverkas av centra- la regelverk samt av den lokala näringspolitiken, lokala arbetsmarknads- och sysselsättningsåtgärder och kom- munernas medverkan i det regionala utvecklingsarbetet m.m. Lokal tillväxt förutsätter ett nära samarbete mellan kommuner, branschorganisationer samt lokala företagare och näringsidkare. Det kommunala arbetet inom en mängd andra politikområden kan emellertid också påver- ka utvecklingsförutsättningarna och gynna en utveckling av det lokala näringslivet. Det handlar bl.a. om åtgärder för att stärka kommunens attraktionskraft för företagse- tablering, såsom utbyggnad av infrastruktur och sam- hällsservice, men också om faktorer som kultur, utbild- ning och tillgång till kompetent arbetskraft. Kulturens roll i den lokala och regionala utvecklingen betonas allt- mer och svenska kommuner arbetar allt oftare med att stärka kulturaktiviteter som en utvecklingsfaktor.