sou · GRB3119 · 2004-01-01 00:00:00 — Generellt bedömdes det dessutom mera ändamålsenligt att använda elektronisk kungörelse än traditionella kungörelsemetoder. Elektroniska kungörelser bedömdes, då elektroniska kungörelser inte är författningsmässigt uteslutna, t.o.m. vara fullt möjliga parallellt med de traditionella (s. 108). Det kan särskilt framhållas att uppdrag är anmärkt i promemorian. En huvuduppgift för utredaren sägs vara att föreslå ett system för tillkännagivande av LTF som så långt möjligt bygger på elektroniska rutiner (s. 82). har i en promemoria med namnet Elektroniskt kungörande (Ds 2003:42) presenterat en rad lagförslag i syfte att kungörelser i Post- och inrikes tidningar flyttas till en elektronisk tidning. I promemorian konstateras att såväl kostnadsskäl som tillgänglighetsskäl talar för att det kungörande som sker i Post- och inrikes tidningar bör ske elektroniskt. En elektronisk tidning, som ges ut av måste – bedömer departementet – anses väl uppfylla de krav på tillgänglighet som ställs på ett rikstäckande kungörandemedium (s. 111). Ändringarna föreslås träda i kraft . Föreskriftshanteringen som teknisk lösning Den centrala föreskriftsregistrering och den lokala föreskrifts- rapportering som föreslås i det följande bildar ett nytt IT-baserat system för hanteringen av LTF m.m. Att beskriva en teknisk lösning för ett system av det här slaget kan vara olämpligt. Det som följer syftar således inte till att beskriva den tekniska utformningen av systemet med anspråk på att beskrivningen är varaktigt relevant. Skälet är att de lösningar som förutsätts kunna användas mycket snabbt kan bli föråldrade och att system fortlöpande skall kunna ändras när det behövs. Utredningen har i stället bedömt det viktigt att redogörelsen för den framtida hanteringen stannar vid de grundläggande egenskaper och de krav som den skall motsvara. Det innebär att det snarare är de generella fördelarna med att använda IT-teknik, jämfört med att Överväganden och förslag om en ny ordning enbart upprätta pappersdokument, som redogörelsen är avsedd att illustrera. I den mån särskilda lösningar ändå diskuteras i det följande så sker det för att åskådliggöra egenskaper och krav. Utredningen väntar sig således att föreskriftshanteringen bibehåller vissa kännetecken oavsett tekniska lösningar. Ett sådant kännetecken är att föreskrifterna kan tillhandahållas lättillgängligt och kostnadsfritt för användarna på ett datanätverk, Internet. En ny rikstäckande databas ersätter trafikliggarna Utredningen föreslår alltså en ny IT-baserad hantering för att ställa samman uppgifter om föreskrifter för lokal trafikreglering. Databasen skall omfatta såväl redan beslutade giltiga föreskrifter som de som kommer att beslutas. Redan upphävda föreskrifter bör däremot inte omfattas. Dock kommer databasen senare att innehålla även föreskrifter som upphävts eller slutat att gälla sedan de tagits in i databasen. Syftet är bl.a. att få till stånd ett tillkännagivande som är likvärdigt för alla föreskrifter för lokal trafikreglering och att föreskriftsinformationen får större praktisk spridning än . Det kan ske genom inrättandet av en ny rikstäckande databas för trafikföreskrifter (RDT). Den myndighet som har beslutat en föreskrift skall kunna lämna uppgifter genom elektronisk överföring till databasen. Genom en sådan rapportering av uppgifter förs föreskriften av beslutsmyndigheten in i systemet. Föreskriften blir då utan några vidare åtgärder tillgänglig i databasen. Närmare bestämmelser om databasen bör finnas i en förordning om en rikstäckande databas för trafikföreskrifter (databasförordningen). Hanteringen ersätter förandet av kommunala trafikliggare och kravet på dessa bör därför kunna slopas om föreskrifterna förs över till det nya systemet. Med slopande avses att nya lokala trafikföreskrifter m.m. inte längre tas in i liggarna i syfte att tillkännages där. De befintliga liggarna bör däremot sparas i enlighet med gällande bestämmelser om arkivering. Överväganden och förslag om en ny ordning En beslutande myndighet skall ha samma befogenheter som tidigare En sådan ny ordning skall naturligtvis inte utgöra något ingrepp i kommunens eller övriga beslutsfattares möjligheter att besluta lokala trafikföreskrifter. Kommunens och övriga beslutsfattares skyldighet att formulera innehållet i föreskrifterna skall stå kvar. LTF och andra föreskrifter för lokal trafikreglering som ingår i databasen skall tillkännages genom att finnas tillgängliga i databasen. Beslutsfattaren skall bestämma när föreskriften skall rapporteras in och därmed tillkännages. I databasen skall även föreskrifter som redan tillkännagivits hållas tillgängliga. Det gäller bl.a. de föreskrifter som beslutats och därefter tillkännagivits enligt nuvarande regler. Beslutsfattarens uppgift att i övrigt tillkännage sina beslut skall stå kvar (t.ex. att annonsera i ortspressen då det är föreskrivet). förfogar över informationen i databasen Det är avsikten att beslutsmyndigheten till fullo skall förfoga över de uppgifter som rapporteras till databasen, se inledningen till avsnitt 8.4. Det kan ske på olika sätt. Det är till en början så att beslutsmyndigheten rapporterar föreskriften direkt till databasen. Härmed avses att det inte skall ske under överinseende av någon annan myndighet i avsikt att påverka föreskriftens innehåll. Föreskriftsuppgifterna behöver visserligen sannolikt hanteras maskinellt efter rapporteringen. Oavsett den tekniska behandlingen skall den elektroniska föreskriften presenteras i en originalversion där presentationen mycket nära ansluter till den beslutade versionen. Denna utgör vad som bör kallas föreskriftens autentiska version. Denna autentiska version skall också vara den som blir tillgänglig för allmänheten och myndigheterna i databasen. Om föreskriften presenteras även på andra sätt bör det framgå vilken version som är den autentiska versionen. De principer för bevarande av allmänna handlingar som finns i arkivlagstiftningen måste iakttas (se närmare avsnitt 8.3.6). Det bör inte heller finnas hinder mot att samma elektroniska information som finns i databasen lagras lokalt och även kan sökas och bearbetas hos beslutsmyndigheten. Överväganden och förslag om en ny ordning Föreskrifterna skall vara sökbara på Internet Den lokala trafikföreskriften i sig (den autentiska och elektroniskt utlagda versionen av föreskriften) skall vara sökbar på Internet. Den information som systemet innehåller bör skapas med ledning av det som beslutsfattaren eller företrädare för denne rapporterar till systemet om den lokala trafikföreskriften. Informationen skall vara sökbar för såväl allmänheten som samtliga myndigheter som har att besluta lokala trafikföreskrifter. Föreskrifterna bör utformas så att de passar rättsinformationssystemet Enligt utredningens mening bör LTF m.m. kunna utformas så att de motsvarar de krav som ställs för publicering i rättsinformations- systemet. Det innebär i sin tur att föreskriften skall vara utformad efter huvudsakligen samma modell som de föreskrifter som beslutas av statliga myndigheter (jfr 9 § andra stycket i förening med 4 § rättsinformationsförordningen). Kraven i rätts- informationsförordningen är uppställda med tryckta författningar som modell. Hänsyn måste tas till detta faktum och att de statliga myndigheternas författningar trots att de trycks inte harmonierar fullt ut med kraven. Enligt vad utredningen inhämtat skulle många statliga myndigheters författningar inte kunna anses uppfylla kraven enligt rättsinformationsförordningen, om författningarnas utseende i SFS skulle vara . Slutsatsen bör vara att den nuvarande ordningen sådan den gestaltar sig inte bör utgöra ett hinder för en introduktion av kommunala föreskrifter i elektronisk form även i rättsinformationssystemet. Utredningen har för övrigt redovisat några krav på de kommunala myndigheternas föreskrifter (avsnitt 8.3.1) som bör gagna en viss likformighet och därmed utvecklingen av exempelvis sökmöjligheter. för rättsinformationssystemet bör dock kunna lämna närmare anvisningar, exempelvis i samband med överenskommelser om deltagande i rättsinformationssystemet. Det är avsett att föreskriftsrapporteringen utformas så att den rapporterande myndigheten i alla avseenden förfogar över informationen. Uppgifterna om föreskriften bör vidarerapporteras till rättsinformationssystemet i syfte att ingå bland de författningar som är sökbara i detta system. Överväganden och förslag om en ny ordning göras tillgängliga på det sätt som gäller för länsstyrelsernas författningssamlingar, nämligen genom en länk från portalen Lagrummet till myndighetens (, eller kommunens) webbplats. För att informationen skall kunna ingå i rättsinformationssystemet är det utredningens mening att bestämmelserna i 9 § rättsinformationsförordningen om överenskommelse mellan Statskontoret och en kommun (eller företrädare för en kommun) m.m. skall kunna tillämpas om det behövs. Länsstyrelsernas och författningar ingår i rättsinformationssystemet. De bör även sedan RDT etablerats fortlöpande kunna vara tillgängliga i detta system. – Se vidare avsnitt 8.5.8 om rättsinformationssystemet. Utförandet av IT-stödet hos beslutsmyndigheterna kan variera Utredningen anser att kommunerna bör använda tillgängligt IT- stöd vid utformningen av föreskriften i det nya systemet. Sannolikt har de allra flesta kommuner en grundläggande IT- kapacitet inkluderande datorer uppkopplade mot Internet och vissa säkerhetslösningar såsom server med backup-funktioner m.m. Enligt tillgängliga uppgifter har alla kommunerna egna webbplatser. Det kan dessutom förutsättas att allt fler kommuner går över till att göra sina trafikförfattningar tillgängliga via sina webbplatser. Enligt statistik från var det endast sju kommuner som publicerade sina LTF m.m. via Internet. har dock intresset ökat avsevärt för att publicera trafikförfattningar på detta sätt. har även några av landets största kommuner, som svarar för en stor del av den lokala trafikregleringen i riket, börjat publicera LTF m.m. på webbplatsen. Utredningen har i samband med kommunbesök m.m. fått veta att det är ganska vanligt att kommunerna har skaffat programvara för upprättandet av föreskrifter. Det kan också förutsättas att landets länsstyrelser har IT-lösningar och föreskriftsprogram som lämpar sig för rapportering till en extern databas eller att de tämligen omgående kan skaffa sig det. Att använda ett föreskriftsprogram torde vara en bra hjälp i även i arbetet med att omarbeta de föreskrifter som i enlighet med övergångsbestämmelserna till TrF skall upphöra att gälla. Överväganden och förslag om en ny ordning De föreskrifter som rapporteras med de dataprogram som byggts upp med stöd av den handledning som ger ut (Handledning för att utforma lokala trafikföreskrifter för användning i IT-system) kan bearbetas automatiskt. Används sådana program skall inte heller den föreskrift som myndigheten skriver in och som systemet tar emot kunna vara behäftad med så grova fel att föreskriften kan bedömas som ogiltig. Det skall exempelvis inte vara möjligt att skapa en föreskrift som saknar datum för ikraftträdande. En av tankarna bakom handledningen är att de program som skapas med hjälp av denna åtminstone skall instruera och stödja användaren så att de uppgifter som rapporteras in är fria från grundläggande fel. 8.3.3En rikstäckande databas för trafikföreskrifter (RDT) som komplement till NVDB Utredningens förslag: RDT inrättas så att den är möjlig att knyta till NVDB och de data om vägnätet m.m. som finns där. En sådan RDT bör administreras av . Verket har den trafikrättsliga och trafiktekniska kompetens som behövs för att administrera databasen och skall därför ansvara även för utbildning, uppföljning och annat stöd till rapporterande myndigheter. skall också samordna det system som behövs för databasens funktion och för säkerheten i systemet. Varför en särskild RDT? Utredningen bedömer att föreskriftshanteringen, med hänsyn till de särskilda tekniska och rättsliga krav som tillkännagivandet av föreskrifter innebär, bör ske i en fristående rikstäckande databas för trafikföreskrifter, RDT. Det bör dock understrykas att det inte är en särskild teknisk lösning i form av en viss databas som eftersträvas. Det är i stället en föreskriftshantering av visst slag som är målet. Det är dock nödvändigt att konkretisera hanteringen och denna kan då ges namn av den databas, dvs. RDT, som f.n. bedöms vara en bra teknisk lösning. Överväganden och förslag om en ny ordning Genom NVDB hanteras föreskrifter i en central databas Inom ramen för den vägdatahantering som regeringen utsett till huvudman för kan de kommuner och länsstyrelser som så önskar och självt rapportera sina föreskrifter till NVDB. Denna i sin tur innehåller huvudsakligen grunddata om vägnätet och är avsedd att vara rikstäckande. Utredningen har undersökt om det är möjligt att kombinera de ansträngningar som görs inom ramen för den Nationella Vägdatabasen () hos med föreskriftshanteringen i RDT. NVDB:s syfte att göra viss trafikföreskriftsinformation tillgänglig för trafikanterna ligger tämligen nära ambitionen att tillkännage beslutade LTF m.m. genom en databas. För vägnätet i vägdatabasen finns information om hur vägnätet hänger samman och var i landskapet vägarna finns. Dessa grunddata är ett nödvändigt underlag för de uppgifter som bör finnas i en databas för trafikföreskrifter. En naturlig fråga är om inte denna föreskriftshantering är tillräcklig. RDT är avsedd för tillkännagivandet av föreskrifter Viktiga skillnader föreligger mellan NVDB och den databas som är avsedd för rättslig information. Under övergångsfasen kommer rapporteringen till RDT att vara frivillig för att därefter bli obligatorisk. Uppgifterna i RDT skall vara tillgängliga för gemene man utan särskilda informationsförmedlare på Internet. Alla uppgifter i RDT skall spridas och vara lätt tillgängliga på olika sätt i elektronisk form. Uppgifterna i NVDB tillhandhålls däremot normalt inte utan kostnad för, eller motprestation från, användaren. Uppgifterna om föreskrifterna i RDT skall vara kostnadsfria för allmänheten. Anslutning sker till NVDB efter överenskommelse Anslutning sker efter överenskommelse och i utbyte mot att rapporterande myndighet får tillgång till all information i NVDB inom respektive myndighets geografiska område. Detta s.k. NVDB-koncept bygger således på frivillig grund. Se vidare avsnitt 5.1. Enligt vad som inhämtats har utvecklingen av föreskrifts- hanteringen genom NVDB ännu inte tagit fart på allvar. Överväganden och förslag om en ny ordning härför är det svårt att spekulera i. Det är dock enligt uppgift inte bristande intresse för en lösning av det här slaget eller bristande datateknisk kapacitet, som har varit skälet för besluts- myndigheterna att avvakta med en anslutning till NVDB. Det kan inte heller vara så annat än i någon enstaka kommun att man saknar dessa datamässiga förutsättningar för en anslutning. Om det i något fall skulle uppkomma problem så torde detta inte utgöra skäl mot att utveckla en föreskriftshantering inom NVDB. Inte heller utgör det ett skäl mot ett IT-baserat system för hantering av information om trafikföreskrifter i en databas ansluten till NVDB. Utredningens bedömning när det gäller tillkännagivandet av föreskrifter i en databas Utredningen har bedömt att en ändrad administration inte kan göras beroende av att NVDB kan vinna anslutning av samtliga rapporterande myndigheter. Det finns redan på kort sikt ett behov av en riksgemensam föreskriftsinformation. På skapas därmed förutsättningar för ett säkert tillkännagivande av före- skrifterna. Syftet är bl.a. att det skall bli lätt att hitta föreskrifterna för allmänhet och myndigheter oavsett beslutsmyndighet. Detta syfte bör kunna uppfyllas genom att information om innehållet i föreskrifterna samlas hos en central myndighet. Samtliga myndigheter får vid övergångsfasens början en frivillig möjlighet att rapportera nya föreskrifter till en rikstäckande databas för trafikföreskrifter, RDT (se nedan i avsnittet om databasens egenskaper). Denna frivilliga rapportering skall efter en inkörningstid gå över i en obligatorisk rapportering. RDT kan, om det är önskvärt, etableras på ett sådant sätt att informationen i RDT kan tas till vara i NVDB och tvärtom. En RDT kan således antingen knytas till grunddatabasens NVDB information om väg- och gatunätet eller etableras utan en sådan anknytning till vägdata. En RDT som inte knyts till vägdata i NVDB Till fördelarna med en icke vägdataanknuten lösning hör att den kan placeras även hos en annan central myndighet än Det ställs låga krav på det format i vilket rapportering sker. Överväganden och förslag om en ny ordning icke vägdataanknuten databas skulle kommunen exempelvis kunna rapportera word-filer. Denna typ av föreskriftshantering beskrivs i avsnittet om kostnadskonsekvenser som ett elektroniskt arkiv för textdatafiler. Till nackdelarna hör att den information som finns i NVDB inte skulle kunna utnyttjas för föreskriftsarbetet. Vidare skulle uppgifter om föreskrifter utgöra en del av informationen i NVDB- systemet bara för de myndigheter som ingått avtal om att leverera uppgifterna. Det skulle inte gå att få den typ av lättillgänglig information om aktuell reglering som polisen behöver i sin trafikövervakning. Inte heller skulle man kunna enkelt dra nytta av LTF-uppgifterna för att utveckla ett system med elektronisk överföring av dessa vägdata till fordon i trafiken. En RDT som knyts till vägdata i NVDB Med detta alternativ avses en betydligt mera avancerad föreskriftshantering än den hantering som saknar samband med vägdatahanteringen i NVDB. Det som här avses beskrivs i avsnittet om kostnadskonsekvenser som nivå 1 (se avsnitt 9.2.1). Skillnaden mot det som där beskrivs som nivå 2 är framför allt att en utveckling till nivå 1 inte innebär ianspråktagande av teknik som stödjer upprättandet av föreskrifter. Om en RDT länkas till vägdata i NVDB bör bli systemhållare och systemansvarig myndighet för RDT. Skälet för detta är att lösningen enligt Statskontorets bedömning har särskilda egenskaper och inte lämpar sig för databaser som administreras av två olika myndigheter. Flera möjliga sökvägar kan etableras. Det bör vara möjligt att få reda på de uppgifter som finns registrerade om vad som gäller på en viss punkt i vägnätet eller på en viss vägsträcka. Föreskrifterna skall nämligen kunna omvandlas till konkret och kortfattad information om vad som är föreskrivet för ifrågavarande vägsträcka. Det bör även vara möjligt att på motsvarande sätt få reda på vad som gäller i ett visst avseende i ett större område. Denna information skall rättvisande återge vad som egentligen beslutats. Det torde i sin tur fordra att föreskrifterna och de lägesangivelser som är kopplade till föreskrifterna kan tolkas tekniskt. Genom införandet av denna hantering kan tillkännagivandet av föreskrifterna göras mera konkret och illustrativ. Uppgifterna om de autentiska föreskrifterna i databasen kan genom behandling i Överväganden och förslag om en ny ordning NVDB omvandlas till information i nya former. Det kan vara fråga om information på digitala kartor som kan göras tillgänglig i fordonen på vägen. En vägdataanknuten lösning har även fördelen att uppgifterna om LTF blir mångsidigt användbara. Till kraven på kommunerna, länsstyrelserna och självt hör att rapporteringen skall ske i ett bestämt format. Används detta format blir föreskrifterna lättsökta i databasen. Om den myndighet som rapporterar LTF använder det rekommenderade formatet och program eller de alternativa program som finns på marknaden så kan uppgifterna automatiskt användas även i NVDB. De myndigheter som beslutar LTF m.m. förutsätts rapportera till rättsinformationssystemet i samma format. Utredningens bedömning när det gäller anknytningen till NVDB En lösning med anknytning till vägdata i NVDB har enligt utredningens mening de största förtjänsterna, framför allt sett utifrån den potential som ett sådant alternativ har. Det är emellertid även en kostnadsfråga om det är möjligt att förorda detta alternativ. Dessutom kan utvecklingen av en vägdataanknuten lösning ske med olika grad av förfining. Huvudsakligen avses här en lösning som endast förutsätter ett befintligt lokalt stöd för framställning av föreskrifter respektive en lösning som har ett nyutvecklat centralt stöd för denna funktion. Dessa alternativ omnämns som nivå 1 respektive nivå 2. Enligt vad utredningen inhämtat är det en skillnad i kostnader för dessa alternativ. Utredningen återkommer närmare till frågan i avsnitt 9.2.1. En mycket enkel hantering av föreskrifterna har övervägts. Alternativet innebär att föreskrifterna tillkännages i ett elektroniskt arkiv för textdatafiler. Det fordras dock ett stöd för att formulera föreskrifter, framför allt när det gäller kommunernas och väghållningsmyndigheternas trafikföreskrifter som inte ges ut i författningssamlingar. Dessutom har utredningen haft de skäl som talar för det valda alternativet i minnet. Alternativet kommenteras ytterligare något i avsnitt 9.2.1. Överväganden och förslag om en ny ordning En rikstäckande databas av det slag som utredningen föreslår bör såsom antytts ovan administreras av . Verket har den trafikrättsliga och trafiktekniska kompetens som behövs för att handha databasen. Verket kan vidare svara för utbildning, uppföljning och annat stöd till rapporterande myndigheter. är också en myndighet som har den nödvändiga kapaciteten för att samordna det tekniska system som databasen ingår i. Fördelarna med att är samordningsmyndighet är bl.a. att myndigheterna vid inrapportering av LTF m.m. kan dra fördel av grundläggande vägnätsdata och det digitala kartmaterial m.m. som finns i NVDB. Vidare skulle ett lämpligt urval av information från den lokala trafikregleringen kunna bidra till att syftena med NVDB nås. Om utredningen hade stannat för en hantering med ett elektroniskt arkiv för textdatafiler hade en enklare administration kunnat föreslås. En sådan lösning hade varit nära besläktad med det sätt varpå elektronisk föreskiftsinformation hålls tillgänglig i rättsinformationssystemet. För en sådan hantering hade Statskontoret lämpat sig som samordningsmyndighet. Utredningens förslag: skall ha ett övergripande ansvar för systemets säkerhet. Verket får meddela föreskrifter om uppgiftslämnandet till databasen efter samråd med Statskontoret. Det kan ske bl.a. för att ställa krav på verifiering av uppgifterna genom elektronisk signatur. En förutsättning för att hantera uppgifterna i en central databas är att handlingarna omfattas av en god generell informationssäkerhet. För att säkerställa att informationen är riktig skall bl.a. vissa datasäkerhetskrav uppfyllas. Denna datasäkerhet skall upprätthållas hos dem som är delaktiga i föreskriftshanteringen. Den elektroniska informationen bör skyddas bl.a. genom att den lagras Överväganden och förslag om en ny ordning eller sparas på ett säkert sätt. Det är vidare viktigt att den som söker informationen inte kan luras till en förfalskad databas. Det förhållningssätt som generellt bör hållas i minnet när det gäller informationssäkerheten är dock att man bör kunna förlita sig på att myndigheterna kan göra de säkerhetsbedömningar som krävs. Inom förvaltningar som kommer valet av tekniska lösningar att styras även av andra normer än bestämmelser i författningar (jfr Ds 2003:29 s. 57). Ett skydd kommer att upprätthållas mot obehöriga intrång i systemet. Skyddet omfattar även mera svårförutsedda händelser såsom sabotage och liknande. Databasen skall inrättas av och verket bör ha ett särskilt ansvar för informationssäkerheten i denna. Till systemet hör dock funktioner som måste vara desamma för alla rapporterande myndigheter. bör därför även ha ett övergripande ansvar för säkerheten i systemet i dess helhet. Det görs möjligt genom att verket är samordningsmyndighet för det system som databasen omfattas av.