sou · GRB377d2 · 2004-01-01 00:00:00 — I sin slutredovisning av uppdraget till regeringen visar (2003c) att satsningen nått 1 062 deltagare fördelat på 841 olika individer. Kompetensutvecklingen genomfördes i huvudsak i form 5-poängs- kurser kring ämnesteori, metodik och didaktik i svenska som andraspråk inom 1–60 högskolepoäng med en tydlig vuxenpedago- gisk inriktning. Ett antal seminarier kring angelägna frågor har också genomförts. I rapporten beskriver också svårigheter för lärare att delta i kurserna då vissa kommuner inte ansett sig ha råd att bekosta resorna till kursorten för de få fysiska träffar som ingått i kursen. Det stora gensvaret från deltagande lärare gör att och Nationellt centrum drar slutsatsen att många sfi-lärare har ett fort- satt behov av kompetensutveckling. Regeringen har också upp- dragit åt Myndigheten för skolutveckling att fortsätta denna sats- ning även (U2003/240/SV, U2003/919/SV (Delvis). Man kommer att sträva efter att utveckla ett ordinarie kursutbud som vänder sig till sfi-lärare och lärare i svenska som andraspråk inom vuxenutbildningen och erbjuda påbyggbara distanskurser i svenska som andraspråk på olika nivåer. Utredningen erfar att sats- ningen kommer att utformas på liknande sätt som tidigare, men inkludera en bredare målgrupp, dvs. rikta sig till även skolledare och övriga lärare som har behov av kunskaper inom svenska som andraspråk. ska kunna kombineras och integreras med alfabetisering och/eller läs- och skrivutveckling inom grundläggande vuxen- utbildningen. Som närmare beskrivs i avsnitt 11.2 sker så inte på alla håll . Utredningen har dock mött enstaka exempel på väl fungerande sådant samarbete och att detta då upplevs som mycket givande för alla inblandade och bidrar till en eftersträvansvärd hel- hetssyn på den studerandes studiesituation. Ett annat exempel på givande samarbete är en kommun där sfi- utbildningen är lokaliserad till samma hus som övrig vuxenutbildning. Denna fysiska närhet underlättar samarbetet där lärare från de olika skolformerna är inblandade inom exempelvis matematik, samhällskunskap och vård. Man har även skapat kurser som rör t.ex. hem- och naturkunskap samt kurser där sfi-stude- rande med högre språkfärdighet samläser med komvuxdeltagare. Företrädare för utbildningen menar att samarbetet är gynnsamt både ur ekonomisk, ämnesmässig, språkutvecklings- och integre- ringssynpunkt. En större kommun som vi besökt samverkar med en högskola kring sfi för högutbildade. De studerande läser först sfi i sfi-utbild- ningens lokaler och därefter i högskolans lokaler dit sfi-läraren följer med. I yrkesinriktad eller arbetsplatsförlagd utbildning behöver sfi- läraren ofta samarbeta med t.ex. yrkeslärare eller mentorer. Goda exempel på hur detta samarbete kan se ut kommer att finnas i rap- porten Arbetssätt för sfi i samverkan som Myndigheten för skol- utveckling publicerar . Utredningen beskriver i kapitel 7 och 8 en verksamhet där såväl olika former av praktik som konkret samhällslivsorientering i högre grad tas tillvara inom sfi-utbildningen. Ovan beskrivna integrering av annan parallell verksamhet med sfi-studier kräver en delvis förändrad lärarroll. I de kommuner som beskrivs ovan fann vi en stor medvetenhet om detta och en strävan till utveckling av såväl samarbete som verksamhet. Vid diskussion om dimensionering av och inriktningar inom lärar- utbildningen i landet ska och särskilt uppmärksamma situationen inom sfi. Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk ska göra en översyn av lärosätenas informationsmaterial för svenska som andraspråk och vid behov producera nytt material. En ämnesdidaktisk inriktning Svenska som andraspråk med vuxenpedagogisk inriktning på 40 poäng ska skapas inom lärar- utbildningen. Utvecklingen av denna inriktning föreslås ske av intresserade lärosäten med Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk som samordnare. Myndigheten för skolutveckling ska i samverkan med Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk på liknande sätt som sker inom nuvarande regeringsuppdrag om kompetensutveckling för sfi-lärare fortsätta samordna och utveckla nya kurser som riktar sig till sfi-lärare och andra aktörer. De kurser som utvecklats bör fortsätta att ges. Myndigheten för skolutveckling ska utarbeta ett referens- och kommentarmaterial kring integrering av formellt och informellt lärande, individualisering, språk- och kunskapsutvecklande arbets- sätt för momentet samhälls- och arbetslivsorientering inom sfi samt för vuxnas andraspråkslärande i olika kontexter. De intryck utredningen fått av sfi-lärares situation vid kommun- besök och via samtal med berörda avspeglar de skilda förutsätt- ningar som finns i olika kommuner och i olika sfi-verksamheter. Bland lärare har vi mött såväl osäkerhet som tillförsikt inför fram- tiden. Flera faktorer har lyfts fram från aktörernas sida som bidragande till denna osäkerhet : lägre löner än jämförbara lärargrupper, osäkra anställningsförhållanden, för lite och oreglerad samverkan med övriga aktörer, okunnig och oförstående ledning samt få möjligheter till kompetensutveckling. Till osäkerheten bidrar också att stora pensionsavgångar väntar som många lärare redan nu inte följer med sfi-verksam- heten till annan anordnare efter upphandling i kommunerna. Vi har ovan redovisat att få lärarstuderande väljer att studera svenska som andraspråk vid lärarutbildningarna och att de allra flesta lärarstude- rande inriktar sig på yngre åldrar. Alltför få av de tjänstgörande sfi- lärarna har både pedagogisk utbildning och ämneskompetens. Den kompetensutveckling som erbjudits genom ovan nämnda regerings- uppdrag har fått ett stort gensvar över landet, men behovet av en satsning både på både lärarutbildning och kompetensutveckling är fortfarande stort. Den tillförsikt vi mött bland sfi-lärare har ofta sin grund i att man upplever sig delta i en utvecklande arbetsgemenskap med stöd av en kunnig och engagerad ledning. Den positiva utveckling som vi sett kan tjäna som en bra grund och som exempel på vad som behöver göras för att förstärka sfi-utbildningen i överensstämmelse med övriga förslag i detta betänkande. Kraven som ställs på lärarna inom sfi-utbildningen är stora. Utgångspunkterna för utbildningen är de studerandes olika modersmål, övriga språkkunskaper, yrkeserfarenheter, utbildnings- bakgrund samt deras intressen och behov. Enligt kursplanen ska utbildningen formas utifrån detta och dessutom utifrån de stude- randes olika förutsättningar och personliga mål. Att stödja de stu- derande i arbetet att nå de olika mål som sfi-utbildningen medger fordrar stor lyhördhet, adekvat pedagogisk utbildning och ämnes- kompetens. Om den kvalitetshöjning av sfi som efterlyses av regeringen i skrivelsen Utbildning för kunskap och jämlikhet överhuvudtaget ska kunna uppnås och om de förslag som utredningen lägger i detta betänkande ska kunna realiseras måste insatser som berör sfi-lärar- nas utbildning och kompetensutveckling göras på bred front. Eftersom vi ser lärarutbildning och kompetensutveckling som centrala indirekta styrinstrument för sfi-utbildningens kvalitet är sådana insatser avgörande för uppnå en likvärdig sfi-utbildning i olika delar av landet. Vi presenterar därför nedan ett antal förslag som syftar till att på kort sikt nå många verksamma sfi-lärare och på säkerställa en adekvat lärarutbildning för sfi-lärare. Vi vill dock betona att satsningar på lärarutbildning inte är till- räckligt. Precis som sfi inte kan bära ansvaret för invandrares integ- ration kan inte sfi-läraren ensam bära ansvaret för sfi-utbildningen. 13.2.1Fler platser på lärarutbildningen De stora pensionsavgångarna och den dåliga återväxten av nya sfi- lärare kommer att få stora negativa konsekvenser för sfi-utbild- ningen om ingenting görs. , som redovisar ett behov av 300 nya sfi-lärare , baserar inte uppgiften på behovet av ämneskom- petens. Som utredningen visat ovan har endast få verksamma lärare 40 poäng eller mer i svenska som andraspråk. Eftersom många sfi- studerande går vidare till att studera svenska som andraspråk inom den grundläggande och gymnasiala vuxenutbildningen, är behovet av kompetenta lärare inom detta ämne stort även inom kommunala vuxenutbildningen. Lärarutbildningen har just genomgått en större förändring och konsekvenserna av denna är ännu inte möjlig att se ur sfi-perspek- tiv. Oroande är dock att ingen högskola ännu erbjuder kurser på 40 poäng i svenska som andraspråk med vuxenpedagogisk inriktning och kanske framför allt att inte fler lärarstudenter väljer att studera svenska som andraspråk och tänker sig en framtid inom sfi-verk- samheten. Vi menar att kunskapen bland lärarstuderande om vad svenska som andraspråk innebär inte är tillräcklig. Det kan finnas flera orsaker till detta. Beskrivningarna av ämnet svenska som andraspråk i högskolans informationsmaterial bör bli tydligare. Exempel på otydlig- heten i dessa är att lärarstuderande med svenska som andra- språk ibland tror att ämnet riktar sig till dem – som en stödkurs inom lärarutbildningen. Ett annat exempel är att många lärar- studerande tror att det räcker att utbilda sig i svenska och att man därmed kan undervisa i svenska som andraspråk. Många lärarstuderande vet heller inte om att sfi-verksamheten finns och att behovet av sfi-lärare kommer att öka kraftigt . Ett sätt att öka kunskapen om sfi vore om lärarstuderande i högre grad fick tillbringa delar av sin verk- samhetsförlagda tid inom sfi. Sfi-utbildningen har låg status och ämnet svenska som andra- språk har en oklar ställning inom övriga skolsystemet. Utredningen föreslår att Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk gör en översyn av lärosätenas informationsmaterial om svenska som andraspråk och vid behov producerar underlag för nytt material som kan spridas till de olika lärosätena. Eventuellt kan man behöva producera nytt material för vidare spridning. Om behovet av sfi-lärare med adekvat utbildning ska kunna fyllas måste antalet nyutexaminerade lärare med inriktning mot svenska som andraspråk öka avsevärt. Utredningen föreslår att och vid beslut om dimensionering av och inriktningar inom lärarutbildningen i landet särskilt ska upp- märksamma situationen inom sfi. Adekvat utbildning och kontinuerlig kompetensutveckling är naturligtvis mycket viktigt för alla lärarkategorier men gäller i synnerhet för lärare som arbetar med så heterogena målgrupper som t.ex. sfi-läraren gör. Dessutom förväntas sfi-läraren samverka med en mängd olika aktörer kring en verksamhet i ständig föränd- ring. Utredningen tänker sig en utåtriktad sfi-utbildning som arbetar konkret med samhälls- och arbetslivsorientering (kapitel 7) och som aktivt kombineras och integreras med, med Lärande i samhälle och arbetsliv (kapitel 8), med heldagsverksamhet och/eller övriga aktiviteter med andra studier och förvärvsarbete (kapitel 12). En sådan sfi-utbildning ställer höga krav på lärarens kunskap kring andraspråksutveckling, men även krav på beredskap till flexibilitet och förmåga att ta tillvara de övriga aktiviteter som den studerande har såväl inom som utanför utbildningens ramar. Det ställer också stora krav på lyhördhet gentemot såväl de studerande som övriga lärare och aktörer. För att deltagarna ska kunna ta tillvara sina möjligheter att utveckla språket i olika aktivi- teter och sammanhang i vardags-, samhälls-, arbetsliv måste lärarna utveckla ett nära samarbete med andra aktörer inom och utanför utbildningsområdet. Modersmålslärare och övriga modersmålstalare utgör en viktig resurs. I våra kommunbesök har vi upprepade gånger fått bevis för att dessa haft mycket stor betydelse för de studerande på olika sätt. Aktuell forskning visar också att möjligheten att få stöd i sin utbildning av en lärare som behärskar ens modersmål är mycket effektivt för såväl språkutveckling som faktainhämtande i t.ex. samhällslivsorientering. Vi har också sett exempel på positiva effekter av att personer med olika modersmål finns att tillgå inom sfi-utbildningen och kan fungera som språk- och kulturtolkar i olika sammanhang och som t.ex. ämneslärare, praktikanskaffare, studievägledare, studiehand- ledare eller som assistenter i språkverkstäder. Utredningen rekom- menderar därför att fler modersmålstalare inom olika yrkeskatego- rier medverkar inom sfi-verksamheten. I den sfi-utbildning vi beskriver i detta betänkande ser vi också möjligheter till ett ökat samarbete mellan sfi-lärare och lärare i andra skolformer, dvs. lärare på grundläggande och gymnasial nivå samt i högskolan. I ett sådant samarbete ser vi stora möjligheter att ta tillvara varje lärares kompetens som kan komma såväl de stude- rande som lärarna själva till godo. Det kan t.ex. innebära att en matematiklärare har en kurs i matematikterminologi så att stude- rande kan gå vidare till att studera matematik på högre nivå utan att först läsa en hel matematikkurs på grundläggande nivå, att läraren i samhällskunskap håller i moment inom samhällslivsorienteringen, att sfi-studerande berättar för komvux-deltagare om samhälls- skicket i sitt hemland, att man skapar gemensamma kurser för stu- derande på sfi och grundläggande nivå osv. Ett sådant samarbete kan avsevärt effektivisera resursutnyttjandet och förkorta vänte- tider mellan kurser för de studerande. Även samarbetet mellan yrkeslärare och sfi-lärare är viktigt. För sfi-läraren kan det vara ett stort arbete och dessutom mycket tids- krävande att försöka förstå olika arbetskulturer och ta del av yrkes- specifika språkbruk. Här utgör yrkesläraren en värdefull resurs. För en yrkeslärare kan det vara värdefullt att ta del av kunskaper om andraspråksinlärning och generella svårigheter som möter andra- språksanvändaren i arbetsliv och utbildning. En sfi-lärare har också en mängd kontakter med andra aktörer utanför sfi-utbildningens ramar som t.ex. flyktingmottagning, arbetsförmedling, arbetsgivare, kuratorer, socialtjänst. Som framgår av ovanstående behöver sfi-läraren för att medverka i en sådan varierad samverkan relativt vittgående kunskaper om övriga aktörers roller och möjligheter inom sina respektive verk- samheter. En sådan samverkan förutsätter dessutom att läraren inom sin tjänst får tid att sköta dessa kontakter. Utredningen menar att befintlig lärarutbildning och kompetens- utveckling inte i tillräcklig omfattning behandlar möjlighet till sam- verkan med andra aktörer och föreslår att detta ska ingå i såväl lärarutbildning som kommentarmaterial (se nedan). 13.2.2Relevant innehåll i utbildning och kompetensutveckling Innehåll och kvalitet i de kurser i svenska som andraspråk som finns på olika lärosäten kommenteras inte i detta avsnitt. Här beskrivs i stället vissa områden som vi vill lyfta fram och som vi anser saknas som fristående kurser och/eller inom lärarutbildning- arna i förhållande till de förslag vi lägger i detta betänkande. Utvecklingen inom såväl vuxenutbildningen som sfi-utbild- ningen och ett realiserande av utredningens förslag kommer att innebära en delvis förändrad lärarroll. Detta ställer i sin tur krav på en delvis förändrad lärarutbildning och tillgång till kompetens- utveckling. Vad bör då lärarutbildning och kompetensutveckling innehålla? En sfi-lärare behöver bl.a. kunskaper i; svenska språkets (och andra språks) uppbyggnad i ett kontras- tivt och jämförande perspektiv, alfabetisering av vuxna på andraspråket, även med stöd i modersmålet, läs- och skrivutveckling samt sfi-utbildning för vuxna med kort utbildningsbakgrund, flyktingskap och de studerandes bakgrunder, även synen på utbildning, kunskap, arbete och familjerelationer i olika kultu- rer, samhälls- och arbetslivsorientering i ett didaktiskt perspektiv, olika funktionsnedsättningar och traumarelaterade symptom, t.ex. PTSD, och metodiska implikationer, vuxenpedagogik; t.ex. att ta till vara vuxnas erfarenheter och kunskaper som inhämtats inom eller utanför sfi-utbildningen, kartläggning, bedömning, individuella studieplaner, organisation för individualisering och flexibilitet, samarbete med andra lärare och aktörer. Som synes ovan är det många moment som bör integreras i en utbildning baserad på en helhetssyn på den vuxenstuderandes situ- ation. Utredningen vill i följande avsnitt dock särskilt betona vik- ten av en inriktning mot vuxenpedagogik inklusive integrering av informell och formell inlärning samt en ökad betoning av samhälls- och arbetslivsorienteringen. (U 1997:07) skulle enligt sina direktiv analysera vilka krav som skulle ställas på en ny lärarutbildning för att den skulle tillgodose behovet av vuxenpedagogik. Kommittén skulle även överväga en särskild vuxenpedagogisk examen. Reger- ingen menar i den proposition som följde på betänkandet, proposi- tionen om en förnyad lärarutbildning (1999/2000:135), att exa- mensstrukturen i den nya lärarutbildningen medger att detta behov kan tillgodoses inom ramen för lärarutbildningen, eftersom det finns möjlighet till särskilda specialiseringar för undervisning av vuxna. Regeringen utgår från att utbildning av detta slag kommer att anordnas och anser att vuxenpedagogik bör kunna ingå i det allmänna utbildningsområdet. Ett antal remissinstanser ansåg dock att frågan inte blivit tillräckligt belyst i betänkandet och befarade att sådan utbildning inte skulle anordnas i tillräcklig omfattning. Regeringens förhoppning verkar heller inte ha infriats i någon högre grad. Aktuell statistik från visar nu att de allra flesta lärare i sin pedagogiska examen varit och är inriktade mot åldrar. Även de som har en gymnasielärarexamen har inte i sin utbildning haft en inriktning mot vuxenpedagogik och kan därför sakna det förhållningssätt som bör utmärka arbetet med vuxna. Utredningen menar att det finns anledning att befara att vuxenpedagogiska frågor inte tillräckligt kommer behandlas inom lärarutbildningarna inom den närmsta framtiden. I flera sammanhang (se t.ex. 1997; 2002), har man lyft fram sfi-lärarnas förhållningssätt till de studerande och påpekat att lärarna ibland i sin yrkesroll kan ha svårt att skilja på lärarroll och kompisskap (1997:121, 130). Ett annat problem kan ligga i att vissa lärare ibland ger uttryck för ett oreflekterat behov av ett omsorgstänkande; av att agera som kura- tor och socialarbetare. Detta gör att lärar/studerande-rollerna kan bli otydliga, vilket kan skapa osäkerhet hos såväl lärare som stude- rande. En vuxenpedagogisk inriktning skulle kunna underlätta ett för lärarrollen nödvändigt gränssättande. språket föreslår i sitt betänkande Mål i mun (SOU 2002:27) att åtgärder ska vidtas för att stärka sfi. Ett av kommitténs förslag är att en lärarutbildning med särskild inrikt- ning på undervisning i svenska som andraspråk för vuxna ska inrättas. Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk har i den ännu inte publicerade kartläggningen av kurser inom svenska som andraspråk på de olika lärosätena i landet lagt grunden till en 40- poängs utbildning med vuxenperspektiv som skulle kunna utgöra en grund för en gemensam nationell satsning mellan olika lärosäten t.ex. i form av distansutbildning. Flera av de kurser i svenska som andraspråk som ges kan vara gemensamma för alla lärare oavsett inriktning mot olika åldrar, men de kurser som har didaktiska och metodiska utgångspunkter bör få en ökad betoning av vuxnas lärande. En sådan inriktning lämpar sig även för lärare som arbetar med ämnet svenska som andraspråk på grundläggande och gymnasial nivå. Med bakgrund i ovanstående beskrivning menar utredningen att det finns ett stort behov av tillgång till kurser som behandlar vuxenpedagogiska utgångspunkter inom såväl lärarutbildning som kompetensutveckling för sfi-lärare. En grund för en sådan satsning finns redan i form av ovan nämnda kartläggning och i form av de satsningar som gjorts via regeringsuppdragen till . Utredningen föreslår att en ämnesdidaktisk inriktning Svenska som andraspråk med vuxenpedagogisk inriktning på 40 poäng skapas för att kunna ges inom lärarutbildningen. Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk skulle i samarbete med intresserade lärosäten kunna utforma en sådan utbildning som skulle kunna ges på distans. En sådan inriktning skulle kunna bli ett alternativ till inriktningen Svenska som andraspråk, som redan finns, men som vänder sig till lärare som kommer att arbeta med yngre respektive äldre elever i förskola-grundskola och gymnasieskola. Ovanstående inriktning skulle också kunna erbjudas som specialisering på 20+20 poäng (breddning) och vända sig till lärarstuderande i andra ämnen samt verksamma lärare. Som specialisering skulle också erbjudas kurser 20+20 poäng i vuxenpedagogik, med inriktning på andra- språkssituationen. På så sätt skulle blivande, men även verksamma sfi-lärare få möjligheter att sätta samman en för dem adekvat utbildning. skriver i sin lägesbedömning av barnomsorg, skola och vuxenutbildning : intryck är att det brister i det politiska ansvarstagandet på lokal nivå i kommunerna för vuxenutbildningen i allmänhet och för den grundläggande vuxenutbildningen, sfi och särvux i synnerhet. Det finns en risk att förnyelsen av vuxenutbildningen stannar upp och går förlorad med en återgång till mer skollik, rums- och tidsstyrd verk- samhet. // Alfabetisering och vuxna med skiftande kultur- och språkbakgrund ställer mycket stora krav på lärarnas utbildning. Huvudmännen bör särskilt uppmärksamma behovet av kompetens- utveckling bland lärarna i grundläggande vuxenutbildning och sfi utifrån denna synpunkt. Vi beskriver ovan den hittillsvarande situationen inom lärarutbild- ningen och gör en bedömning . Begränsad kapacitet inom lärarutbildningen att utveckla och genomföra lärarutbildning med delvis nytt innehåll samt svårigheter att rekrytera lärarstude- rande är skäl som gör att det troligen kommer att bli svårt att åstadkomma den önskvärda ökningen av examinationen inom lärarutbildningen . En kompletterande åtgärd bör därför bli att satsa på kompetensutveckling av verksamma lärare. Dessa lärare har ju, som vi beskrivit, i alltför hög grad inte tillräcklig ämneskompetens. Dessutom visar den lyckade satsning som i samarbete med Nationellt centrum gjort på att många verksamma sfi-lärare och rektorer/sfi-ansvariga inser beho- vet av fortsatt kompetensutveckling och att en sådan satsning har möjlighet att nå många. Att denna satsning numera är känd bland kommunerna gör att förutsättningar finns för ett än större gensvar är större . om satsningen visar dock på skilda villkor för lärarna att delta i sådan satsning; att kommun och ansvarig rektor inte alltid anser att det finns ekonomiska förutsättningar för att ge läraren stöd att delta i kompetensutveckling och att läraren ibland blivit tvungen att delta i denna på sin fritid. Utredningen vill påpeka att det är huvudmannens ansvar att se till att kompetens- utveckling anordnas och att planera personalens kompetensutveck- ling. Myndigheten för skolutveckling och Nationellt centrum har inom ramen för de båda regeringsuppdragen i princip utvecklat ett ordinarie kursutbud på distans som vänder sig till sfi-lärare och lärare i svenska som andraspråk inom vuxenutbildningen och erbjuder påbyggbara distanskurser i svenska som andraspråk på olika nivåer. Vissa av kurserna har ett utpräglat vuxenutbildnings- perspektiv och ger tillsammans en heltäckande ämnesutbildning i svenska som andraspråk. Ett sådant kursutbud ger sfi-lärare möj- lighet att utveckla sin kompetens i svenska som andraspråk oavsett var de bor och arbetar, vilket avsevärt kan höja kompetensnivån bland lärarna och därmed bidra till ökad kvalitet i sfi-utbildningen. Utredningen föreslår att Myndigheten för skolutveckling får i uppgift att i samverkan med Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk på liknande sätt som sker inom nuvarande regerings- uppdrag om kompetensutveckling för sfi-lärare fortsätta utveckla och samordna kurser som riktar sig till sfi-lärare och andra aktörer. De kurser som utvecklats bör fortsätta att ges.