sou · GRB3111d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Målet för den framtida informationsutvecklingen skall vara en bred använd- ning för största samhällsnytta. Informationens innehåll, kvalitet och grundtjänster måste anpassas efter den tekniska utvecklingen och användarnas förändrade behov. Utvecklingen av tjänster på marknaden genom andra aktörer skall främjas. En effektiv och utvecklingsfrämjande nationell infrastruktur för geografisk information och fastighetsinformation kräver ökad sam- verkan mellan myndigheter och med kommunerna. Vi föreslår att får ett nationellt samordningsansvar för området geografisk information och fastighetsinformation. Som ett stöd för detta samordningsansvar föreslår vi att ett Geodataråd inrättas vid med företrädare för myndigheter med ansvar för delar av informationen och kommunerna. Vi föreslår också att skall ta fram en hos användarna väl förankrad långsiktig plan för utveckling av verkets grundläggande information och finansiering av denna. Våra förslag i denna del utgår från beslut om förvalt- ningspolitiska och konkurrenspolitiska riktlinjer. Vi har prövat möjligheterna till bolagisering av delar av lant- mäteriets verksamheter, främst den produktions- och uppdrags- verksamhet som bedrivs inom Metria. Vår bedömning är att det inte bör genomföras någon bolagisering av hela eller delar av denna verksamhet. Långsiktigt hållbara motiv för ett statligt bolag inom området saknas och kriterierna för bolagisering är inte uppfyllda i godtagbar utsträck- ning. Vi har funnit att uppdragsverksamhet till stor del är konkurrensutsatt och att dess bedrivande medför konkur- renssnedvridningar och andra marknadsstörningar samt tydliga förtroendeförluster för lantmäteriet. Vi förordar att det offentliga åtagandet tydliggörs genom att får ett mer preciserat och begränsat bemyndi- gande för sin uppdragsverksamhet. Vårt förslag till uppdrags- bemyndigande innebär att den verksamhet som är konkurrens- utsatt och inte med hänsyn till särskilda skäl bör behållas inom skall upphöra eller avskiljas. Avgränsningen av det offentliga åtagandet berör den kartografiska uppdragsverksam- heten, direktförsäljningen av kartor, flygfoto och fotogrammetri, geodetisk mätning, viss verksamhet inom geografisk informations- teknik samt mätservice och detaljkartor. Den framtida uppdrags- verksamheten inom bör huvudsakligen inriktas mot fjärranalys och satellitdata samt viss geografisk informations- teknik av betydelse för den nationella informationsinfrastrukturen. Förlagsverksamheten i anslutning till tillhandahållandet av de allmänna kartorna bör i sin helhet behållas inom . Den internt beställda verksamhet inom Metrias affärsområde som innebär produktion, förvaltning och leverans av grundläggande data bör också kvarstanna inom verket. För att skapa en tydligare organisatorisk och ekonomisk åtskill- nad bör återstående uppdragsverksamheten organiseras i en divi- sion som i princip enbart bedriver extern uppdragsverksamhet med krav på full kostnadstäckning i enlighet med avgiftsförordningen. Vi föreslår att den grundläggande utgångspunkten för Lantmäteri- verkets framtida roll på olika marknader skall vara att främja mark- nadens utveckling genom privata aktörer och inte att ta marknad i egen regi. Vi ser ett behov av att förstärka dialogen mellan Lantmäteri- verket och den privata sektorn och föreslår att ett Marknads- och konkurrensråd inrättas vid verket. Rådet bör vara ett forum för dialog i frågor som rör konkurrens-, marknads-, och andra frågor av särskilt intresse för privata aktörer. Marknads- och konkur- rensrådet bör ledas av en extern ordförande utsedd av regeringen. bör också utarbeta en marknads- och konkurrenspolicy som på ett samlat sätt behandlar frågor som rör verkets roll och agerande i förhållande till angränsande marknader. är ansvaret för inskrivningssystemet delat på många myndig- heter. är bl.a. ansvarigt för fastighetsregistret och dess inskrivningsdel och för framställning av bevis och dokument ur registret som en följd av inskrivningsmyndigheternas beslut. Handläggningen av inskrivningsärenden sker vid tingsrätterna med Förutsättningarna för samordning och koordinering av de inskrivningsrelaterade verksamheterna är därmed inte de bästa trots att samarbetet mellan berörda myndig- heter är väl utvecklat. Vi föreslår därför att ett samlat ansvar för inskrivningssystemet skapas genom att huvudmannaskapet för den inskrivningsverksam- het som utförs vid inskrivningsmyndigheterna inom domstols- väsendet överförs till . Enligt våra direktiv skall inskrivningsverksamheten även fortsätt- ningsvis bedrivas på de orter där den bedrivs . Vi baserar därför vårt förslag på att inskrivningskontor bildas på de orter där det finns tingsrätter med inskrivningsmyndighet. Vi har funnit att prissättningen av den grundläggande geografiska informationen och fastighetsinformationen även i fortsättningen bör grundas på principen om uttagskostnad samt ett bidrag till förvaltningen av databaserna. Denna princip har gått att förena med en ökad användning av data, ger en bred och långsiktig bas för finansieringen av den grundläggande informationen och stimulerar användarinflytande. Vi föreslår utifrån vår analys av bl.a. priskänslighet att priserna för strategiskt valda delar av den grundläggande geografiska infor- mationen skall sänkas för att nå en ökad användning som stimu- lerar marknaden för geografisk informationsteknik och underlättar den offentliga sektorns informationsförsörjning. Regeringens styrning av användarbidragen och Lantmäteri- verkets insatser för en ökad informationsanvändning bör ske genom en utvecklad mål- och resultatstyrning och inte genom fast- ställande av ett takbelopp för användarbidragen. Expeditionsavgifterna bör höjas och lämna ett större bidrag till den infrastruktur av fastighetsinformation som är en förutsättning för ett tillförlitligt inskrivningssystem. Ett gemensamt kostnads- underlag för fastighetsanknutna verksamheter bör ligga till grund för fördelningen av kostnaderna mellan direkta användare av fastighetsinformationen och indirekta användare genom inskriv- ningsväsendet. Expeditionsavgifterna och andra avgiftsintäkter som rör det stat- liga lantmäteriets verksamheter bör på ett enhetligt sätt netto- redovisas på statsbudgeten. Vi föreslår att huvuddelen av våra förslag genomförs . Överföringen av huvudmannaskapet för inskrivningsverksam- heten till föreslår vi genomförs . och bör få i uppdrag av regeringen att gemensamt leda genomförandet av denna reform. Begränsning och avskiljande av uppdragsverksamhet utanför det offentliga åtagandet bör genomföras med inriktningen att berörda verksamheter skall överföras till andra aktörer, som t.ex. privata företag inom sektorn eller nuvarande uppdragsgivare. Denna process bör genomföras så snabbt som möjligt för att undvika de nackdelar för personal, verksamhet och ekonomi som kan hänga samman med en långdragen omstrukturering. Vi bedömer att processen bör vara avslutad . Processen bör hanteras av i nära samråd med . Vi bedömer att våra förslag om avgränsning av den fastighets- bildningsanknutna uppdragsverksamheten och tillskapandet av ett fristående tillsynsorgan kommer att förbättra förutsättningarna för ett fortsatt förtroende för förrättningsinstitutet och en hög rätts- säkerhet inom fastighetsbildningen. Enmyndighetsmodellen och den nya organisationen ökar flexibiliteten i resursutnyttjandet, förbättrar förutsättningarna för nationell enhetlighet och ger tyd- ligare ansvarsförhållanden. Möjligheterna till upphandling av moment inom lantmäteri- förrättningar ger ökad flexibilitet och ökade möjligheter till kost- nadsminskningar. För kommuner som har särskilda avtal om s.k. förrättningsmedverkan innebär våra förslag att dessa avtal när de löper ut måste ersättas av ett upphandlingsförfarande enligt lagen om offentlig upphandling (). Den koncentration på lantmäteriets kärnverksamheter som följer av att uppdragsverksamheten begränsas och avskiljs ger en ökad tydlighet åt uppdrag och klargör det statliga åtagandet inom lantmäteriområdet. Den bör också minska den förtroendeskada som finns i relation till särskilt privata aktörer. Det ökade marknadsutrymme och den ökade konkurrensneutralitet som skapas främjar tillväxten på marknader inom lantmäteriområdet. Negativa regionalpolitiska konsekvenser kan uppstå om efter- frågan på aktuella produkter och tjänster i vissa delar av landet inte räcker som underlag för en privat marknad med fungerande kon- kurrens. Vissa kommuner kan då få högre kostnader för att täcka sina behov av kart- och mätningstekniska tjänster eller bli hän- visade till att bedriva verksamheten i egen regi. Våra förslag innebär dock inte att några nya uppgifter läggs på kommunerna Våra förslag om finansiering och prissättning av Lantmäteri- verkets grundläggande information ger en bred finansieringsbas för denna del av samhällets informationsinfrastruktur som är långsiktig och ger möjlighet till sänkta priser som främjar en ökad användning och dito samhällsnytta. Våra förslag leder inte till ökade kostnader för staten. Den som ansöker om lagfart eller andra inskrivningsåtgärder får däremot ökade kostnader genom att expeditionsavgifterna höjs. nya samordningsroll för grundläggande fastig- hetsinformation och geografisk information bör tillsammans med det föreslagna och de tydligare formerna för Lant- mäteriverkets strategiska planering och prioriteringar ge en snabbare, bättre koordinerad och mer användarvänlig utveckling av den nationella informationsinfrastrukturen. Överföringen av huvudmannaskapet för inskrivningsverksam- heten till ger ett samlat ansvar för de inskriv- nings- och fastighetsregisterrelaterade verksamheter som hanteras av flera olika myndigheter samt bidrar till den renodling av domstolsväsendets verksamhet som statsmakterna förordat i flera sammanhang. Förslagen påverkar inte inskrivningsverksamhetens lokalisering i landet eller antalet inskrivningsmyndigheter/kontor. Sammantaget anser vi att våra förslag ger tydliga positiva samhälls- ekonomiska effekter genom främst följande faktorer: –användningen av den grundläggande informationen ökar med ökad samhällsnytta som följd, –ökad konkurrensneutralitet och ökat marknadsutrymme ger högre effektivitet och ökad tillväxt, –utvecklingen av geografisk informationsteknik stimuleras och bidrar till rationaliseringar, effektiviseringar samt högre kvalitet inom en rad sektorer i samhället, –transaktionskostnader på grund av otydligheter och misstänk- samhet minskar, –samordningen av den nationella informationsinfrastrukturen inom geodataområdet förbättras, –processerna för utveckling av den grundläggande infor- mationen blir mer effektiva och transparenta vilket ger förbätt- rade villkor för användarinflytande och statsmakternas insyn och styrning, samt –förutsättningar för ytterligare rationaliseringar och sänkta priser inom förrättningsverksamheten skapas. Utredningen skall utvärdera den omstrukturering av det statliga lantmäteriet som har genomförts fr.o.m. mitten av och lämna förslag om lantmäteriets framtida roll i samhället, hur det offentliga åtagandet bör utföras och hur den samlade produktions- och uppdragsverksamheten bör organiseras. Utredningen skall också redovisa hur verksamheten bör finansieras och vilka avgifter som skall tas ut. Utredningens direktiv redovisas i bilagorna 1–3. Utredningen har haft 8 sammanträden med förordnade experter och sakkunnig. Dessa har också bidragit med olika skriftliga under- lag. I inledningen av utredningens arbete anordnades ett öppet seminarium med företrädare för användare av information och tjänster samt vidareförädlare och konkurrenter. I ett senare skede inbjöds de privata aktörerna till ett särskilt semina- rium. Ordföranden har haft regelbundna möten med representanter för de fackliga organisationerna vid , vilka också bidragit med underlag till utredningen. Ett stort antal företag, intresseorganisationer, myndigheter och enskilda har i samband med möten eller genom skrivelser lämnat synpunkter till utredningen. Ordföranden och sekretariatet har i många olika sammanhang informerat om utredningens arbete. Enkätsvar med synpunkter på grundläggande information och tjänster har inkommit från 23 myndigheter och 3 större bolag. Statskontoret har på uppdrag av utredningen utvärderat Lant- mäteriverkets uppdragsverksamhet och upphandling och Ekonomi- styrningsverket har utvärderat dels finansieringsformer, dels effek- ter av tidigare omstrukturering av lantmäteriet. Rapporterna finns på (/pdf/200312.pdf) resp. (, pub- likationer, publikationsservice, ESV 2003:9 och 2003: 13).En konsult har för utredningens räkning intervjuat ett trettiotal olika användare av tjänster och information och också sammanställt en översikt över studier av information och samhälls- ekonomisk nytta. Sekretariatet har gjort studiebesök i och . Kapitel 2–5 innehåller bakgrundsbeskrivningar. I kapitel 6 redo- visas utvärderingen av den tidigare omstruktureringen av lant- mäteriet. Utredningens förslag återfinns i kapitel 7–12. Genom- förande och konsekvenser redovisas i kapitel 13. 2Lantmäteri i och några andra länder 2.1Övergripande om lantmäteriets mål och uppgifter Det statliga lantmäteriet har enligt instruktionen (1995:1418) till uppgift att verka för en ändamålsenlig fastighetsindelning, samt en effektiv försörjning med grundläggande landskaps- och fastighetsinformation. är central förvaltningsmyndighet för frågor om fastighetsindelning och för grundläggande landskaps- och fastig- hetsinformation. Verket leder och utövar tillsyn över verksamheten vid lantmäterimyndigheterna i länen och de kommunala lant- mäterimyndigheterna samt bedriver uppdragsverksamhet inom området. Verket har även till uppgift att ansvara för de geodetiska rikssystemen och stöd för mätning som innefattar satellitbaserad lägesbestämning och navigering, att verka för ett ändamålsenligt och vårdat ortnamnsskick samt fastställa ortnamn, och att bedriva utvecklingsverksamhet inom sitt verksamhets- område och forskning inom området geodesi. Lantmäterimyndigheterna i länen handlägger förrättningar, verkar för regional samordning av grundläggande landskaps- och fastig- hetsinformation och mätningsverksamhet samt ger råd och stöd inom verksamhetsområdet. Lantmäterimyndigheterna bedriver också viss uppdragsverksamhet. Lantmäteriets1 verksamhet bidrar till att uppfylla mål inom tre politikområden, nämligen 1 (det statliga) lantmäteriet används som samlingsbegrepp för och de länsvisa lantmäterimyndigheterna Lantmäteri i och några andra länder Skydd och beredskap mot olyckor och svåra påfrestningar. Inom området bostadspolitik är målet främst att verka för en ändamålsenlig fastighetsindelning och en effektiv försörjning med grundläggande landskaps- och fastighetsinformation och att till- handahålla information med den kvalitet, form, standard och aktua- litet som tillgodoser angelägna samhällsbehov. Av målen för politikområdena Totalförsvar samt Skydd och beredskap mot olyckor och svåra påfrestningar framgår att Lant- mäteriverket skall kunna tillgodose samhällets grundläggande behov av geografisk information och fastighetsinformation även vid allvarliga kriser i fred eller vid ett väpnat angrepp. uppdragsverksamhet skall bidra till en effekt- ivisering i kunders och användares verksamheter genom att till- handahålla tjänster för lägesbunden information. brukar beskriva sin verksamhet som en fyr- klöver med geografisk information, fastighetsinformation, geograf- isk informationsteknik och fastighetsbildning. Det statliga lantmäteriet omfattar , som är ett centralt ämbetsverk, och en lantmäterimyndighet i varje län och har totalt ca 2 000 anställda fördelade på ca 90 orter. Huvudkontoret ligger i . leds av en generaldirektör som också är ordförande i verkets styrelse. Verksamheten bedrivs i tre divisioner. Verket har gemensamma koncernfunktioner med ca 250 anställda. Den största funktionen är IT-enheten med cirka 150 anställda. Koncernfunktionerna innehåller i övrigt lednings- och stödfunk- tioner för generaldirektören och divisionerna samt en intern- revision. Till stöd för verkets ledning och omvärldskontakter finns fyra råd med företrädare för intressenter inom ett visst område, näm- Lantmäteri i och några andra länder ligen , , Mark- och fastighetsrådet samt . Försvarsmakten har en militärassistent placerad vid verket med uppgift att företräda totalförsvarets intressen. Division Fastighetsbildning ansvarar för den statliga fastighets- bildningsprocessen. Divisionen arbetar även med utveckling och effektivisering av förrättningsförfarandet. Den huvudsakliga verk- samheten sker vid de länsvisa lantmäterimyndigheterna och vid närmare 90 lokala kontor på olika orter i landet. Lantmäterimyn- digheterna har en självständig myndighetsfunktion men ingår personal- och budgetmässigt i division Fastighetsbildning. Divisio- nen har totalt cirka 850 anställda. Division Landskaps- och fastighetsdata bygger upp, förvaltar och tillgängliggör grundläggande geografisk information och fastighets- information. Divisionen har ca 210 anställda, alla i . Division Metria producerar geografiska data på uppdrag av Landskaps- och fastighetsdata och bedriver konsultverksamhet främst inom området geografisk informationsteknik. Metria har ca 720 anställda fördelade på ett 40-tal kontor. Inom pågår en översyn av organisationen i syfte att få en tydligare organisation som också blir anpassad till den fas av förvaltning av informationen som följer efter uppbygg- nadsskedet. Verket avser att införa en ny organisation . Lantmäteri i och några andra länder I vissa kommuner finns kommunala lantmäterimyndigheter (se avsnitt 2.6). Tjänsteexport inom lantmäteriområdet bedrivs i huvudsak av (se avsnitt 2.6). Det statliga lantmäteriets verksamhet består av följande huvud- områden landskaps- och fastighetsinformation, totalförsvar, skydd och beredskap. All mark i är indelad i fastigheter. Fastighetsindelningen ligger till grund för äganderätt, kreditgivning, fastighetsbeskatt- ning, folkbokföring m.m. Vid lantmäteriförrättningar fattas beslut om fastighetsindel- ningen. Det är lantmäterimyndigheterna i länen som utför förrätt- ningarna. De kan avse att fastigheter ska nybildas, ombildas eller samverka kring gemensamma behov. Andra exempel på åtgärder är att hantera rättigheter och bestämma gränser. Kunder och sakägare vid lantmäteriförrättningar är bl.a. enskilda markägare, skogsföre- tag samt företrädare för energi- och telekommunikation, vägar, järnvägar och kommunerna. Med lantmäteriförrättning avses den formella handläggningen hos lantmäterimyndigheten. Det är en sammanfattande beteckning på all den handläggning som sker hos lantmäterimyndigheten, dvs. alla de tekniska, fastighetsrättsliga och ekonomiska arbeten som utförs. Förrättningen påbörjas genom en ansökan och avslutas med ett beslut som om det vinner laga kraft registreras i fastighetsregist- ret. Om fastighetsbildningen resulterar i att en ny fastighet bildas för ny ägares räkning behöver denne vända sig till inskrivnings- myndigheten för att ansöka om lagfart (bevis om äganderätt) (se avsnitt 2.6) De lagar som främst tillämpas vid lantmäteriförrätt- ningar är fastighetsbildningslagen (1970:988), anläggningslagen (1973:1149) och ledningsrättslagen (1973:1144). Lantmäteri i och några andra länder Lantmäterimyndigheterna utför också uppdrag som har ett naturligt samband med fastighetsbildningen i form av s.k. lokal myndighetsservice. Denna omfattar tjänster som fastighetsplan, nybyggnadskarta, lägeskontroll, fastighetsutredning, gränsutvis- ning och lagfartspaket. bistår även i arbetet med fastighetstaxering som en del av uppdragsverksamheten. ansvarar för den nationella grundläggande för- sörjningen med landskaps- och fastighetsinformation. I uppgiften ingår att göra informationen brett tillgänglig och använd. Begreppet landskapsinformation har i stor utsträckning ersatts av begreppet geografisk information. Landskap återfinns fort- farande i instruktion och divisionsbenämning men har i övrigt ersatts av geografisk. I detta betänkande används de som synonyma begrepp. Vilken information finns? Med geografisk information, i vidare mening, avses lägesbestämd information som beskriver förhållanden på eller under markytan, sjö- och havsbotten. Det finns flera myndigheter som arbetar inom området (se avsnitt 2.6). All lägesangivelse förutsätter någon form av referenssystem. I geografiska sammanhang utgörs det vanligen av en uppsättning punkter sammanbundna genom geodetiska mätningar i plan, höjd och för tyngdkraft. ansvarar för de geodetiska rikssystemen och stöd för mätning som även innefattar satellitbase- rad lägesbestämning och navigering. Verket bedriver forskning inom området geodesi. har en i princip rikstäckande databas med grundläggande geografiska data (GGD). Exempel på information är strandlinjer, bilvägar, järnvägar, kraftledningar, åker, bebyggelse, administrativ indelning, fastighetsindelning och naturvårdsobjekt. GGD används som underlag vid framställning av digitala produkter och tryckta kartor. Lantmäteri i och några andra länder Geografiska Sverigedata (GSD) är ett samlingsbegrepp för digi- tala produkter ur GGD. GSD omfattar i första hand den geogra- fiska information som redovisas i de tryckta allmänna kartorna, men kan även avse annan geografisk information som efterfrågas av många användare i samhället. De av producerade allmänna kartorna ges ut i tryckta kartserier; Fastighetskartan, Terrängkartan (topografisk karta), Vägkartan, Fjällkartan och Översiktskartan. Dessutom produceras översiktskartor i mindre skalor. Den Digitala Sverigekartan är beteckningen för en samman- koppling av geografiska data som finns i GGD och fastighetsredo- visningen i fastighetsregistrets registerkarta. flygfotografering ingår i den allmänna kart- läggningen och databasproduktionen, men verksamheten planeras så att även andra användare kan erbjudas aktuell bildinformation. av landet fotograferas . är huvudman för nationalatlas (SNA) som beskriver utifrån olika grenar av den geografiska veten- skapen. är samhällets system för lagring och presenta- tion av information om fastigheter. Registret förs av Lantmäteri- verket genom automatisk databehandling och hålls aktuellt genom samverkan med kommunerna och ett stort antal myndigheter. Registrets syfte är att ge offentlighet åt den information som ingår i registret. regleras främst av lagen (2000:224) om fastighetsregister och förordningen (2000:308) om fastighets- registret. består av fem delar; allmänna delen, inskriv- ningsdelen, adressdelen, byggnadsdelen och taxeringsuppgifts- delen. Den allmänna delen ger en översiktlig sammanställning över de fastighetsrättsliga förhållandena. Där redovisas fastigheter och samfälligheter, koordinater, planer, kvarter, gemensamhetsanlägg- ningar m.m. Här finns också en registerkarta som redovisar fastig- hetsindelningen, fastighetsanknutna officialrättigheter samt planer och andra markreglerande bestämmelser. Om kartan förs manuellt ingår den inte i fastighetsregistret. I inskrivningsdelen redovisas lagfarts- och tomträttsuppgifter, (t.ex. ägare, köpeskilling och Lantmäteri i och några andra länder köpedatum), inteckningar, rättighetsinskrivningar, anteckningar samt äldre förhållanden. Adressdelen redovisar de av kommunerna fastställda belägenhetsadresserna samt vilka fastigheter och bygg- nader som adresserna är knutna till. Av byggnadsdelen framgår uppgifter om byggnader som utnyttjas för boende eller någon form av verksamhet, t.ex. beteckning, adress, belägenhet, taxeringsupp- gifter. I taxeringsuppgiftsdelen finns information om de taxerings- enheter som en fastighet är indelad i och de värderingsenheter som ingår i varje taxeringsenhet med bl.a. uppgifter om taxeringsvärden och fastighetsägare. Det finns även andra register med fastighetsinformation. I fastighetsprisregistret, som i likhet med ändringsdatabasen är ett utsnitt ur fastighetsregistret, ingår uppgifter om samtliga fastig- hetsöverlåtelser.