sou · GRB3108d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Emellertid tycks ändå de basala målen om delaktighet och tillföranden aktualiseras i både studieförbundens och handikapprörelsens vardag. I (1993) studie av handikapporganisationer anses orga- nisationernas kurser och cirklar vara en del av det samtal som utgör navet i organisationens arbete. Samtalen sker dels i formell form, på kurser och möten, dels i informell form i vänskapskontakterna mellan medlemmarna. Att dessa olika former av dialoger är viktiga beror bland annat på att de bidrar till att sprida och utveckla kun- skapen om sjukdomen eller funktionshindret. Härigenom lär medlemmarna också känna sin sjukdom eller sitt funktionshinder bättre och får kunskap om hur de ska skall bemästra sina fysiska, psykiska och sociala tillkortakommanden. Studieverksamhet, möt- en och informella samtal blir en del av både det inåtriktade och det utåtriktade arbetet. Den inåtriktade delen består av det identitets- och tillhörighetsskapande arbetet. Den utåtriktade består av det mobiliserande arbetet, det vill säga att förändra personers med funktionshinder situation i samhället genom att påverka politiker, tjänstemän och vården. De processer som beskriver har stora likheter med det och (1997) kallar den psykologiska empower- mentprocessen. internationell forskning om handikapp- organisationer fann att det existerade två typer av organisationer. En syftade till att skapa en gruppidentitet hos medlemmarna och en annan som mobiliserar gruppen och förändrar medlemmarnas situation. hävdar däremot att det inte finns någon sådan uppdelning eftersom 1990-talets organisationer i är inrikt- ade på båda dessa processer. Vidare menar hon att den ena formen av arbete är förutsättningen för det andra. intervju- personer beskriver att det socialpolitiska och opinionsbildande arbetet först kan komma till stånd efter att man fått fastare för- ankring i sin handikappidentitet. Med andra ord är den inåtriktade verksamheten som stärker gruppen och identiteten nödvändig för att bedriva utåtriktad verksamhet som syftar till att förändra gruppens situation. Även om det inte uttrycks explicit är det tydligt att de processer som beskriver kan härledas ur ett empowermentperspek- tiv. I själva verket kan studieverksamheten tänkas ha betydelse för alla de nivåer som beskrivs i och Lords modell över den individuella empowermentprocessen. Det andra och tredje steget i modellen är tillförskaffande av medvetande och erhållande av stöd från andra. Vår enkätstudie indikerar mycket tydligt studieverksamhetens betydelse i olika av- seenden. av handikapporganisationerna ansåg att studieverksamheten otvetydigt hjälper till att utveckla kunskaper om hur man kan förbättra personers med funktionshinder förhåll- anden, som framgår av figur 3:1. Vidare anser att studieverksamheten är viktig för att utveckla samhörighetskänslan bland medlemmarna. Detta kan tolkas som att de kurser och cirklar som arrangeras hjälper till att skapa en identitet och stärka grupp- en, vilket enligt studie kan leda till att det utåtriktade och mobiliserande arbetet sätts i gång. Studieverksamheten är viktig för att utveckla kunskaper om hur vi ska kunna förbättra förhållanden för den grupp funktionshindrade I enkätstudien visas att studieverksamheten också har mobiliser- ande effekter. Tre fjärdedelar av organisationerna anser att cirklar och kurser är viktiga för att personer med funktionshinder skall bemötas bättre i samhället och för att deras möjligheter att enga- gera sig som deltagande medborgare skall förbättras vilket framgår av figurerna 3:2 och 3:3. Dessa funktioner anknyter till det fjärde och femte steget i och Lords modell, nämligen del- aktighet och tillförande. Om samhällets attityder till personer med funktionshinder förändras, innebär detta med största sanno- likhet en förbättring av gruppens möjligheter att bli delaktiga. Detta kan i sin tur leda till att personer med funktionshinder blir förberedda för olika former av politiskt arbete och därför också vill och får möjlighet att tillföra någonting till de sammanhang som de demokratiskt kan verka i. för att funktionshindrade ska bemötas bättre i samhället för att ge medlemmarna ökade möjligheter att engagera sig som medborgare och delta i samhällslivet Genom våra intervjuer har vi kommit i kontakt med ett par studie- förbund och folkhögskolor, som arrangerat studieverksamhet till- sammans med handikapporganisationer. Denna har i flertalet fall haft både identitetsskapande och mobiliserande syften och kan sägas ha varit del i en empowermentprocess. Ett exempel på studie- cirkelverksamhet med tydliga mobiliserande syften är en cirkel för föräldrar till barn med utvecklingsstörning som arrangeras av och föreningen (, Ungdomar och Vuxna). Föräldrarna som deltar i cirkeln är medlemmar i föreningen och har utvecklingsstörda barn som är på väg att flytta hemifrån. Att cirkeln startats beror enligt en intervjuad mamma på att det i dags- läget inte finns tillräckligt med boenden för ungdomar med intel- lektuella funktionshinder. De boenden som eventuellt finns är dessutom inte tillräckligt anpassade efter individernas särskilda behov och önskemål. Den aktuella cirkeln har haft en intresse- politisk inriktning och syftat till att påverka utformningen av och tillgången till boende. Träffarna har ägnats åt att diskutera vilka behov och önskemål som finns och hur man skall kunna finna tänkbara lösningar. Man har bjudit in ansvariga politiker och tjänstemän, såsom vård- och omsorgsnämndens ordförande och LSS-handläggare. Så här säger den intervjuade mamman om vad man uppnått med cirkeln: Det man uppnår är ju att man genom att vara en stark föräldragrupp så för man upp frågan på dagordningen. Det finns i och för sig risk för att man stannar på diskussionsstadiet. Jag tror vi kan påverka politiker. Jag tror det är det vi håller på att göra. Och kanske på så sätt att föräldrarna och kanske ungdomarna själva, blir tillfrågade redan när man planerar ett boende. Och kanske också att man försöker lösa saker mer individuellt. Jag tror faktiskt det kan nå fram till det. Den intervjuade kvinnan tror att det finns möjlighet för deltagarna att påverka hur kommande former av boenden utformas. Hon menar också att politikerna i allmänhet har för lite kunskap om den aktuella gruppen och därför är det viktigt att de tar del av föräldrar- nas erfarenheter. Trots att det uttalade syftet varit att cirkeldeltagarna tillsammans skall påverka personers med funktionshinder situation kan för- äldracirkeln även tänkas fungera identitetsskapande. Föräldrarna lär känna sina barn genom att jämföra dem med andra. Dessutom stärks de troligtvis av att träffa andra i samma situation. En folkhögskolekurs med ett i första hand mobiliserande syfte kan exemplifieras av en ledarkurs för personer med rörelsehinder, som drivits gemensamt av (), för Assistansberättigade (IfA) och en folkhög- skola. Syftet med kursen har varit att stimulera unga människor med rörelsehinder att engagera sig och att ge dem redskap för att kunna gå in i ledningsuppgifter, speciellt inom organisationer och verksamheter som rör människor med funktionshinder. Under kursens gång genomförde deltagarna egna projekt inom handikapp- området. Projekten handlade bland annat om tillgänglighet på matställen, möjligheten till semesterresor för personer med funk- tionshinder och ett informationsprojekt om service- och signal- hundar. Redan under kursen skedde således mobiliserande aktiv- iteter. fungerade kursen i stor utsträckning identitets- stärkande för deltagarna. Betydelsen av kursen formulerade en av deltagarna i en utvärdering, några månader efter kursens slut: Absolut har kursen gjort mig till en starkare person. Jag vet nu mer vad jag vill och jag kan uttrycka det i ord och framför allt så har jag lärt mig lyssna mer aktivt . Att jag sedan träffat personer i ungefär sam- ma situation har också stärkt mig som människa. Jag har ännu inte tagit på mig något uppdrag i offentlig miljö men jag bangar inte för att göra det. Jag tycker att kursen har varit en mycket stor del i en förändring i mitt liv, jag har lärt mig mycket om mitt sätt att argu- mentera om sakfrågor. I intervjun med en representant för Studiefrämjandet framkommer ett exempel på cirkelverksamhet med identitets- och samhörighets- skapande syfte. har arrangerat studiecirklar för medlemmarna i , en förening för personer med neuropsykiatriska funktionshinder som studieförbundet har samarbetsavtal med. Intervjupersonen, som arbetar som studie- sekreterare, säger att man bland annat haft samtalsgrupper för medlemmarna. Innehållet i cirklarna beskriver hon som att: Deltagarna pratade om sitt liv i samhället. Och stöttade varandra. De informerade varandra om saker som de kunde få hjälp med. Samtalsgrupperna verkar ha haft karaktären av självhjälpsgrupper där medlemmarna lärt känna sitt funktionshinder och vilka konse- kvenser det kan få för deras deltagande i samhället. Ett exempel på folkhögskolekurser med identitetsskapande syfte är de korta så kallade anpassningskurser som bedrivs på ett 30-tal skolor i landet. Kurserna bedrivs i samverkan med handikapp- organisationer och ofta i nära samarbete med olika enheter inom landstingen (Sisus: . I en utredning om Folkhögskolor- nas anpassningskurser för deltagare med funktionshinder (Löwkrantz, 2002) finns en beskrivning av kursernas funktion och syfte. Det viktigaste med de flesta kurserna beskrivs vara att: ge kunskaper om funktionshindret ge impulser att komma igång/gå vidare/få nya intresseområden. (Löwkrantz 2002, s. 38) Den typen av kurs handlar mycket om att deltagarna får ett prakt- iskt och moraliskt stöd som kan bidra till en ökad självkännedom och trygghet i livssituationen. Ovanstående kurser och cirklar har på olika sätt anknytning till det funktionshinder som föreningen företräder. I vår enkätunder- sökning framkommer att sådana kurser är vanliga och hela 91 av föreningarna har haft minst en sådan kurs . Hälsa/Välbef. Fören-/samh. Studieverksamhet har dock även andra inriktningar och Kultur och resor respektive Hobby och estetik är andra vanligt före- kommande ämnen. Dessa kurser kan tänkas ha, vad kallar, ett socialt och identitetsskapande syfte, då medlemmarna blir en grupp genom att träffas och göra saker tillsammans. Det kan också handla om ämneskurser som på olika sätt anpassats efter deltagarnas behov. Att det finns ett sådant behov bekräftas av handikappföreningarna, i vår studie. De menar att deras studieverk- samhet är viktig eftersom medlemmarna inte kan ta del av det all- männa utbudet, vilket framgår av figur 3:5. Studieverksamheten är inte alls viktig kan ta del av det allmänna utbudet av kurser och cirklar En datakurs som arrangeras i samarbete mellan ABF och Syn- skadades riksförbunds (SRF) är ett exempel på sådana anpassade cirklar. har utrustat datasalen med flertalet hjälp- medel och bland annat installerat talsyntes och punktdisplayer på datorerna. Detta gör att föreningens medlemmar och andra syn- skadade får möjlighet att delta i studieförbundets datakurser. Det kan tänkas att den här kursen och andra liknade kurser hjälper personerna med funktionshinder att finna sätt att kompensera sitt handikapp. Detta ger vad Neath och Schriner (1998) kallar person- lig makt. Genom förbättrad kunskap om datorer och om hur olika hjälpmedel fungerar kan den enskildes möjligheter att på egen hand söka information och exempelvis kommunicera via e-post tänkas bli bättre. Ett annat tydligt exempel på att folkbildningen kan ge deltagarna personlig makt är en cirkel för personer med afasi som arrangeras i samarbete mellan och Afasiförening- en. Cirkeln är inriktad på att deltagarna ska öva upp sin förmåga att tala, läsa, skriva och lyssna. Så här beskriver cirkelledaren inne- hållet: Inledningsvis börjar vi med spontant tal. Därefter har vi röstträning. För dom pratar inte så mycket och då fungerar inte stämband och tunga m.m. Så vi mjukar upp med vokaler och läser i korus och mjukar upp genom att läsa dem i olika tonlägen // Sedan har vi ett pass med högläsning. Det är ju olika hur bra det går och hur mycket jag får hjälpa till och stötta och så. Och det kan vara problem att följa raderna och att forma orden med munnen fast man förstår vad som står. Jag försöker också stötta dem som inte läst i grupp. Det är trösklar som man ska över. Då är det viktigt att stötta på rätt sätt. Jag försöker förklara för dem som kommer nya att den ambi- tionen som vi har här är att använda rösten, ingenting annat. Så det är inte att man ska läsa bra eller tydligt utan man ska träna ögat och rösten. Så att vi lägger det på rätt nivå. Sedan har vi avslutningsvis på kurserna att vi använder pennan lite också//Så det enklaste tänkbara att man skriver bokstäver bra och det gör man i enkla korsord. Så det där är väldigt roligt med korsord.//På slutet då har jag tränat dem på att lyssna. Då tar jag några enkla frågor och så är det alternativsvar. Såsom ledaren beskriver innehållet, är cirkeln inriktad på att deltag- arna skall öva upp grundläggande färdigheter i att kommunicera verbalt, skriftligen och i att ta till sig information. Detta är grund- läggande förmågor som ger deltagarna möjligheter att åter få makt - över sitt liv och bli mer självständiga. En av deltagarna i kursen berättar att den haft stor betydelse för honom. Han har fortfarande svårigheter med att prata, läsa och skriva, men berättar att han just efter sin stroke inte kunde något av detta. kan han leva ett aktivt liv och har inga större problem med att finna de rätta orden under intervjun. En förening som önskar att etablera ett större samarbete med folkhögskolorna i landet är som bildades och arbetar för att förbättra villkoren för barn, ungdomar och vuxna med neuropsykiatriska funktionshinder. Vid intervjun med en företrädare framkom att föreningen har stora förhoppningar på folkhögskolans möjligheter för målgruppen. Det finns ett antal folkhögskolor som erbjuder riktade kurser för personer med Aspergers syndrom och en folkhögskola har startat en kurs som vänder sig till dem som har diagnosen ADHD. Behoven beskrivs på två nivåer; dels för dem som har klarat av en del i skolan och behöver påbyggnad för att få behörighet för vidare studier, dels för dem som inte fått ut tillräckligt av skolan utan måste börja från grunden igen. Gemensamt för de flesta ur mål- gruppen är att de behöver arbeta aktivt med att lära sig ta hand om sig själv och att fungera socialt. Det är uppgifter som tar och kan vara mycket krävande för den som inte kan använda eller förstår att tolka exempelvis kroppsspråk, normsystem eller social interaktion överhuvudtaget. Föreningen är positiv till att det anordnas kurser där deltagarna kan bearbeta sin grundläggande problematik och ser gärna att det kommer fler kurser som vänder sig till deltagare med ADHD. Företrädaren menar att det är viktigt för gruppen att det finns möjlighet till vuxenstudier där deltagarna kan få arbeta med det som var och en behöver för att kunna fungera optimalt i vuxenlivet. Folkhögskolestudier kan också ge förutsättningar för att personer med ADHD skall kunna gå vidare till högre studier. Omfattningen av handikapporganisationernas studieverksamhet Ungefär tre fjärdedelar av handikapporganisationerna i vår enkät- undersökning har ordnat cirklar och kurser . En stor del av denna studieverksamhet har arrangerats till- sammans med folkbildningen. Det är vanligast att samarbeta med studieförbunden, vilket av alla organisationer gjort. Vidare har samarbetat med länets folkhögskolor. Därutöver har haft kurser i egen regi och arrangerat studieverksamhet tillsammans med andra utbildnings- anordnare. Figur 3:6: Föreningarnas svar på frågan: Har Ni arrangerat studieverksamhet ? Figur 3:7: Arrangemangsformer för handikapporganisationernas studieverksamhet Att organisationerna arrangerar studieverksamhet i egen regi och tillsammans med andra utbildningsanordnare tyder på att de till viss del klarar sig utan folkbildningens organisatoriska och ekonomiska stöd. En tänkbar förklaring är att viss studieverksamhet extern- finansieras. I (1993) studie framkommer exempelvis att organisationerna arrangerar uppdragsutbildningar för personal inom vård och omsorg. I vår enkät omnämns denna form av studieverk- samhet som kurser för assistenter och som samarbete med sjuk- vården. Enkätsvaren tyder på att det finns ett visst samband mellan orga- nisationsstorlek och arrangemangsform. Av organisationerna med mer än 1 000 medlemmar är det en större andel, än av de övriga, som arrangerat studieverksamhet tillsammans med folkhögskolor och andra utbildningsanordnare. Svaren visar också att ju fler medlemmar organisationerna har, desto vanligare är det att de har haft kurser i egen regi, som framgår av tabell 3:1. Fördelning av handikapporganisationernas olika former av studieverksamhet efter organisationsstorlek Studieverksamhet utanför cirkelformen kräver troligen större ekonomiska, administrativa resurser som de mindre förbunden inte har i samma utsträckning som de större. Samarbetet med studie- förbunden verkar vara oberoende av hur många medlemmar organisationen har. Detta kan bero på att studiecirklar inte kräver lika omfattande förberedelser eller administration. För att starta exempelvis en kamratcirkel behövs endast tre deltagare som är intresserade av ett gemensamt ämne, vilket innebär att omkostnad- erna och administrationen kring cirkeln inte behöver vara särskilt stora. Att en stor andel samarbetar med studieförbunden kan också tänkas bero på att är medlemmar i eller har ett sam- arbetsavtal med något av studieförbunden. Ett sådant medlemskap är vanligt både bland små och stora organisationer och inom alla handikappkategorier. Detta kan tänkas förklara varför, oberoende av vilken grupp funktionshindrade organisationen företräder, det är vanligt att arrangera studieverksamhet tillsammans med ett studie- förbund som tabell 3:2 visar. Inom gruppen synskadade och psyk- iskt funktionshindrade har alla organisationer som besvarat fråg- orna haft sådana arrangemang och det är också mycket vanligt bland dem som företräder rörelsehindrade och intellektuellt funk- tionshindrade. Fördelning av handikapporganisationernas olika former av studieverksamhet efter funktionshinderkategori Tabellen åskådliggör att alla organisationsgrupper har en etablerad kontakt med studieförbunden. Samarbetet med folkhögskolor är dock inte lika vanligt förekommande. Inte en enda av organisation- erna som företräder personer med intellektuella och psykiska funk- tionshinder har haft något samarbete med denna gren av folkbild- ningen. Däremot har en förhållandevis stor andel av organisation- erna som företräder döva och hörselskadade haft samarrangemang med folkhögskolor, vilket kanske till en del beror på att dövrörel- sen driver en egen folkhögskola. Integration och särlösningar inom folkbildningen Inom ungdomsskolan har debatten om integrering av elever med funktionshinder pågått och åtskilliga modeller för att nå goda resultat har prövats. Begreppen integrering och integration används emellanåt något onyanserat; i skolans värld kan det handla om att placera in en eller flera avvikande elever i en vanlig klass och att integrationen därmed betraktas som genomförd. I grunden för debatten om integration finns emellertid tanken om integration som idé, att människor skall komma närmare varandra och att det inte handlar om ensidiga aktiviteter riktade till den som skall integ- reras i ett sammanhang. , som arbetat med en utredning om utbildning och utvecklingsstörning, konstaterar i sitt delbetänkande att integrering är ett långt ifrån entydigt begrepp i praktiken. (SOU 2003:35) Enligt rapporten finns ett stort antal variationer i landet avseende integrering av särskolan i och att en skola som i realiteten har skapat en inkluderande verksamhet alltjämt är avlägsen. handlar insatser som sker mer om den enskilde eleven än om förändringar som berör hela klassen. En liknande beskrivning kan troligen vara giltig även för andra barn och ungdomar med funktionshinder. Dessa har behov av sam- ma förutsättningar som i utredningen nämns som betydelsefulla för att en integrerad elev ska kunna hitta sin plats i skolan. Ett exempel som tas upp är på vilket sätt personal och andra elever väljer attityd och bemöter eleven då det skapar förutsättningarna för hur väl eleven kommer att lyckas i skolan. Andra förutsättning- ar, som nämns för att kunna skapa en inkluderande undervisning, handlar om hur undervisningen organiseras och utförs och att det finns kunnig personal med en syn på lärande och kunskap som främjar alla elevers delaktighet. (SOU 2003:35). Frågan är hur integrationen ter sig inom folkbildningen. Både lyckade lösningar och tillkortakommanden har troligen många lik- heter med ungdomsskolan. Såsom tidigare beskrivits arrangerade alla studieförbunden mål- gruppscirklar för personer med funktionshinder . Vid- are arrangerades cirklar för den aktuella målgruppen inom hela 135 av 144 ämnen. Målgruppsverksamheten kan därmed sägas vara om- fattande och utbudet förhållandevis brett. Den riktade verksamhet, som vi kommit i kontakt med, är i första hand inte studie- och yrkesförberedande utan utgör snarare en fritidssysselsättning eller rehabilitering för deltagarna. Att flera cirklar för den aktuella mål- gruppen har denna inriktning kan även utläsas i statistiken. Det populäraste ämnet är Sång och musik i grupp som lockade flest deltagare av cirklarna för personer med funktionshinder både i och i . Vidare ordnades flest cirklar och studietimmar inom detta ämne (se tabell 3:3). I övrigt är cirklar inom hälso- och sjukvård, matlagning och information, kommunikation och data vanliga och populära ämnen både på riksplanet och lokalt (statistik 2002). Ämnen för cirklar med störst antal personer med funk- tionshinder 2002 Sång och musik i grupp Cirklar med störst antal ämnen för personer med funktionshinder i Sång och musik i grupp Information, kommunikation, Ett exempel på cirklar som utgör en del av deltagarnas fritidssyssel- sättning är en cirkel som arrangeras av och kommunen i en mindre stad. Deltag- arna är 24–och samtliga har en utvecklingsstörning. Cirkeln är inriktad på att deltagarna gör utflykter tillsammans och att de um- gås i övrigt. Så här beskrivs innehållet av ledaren: Vi gör olika saker på vår- och hösttermin. På höstterminen brukar vi träffas här i lokalen eller åka på bio eller gå och shoppa eller åka till eller gå på restaurang. Vi har julfester. Nästa gång ska dom åka till och sedan ska dom till Malmöparken. Och sista gången ska de åka till . Och sedan har vi haft övernattning här i lokalen. Och sedan brukar vi ha disco och filmkvällar. Ett bra exempel på studieverksamhet med rehabiliterande inslag är de dagcirklar som arrangerar tillsammans med kommunen och . Målgruppen är deltagare med fysiska funktionshinder mellan 18–som inte har rätt till daglig verk- samhet enligt LSS. Dagcirklarna består av ett trettiotal olika kurser inom bland annat målning, datakunskap, engelska, och matlagning. Så här beskrivs verksamheten utav en kvinnlig cirkelledare: Detta känns så arbetsterapeutiskt det någonsin kan vara eftersom vi jobbar med aktiviteten i centrum. Aktiviteten som ett läkande och utvecklande redskap.//Tanken är att man ska utvecklas som person. Kan dessa och liknande cirklar ses som medel för att personer med funktionshinder blir mer integrerade och delaktiga i samhället? Frågan låter sig inte enkelt besvaras, men vårt material indikerar att det finns både ambitioner till integration och särlösningar där dessa ofta ses som delar i en empowermentstrategi för ökad inklusion. De cirklar som är aktivitetsinriktade kan tänkas innebära ett led i ökad integrering eftersom de ger deltagarna en möjlighet att ta del av samhällets utbud av kultur m.m. Genom att bli en del av en grupp kan deltagarna åka till platser och gör saker som de, på grund av sitt funktionshinder, inte kan göra på egen hand.