sou · GRB3129d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Det skulle också kunna inne- bära bättre förutsättningar för forskare och andra användare att Samla in – Pliktlagen studera materialet än den erkänt svårlästa mikrofilmen, som är enda möjligheten. Det är emellertid väsentligt att dessa förlagor då avspeglar både typografi och layout i papperstid- ningen, eftersom rubriksättning, gradstorlek och inplacering på sidan säger mycket om nyhetsvärderingen. Utredningen lämnar i detta skede inte något konkret förslag. KB bör istället ges upp- draget att kartlägga fördelar och nackdelar med att ersätta mikro- filmningen med digital leverans och lagring. I uppdraget bör även ingå att se hur ett sådant system skulle kunna utformas. 3.6.3.4Professionella framställare åläggs leveransplikt Som har framhållits bör de som tillgängliggör material för allmänheten i digital form åläggas leveransplikt, detta i enlighet med de ändringar som föreslås i URL i enlighet med EG-direktivet om upphovsrätt. För att inte få en mer vittgående leveransplikt för det digitala materialet än för det tryckta och fixerade behövs emellertid en ytterligare distinktion. Eftersom PL har en koppling till TF, menar KB- utredningen att det kan finnas skäl att koppla denna del av lagstift- ningen till om grundlagsskydd på Internet. Enligt den s.k. databasregeln i 1 kap 9 § YGL ska en särskild utgivare finnas för visst elektroniskt material. Utgivaren ska registreras hos Radio- och (). Grundlagsskyddet gäller när en redaktion för en tryckt periodisk skrift eller för radioprogram, ett företag för yrkesmässig framställning av tekniska upptagningar eller en nyhets- byrå med hjälp av elektromagnetiska vågor på särskild begäran tillhandahåller allmänheten upplysningar direkt ur ett register med upptagningar för automatisk databehandling. Om den mottagande kan ändra innehållet i registret, kan innehållet dock inte erhålla grundlagsskydd enligt denna regel (en skrivning som utesluter exempelvis chattar och gästböcker). I 1 kap 7 § TF finns en skrivning, den så kallade bilageregeln, som gör att material som publicerats i en periodisk skrift automa- tiskt omfattas av grundlagsskydd via TF även om det publiceras i annan form men med oförändrat innehåll. Om det digitalt publi- cerade materialet däremot skiljer sig från det som publicerats i den tryckta tidningen gäller istället databasregeln. Material som publi- cerats i tryckt form omfattas emellertid redan av leveransplikt, och behöver därför inte levereras även digitalt. Samla in – Pliktlagen I 6 § PL finns en skrivning som kopplar leveransplikten till TF: Av skrift som avses i 1 kap. 5 § TF och som har framställts utom- lands ska sju pliktexemplar lämnas, 1. om skriften är sådan perio- disk skrift för vilken utgivningsbevis finns eller ska finnas. KB-ut- redningen föreslår därför analogt med detta att den som framställer eller tillhandahåller material på en webbsida ska vara leverans- skyldig om vederbörande antingen redan har ett utgivningsbevis för sitt material i enlighet med 1 kap 9 § YGL eller skulle kunna söka och beviljas ett sådant utgivningsbevis. Leveransplikt kommer då att åläggas exempelvis dagstidningar, kommuner, myndigheter osv. Anledningen till att utredningen har valt att även inkludera dem som skulle kunna söka och beviljas ett utgivningsbevis, är att möjligheten till grundlagsskydd enligt utredningens uppfattning efter kontakter med bland annat RTVV och PRV ännu inte är till- räckligt känd. Detta medför visserligen att KB sannolikt kan komma att behöva upplysa vissa leverantörer om deras leverans- skyldighet och därmed även rätt till grundlagsskydd, men utred- ningen bedömer ändå leveransplikt som en bättre metod än rekvisitionsrätt för detta material. 3.6.3.5Pliktleverans föreslås ske till KB sker pliktleverans av tryckt material till KB och sex uni- versitetsbibliotek, samt till SLBA för ljud- och bildmaterial. Som tidigare nämnts är emellertid en av de avgörande skillnaderna mellan det distansöverförda digitala materialet och de tidigare leveranspliktiga materialslagen att det distansöverförda inte finns fixerat på en enskild informationsbärare. Det finns alltså inget före- mål att koppla leveransplikten till för det distansöverförda materi- alet, och detta gör det mycket svårare att avgöra till vem leveransen ska ske. har uppdelningen mellan KB och biblioteken å ena sidan och SLBA å andra sidan huvudsakligen skett utifrån vilken typ av leveranspliktigt föremål det har handlat om, eftersom de per defi- nition har innehållit olika typer av material. För det distansöver- förda materialet är situationen densamma som för andra material- slag som blandar text, bild, ljud och film – det kombinerade materi- alet och det som kallas dokument för elektronisk återgivning, som behandlas närmare i avsnitt 3.5. Samla in – Pliktlagen bedömer att det varken är möjligt eller önskvärt att dela upp leveransen av distansöverfört digitalt material av flera skäl: De nuvarande leveranspliktiga materialslagen (skrifter, fono- gram, videogram etc.) kan per definition inte omfatta det distansöverförda digitala materialet. anser det inte möjligt att göra en motsvarande uppdelning av det distans- överförda materialet – varken juridiskt eller praktiskt. Även om det skulle vara möjligt att hitta juridiskt och praktiskt hållbara definitioner av vad av det distansöverförda materialet som skulle kunna anses vara text- respektive ljud/bild-material är frågan om det vore önskvärt, eftersom text, bild (fast eller rörlig) och ljud i den digitala publiceringen allt oftare utgör en sammanhängande helhet som inte kan delas upp utan att sam- manhanget förloras. Oavsett vilken uppdelning av materialet som skulle kunna före- slås skulle denna snabbt bli föråldrad med hänsyn till den snabba tekniska utvecklingen En uppdelning av materialet ter sig vidare som svårförståelig ur ett brukarperspektiv, och torde vidare innebära ett omfattande merarbete både för leverantörerna och för de mottagande insti- tutionerna. Tekniken medger inte en uppdelning av det material som samlas in via Kulturarw3, och mängden information är dess- utom för stor för att detta ska vara praktiskt möjligt. Det har vidare framförts önskemål från producenthåll (bl.a. från SvF) om att leverans endast bör ske till en mottagare för att minska arbetsbördan för producenterna. Pliktleverans av distansöverfört material föreslås därför ske till en myndighet. Denna myndighet föreslås vara KB, eftersom det mate- rial som blir leveranspliktigt med förslag huvud- sakligen rör sig om sådant som även tidigare varit leveranspliktigt till KB – material från myndigheter, organisationer och tidningar, som bara har bytt form och kanal. KB har vidare erfarenhet av samt en upparbetad organisation och teknisk utrustning för in- samling och bevarande av distansöverfört material genom projektet . Om en uppdelning av materialet ska göras får denna ske efter leveransen, vilket kanske inte behöver vara ett problem eftersom Samla in – Pliktlagen materialet inte fixerats vid fysiska föremål som det övriga plikt- materialet. Ett alternativ kan vara att KB åläggs att förlägga en säkerhetskopia hos SLBA som en extra säkerhetskopia (se även Bevarande och tillhandahållande i det följande). Vad gäller leveransvillkoren blir även dessa oavsett lösning sanno- likt snabbt föråldrade på grund av den snabba tekniska ut- vecklingen på området, och därför bör själva leveranstekniken inte regleras i lag utan bör få avgöras av KB i enlighet med för tillfället lämpliga tekniska förfaranden. Överenskommelse om särskilt leveranssätt bör också kunna överenskommas mellan KB och en leverantör. Här kan man tänka sig såväl egen leverans som möjlig- heten att den som är leveransskyldig låter KB hämta materialet med en specifikt inställd robot. Huvudregeln bör kunna vara densamma som för tryckt material, dvs. leverans en gång per kvartal, men med möjlighet till såväl tätare som glesare leveranser beroende på informationens karaktär (exempelvis krävs speciella regler för dagstidningars digitala publi- cering) samt vilka volymer det rör sig om. KB bör åläggas skyldighet att bevara digitalt publicerat material , i analogi med vad som redan gäller för tryckt material. Vidare bör KB av säkerhetsskäl åläggas att förlägga en säkerhets- kopia på annan ort, förslagsvis vid eftersom det där finns goda tekniska och administrativa förutsätt- ningar för detta. Även vad gäller tillhandahållandet anser att samma regler bör gälla oavsett materialslag, varför det pliktlevere- rade digitala materialet bör få tillgängliggöras på plats hos alla pliktmottagare av tryckt material. Det vore emellertid självfallet att föredra om den digitala teknikens fördelar kunde utnyttjas så att informationen även kunde tillgängliggöras på distans, eftersom Samla in – Pliktlagen detta kunde bidra till att obalansen mellan olika landsändar och lärosäten utjämnas. Flera av förslagen i detta betänkande syftar till att regeringens mål om att ska vara ett informationssamhälle för alla ska uppfyllas. Regeringen bör därför verka för att tillgängligheten till det digitala kulturarvet ökas. 3.6.3.9Projektet föreslås fortsätta som Utredningen föreslår att projektet får fortsätta tills vidare i avvaktan på en förändrad lagstiftning. Regeringen har i prop. 2000/01:3 yttrat att bör verka för en förändring av EG:s datorprogramdirektiv. Enligt utredningens mening är projek- tet av största betydelse för bevarandet av det svenska kulturarvet, eftersom ett inslag av slumpmässighet är viktigt för att undvika att dagens prioriteringar får alltför stora konsekvenser för framtiden. Det vi anser oviktigt kanske är det mest intressanta . Utredningen menar vidare att insamlandet inte kan anses strida mot den s.k. trestegsregeln i , artikel 9.2. Den kopiering av vissa skyddade verk som sker genom insamlandet kan inte anses inkräkta på upphovsmannens normala nyttjande av sitt verk eller oskäligt inkräkta på hans legitima intressen. Tillhanda- hållandet av det insamlade materialet är vidare ytterst begränsat och får endast ske på särskilda datorer på i enlighet med förord- ningen. 3.7Pliktleverans av talböcker och punktskrifter Som framgår av avsnitt 7.7.1 är det långsiktiga bevarandet av de alternativa medier som framställs av Talboks- och punkt- skriftsbiblioteket (TPB) inte löst, eftersom båda materialslagen i princip är helt undantagna från KB:s och SLBA:s bevarandeansvar och TPB inte är pliktmottagare. Detsamma är fallet för det digitala materialet, trots att myndig- heter och andra i enlighet med målen om ett tillgängligt samhälle börjar anpassa sina webbplatser till funktionshindrades behov. Detta sker bland annat genom att införa funktioner där besökaren kan få innehållet på en webbplats uppläst för sig. Samla in – Pliktlagen TPB har till framfört önskemål om att få plikt- leveransansvar för talböcker som ljudfil samt rätt att få del av pliktleverans av digitala filer med hänvisning till 17 § URL för att säkra tillgängligheten av digitalt material för personer med funk- tionshinder. Utredningen ser behovet av detta, men har inte haft möjlighet att inom ramarna för sitt uppdrag se över frågan och föreslår därför att detta utreds för att säkerställa funktions- hindrades lika rätt till information. Som en konsekvens av förslagen kommer arbetsuppgifterna för KB att utökas i ett antal avseenden men även minska inom andra områden. Tillkommande och utökade arbetsuppgifter är administration av digitala leveranser, strukturering och övervakning av den digitala samlingen, integrering och behandling av metadata som identifierar de digitala resurserna, uppspårande av nya leverantörsgrupper samt information om lagstiftningen, rådgivning och överenskommelse om leveranssätt i enskilda fall. För dessa uppgifter bedöms att det krävs fem nya heltidsanställningar vid KB till en genomsnittskostnad av . Mot denna kostnadsökning kan ställas en förutsedd minskning av den mycket stora del av de tryckta leveranserna som utgörs av material från lärosäten, myndigheter och kommuner. Hos dessa leverantörer pågår en medveten satsning på övergång från publice- ring i tryckt form till publicering på Internet. kommer detta att frigöra resurser, som går till lagrings- och hanteringskostnader både vid KB och de övriga pliktmottagande institutionerna, som mer än uppväger den initiala kostnadsök- ningen. Hur lång övergångsperioden kan bli är emellertid svårt att förut- säga. Vissa myndigheter som redan övergått till Internet för det mesta av sin publicering skickar utskrifter till pliktmottagarna i stället. I andra fall förekommer det att enstaka nummer i t.ex. en rapportserie bara uteblir, vilket naturligtvis förorsakar efterforsk- ningar och försök att få utskrifter hos samtliga pliktmottagare. För att båda dessa företeelser ska kunna upphöra, och en kostnads- minskning verkligen realiseras, krävs att KB lyckas skapa ordning och reda i mottagandet av digitalt material, överblick över vad som samlats in samt en god struktur för tillhandahållandet. Samla in – Pliktlagen övergångsperiod bör kunna sättas till med en kontrollstation inlagd . Det är angeläget att pliktleverans av digitalt material regleras i lag . Eftersom , som ska lämna sitt betänkande , också berörs av pliktlagen utgår KB- utredningen från att de båda utredningarna kommer att behandlas samlat vad gäller pliktlagen. föreslår av lagtekniska, praktiska och tekniska skäl att all pliktleverans av distansöverfört digitalt material ska ske till en myndighet, nämligen KB. Myndighetsfrågan får inte för- hindra att lagstiftning kommer till stånd möjligt. Frågan har varit olöst länge nog och en ännu större lucka kommer att uppstå till men för forskningen om den inte får en lösning . Därför bör en utredare skyndsamt tillkallas för att utreda de eventuella pro- blem som kan vara förenade med det förslag som framlagts om leverans till en myndighet. Eftersom PL är en svåröverskådlig lag i sin nuvarande utform- ning och detta är ett både komplicerat och föränderligt område med snabb teknisk utveckling bör en översyn av lagen göras . Beträffande regional planering behandlas detta i 7.13 tillsammans med övriga regionala frågor. Informationsflödet i KB är mycket stort och en grundförutsättning för att informationen ska bli tillgänglig är självfallet att den sorteras, katalogiseras, förs till sina platser (hyllan, och Libris) så att den blir sökbar och tillgänglig. En förutsättning för att detta ska fungera är ordning och reda – enhetliga principer och standarder – ett nära samarbete mellan många berörda inom och utanför KB och internationellt. Det krävs vidare avancerade admi- nistrativa och tekniska system för hanteringen. Nationalbibliogra- fin, katalogiseringen och Libris är centrala instrument för informa- tionsförsörjningen till utbildning och forskning. En nationell bibliotekskatalog har avgörande betydelse för tillgängligheten till det tryckta kulturarvet och det samlade litteraturbeståndet. Det gäller självfallet också i fråga om det digitala materialet. Denna fråga behandlas i första hand i avsnitt 7.14 (). KB ska enligt instruktionen framställa nationalbibliografiska produkter, ansvara för samkatalogen över förvärv av utländsk litte- ratur till landets forskningsbibliotek, samt svara för utbyte av bib- liografisk information med utländska bibliografiska centraler, samt svara för det nationella biblioteksdatasystemet Libris. Direktiven och hur arbetet bedrivits I direktiven framhålls utvecklingen av Libris efter statsmakternas satsningar 1997 på att göra Libris kostnadsfritt tillgänglig via nätet. Med hänvisning till den tekniska utvecklingen ställs frågan om den starka kopplingen till KB är en optimal lösning. framhålls att det internationella samarbetet mellan nationalbiblioteken ut- vecklas starkt just på systemsidan och på det bibliografiska om- rådet – de mest grundläggande uppgifterna för de nationella katalo- I direktiven framhålls att det kan vara svårt att göra avväg- ningar när det gäller resurser mellan KB:s lokala och centrala be- hov. Uppdraget är att i samverkan mellan berörda parter analysera bibliotekssystemet och överväga under vilka former det kan ut- vecklas bäst . Frågan har tagits upp i enkäter, i samtal med brukare, vid besök på lärosäten och bibliotek m.m. Eftersom så gott som samtliga KB:s enheter är berörda av Libris verksamhet har enheternas för- hållande till Libris och samordningsfrågor tagits upp vid besök på de olika enheterna. En nationalbibliografi som fortlöpande avspeglar en nations ut- givna vetenskapliga, litterära och kulturella textproduktion utgör den grundläggande förutsättningen för att man var som helst i världen ska kunna finna fram till de dokument och den information som gjorts tillgängliga vid olika tider och i olika länder. The primary sources for all types of bibliography are the national bibliographies, i.e. each countrys records of the literature that is published or have been published within the borders of that country. Only when this material has been obtained, can we say that it is possible to find the part of the whole worlds production that is needed in the individual cases. (Eng. övers. ur , Bibliografiens opgaver og metoder, i: Lærebog i biblioteksteknik, 4. uppl. 1959, vol. 2, s. 299. Citerat efter ICNBS 25– . Proceedings of the international conference on national bibliographic services, 2001, s. Den första internationella konferensen om nationalbibliografier organiserades av 1950 och den följande av IFLA och i samarbete 1977. Vid den senare slog betydelsen av natio- nalbibliografin som den grundläggande, auktoritativa registreringen av ett lands tryckproduktion fast. Där betonades också att beskriv- ningarna i en nationalbibliografi bör vara gjorda efter samma standard för att kunna vara internationellt utbytbara och kunna förstås och utnyttjas i andra länders katalogsystem. En national- bibliografi är inte vilken bokförteckning som helst utan ingår i ett världsomspännande nät av informationsresurser. Den senaste internationella konferensen om nationalbibliografier ägde rum i . Där fastslogs återigen vikten av tidigare konferensers slutsatser men vissa definitioner vidgades med hänsyn till den informationsteknologiska utvecklingen. För pliktleveranssystemet antogs rekommendationen att New deposit laws, or regulations /.../ should be comprehensive in terminology and wording to include existing types of materials with informa- tion content and others which may be developed (ICNBS 25–. Proceedings of the international conference on national bibliographic services, 2001, s. 117). Beträffande själva nationalbibliografin enades man bl.a. om följande rekommendationer: National bibliographies should in- clude the current national output /.../ should include records for materials in all the languages and/or scripts in which publications are produced within a state /.../ should list material as soon as possible after publication /.../ should appear in a regularly updated form to meet the needs of the users, thereby enabling them to acquire the material listed there without delay /.../ records included /.../ should be based on internationally recognised standards. (ICNBS 25–. Proceedings of the international conference on national bibliographic services, 2001, s. Historiskt sett har nationalbibliografierna vuxit fram i ett sam- arbete mellan bokbranschen och nationalbiblioteken, med början i det tidiga . Det nära beroendet mellan en nationalbiblio- grafi och välkontrollerade pliktleveranser är tydligt överallt, men i formaliserades samarbetet i allmänhet först vid mitten av . För den svenska nationalbibliografin gäller att KB framställer manus till nationalbibliografin, och bok- branschen bekostar den tekniska produktionen av den tryckta bib- liografins olika delar. Det senast gällande avtalet mellan staten och Tidningsaktiebolaget är daterat och beskriver de olika tryckta publikationer som då var aktu- ella. Avtalet ger KB och bolaget frihet att komma överens om annan periodisering av förteckningarna. har biblio- graferingen gjorts direkt i Librisbasen, och manus framställts ur denna för veckoförteckningar, månads- eller kvartalsförteckningar samt årsförteckningen, Svensk bokförteckning. Den informationsteknologiska utvecklingen, och inte minst det faktum att Libris webbsök är fritt tillgängligt har gjort att kundunderlaget för den tryckta nationalbibliografin snabbt har minskat. Veckoförteckningen, som tidigare trycktes i tidskriften upphörde att utkomma i tryck. För- ändringen skedde på bolagets initiativ, och är veckoför- teckningen enbart tillgänglig på tidskriftens hemsida. De enskilda beskrivningarna är naturligtvis också var för sig tillgängliga i Librisbasen. Diskussioner om den tryckta förteckningens framtid har förts mellan KB och bolaget, som är ense om att de tryckta publikationerna i detta sammanhang spelat ut sin roll och att Svensk bokförteckning bör bli den sista. Detta innebär naturligtvis inte att behovet av snabbt tillgänglig nationalbibliografisk information skulle ha minskat. Det betyder bara att Librisbasen nu både snabbare och billigare tillfredsställer detta behov. har KB avtal med grossisten , numera Bibliotekstjänst (BTJ) , om daglig leverans av ett exemplar av i stort sett allt som ska finnas tillgängligt i bokhandeln. Leveransen ska ske i anslutning till eller helst före första publi- ceringsdag, och KB förbinder sig att de bibliografiska beskriv- ningarna ska vara tillgängliga i Librisbasen senast . För den kommersiellt mest intressanta delen av den in- hemska produktionen har på detta sätt en unikt snabb nationalbibliografisk redovisning. För övriga delar, huvudsakligen så kallat grått material, akade- miska och kommunala rapportserier, olika slags myndighetspubli- kationer och föreningstryck av begränsad räckvidd, finns en be- skrivning i Librisbasen senast efter att trycket kommit nationalbibliografin tillhanda. Tidsutdräkten innan trycket kommer så långt kan dock variera, beroende på att tryckerierna levererar med längre mellanrum. Beskrivningsnivån är också ofta kortfattad, men informationen finns tillgänglig inom en rimlig tidsrymd. Nationalbibliografin förtecknar i princip böcker och periodiska publikationer, men inte enskilda artiklar i en tidskrift eller enskilda bidrag i en festskrift eller antologi. Förteckning av bidrag i en publikation brukar hänföras till området ämnes- eller specialbiblio- grafi, eftersom urvalskriterierna i allmänhet är ett särskilt ämne Förteckningsverksamheten som sådan brukar ofta kallas indexering. Biblioteksanvändare som inte är så rutinerade väntar sig nog ofta att kunna finna bidragen i kataloger och databaser, men blir ofta besvikna. Av lätt insedda skäl skulle det vara mycket dyrt att för- teckna alla slags bidrag, och det finns såvitt inget land i världen där man inom det allmänna biblioteksväsendet klarar av det. kommer förmodligen närmast en någorlunda övergripande täck- ning med sina etablerade regionala bibliografier. Vid en internationell konferens i om gemensamma katalogiseringsprinciper var denna fråga uppe, och man rekommenderade att biblioteken i mån av ekonomisk möjlig- het skulle förteckna bidrag, men erkände också att man för större delen av sådan verksamhet måste förlita sig på kommersiella indexeringstjänster. För del finns en kommersiell indexeringstjänst, numera tillgänglig som databas under namnet Artikelsök och producerad och tillhandahållen av BTJ. Den indexe- rar tidskriftsartiklar i ett brett spektrum av ämnen från i huvudsak populärpress samt ett snävare urval artiklar ur dagspress. Artikel- sök förtecknar dock inte bidrag i antologier och samlingsverk. Viss verksamhet inom området förekommer dock inom de all- männa biblioteken. KB ansvarar för Svensk historisk bibliografi och indexerar dessutom årsböcker inom humaniora och samhällvetenskap . I båda fallen görs beskrivningarna i Libris samkatalog. Specialbibliotek har ofta en regelbunden indexe- ringsverksamhet inom sitt ansvarsområde.