sou · GRB318d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Leaving it to 's discretion to continue activities outlined in Department's 1353 of 7 [Hulls instruktion], it appears here that main emphasis should be placed now on inducing appropriately Hung- arian circles to maintain and strengthen the newly reported relaxation of Jewish regime in and to apply such relaxation to all Jews in without exception (Nr. 1606, P 2 EuI, 15/4-1998). Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag verksamhet skulle således, enligt Stettinius instruk- tion, inriktas på att få ungerska myndigheter att bibehålla lättna- derna vad gällde behandlingen av de ungerska judarna. översände på nytt en instruktion till , för vidarebefordran via . skulle enligt instruktionen ta kontakt med ett antal namngivna personer i och och efterhöra whether they have any pro- grams which he can facilitate samt huruvida de skulle behöva ame- rikansk finansiering. Vari programmen skulle bestå anges dock inte (Nr. 1976, WRB Nr. 94, P 2 EuI, 15/4-1998). Den mest anmärkningsvärda instruktionen till utgick från Stettinius till och är i flera av- seenden både originell och svårtolkad. Häri framgår att skall kontakta en i , and orally tell him that through a friend in , has heard from whom does not (repeat not) know. As a means of verifying his statement as to the message, should refer to the following property held by Szentirmay: Bogdanffy's ruby cuff links and pocket watch, Mrs. Bogdanffy's fur coat, gold bracelet, and brosch with green stones. should also express Bogdanffy's concern for 's well-being. should tell Szentirmay that Bogdanffy expects that Szentirmay will be asked to go to soon and suggests that he apply for a visa immediately. Bogdanffy wants Szentirmay to be sure that when he goes to he has at his fingertips the cash position of all the enterprises. Szentirmay must, of course treat this message with the highest confidence. Szentirmay should not (repeat not) be advised by of the reasons why he is being asked to go to referred to below, or of the Board's interest in this matter (Nr. 1550, WRB 65, P 2 EuI, 15/4-1998). Av telegrammet framgår vidare att Bogdanffy, som var ungrare och bosatt i , hade stora affärsintressen i och att Szentirmay var direktör för flera av . Syftet med att kalla Bogdanffy till ett möte i anges vara att man ville föra diskussioner rörande problem med affärerna. Det anges vidare att the purpose of the project is to secure adequate resources of pengös against blocked francs or dollars and to have Szentirmay undertake to secure cooperation of individual named in paragraph three of Department's 1426 of 17. Det står klart att denna instruktion i flera avseenden är svårtol- kad och kryptisk. Det som dock gör den intressant för denna utredning är svar till av : Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag The message contained in WRB (Department's 1550 of 3, 7 p.m.) will be delivered personally to by First Secretary of Swedish Legation who is temporarily here and will return to in about a week. It was not considered advisable to request Swedish Foreign Office to transmit message of this nature (Nr. 3182, WRB Nr. 74, P 2 EuI, 15/4-1998). Anger var i (han hade semester mellan ) och sammanträffade därvid med . I ett brev till av skrev att since writing the foregoing letter, I had lunch with the First Secretary of the Swedish Legation in , who is here for a short while. He is a fine chap and had many interesting comments to make (2 EuI, 17/2-1994). Orsakerna till varför inte ansåg det vara advisable to request Swedish Foreign Office to transmit message of this nature är inte klara. Det kryptiska telegrammet anges röra problem kring Bogdanffys affärer men det står inte klart varför var intresserad av Szentirmays närvaro i , liksom var- för man behövde secure adequate resources of pengös against blocked franc or dollars. Varför var ovillig att låta UD vidarebefordra denna instruktion är oklart. Hade instruktionen med budskapet till Szen- tirmay gällt finansiering av t.ex. räddningsverk- samhet i är det märkligt att budskapet inte kunde gå via UD. Vad som dock är mer märkligt är att ansåg det vara not advisable to request Swedish Foreign Office to transmit message of this nature som den svenske legationssekreteraren , som onekligen var anställd av UD, uppenbarligen åtagit sig att personligen förmedla instruktionen till . Det kan å ena sidan tyda på att UD av oklara skäl ansåg det vara olämpligt att vidarebefordra instruktionen via chiffertelegram el. dyl. men givit klartecken till att Anger personligen vidarebefordrade instruktio- nen. Å andra sidan kan det faktum att skrev att det var not advisable to request the Swedish Foreign Office tyda på att över huvud taget aldrig framställde en officiell förfrågan till UD, utan att , inofficiellt bad Anger vidarebefordra instruktionen till . Det kan i sin tur tyda på att instruk- tionen ansågs ligga utanför de ramar för projektet som överens- Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag kommits under förhandlingarna mellan och . Under alla omständigheter är instruktionen till rörande Bogdanffy och Szentirmay märklig och förtjänar vidare analys. Denna utredning har dock inte tid och resurser att genom- föra en sådan studie. Det intressanta i detta sammanhang är att Anger anlitades för att framföra en instruktion till som av oklara skäl inte ansågs kunna vidarebefordras via UD. Hur vidarebefordrades instruktionerna till ? Utredningen har endast delvis kunnat spåra hur de amerikanska instruktionerna förmedlades till . anmärkning att det inte var tillrådigt att be UD vidarebefordra Szentirmay- instruktionen låter antyda att meddelanden och instruktioner från till normalt kunde vidarebefordras via UD:s kanaler. I telegrammet av till skrev att is being instructed by the Swedish FOROFF to obtain any available information regarding the persons mentioned in last paragraph of WRB cable No. 94 (14/10-1944, Nr. 4186, P 2 EuI, 15/4-1998). Här råder ingen tvekan om att UD vidarebeford- rat instruktionen från av . I ett telegram till av uppmanade att borde ge official recognition of 's efforts, which would be forwarded through the Foreign Office (30/10-1944, Nr. 4416, P 2 EuI, 15/4-1998). Emellertid har det endast i ett fall varit möjligt att finna entydiga dokumentära belägg för att en amerikansk instruktion har vidare- befordrats via UD. Det gäller Stettinius frågor rörande verksam- heten i som översändes till . Av det utgående UD-diariet för Rättschefens skrivelser framgår att UD översände en skrivelse (ang. ett av flyktingatt. papper) till Anger i . I övrigt finns inga spår i rättschefens utgående diarier av instruktioner till . Det skall dock framhållas att diariet av allt döma är ofullständigt. Det framgår t.ex. att rapport av (helt i enlighet med sändlistan) vidarebefordrades till justitieminister , socialminister samt överrabbinen . Att rapporten också översändes till bokhandlare framgår emellertid inte av diariet. Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag För övriga rapporter och distributionen av dessa till , Montagu-Pollock m.fl. saknas helt och hållet uppgifter i diariet. Det kan således inte ute- slutas att de amerikanska instruktionerna vidarebefordrades till i form av skrivelser från rättschefen, men att detta inte har avsatt några spår i diariet. Det finns inga uppgifter i de utgående diarierna, vare sig i för telegram i chiffer eller telegram i klartext, om vidarebefordran av instruktioner till . Det är dock möjligt att amerikanska instruktioner gömmer sig under mer allmänna rubriker såsom t.ex. ungerska judefrågan eller ang. bistånd åt ungerska judar. har man avsänt ett chiffertelegram med benämningen Wallenbergtgm som kan röra sig om en vidarebefordran av en amerikansk instruktion (t.ex. Hulls instruktion av ). Det synes, mot bakgrund av rådande krigstillstånd, risken för de- kryptering och uppdragets oortodoxa tillkomst emellertid troligare att instruktionerna vidarebefordrades i form av skrivelser från rättschefen via kurir till . Kurirkontakter upprätthölls (t.ex. 1 och 9 och , samt ) (P 91 C). Att instruktionerna vidarebefordrades via UD får dock anses klarlagt. 4.5Sammanfattning: Två uppdragsgivare hade sammanfattningsvis anställt en tjäns- teman som i praktiken stod till en främmande stats förfogande. Av uppdragsbeskrivning, som ovan puzzlats samman ur olika dokument, framgår att han skulle genomföra ett American program men vara i allt underställd beskickningschefen vid den svenska Budapest-beskickningen. Han skulle finnas tillgänglig for any work the WRB might wish to assign him, men han fick inte uppträda som representant för . Han hade erhållit instruktioner från utrikesminister att vid behov utdela mutor till personer i som kunde tänkas dämpa och bromsa förföljelserna och deportationerna och han ägde rätt att genom hot (med hänvisning till amerikanska myndighetspersoners uttalanden) pressa dessa personer till eftergifter som kunde bidra till att judeförföljelserna trappades ned. Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag I korthet torde man kunna sammanfatta arrangemanget som att en uppdragsgivare () stod för projektets innehåll, och en upp- dragsgivare () stod för dess utförande. var i praktiken svensk diplomat med amerikanskt uppdrag. I ljuset av den tidigare diskussionen rörande förvaltningsorgani- sationers standardförfaranden, och hur dessa präglar den organisa- tionskultur som definierar inte bara tjänstemännens skyldigheter gentemot organisationen, utan också organisationens skyldigheter gentemot dess tjänstemän, förefaller naturligtvis ställning som synnerligen riskabel. Uppdragets oortodoxa natur bäddade för att missförstånd skulle uppkomma, inte bara mellan UD:s tjänstemän och , utan också mellan utrikesförvaltningen och , respektive och . Att så blev fallet tämligen efter ankomst indikeras i ett brev från till Pehle av : I get the impression indirectly that the Swedish Foreign Office is somewhat uneasy about 's activities in , and per- haps feel that he has jumped in with too big a splash. They would pre- fer, of course, to approach the Jewish problem in the finest traditions of European diplomacy, which wouldn't help too much. On the other hand, there is much to be said for moving around quietly on this type of work. In any case, I feel that is working like hell and doing some good, which is the measure (P 2 EuI, 17/2-1994). Såsom framgår av detta brev var alltså utrikesförvaltningens tjäns- temän, föga förvånande, mot bakgrund av dess specifika organisa- tionskultur, något bekymrade över verksamhet. Det är därtill intressant att notera att också förefaller vara en aning skeptisk: There is much to be said för moving around qui- etly on this type of work. Vi kan också konstatera att det uppenbarligen hos samtliga inblandade aktörer, när projektet väl drogs igång, förelåg en tämli- gen diffus uppfattning om såväl rapporteringsrutiner som ansvars- fördelning för uppdraget. Ur synpunkt behöver detta inte enbart ha varit av ondo. Just det faktum att hans uppdrag låg utanför etablerade parametrar för verksamheten inom den svenska utrikesförvaltningen, och att han var ansvarig inför flera uppdrags- givare kan ha medfört en förhållandevis större handlingsfrihet för honom, än vad som varit fallet om han enbart haft en uppdragsgi- vare att svara inför. Svensk diplomat med amerikanskt uppdrag Oklarheter kring skyldigheter gentemot sina respektive arbetsgivare kan dock ha medfört en i motsvarande grad oklar uppfattning om vilka skyldigheter UD och hade gentemot . Det kan härvid vara intressant att ställa rättschefen ovan anförda uttalande att Wallen- bergs aktion icke företogs på uppdrag av svenska staten mot Under Secretary of State uttalande i ett brev till senator . Vandenberg av : in view of the fact that acted as a member of the Swe- dish diplomatic mission in , the initiative in inquiries directed toward the Soviet Government rests with the Swedish authorities (P 2 Eu, 23/4-1947). Att skicka ut en tjänsteman på ett så okonventionellt uppdrag som så uppenbart föll inom två olika staters utrikesdepartements jurisdiktion, till ett land i krig, borde ha motiverat stor oro för säkerhet hos de ledande tjänstemän som gav sitt godkännande till projektet. Det kan att döma av ovan anförda instruktionsbrev till Anger av (verksamhet [var] ytterst delikat) knappast råda någon tvekan om att man var fullt medveten om att sändes ut på ett synnerligen riskfyllt uppdrag. Som vi får anledning att återkomma till längre fram står det dock klart utrikesledningen, av den skriftliga dokumentationen att döma, trots denna medvetenhet om riskerna förhöll sig oförsvarligt passiv när sedermera försvann . 5Sveriges diplomatiska relationer till 1943–45 minister i förklaras persona non grata förhållande till hade, vid tiden för arreste- ringen av , varit komplicerat. , , hade sändebud i förklarats persona non grata. Som orsak angavs att den svenske militärattachén, kap- ten , skulle ha vidarebefordrat sovjetiska militära hemligheter till . Från svensk sida hade man till en början svårt att tolka det sovjetiska agerandet. Biträdande polchefen skriver i sin dagbok att den enda förklaring, som vi kunde finna till det hela, var att en provo- kation från tyskt håll låge bakom i avsikt att störa förhållandet mellan och SSSR. Måhända hade man tagit en tysk officer, som vid förhör enligt instruktion uppgivit, att den tyska härledningen erhållit vissa uppgifter från den svenska legationen i . sait, det hela är ytterst bisarrt. Säkert är att en mycket obehaglig och till sina konse- kvenser oöverblickbar situation inträtt (, 1989: 530). fällde därtill sovjetiskt stridsflyg ett stort antal bomber över de södra delarna av samt och . Man kunde konstatera att det förekom ryska bok- stäver på sprängstycken från bomberna. Den svenska beskick- ningens i protester hos sovjetiska myndigheter avvisades dock som ogrundade (Redogörelse avgiven till utrikesnämnden 1945: 6). I en redogörelse inför utrikesutskottet , strax efter återkomsten från , lämnade en in- gående beskrivning för de svensk-sovjetiska relationerna under kriget. Fram bestämdes, enligt , den diplomatiska relationer till 1943–45 sovjetiska positionen gentemot av det övergripande intres- set att den svenska neutraliteten bibehölls. Det var ur sovjetisk syn- punkt av största vikt att inte drogs in i kriget på sida. Detta ledde till en relativt vänskaplig attitude gentemot , som, enligt , bland annat tog sig uttryck i att i stort sett såg genom fingrarna med den svenska hjälpen till , att , mot sina generalers råd, –40 bestämde sig för fred med , att Molotov, i sam- band med den tyska ockupationen av och 1940, uppgav att man från sovjetisk sida förväntade sig att inte skulle ockuperas, samt att man avgav en mycket mild protest i sam- band med transiteringen av den tyska Engelbrecht-divisionen . uppgav den sovjetiske vice utrikeskom- missarien till och med att enligt hans åsikt fört en klok och förutseende politik (HP 1 Er, 29/2-1944). Efter att de tyska trupperna på östfronten börjat röna betydande motgångar , och i synnerhet efter , skedde en markant omsvängning i den sovjetiska inställningen gentemot . I en rad noter, vari, enligt lögn och sanning blandats samman på ett skrämmande sätt, framfördes det sovjetiska missnöjet med den svenska neutralitetspolitikens ut- formning. Från sovjetisk sida ställde man sig frågande till om de fortsatta svenska eftergifterna mot verkligen var motive- rade. lät man sina ubåtar, som brutit igenom spärren i , sänka svenska fartyg t.o.m. inne på svenskt territo- rialvatten. framförde också vid åter- kommande tillfällen protester mot häktningen av den för spioneri misstänkte Intourist-chefen i . Assars- son noterade att det kan förefalla nästan otroligt, att en sådan ur vår synpunkt bagatellartad incident kan spela en politisk roll för ryssarna, men det är tydligen så att ryssarna fått för sig, att Sido- renko-fallet har en symptomatisk betydelse och att de svenska myndigheterna på något sätt har handlat under tyskt inflytande i saken (HP 1 Er, 29/2-1944). Efter domen mot Sidorenko (varvid han dömdes till straffarbete för spioneri och underrättelseverksamhet), framförde både vice utrikeskommissarien och utrikeskommissarie vid upprepade tillfällen sitt missnöje med behandlingen av Sidorenko, som de hävdade utsattes för tortyr i det svenska fängelset (HP 1 Er, 29/2-1944). diplomatiska relationer till 1943–45 uppgav att han hade en skrämmande känsla av ett politiskt vacuum, en isolering, som var starkare än den som vanligen omger de utländska sändebuden i (HP 1 Er, 29/2-1944). noterade han att den sovjetiska politiken var dubbelbottnad. När förklarades non grata i uppgav Kollontaj i att hon hade instruktioner att försäkra, att denna incident ej har något med de svensk-ryska förbindelserna att skaffa (HP 1 Er, 29/2-1944. Orsaken till denna kluvenhet i den sovjetiska politiken gentemot kunde, enligt , skönjas i den sovjetiska strävan att få till stånd en för- ändring av den svenska politiken mot . 5.2Ny chef för den svenska beskickningen i Som efterträdare utsågs vilken varit chef för . Enligt vad uppgav i en intervju i tidningen 1980 dröjde Per och avsiktligt med utnäm- ningen eftersom den sovjetiska kravet att skulle hem- kallas ansågs vara ett grovt diplomatiskt övertramp. Man väntade så länge att ryssarna, enligt , tvingades ta den första kon- takten. Vid en regeringsberedning förordade utrikesminister till sändebudsposten i , men hans förslag godtogs ej (Wahlbäck, 2001: 4). De mer exakta skälen till varför inte fick posten är inte kända, men meriter torde ha varit bättre. skriver i sitt porträtt av i boken (2001) att , som chef för , var utrikesminister högra hand (, 2001: 260). lämnar följande skildring av avfärd från : avreste till sin nya post . Han reste med tåg till , varifrån han kommer avsegla med lejdfartyg till . Därifrån går färden sedan vidare med flyg över och till . Våra försök att få honom expedierad direkt med flyg härifrån strandade på ryskt motstånd. Jag var nere vid stationen och tog avsked. Någon representant från ryska legationen kom inte tillstädes, och det var närmast patetiskt att se den arme spa- ningar mot perrongen tills han måste resignera och stiga upp på tåget. diplomatiska relationer till 1943–45 I själva verket visade det sig sedermera, att det hela berodde på ett misstag. Ryske chargé d'affaires hade visst haft avsikten att komma ned och taga farväl av nye sändebud i men hade som ryssarna ofta ha för sed missuppfattat avresetiden, som verkligen var lite ovanlig, på en söndagsförmiddag (, 1989: 579). Efter sin ankomst till sammanträffade med Molotov , varvid sändebudet framförde stats- och utrikesministrarnas personliga hälsningar och uttryckte de ledandes och hela nationens enhälliga önskan att utveckla och intensifiera de goda förbindelserna mellan våra länder och en önskan om ett vänskapligt och fruktbringande samarbete på alla områden (HP 1 Er, 23/7-1944). därefter träffade vice utrikeskommissarierna som mottog honom med hjärtlighet (HP 1 Er, 29/7-1944) och . Dekanozov, med vilken han hade ett samtal som präglades av en angenäm stämning och av hjärtlig munterhet [HP 1 Er, 29/7-1944]). Inför Dekanozov uppgav att den betraktade utvecklandet av det vänskapliga samarbetet med som vår viktigaste utrikespolitiska angelägenhet (HP 1 Er, 29/7-1944). sammanträffade också med chefen för femte europeiska (skandinaviska) avdelningen vid det sovjetiska utrikes- kommissariatet (Narodnyi Kommissariat Inostrannych del, NKID) , samt dennes sekreterare . Sysojev, över en middag vid svenska legationen som var odelat angenäm (HP 1 Er, 1/9-1944). De enda av de sovjetiska företrädarna som tycks ha uppvisat en mindre vänlig attityd gentemot var dels biträdande utrikeskommissarien som drog vårt synda- register med bister min (HP 1 Er, 11/8-1944), dels rättschefen vid utrikeskommissariatet som framhållit att Sidorenko-affä- ren länge utgjort en svår belastning av de svensk-ryska förbindel- serna. underströk också att svenskarna varit över hövan rädda för tyskarna i samband med transiteringen av Engelbrecht- divisionen (HP 1 Er, 12/8-1944). uppger att han gav Lozovskij upplysningar som syntes rensa luften (HP 1 Er, 11/8- 1944), och att han efter bästa förmåga bemött anmärk- ningar (HP 1 Er, 12/8-1944). diplomatiska relationer till 1943–45 uppteckningar av samtalen ger möjligtvis inte en helt fullständig bild av vad som faktiskt sades under de talrika mötena med företrädare för det sovjetiska värdlandet. Förste lega- tionssekreteraren vid Moskva-legationen ger föl- jande skildring av första månader i : kom alltså ut till , en het julidag 1944. [] Vi förstod snart att den nye ministern hade lagt upp en konsekvent plan för sin verksamhet. Den utgick, om jag förstått rätt, från två erfarenheter. Dels hans egen från den utsatta posten i : hellre skjuta undan svårigheter än duka under för dem, de är ofta inte större än du själv gör dem till. Dels , hans företrädares, öde. Eftersom ryssarna tydligen var ute efter tillfällen att misstänkliggöra i andras ögon, så gällde det att inte säga något till någon som de skulle kunna utnyttja emot oss. lade följaktligen raskt om beskickningens roder. Om vi dittills hade haft för vana att foto- grafiskt återge all den kritik, alla de beskyllningar och hotelser som riktades mot och att fördjupa oss i tolkningar av tänk- bara motiv och avsikter, så intog ståndpunkten att strunt i det, låt oss i stället ta fasta på allt fördelaktigt som vi kan finna (, 1984: 141–142). Legationspersonalen skulle alltså undvika att säga något till någon som [ryssarna] skulle kunna utnyttja emot [dem], samt ta fasta på allt fördelaktigt som man kunde finna. Resultatet blev, enligt , att rapporteringen till var skönmålande (, 1984: 145). Vad gäller generellt positiva bild av torde handbrevet till polchefen av utgöra ett gott exempel. Häri redogjorde för de stora förändringar som skett i under de som förflutit mellan hans tjänstgöring vid svenska legationen (– 27), och hans återkomst till . berörde en rad olika frågor och konstaterade bland annat att motoriserats, att genomgått en förvand- ling till en modern världsstad, att rubeln kommer att ha återvunnit sin inre köpkraft och även noteras som internatio- nellt betalningsmedel och att Moskva-borna är bättre klädda än under hans föregående vistelse i landet. konstaterade också avslutningsvis: Den största förändringen har [] ägt rum ifråga om folkets anda och sinnelag. mötte man ofta bitterhet och hat mot regimen. [] Av sådana stämningar finns numera intet spår. De voro säkert på väg att försvinna lopp, och det andra foster- diplomatiska relationer till 1943–45 har påskyndat och till synes fullbordat utvecklingen till nationell enhet. Sådana som förr bittert klankade på allt, äro nu fyllda av fosterländska känslor och nationell stolthet (HP 1 Er, 4/10-1944). I skildring av finns märkligt nog inte ens en antydan om de stora offer i människoliv som blivit resultatet av hänsynslösa industrialiseringskampanj . Hungersnöden i som orsakats av den stalinistiska tvångs- kollektiviseringen av jordbruket nämns inte, liksom de omfattande utrensningar och den terror som drabbat hela det sovjetiska samhället och medfört död eller lägervistelse för miljontals människor. Skådeprocesserna var väl kända för omvärlden och utrensningarna i det sovjetiska topp kommenteras faktiskt av om än i följande kryptiska ordalag: Under min förra Moskva-tid voro judarna i stark majoritet inom ämbetsverk, truster, banker etc. utgöra de en försvinnande mino- ritet. På teatrar, restauranger, gator och torg kan man konstatera, att det judiska inslaget reducerats på ett förbluffande sätt. började, sedan definitivt tagit ledningen och Trotskij, Sinóvjev, Buchárin, Rádek, Kámenev (samtliga judar) och deras anhängare eli- minerats, denna tendens att framträda. Sedan har man tydligen konse- kvent eftersträvat att i största möjliga utsträckning få fram tvättäkta ryssar på alla poster.