sou · GRB310d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Vidare föreslog ÖCB att tilldelas en särskild pott på för att, i linje med regeringens uttalande i prop. 2001/02: 158, öka robustheten och säkerheten i det kommande gemensamma radiokommunikationssystemet (TETRA). Regeringen inkluderade emellertid inte några medel i budgetpropositionen i avvaktan på resultatet av RAKELs arbete. I ÖCB:s planeringsunderlag föreslås för samverkansområdet Samordning, samverkan och information sammanlagt varav ca avser egen verk- samhet och kostnader för avvecklingen av ÖCB. I övrigt inkluderas medel för avtalsbundna bidrag till kommuner resp. för att förstärka länsstyrelsernas åtgärder. Den stora delen av återstoden av beloppet, , utgörs av en schablonersättning till kommunerna för planering av verksamhet för höjd beredskap samt planeringen av extraordinära händelser när dessa är så omfattande att de kan anses vara en svår påfrestning på samhället i fred. Ersättningen utbetalas av Kris- beredskapsmyndigheten enligt avtal som innebär en ersättning till kommunerna per capita. Beloppet per capita skiljer sig mellan kommuner beroende på hotbilden så som den bedömdes när avtal tecknades. Regeringen har uppdragit åt Kris- beredskapsmyndigheten att omförhandla avtalet med som motpart i ljuset av den förändrade hot- bildssituationen. Vi anser att frågan om det gemensamma radiokommuni- kationssystemet bör beaktas i denna omförhandling då det är rimligt att schablonersättningen kan ses som ett bidrag till kom- munerna för bl.a. användning av det gemensamma radiokom- munikationssystemet. Vi föreslår därför att staten vid omförhand- lingen verkar för att medel specialdestineras eller på annat sätt säkras för finansiering för medverkan i det gemensamma systemet. Det innebär att om en kommun inte ansluter sig kommer den att gå miste om det aktuella beloppet. Länsstyrelsernas kostnader för investering och underhåll av kommunikationsutrustning finansieras i viss utsträckning från an- slaget för det civila försvaret. Vi anser att länsstyrelsernas kostna- der för de mobila stationerna bör medfinansieras från bidraget för samverkan. Bidrag till nödvändig utbildning kan erhållas från stödet till utbildning och övning. disponerar anslagsposten för sam- verkansområdet Skydd, undsättning och vård som avser åtgärder vid bl.a. , , och Tull- verket. I ÖCB:s planeringsunderlag föreslås att () erhåller för beredskapspolisens behov, varav av kommunikationsutrustning anpassad till polisens nationella radiosystem 70M för att klara beredskapspolisens behov utanför storstäderna. öronmärktes för att klara beredskapspolisens behov med hjälp av det planerade gemen- samma TETRA-systemet, men detta belopp har frusit inne då beslut om upphandlingen dragit ut . RPS gör bedömningen att det gemensamma systemet också kan täcka beredskapspolisens behov där och när det byggts ut, men i avvaktan på det anser polisen att det akuta behovet för beredskapspolisen behöver uppfyllas. När det gäller framgår av deras årsredovisning att styrelsen utnyttjade för bered- skapsrelaterade åtgärder finansierade från den civila ramen. 20 mil- joner kr av beloppet avsåg teknisk funktionssäkerhet och avsåg utbildning och övning. ÖCB föreslår i sitt planeringsunderlag till regeringen att bör avsätta för . I detta belopp ingår för lednings- och informationssystem, regional verksamhet samt utbildning och övning. När det gäller anvisades 2001 en dryg miljard kronor för totalförsvarsåtgärder finansierat från den civila ramen. nyttjades för samhällets räddningstjänst. Till detta kommer en dryg halv miljard () som betalades ut som ersättning till kommunerna enligt avtal. I ÖCB:s planeringsunderlag föreslås att erhåller totalt för samverksansområdet Skydd, undsättning och vård varav avser sambandssystem, skyddsrum och utbildning . har till redovisat omfattningen av sin medfinansiering till kommunernas radiokommunikationssystem (fasta installationer i sambandssystem) från den civila ramen. uppgick kostnaderna till , 22,2 mil- joner kr och t.o.m. oktober . Utgifterna avsåg medfinansieringsbidrag till kommunerna, dels i form av kontant- ersättning och dels i form av tillhandahållen materiel, samt kost- nader för materiel i de statligt ägda länsradiosystemen. Vid in- förandet av det gemensamma radiokommunikationssystemet, bör all motsvarande finansiering öronmärkas för investeringar i det nya systemet. I ÖCB:s planeringsunderlag framgår att även begärt för att ansluta Stockholmregionen samt IT-avdel- ningen i till försvarets telenät med målet att alla sex regioner skall anslutas . Utgiftsområde 25: Allmänna bidrag till kommunerna Medlen inom utgiftsområde 25 syftar till att uppfylla målet att skapa goda och likvärdiga förutsättningar för kommuner och landsting att uppnå de nationella målen inom olika verksamheter. Det generella statsbidraget uppgår till och betalas ut till kommuner och landsting. Bidraget utgör ett allmänt finansiellt stöd men fungerar också som ett instrument för att genomföra ekonomiska regleringar mellan staten och kommun- sektorn. Anslaget fördelas i huvudsak med ett enhetligt belopp per invånare till kommuner respektive landsting. Bidraget till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting är också intressant i sammanhanget. Anslaget uppgår till . Syftet med bidraget är bl.a. att tillfälligt bistå kommuner och landsting som på grund av speciella om- ständigheter hamnat i en svår ekonomisk situation. Det används också för andra ändamål som att stödja samverkan. Den kommunala räddningstjänsten utgör tillsammans med akutsjukvården inom landstingen den största potentiella användar- gruppen av alla för det gemensamma systemet. Som vi visat tidigare är en effektiv radiokommunikation viktig för att kommunen och landstingen skall kunna genomföra sina uppgifter på ett effektivt sätt. Eftersom de operativa insatserna ofta sker i samverkan med andra skydds- och säkerhetsmyndigheter är ett gemensamt radio- kommunikationssystem högt prioriterat. Detta har bl.a. manifeste- rats i brev från Svenska kommunförbundets och ledningar till regeringen där man understryker vikten av att det gemensamma systemet kommer till stånd. De båda användargruppernas starka intresse har också visats genom aktivt engagemang i vårt arbete både från enskilda företrädare för kommuner och landsting och från deras förbund. Frågan om delaktighet i finansieringen från kommun- och lands- tingsvärlden har setts som en svårighet under de tidigare utred- ningarna, och nämns också i revisorers rapport. Revi- sorerna menar att den s.k. finansieringsprincipen gäller om staten skulle ålägga kommunerna och landstingen att delta i finan- sieringen. Finansieringsprincipen har bidragit till att vi inte föreslår ett obligatorium, även om det inte är fastställt att den faktiskt är tillämplig på det gemensamma radiokommunikationssystemet eftersom det inte är fråga om att överföra en ny uppgift på kommuner och landsting utan ett medel för berörda användare att kunna utföra deras lagreglerade uppgifter. Det är i detta perspektiv vi menar att Svenska Kommunförbundets och Landstings- förbundets brev kan ses, dvs. att deras medlemmar är i behov av bättre system för att kunna genomföra sin verksamhet men har inte råd och organisatoriska förutsättningar att genomföra det själva. Av såväl ekonomiska skäl som av rättviseskäl är det väsentligt att även denna grupp bidrar i finansieringen. Vi uppfattar det så att vi fått förståelse för denna inställning hos de båda förbunden. Då ekonomiska regleringar med kommuner och landsting sker över utgiftsområde 25 anser vi att det enklaste och därmed det bästa sättet att låta kommunerna och landstingen delta i finansieringen bör ske genom omprioritering från detta utgiftsområde. Vi avstår dock från att precisera från vilket (eller från båda) anslagen som omprioriteringen bör belasta. Detta bör istället preciseras i för- handling mellan staten och de båda förbunden. Utgiftsområde 19: Regional utjämning och utveckling Inom ramen för utgiftsområdet finansieras åtgärder för att stödja regional utvecklingspolitik samt utgifter för det statliga stödet till bl.a. kommuner och länsstyrelser för anläggandet av ortssamman- bindande telenät m.m. Utgiftsområdet innefattar inte tilltänkta användare. Vi anser dock att det finns närings- och regional- politiska skäl för att trots detta ge stöd till utbyggnaden från detta utgiftsområde. Målet för den regionala utvecklingspolitiken är väl fungerande och hållbara lokala arbetsmarknadsregioner med god servicenivå i alla delar av landet. Den här föreslagna satsningen kan förväntas medföra ett ökat antal arbetstillfällen för leverantörer och en rad underleverantörer även på regional nivå och även i övrigt bidra till en god servicenivå i alla delar av landet. Inom utgiftsområdet kan två anslag särskilt nämnas; Allmänna regionalpolitiska åtgärder samt IT-infrastruktur: Regionala tran- sportnät. Från anslaget Allmänna regionalpolitiska åtgärder finansieras exempelvis regionalpolitiska utvecklingsbidrag, landsbygdsbidrag, småföretagsstöd och stöd till kommersiell service. har anslagssparanden uppkommit på anslaget och prognosen visar även på anslagssparanden . Det torde därför finnas utrymme inom anslaget att finansiera den föreslagna satsningen som även kan sägas ligga i linje med målet för den regionala utvecklingspolitiken. Under anslaget IT-infrastruktur: Regionala transportnät har avsatts för att lämna bidrag till kommuner och länsstyrelser för anläggande av ortssam- manbindande telenät m.m. som inte kommer till stånd på kom- mersiella grunder. De anslagna medlen har emellertid inte utnyttjats i den utsträckning som regeringen beräknade, då efter- frågan från kommuner och landsting inte varit så stor som tidigare antagits. Stora anslagssparanden har därför uppkommit sedan satsningen påbörjades . Vi menar att utbyggnaden av det gemensamma radiokommu- nikationssystemet i tekniskt hänseende kan liknas vid den infra- struktursatsning som görs på de regionala transportnäten. Det har också visat sig att det gemensamma systemet inte heller kommit till stånd på kommersiella grunder. I ljuset av att en stor del av de avsatta medlen för de Regionala transportnäten inte har förbrukats i den utsträckning som regeringen förutspådde finns förutsätt- ningar för omprioritering till satsningen på det gemensamma radiokommunikationssystemet. , exklusive , förfogar sammanlagt 13,6 miljarder inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet . En stor del av polisens kostnader utgörs av personalkostnader och lokaler (enligt årsredovisningen ), men innebär ändå att betydande belopp används till annat inom polisen. Det innebär att , ca 2,4 mdkr lades på driftskostnader som inte är bundna i personal och lokaler, finansiella kostnader (räntor) och avskriv- ningar. RPS framhåller i sitt budgeteringsunderlag avseende 2003 att radiosystem 80 som nyttjas i de tre storstadsregionerna måste er- sättas med ett nytt och att polisens uppfattning är att ett nationellt radiokommunikationssystem bör skapas. RPS hävdar att om antalet anställda skall öka kan ett utbyte av polisens mobila kommunikationssystem inte inom nuvarande beräknad anslagstilldelning, utöver de resurser man förfogar över för dagens kostnader (något som RPS i underlaget skattar till ca 90 miljo- ner kr). RPS tillägger att om inte regeringen verkar för finan- sieringen av ett för flera användare gemensamt system för hela landet, tvingas polisen själv svara för finansieringen till att börja med i län. Det ankommer inte på att ta ställning till priorite- ringarna inom ramen för polisens resurser, men vi anser likväl att polisen, som övriga användargrupper, måste vara redo att dela finansieringen av kostnaderna som det gemensamma systemet genererar. I polisens fall är det dessutom uppenbart att ett teknik- byte ändå måste ske i närtid med högre kostnader än vad som följer av dagens system. verksamhet finansieras i huvudsak från Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution (till detta kommer vissa inkomster från avgiftsfinansierad verksamhet). anslag uppgår till . Av verksamhetens kostnader utgjorde bundna kostnader för personal och lokaler (samma nivå ). Övriga driftskostnader, inkl. finansiella kostnader och avskrivningar, uppgick därmed till av de totala kostnaderna vilket motsvarar ca . har som enda myndighet till framfört att verkets utgångspunkt är att inte delta i det gemensamma systemet, eftersom man inte anser att mervärdet av ett nytt system överväger de ökade kostnaderna som verket räknar med kommer att uppstå för dess del. Men om det skulle visa sig tillräckligt attraktivt eko- nomiskt när systemet väl har tagits i operativ drift, kan tänka sig en anslutning. anser att det vore bra om Tull- verket ansluts till systemet, särskilt om verkets främsta sam- verkansmyndigheter, Polisen och , går med. anvisas medel från Utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet. anslag uppgår till . Av myndighetens totala kostnader 2001 var bundna personal- och lokalkostnader, utgjordes av övriga driftskostnader medan finansiella kostnader och avskriv- ningar svarade för . För att utföra sin uppgift är beroende av väl fungerande kommunikationssystem. För att fullgöra samarbetet med andra myndigheter har anskaffat utrustning till berörda myndigheters system. Detta innebär också att om myndighetens samverkansmyndigheter går över till ett nytt gemen- samt system måste följa efter för att upprätthålla kommunikationsmöjligheten. Det gemensamma systemet bör även kunna ersätta radiokommunikationssystem som är föråldrat och inte svarar mot dagens funktiona- litetskrav. En förutsättning för deltagande i det gemensamma systemet är dock att systemet klarar den yttäckning som myndighetens verksamhet kräver. Försvarsmakten anvisas medel för sin verksamhet från utgifts- område 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet. Försvarsmaktens förvaltningskostnadsanslag uppgår till och materielanslaget uppgår till . Av Försvarsmaktens samlade kostnader svarar personal- och lokalkostnader för . utgörs av materiel- och varukostnader (fördelat på respektive av de totala kostnaderna). Medlen som anvisat under anslag förvaltnings- och materiel- anslagen är inte specialdestinerade för försvarets fyra huvudupp- gifter, utan det ankommer på Försvarsmakten att fördela medlen för bästa måluppfyllelse. För att uppfylla målet vad gäller stöd till samhället skall Försvarsmakten kunna samverka med andra myn- digheter och kunna ställa resurser till förfogande. Försvarsmakten behöver även kompetens till civil samverkan för att vid behov kunna samverka med civila myndigheter över hela skalan från räddningstjänstinsatser till krigstillstånd. Försvarsmakten fram- håller att myndigheten har stor tillgång till resurser som är lämpliga för att på olika sätt kunna stödja samhället i samband med räddningstjänstinsatser eller vid annan stödverksamhet. framhålls att förmågan att samverka med civila myndigheter måste utvecklas. En annan viktig uppgift är att bedriva forskning och teknik- utveckling som främst skall inriktas mot att dels bidra till utveck- lingen av Försvarsmaktens anpassningsförmåga, dels stödja interna- tionell verksamhet. Utgångspunkten är att militära teknik- tillämpningar i allt högre grad skall möjliggöra nyttjande av civil teknikutveckling. När det gäller samverkan med NATO och PFF (Partnerskap för fred) är det främsta målet för den materiel- relaterade samverkan att verka för interoperabilitet och harmo- nisering av medlemsländernas materiel i syfte att underlätta gemensamma operationer. För att uppfylla de olika huvuduppgifterna är Försvarsmakten beroende av väl fungerande kommunikationssystem med mycket hög tillgänglighet och säkerhet. Det gäller alltså såväl inom det militära försvaret som i stödet som försvarsmakten lämnar sam- hället. Inte minst den senare uppgiften har givits en tydligare plats i Försvarsmaktens verksamhet, vilket manifesteras i den nya för- ordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till samhället. Även om stödet till samhället inte skall få verka dimensionerande för utformningen av Försvarsmakten, skall det alternativ väljas som bäst kan stödja samhället i övrigt i det fall det finns likvärdiga alternativ för utformningen. Interoperabilitet vid internationellt samarbete skall också beaktas. Vi anser att det gemensamma syste- met bör kunna uppfylla flera av Försvarsmaktens kommunika- tionsbehov. 14.1.6Finansiering av belastningen på statsbudgeten Vårt förslag är att anslaget till förvaltningsorganisationen för täckande av infrastruktur samt driftbidrag 2004 2006 finansieras genom omprioritering inom statsbudgeten från de anslag som redovisats i stycket 14.1.4. Som fördelningsnyckel förordar vi att anslagen för civilt försvar, statsbidragen till kommunerna och IT-infrastruktur bär av omprioriteringsbehovet och de statliga centrala användarnas för- valtningskostnadsanslag återstående . Den närmare fördel- ningen bör följa principen från civila ramen, bidrag till kommuner och landsting, IT-infrastruktur, Polisen, Försvarsmakten och respektive Kustbevak- ningen. Vi har i vår redovisning av de olika finansieringskällorna motiverat valet av dessa anslag. När det gäller fördelningsnyckeln är den ett resultat av en sammanvägd bedömning med beaktande av dels omfattningen på antalet användare hos respektive huvudman, dels betalningsförmåga baserat på storleken på berörda anslag. Innebörden av denna fördelningsnyckel redovisas i följande tabell. Vi vill med vårt förslag ange på vilket sätt finansiering kan ske. Självfallet kan även andra anslag komma ifråga, liksom en annan fördelning om det anses mer lämpligt. Statsbudgetbelastning (mnkr) Finansiering (omprioritering) UO 25 Statsbidrag till kommuner och landsting UO 6 Civila försvaret UO 19 Regional utjämning och utveckling Summa finansiering genom omprioritering 14.2Finansiering av användarnas kostnader Det finns flera aspekter som bör beaktas vid bedömning av användarnas möjligheter att finansiera de kostnader som följer av en anslutning till det gemensamma radiokommunikationssystemet. Den främsta finansieringskällan är befintliga medel för finan- siering av dagens radiokommunikationssystem som kan ersättas av det gemensamma radiokommunikationssystemet. Arbetet med nukostnadsanalysen har visat att användarna ofta saknat kunskap om dess storlek (se kapitel 10). Eftersom dessa medel redan är finansierade är det mellanskillnaden mellan de gamla och det nya systemet som behöver finna sin finansiering. Anskaffningsutgifterna för de mobila stationerna bör för de statliga myndigheterna finansieras med lån i . Genom periodiseringen sker anslagsbelastningen istället i takt med att utrustningen brukas. Även investeringar som görs för att anpassa ledningscentraler m.m. kan komma ifråga för lånefinan- siering i den utsträckning det är fråga om anläggningstillgångar. Som redan har framgått i avsnittet om finansiering av de gemen- samma kostnaderna anser vi att , och bör fortsätta att av bered- skaps- och samverkansskäl medfinansiera radiokommunikations- utrusning från den civila ramen i minst samma utsträckning som . Vi anser vidare att regeringen också bör besluta om ett så kallat mjukt obligatorium så till vida att bidrag från den civila ramen inte bör ges till annan radiokommunikationsutrustning än till sådan utrustning som kan nyttjas i det gemensamma systemet. Detta bör påverka medelstilldelningen , senast . En annan viktig finansieringskälla är de medel som frigörs i den löpande verksamheten till följd av besparingar och rationaliserings- vinster som kan erhållas när det gemensamma systemet kan ersätta flera befintliga system som organisationen själv förvaltar. Vidare möjliggör snabbare tillgång till fler personer och mer data i fält ett effektivare arbetssätt. 14.3Frågan om tvingande anslutning och metoder för att påverka anslutning I vårt uppdrag ingår att överväga förutsättningarna för en tvingande anslutning för att på så sätt minska de ekonomiska riskerna av ett statligt utbyggnadsalternativ. Vi skall också föreslå metoder för att påverka anslutningen av offentliga användare. När det gäller frågan om obligatorium så är lagstiftning det enda medel som står till buds för att fånga in icke-statliga organisationer. Vår bedömning är att lagstiftning inte vore lämpligt. För det finns såväl sakliga som praktiska skäl. För det första ligger ansvaret för att genomföra den kommunala räddningstjänsten och akutsjuk- vården helt på kommunerna samt landstingen och regioner i enlig- het med berörd lagstiftning. De väljer själva vilken utrustning som behövs för att genomföra verksamheten. Om staten skulle tillgripa lagstiftning skulle det innebära att staten för de andra huvud- männen reglerar deras medel för att utföra sin egen verksamhet. Ett obligatorium reser även frågan om det skulle utlösa den kommunala finansieringsprincipen vilket innebär att staten skall finansiera kommunernas och landstingens och regionernas mer- Vår analys har visat att det kan bli fråga om betydande belopp som det är mycket svårt att exakt fastställa merkostnaderna. Rent praktiskt är det svårt att finna formerna för en effektiv reglering. När skall skyldighet inträda? Vilka ekonomiska restrik- tioner kan finnas? Hur skall eventuella behov som inte löses genom det gemensamma systemet tillgodoses? Mot denna bakgrund har vi valt att inte föreslå någon lag- reglering. Det innebär att statens ekonomiska risk ökar. Ju färre som ansluter sig, desto större blir den ekonomiska risken för staten. Åtgärder för ökad anslutning borde innebära att risken minskar. De styrmedel som staten förfogar över brukar ibland delas in i tre grupper, reglering (lagstiftning), ekonomiska styr- medel och information. Ifråga om regleringar har vi redan klargjort att vi inte förordar någon sådan för tvingande anslutning. Däremot anser vi att staten för sin egen verksamhet bör ha som mål att anslutning skall ske i så hög utsträckning som möjligt, dvs. för polisen, och och Försvarsmakten. Att staten skall finansiera flera individuella system och ta en stor ekonomisk risk för ett gemensamt system vore olämpligt. När det gäller positiva ekonomiska styrmedel föreslår vi att staten tar på sig finansieringen och äger systemet. Vidare föreslår vi att bidrag skall lämnas till användarna för medfinansiering av utrust- ning m.m. i den egna verksamheten knutet till det gemensamma systemet. Som negativt ekonomiskt styrmedel förordar vi att den civila ramen inte längre får användas för medfinansiering av annan radioutrustning som istället kan tillgodoses med det gemensamma systemet. Den föreslagna anslagsfinansieringen av systemet är både ett positivt och negativt styrmedel då det minskar kost- naderna inledningsvis för de användare som ansluter sig . Negativt styrmedel är att vi föreslår att subventionen skall finan- sieras genom omprioritering från anslag knutna till användarna. På så sätt åstadkoms dock en något mindre risk för staten som användarna får högre anledning att gå med då de ändå redan bidragit till systemets finansiering. Information tror vi slutligen är ett mycket viktigt instrument för att stimulera anslutning. För att förbereda den första fasen avser vi att inom bygga upp en informationsverk- samhet. nerar för sin del att genomföra seminarier på regional basis för att stimulera anslutning. Men det viktigaste incitamentet för anslutning ryms inte inom någon av rubrikerna reglering, ekonomiska styrmedel eller infor- mation. Det är nyttan med själva systemet, dvs. allt det som dagens system inte klarar av i fråga om kvalitet, driftssäkerhet, kryptering och möjlighet till enkelt och snabbt samband med egen personal och kollegor från andra användargrupper. 15 RAKELs fortsatta arbete I avvaktan på regeringens ställningstagande till denna rapport kommer vi att arbeta vidare med att förbereda upphandlingen så att den kan inledas efter ett positivt besked från regeringen. Vidare kommer vi att arbeta med ett förslag till organisation för framtida förvaltning och utveckling av systemet.