sou · GRB347d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Det första alternativet förutsätter ingen fast bestämd tidpunkt för när de analoga sändningarna upphör, utan kan användas så länge som parallellsändningar pågår. Det andra alternativet kräver dock att det finns en bestämd slutpunkt för de analoga sändningarna. Varken i , eller har man ännu fastställt någon tidpunkt för när de analoga marksändningarna skall upphöra. Regeringens nu framlagda förslag om att de analoga sändningarna skall upphöra medför för del att även det andra alternativet är möjligt. Enligt det första alternativ skulle fram till dess att de analoga marksändningarna helt upphör de annonsintäkter som hänför sig till ett programföretags digitala sändningar i marknät inte ingå i beräkningsunderlaget för koncessionsavgiften. För att en sådan ordning skall vara möjlig måste programföretaget i sin fakturering och bokföring skilja mellan annonsintäkter som härrör från analoga och digitala sändningar i marknät. Om samma programutbud sänds i marknät med både analog och digital teknik skulle också krävas att programföretaget i sin fakturering och bokföring skiljer mellan annonsintäkter som härrör från analoga respektive digitala sändningar. För det fall detta inte på ett tillförlitligt sätt låter sig göras måste i stället de annons- intäkter som härrör från digital sändning bestämmas enligt en schablonisering, lämpligen efter beslut av Radio- och . Radio- och skulle vid fastställandet av den andel av annonsintäkterna som skall anses härröra från digital sändning få beakta hur många tittare som har möjlighet – i praktiken skaffat sig nödvändig mottagarutrustning – att ta emot det digitala program- utbudet i marknätet. Det kan diskuteras med vilken procentsats koncessionsavgiften enligt det andra alternativet skulle reduceras fram till dess att de analoga sändningarna upphör. Vilken reducering som skall göras är beroende på vilken bedömning man gör av med vilken hastighet teknikskiftet i marknätet kommer att ske. De prognoser som lämnats i skilda sammanhang har alla det gemensamt att de kraftigt överskattat TV-tittarnas intresse av att snabbt skaffa sig nödvändig mottagarutrusning för att digitalt kunna se marksänd TV. Å andra sidan är det först nu som det finns en bestämd tidpunkt för när de analoga sändningarna skall upphöra. Detta talar för ett ändrat beteende hos TV-tittarna. Mycket talar för en relativt långsam ökning i början och en accelererande takt . Det enklaste i detta alternativ är att göra en schablonberäkning jämt över perioden. Med stor sannolik- het blir den gynnsammare för programföretaget än en mätmetod. För perioden fram till dess att de analoga sändningarna helt upphör skulle då koncessionsavgiften reduceras med Det första alternativet har den fördelen att det i princip varken överkompenserar eller underkompenserar programföretaget. För varje digital marktittare som tillkommer ges programföretaget en motsvarande reducering av koncessionsavgiften, varken mer eller mindre. Detta innebär vidare att programföretaget vinner (i betydelsen minskade koncessionsavgifter) på att TV-tittarna skaffar sig nödvändig mottagarutrustning för att kunna ta emot marksänd digital-TV. Det ger således program- företaget ekonomiska drivkrafter för att mera aktivt verka för en sådan utveckling. Det finns emellertid också vissa nackdelar. Det är inte troligt att programföretaget i sin fakturering och bokföring skall kunna särskilja annonsintäkterna från program som sänds parallellt i analoga och digitala marknät. I stället för att vid bestämmande av koncessionsavgiften kunna utgå från programföretagets fakturering och bokföring skulle Radio- och behöva göra beräkningar av hur många tittare som har möjlighet att ta emot digitala sändningar i marknät. Med de förutsättningar regeringen angivit i propositionen om digitala TV-sändningar skall sändning- arna sändas okrypterade i det digitala marknätet. Det innebär att det inte kommer att finnas någon enkel metod för att göra sådana beräkningar. De mätningar som förekommer är som framhållits osäkra. För Radio- och skulle det innebära helt nya rutiner i förhållande till vad som gäller vid bestämmande av koncessionsavgiften. Det går inte att bortse från att oenighet mellan programföretaget och myndigheten om beräkningsmetoderna kommer att uppstå. Nackdelen med en avtrappning av koncessionsavgiften enligt en i förväg fastlagd plan är att den inte innehåller någon för programföretaget att verka för en digitalisering av marknätet. Den har dock den fördelen att den är förutsägbar och administrativt mycket enkel att tillämpa. Med stor sannolikhet är den förmånl- igare för programföretaget. Jag förordar därför en sådan lösning och föreslår att koncessionsavgiften skall trappas av och med tillägg av därefter till dess att de analoga sändningarna upphör . En bestämmelse härom bör tas in i koncessionsavgifts- lagen. 8.6Annonsintäkter från regionala sändningar Mitt förslag: Koncessionsavgiften för reklamintäkter som härrör från regionala sändningar skall beräknas särskilt. Den skall utgå . I avsnitt 4.4 finns en redogörelse för uppbyggnaden av TV4 AB:s regionala programverksamhet. Organisationen har förändrats . De 16 stationerna är nu organiserade i fem helägda bolag och två stationer utan ägande från . står för hela kostnaden för distribution och koncessionsavgift oavsett ägarandel. resultat efter finansnetto i framgår av följande sammanställning. Först redovisas lokal-TV-organisationens andel av TV4 AB:s totala reklamintäkter. Uppgifterna är hämtade ur årsredovisningarna för för åren 1997–2002. TV4 AB:s lokal-TV har enligt TV4 AB:s årsredovisningar redovisat ett sammanlagt underskott på . En förklaring är enligt att lokal-TV:s reklamintäkter ingår i beräkningsunderlaget för koncessions- avgiften för . Enligt innebär det att koncessionsavgiften för lokal-TV:s reklamintäkter blir 40 eller beroende på vilken nivå företaget når upp till eftersom dessa intäkter måste läggas överst. Detta begränsar enligt företaget förutsättningarna för lokal-TV att ytterligare utvecklas. Som redovisats, fick dock i den uppgörelse som träffades med regeringen i samband med överlägg- ningarna om förlängning av det då gällande sändningstillståndet en form av kompensation i form av ökad reklamtid under bästa sändningstid (dvs. mellan och 24) för de ökade kostnader som blev följden av att det nya tillståndet kompletterades med krav på regionala sändningar. Detta gällde med verkan från . Detta krav gäller även enligt det nu gällande tillståndet. gjorde bedömningen att den ökade reklamtiden under bästa sändningstid skulle kunna ge intäkter minst i nivå med de kostnader företaget hade på årlig basis för lokal-TV-stationerna (TV4 AB:s årsredovisning för , s. 10). har vid de samtal jag haft med företaget särskilt fört fram önskemål om lättnader i koncessionsavgiften för de regionala sändningarna. Det finns som jag har uppfattat det ett stort allmän- och regionalpolitiskt värde i att TV4 AB:s regionala TV- verksamhet inte bara kan fortgå utan också ytterligare utvecklas. kan konstateras att en organisation för regional produktion av program i den omfattning som följer av sändnings- villkoren är kostsam. Det kan förklaras dels av att det är förhållandevis dyrt att sända regional-TV, dels att reklam-TV i regionala marksändningar inte i samma utsträckning som vid riks- sändningar arbetar på en skyddad marknad. Här finns en verklig konkurrens om annonsörerna från dagspressen. Ett sätt att ge den regionala TV-verksamheten bättre utveck- lingsmöjligheter vore därför att i avgiftshänseende särbehandla dess reklamintäkter. utgår i sina beräkningar från att reklamintäkterna från de regionala sändningarna läggs på toppen i den progressiva skalan. Regelverket innebär inte att reklamkostnaderna skall särredovisas beroende på från vilka sändningar de härrör. Det går därför inte som jag ser det att peka ut vilka av intäkterna som skall anses belastade med den högsta procentsatsen. Enligt min uppfattning får man en mer rättvisande bild av kostnaderna för de regionala sändningarna om man belastar dem med den genomsnittliga procentsatsen för koncessionsavgiften. Ett sätt att minska avgiften för de regionala intäkterna skulle vara att göra en uppdelning mellan intäkter från regionala SOU 2003:47 Överväganden och förslag respektive rikstäckande sändningar och tillämpa den progressiva skalan särskilt för vardera beloppet. Eftersom reklamintäkterna från de regionala sändningarna inte uppgår till 375 miljoner per kalenderhalvår (indexuppräkningen tillkommer) innebär det att dessa intäkter skulle belastas med en avgift på . Ett annat alternativ skulle vara att koncessionsavgiften för de regionala sändningarna togs ut med en procentsats som motsvarar den genomsnittliga procentsats med vilken koncessionsavgift tas ut för de rikstäckande sändningarna. Eftersom det som påpekats finns en reell konkurrens vad gäller den regionala annonseringen vore ytterligare en möjlighet att låta skattesatsen för annonsintäkterna i televisionen vara densamma som den som gäller för reklamskatten enligt lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, dvs. av vad annonsören har fått betala. Slutligen kan man givetvis tänka sig att inte alls räkna med reklamintäkter från regionala sändningar i det analoga marknätet i underlaget för beräkningen av koncessionsavgiften, dvs. annons- intäkterna från dessa sändningar skulle vara helt avgiftsbefriade. De olika alternativen skulle med utgångspunkt från lokal-TV- organisationens reklamintäkter och koncessionsavgift, vilka enligt TV4 AB:s årsredovisning för uppgick till (helår) respektive innebära följande. En avgift på skulle innebära en avgiftsminskning med (103–54). Om utgångspunkten är den genomsnittliga procentsatsen blir beräkningen följande. betalade i koncessions- avgifter i rörlig avgift. Företagets reklamintäkter inklusive dem från den regionala organisationen uppgick till enligt årsredovisningen. Från detta belopp skall avräknas (2 x 375 000+ indexuppräkningen). Den genomsnittliga procentsatsen blev därmed för , vilket om den skulle läggas till grund för avgiftsberäkningen för den regionala TV- organisationens reklamintäkter skulle ge en avgiftsminskning det året med (103–81). Tillämpas samma procentsats () som gäller för dagspressen skulle det ge en avgiftsminskning med (103–11). Hel avgiftsbefrielse skulle ge en avgiftsminskning med . Beräkningarna visar att ett borttagande av avgiften på de regionala annonsintäkterna skulle innebära en reduktion som klart överstiger det av redovisade underskottet för verksam- heten. En så kraftig reduktion ser jag ingen anledning att föreslå. Jag ser heller inte någon anledning att ha samma skattesats som för pressen även om det är den reella konkurrenten. De två systemen är uppbyggda från helt olika utgångspunkter och det finns knappast anledning att knyta samman dem i detta avseende – i vart fall inte utan djupare analyser. Jag anser att den mest naturliga utgångspunkten är att beräkna intäkterna från regionala och rikstäckande sändningar var för sig. Eftersom det knappast är troligt att annonsintäkterna från de regionala sändningarna kommer att uppgå till 375 miljoner per kalenderhalvår med tillägg för indexuppräkningen som återstår för systemet föreslår jag för enkelhetens skull att koncessionsavgiften på reklamintäkter från regionala sändningar skall uppgå till av intäkterna. En bestämmelse om detta bör tas in i koncessionsavgiftslagen. Om detta skall innebära några förändringar i tillståndsvillkoren för det programföretag som skall erhålla tillstånd för en kommande period får övervägas i anslutning till de överläggningar som jag förutsätter kommer att föregå ett sådant beslut. Enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) gäller att om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt skall även dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar eller intäkts- minskningar för staten, kommuner eller landsting skall förslag till finansiering lämnas. I 15 § kommittéförordningen sägs att om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen skall konsekvenserna i det avseende anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsätt- ning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. I 16 § sägs att regeringen anger närmare i utrednings- uppdraget vilka konsekvensbeskrivningar som skall finnas i ett betänkande. I mina direktiv har endast angetts att jag skall redovisa de ekonomiska konsekvenserna av framlagda förslag. I det följande behandlas kostnadsberäkningar enligt 14 § och övriga konsekvens- beskrivningar enligt 15 § kommittéförordningen. Koncessionsavgiften på televisionens område är närmast att se som en punktskatt. Bakgrunden till att den infördes har redovisats i avsnitt 4.4. Det bedömdes att det företag som skulle få tillgång till ett rikstäckande nät av marksändningar skulle komma att få en avsevärd konkurrensfördel i form av högre befolkningstäckning i förhållande till de programföretag som utnyttjade satellit. Det bedömdes också finnas en risk att inkomsterna skulle bli så höga att företaget frestades att konkurrera ut från de mest populära programmen vilket inte skulle ligga i publikens intresse. Intäkterna tillfördes till en början rundradiokontot för att tillsammans med TV-avgiftsmedlen finansiera statens åtagande att bekosta . Denna koppling gäller dock inte längre utan medlen betalas in direkt till statskassan. Införandet av avgiften är således inte betingat av statsfinansiella skäll utan den är avsedd att fylla en konkurrensreglerande funktion. I den mån jag kommer fram till att de skäl som låg bakom införandet av avgiften inte längre föreligger och avgiften därför bör förändras kan det knappas anses ligga inom ramen för mitt uppdrag att lämna förslag till finansiering av statens intäktsminskning. Jag uppfattar också direktiven som att det inte är meningen att jag skall lämna något sådant förslag. Genom koncessionsavgiften på televisionens område tillförs staten betydande belopp (se avsnitt 4.4). Sedan starten har TV4 AB:s intäkter och därmed den rörliga delen av koncessionsavgiften ökat kraftigt för att för uppgå till . Därefter har beloppet sjunkit, vilket till viss del kan förklaras av minskade reklamintäkter, men också av ändrad lagstiftning. uppgick den rörliga delen av koncessionsavgiften till . När de analoga televisionssändningarna i marknätet upphör finns som tidigare nämnts inte längre förutsättningar att tillämpa de nu gällande reglerna om koncessionsavgift på televisionens område. Det innebär alltså att staten då inte längre kommer att tillföras några belopp alls. De förslag jag nu lägger fram kommer om de genomförs att minska statens intäkter av koncessionsavgiften fram till dess att de analoga sändningarna upphör helt. Jag utgår i mina beräkningar från att de analoga sändningarna kommer att upphöra vid utgången av september . Mitt förslag att koncessionsavgiften skall avtrappas fram till dess att de analoga sändningarna helt upphör kommer att innebära en intäktsminskning för staten. Vid beräkningarna utgår jag från vad har betalat i rörlig koncessionsavgift för , dvs. Jag utgår vidare från att TV4 AB:s reklamintäkter i stort sett kommer att ligga på den nuvarande nivån SOU 2003:47 Kostnads- och intäktskonsekvenser för perioden i fråga. Med dessa utgångspunkter innebär mitt förslag i denna del att statens intäkter kommer att minska år , år 2 med , år och år 4 med , eller sammanlagt . Mitt andra förslag – att koncessionsavgiften på annonsintäkter från regionala sändningarna skall sättas ned – innebär intäkts- minskningar för staten, men också en stimulans för den lokala TV- organisationen och dess verksamhet. Vid mina beräkningar utgår jag från vad TV4 hade i reklamintäkter, dvs. Med den nuvarande skattesatsen ger det staten en intäkt på . Med den föreslagna skattesatsen halveras intäkten, dvs. intäktsminskningen för staten – allt annat obeaktat – kan beräknas till , eller sammanlagt för perioden som helhet. Nedtrappningen av koncessionsavgiften påverkar dock även den del av avgiften som härrör från intäkterna från de regionala sändningarna. Den verkliga minskningen på grund av halveringen av avgiften på de regionala sändningarna blir därför 40, 30, 20 respektive eller sammanlagt . I övrigt saknas anledning att tro att det blir några kostnads- konsekvenser som behöver beaktas. Mina förslag kan inte bedömas ha någon inverkan på den kom- munala självstyrelsen, brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet. De är jämställdhetspolitiskt neutrala och de har inga konsekvenser för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Mitt förslag om att koncessionsavgiften på annonsintäkter från regionala sändningar skall sättas ned i syfte att stimulera de regionala sändningarna kan dock som nämnts få positiva effekter för små företags arbetsförutsättningar på de orter där lokal-tv- organisationen finns . 1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område I paragrafen har införts två nya stycken. I ett nytt tredje stycke regleras koncessionsavgiften för intäkter som utgör vederlag för annonser som sänts i regionala sändningar. Förslaget har behandlats i avsnitt 8.6. Intäkter som utgör vederlag för annonser som sänts i regionala sändningar skall inte ingå i beräkningsunderlaget för den rörliga delen av koncessionsavgift enligt första stycket utan beräknas särskilt under förutsättning att annonserna inte förekommer i sändningar i mer än en region. Koncessionsavgift skall tas ut av de intäkter som härrör från sådana sändningar. Sänds samma annonsinslag i sändningar i mer än en region skall intäkterna inte beräknas enligt den förmånligare procentsatsen utan ingå i beräkningsunderlaget för den rörliga delen av koncessionsavgiften enligt första stycket. Bestämmelser om sändningstider för reklam och annan annonsering i televisionen finns i radio- och TV-lagen (1996:844). I programföretagets sändningstillstånd får föreskrivas vilka sändningsvolymer som skall gälla för de regionala sändningarna. I ett nytt sjätte stycke har införts en föreskrift om att företaget har rätt till reduktion på avgifter enligt första stycket fram till dess att de analoga marksändningarna helt upphör. Förslaget har behandlats i avsnitt 8.5. I paragrafen har införts ett nytt andra stycke. Förslaget har behandlats i avsnitt 8.5.2. I bestämmelsen anges med vilka procentsatser avgiften beräknad enligt 4 § skall reduceras –2007. Övergångsbestäm- melserna i förslaget till lag om koncessionsavgift på radions område (författningsförslag 2) innebär att programföretaget inte skall betala någon koncessionsavgift på intäkter som avser tiden efter . Det innebär att såvitt avser andra kalenderhalvåret är det endast intäkter som skall beaktas. Det kräver inga särskilda regler. Ändringen föranleds av att betalning av koncessionsavgift och ränta inte längre sker genom insättning på ett särskilt postgiro- konto. 2 Förslaget till lag om koncessionsavgift på radions område Med hänsyn till att bestämmelserna om koncessionsavgift på televisionens område i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område (koncessionsavgiftslagen) kommer att sakna verkan i och med att de analoga televisions- sändningarna upphör har föreslagits att dessa bestämmelser uttryckligen upphävs. Författningstekniskt sker detta enklast genom att hela lagen upphävs och en ny lag beslutas såvitt avser avgifter på radions område. Tiden har inte medgivit någon närmare analys av bestämmelserna om koncessionsavgift på radions område. De har med undantag för några redaktionella justeringar förts över oförändrade till den nya lagen. Bestämmelsen motsvarar 1 § andra stycket koncessionsavgiftslagen. 2 och 3 §§ Bestämmelserna motsvarar 4 a och 6 a §§ koncessionsavgiftslagen. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 7 § första stycket koncessionsavgiftslagen. I paragrafen har lagts till att Radio- och beslutar om räntan (jfr 8 § första stycket). Bestämmelsen motsvarar 8 § koncessionsavgiftslagen. En redaktionell ändring i bestämmelsen har gjorts. Ordet postgiro- konto har ersatts med ordet konto. 6 och 7 §§ Bestämmelserna motsvarar 8 a och 8 b §§ koncessionsavgiftslagen. Bestämmelsen motsvarar 12 § koncessionsavgiftslagen. 9 – 12 §§ Bestämmelserna motsvarar 10 –13 §§ koncessionsavgiftslagen. 13 och 14 §§ Bestämmelserna motsvarar 15 och 17 §§ koncessionsavgiftslagen. Översyn av reglerna för koncessionsavgift på Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall göra en översyn av lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område och föreslå de författningsändringar som föranleds av övervägandena. beskriva förändringarna inom TV-området och analysera vilka konsekvenserutvecklingen haft för konkurrens- situationen på TV-reklammarknaden, analysera hur konkurrenssituationen på TV-reklam- marknaden kan komma att påverkas av skiftet från analog till digital sändningsteknik, överväga behovet av att ändra reglerna för koncessionsavgift på TV-området, dels beträffande avgiftsskyldigheten, dels beträffande avgiftens storlek samt hur avgiften skall beräknas. Reklam-TV-sändningar via satellit med särskild inriktning mot den svenska publiken inleddes . TV- sändningar med reklam i marknätet startade efter det att (senare namnändrat till ) meddelats sändningstillstånd av regeringen. Lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område (koncessionsavgiftslagen) trädde i kraft . Enligt 1 § första stycket skall koncessionsavgift betalas av ett programföretag som har tillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen (1996:844) att sända TV-program med analog sändningsteknik i hela landet under förutsättning att företaget har rätt att sända reklam i sådan sändning och är ensamt om denna rätt. Syftet med koncessionsavgiften är att motverka effekterna av den bristfälliga konkurrens som är följden av att det företag som har ensamrätt att sända reklam-TV i rikstäckande marksändningar i viss mån verkar på en skyddad marknad (prop. 1991/92:78 s. 10– 12, bet. 1991/92:KU21, rskr. 1991/92:114). Avgiften består enligt 2–4 §§ koncessionsavgiftslagen av dels en fast del, dels en rörlig del som baseras på reklamintäkterna. Den fasta avgiften och beloppsgränserna för den rörliga avgiften justeras med hänsyn till utvecklingen av konsumentprisindex. uppgick koncessionsavgiften till sammanlagt . I propositionen som låg till grund för koncessionsavgiftens införande (prop. 1991/92:78) anfördes att det är naturligt att koncessionsavgiften upphör om () skulle få tillstånd att sända betalda annonser. Detsamma gäller om något annat företag får tillstånd att sända reklam i rikstäckande televisionssändningar. Enligt propositionen är det emellertid i det senare fallet inte självklart att skyldigheten att betala avgift helt skall bortfalla. I sådant fall, liksom i fall av andra förändringar i fråga om aktörer eller teknik på marknaden, kan det finnas skäl att mer förutsättningslöst ompröva avgiftens konstruktion och storlek. beslutade att marksänd digital-TV skulle få byggas ut i hela landet (prop. 2000/01:01 utg.omr. 17, bet. 2000/01:KrU1, rskr. 2000/01:59). Regeringen har därefter gett tillstånd för rikstäckande digitala sändningar av 18 program- tjänster. Före var skyldigheten att betala koncessions- avgift knuten till att programföretaget var ensamt om rätten att bedriva rikstäckande TV-sändningar med reklam, oavsett sändningsteknik. Genom beslut (prop. 2000/01:132, bet. 2000/01:KU26, rskr.