sou · GRB398 · 2004-01-01 00:00:00 — Var och en av dessa kan bli ett bolag med social målsättning (Gesellschaft mit sozialer Zielsetzung). För denna särskilda form av bolag gäller att syftet med bolagets verksamhet inte får vara att berika aktie- eller andelsägarna i bolaget. I bolagets stadgar eller bolagsordning skall bl.a. anges mot vilka sociala mål verksamheten skall arbeta och hur bolagets överskott skall användas i bolaget. Vidare skall anges hur bolagets överskott skall fördelas vid bolagets upplösning. Därvid måste överskottet gå till verk- samheter som ligger nära det sociala mål som bolaget har angivit i sin bolagsordning. Bolaget skall upprätta en rapport över hur bolaget arbetat för att förverkliga sina sociala mål. Ett bolag med social målsättning skall alltid efter sin firma lägga till orden mit sozialer Zielsetzung. Om bolaget inte längre skall vara ett bolag med socialt mål får bolagets överskott inte delas ut till ägarna. Överskottet måste i stället gå till någon annan verksamhet som ligger i linje med det ändamål som bolaget arbetat för. Om så inte sker kan domstol på talan av antingen en aktie- eller andels- ägare i bolaget, en berörd tredje person eller av viss kontrollmyn- dighet agera för att vidta rättelse. Samma personkrets kan också initiera bolagets upplösning, bl.a. under förutsättning att bolaget praktiskt agerat mot sin i stadgarna angivna sociala målsättning. Beslut om bolagets upplösning fattas av domstol. Regeringen konstaterade i propositionen Den kooperativa företags- formen (1996/97:163) att kooperationen utgör en värdefull sektor inom svenskt näringsliv och att dess omsättning kan beräknas till av BNP. De verksamhetsgrenar av kooperationen som är mest omfattande är dagligvaruhandeln, lantbruk och bostäder. Det finns även kooperativ verksamhet med annan inriktning såsom organisationer för sparande och krediter samt sådana som verkar inom bl.a. åkerinäringen. har nya koope- rativa företag bildats inom områden som räknas till den offentliga sektorn, t.ex. kooperativ inom barnomsorg, äldreomsorg, tandvård, hälso- och sjukvård samt grundskola. Beträffande vad som utgör den kooperativa företagsformen utgår regeringen i propositionen från de kooperativa principer som stad- fästes av den Internationella Kooperativa Alliansen första gången . 1.frivilligt och öppet medlemskap 5.utbildning, praktik och information 6.samarbete mellan kooperativa föreningar I propositionen anförde regeringen att de kooperativa företagens ställning bör stärkas. Företagsformen ger en möjlighet att bedriva näringsverksamhet på en demokratisk grund då alla delägare har lika möjlighet att påverka företagets utveckling. Det är, anfördes det vidare, viktigt att den kooperativa företagsformen har samma förutsättningar och möjligheter att verka som andra företags- former. 6.2Bolagiseringsutredningen – slutförslag från utredningen om alternativ associationsform för idrottslig verksamhet gav i uppdrag åt Riksidrottsstyrelsen att utreda frågan om konsekvenser och möjlig- heter beträffande en alternativ associationsform till den ideella föreningen för bedrivande av idrottsverksamhet av omfattande kommersiell/professionell karaktär. I utredningens direktiv angavs att utredningen skulle ha följande principiella utgångspunkter och avgränsningar: Idrottsrörelsen skall alltjämt vara uppbyggd enligt demokratiska medlemsinflytandeformer, det skall alltjämt vara en sammanhållen idrottsorganisation där bestämmandet över den presta- tionsinriktade tävlingsidrottens regler och uppbyggnad skall finnas inom den demokratiskt uppbyggda idrottsorganisationen samt skall den ideella föreningen vara den associationsform som används för i huvudsak ideell idrottsverksamhet och därmed berättiga det allmännas stöd i olika former. Utredningen skulle bl.a. redovisa förutsättningar för och konsekvenser av att idrottsverksamhet som bedrivs inom ideella föreningar överförs till alternativ associations- form (i huvudsak aktiebolag). I sitt slutförslag kom utredningen fram till att aktiebolag för idrottsverksamhet (nedan kallade IdrottsAB) var det närmast tänkbara alternativet till ideella föreningar och anförde bl.a. följande. Det skall kunna bli aktuellt med IdrottsAB endast inom den del av idrottsrörelsen som kan betecknas som kommer- siell idrott med professionella idrottsutövare. Det förekommer redan aktiebolag som i anslutning till en förening handhar kommersiell verksamhet som bl.a. grundas på reklamrättigheter samt bolag som driver idrottsanläggningar. Ett IdrottsAB skall få möjlighet att under vissa villkor få nyttja delar av föreningens på medlemskapet i ett specialidrottsförbund grundade rättighet alternativt behörighet att få delta i idrottsförbundets tävlingsverksamhet. Tanken är att genom en övergripande reglering i stadgar skapa möjligheter för de specialidrottsförbund som önskar att anta ett ut- förligare regelverk. Detta regelverk skall då innebära att de medlems- föreningar som så beslutar kan upplåta delar av sin på medlemskapet grundade rättighet och behörighet att delta i tävlingsverksamheten (företrädesvis avsågs föreningens serieplats på högsta nivå) till ett IdrottsAB. Vid olika ägarförhållanden kan olika konsekvenser tänkas. Enligt utredningen innebär ett av idrottsföreningen helägt IdrottsAB allt- jämt att styrning och bestämmande över verksamheten i vart fall indirekt ligger kvar hos medlemmarna i föreningen. När det gäller delägda eller fritt ägda IdrottsAB uppkommer enligt utredningen fråga om ägandet av bolaget inkräktar på bestämmandet över idrottsorganisationen. Utredningen har anfört att man tekniskt kan tänka sig att föreskriva villkor som begränsar en idrottsförenings försäljning av aktier på sådant sätt att aktie- eller röstmajoriteten innehas av föreningen ifråga. Om begränsningar i ägandet införs kan det dock tänkas motverka intresset från investerarnas sida och kanske omöjliggöra förutsättningarna för en börsintroduktion. Kontrollen över ett IdrottsAB borde enligt utredningen baseras på att idrottsorganisationen, oavsett vem som äger ett IdrottsAB, ändå kan kontrollera och vidta sanktioner mot ett IdrottsAB. Kontrollen kan till viss del utformas genom bestämmelser i bolags- ordningen men även genom föreskrifter i det avtal som sluts mellan idrottsföreningen och bolaget avseende tävlingsverksamhet m.m. Den yttersta sanktionen vid bristande efterlevnad av avtal eller föreskrivna villkor blir att specialidrottsförbundet kan besluta att serieplatsen går förlorad. Utredningen poängterade att det kan föreligga risker med att relationen mellan bolaget ifråga och föreningen vilar på ett avtals. Utredningen pekade bl.a. på att det kan förutses att i de fall ägandet och kontrollen över bolaget ligger utanför själva föreningen kan denna få svårt att göra sig gällande mot en ekonomiskt stark mot- part (bolaget). Om de ekonomiska konsekvenserna av att överföra idrottsverk- samheten till ett IdrottsAB nämns i slutförslaget bl.a. följande. Ett IdrottsAB kommer att vara skattskyldigt till statlig inkomstskatt i motsatts till en idrottsförening. Det kommer även att bli moms- redovisningsskyldigt enligt samma regler som gäller för andra näringsverksamheter. Möjligheten att överföra pengar mellan olika verksamheter, som sker inom en förening, försvinner såvitt gäller verksamheten i IdrottsAB gentemot verksamheten i idrottsföre- ningen. 6.3Social ekonomi – en tredje sektor för välfärd, demokrati och tillväxt? I rapporten ekonomi – en tredje sektor för välfärd, demo- krati och tillväxt? från beskrivs inne- börden av termen social ekonomi på följande sätt: Med social ekonomi avses organiserade verksamheter som primärt har samhälleliga ändamål, bygger på demokratiska värderingar och är organisatoriskt fristående från den offentliga sektorn. Dessa sociala och ekonomiska verksamheter bedrivs huvudsakligen i föreningar, kooperativ, stiftelser och liknande sammanslutningar. Verksamheter inom den sociala ekonomin har allmännytta eller medlemsnytta, inte vinstintresse, som främsta drivkraft. I rapportens kapitel 3 behandlas frågan vad social ekonomi betyder för samhället. Man har uppskattat antalet ideella föreningar i till ungefär 150 000 (då det saknas obligatorisk registrering av sådana föreningar och de flesta av dem saknar anställda och är befriade från skatt är siffran osäker). Antalet ekonomiska föreningar är ca. 20 000, antalet stiftelser mellan 30 000 och 50 000 och antalet organisationer i övrigt drygt 2 000. Sammanlagt finns det drygt 200 000 organisationer inom den sociala ekonomin (eller tredje sektorn) som har närmare 200 000 anställda och som omsätter . Ideella och ekonomiska föreningar, stiftelser, ömsesidiga bolag och andra juridiska former med inrikt- ning på social ekonomi finns till stor del koncentrerade inom ett mindre antal verksamhetsområden. De ekonomiska föreningarna finns traditionellt i stor skala inom bl.a. detaljhandel, boende, livs- medelsförsörjning, elförsörjning och väghållning samt inom skola, vård och omsorg. De ideella föreningarna finns inom områdena intressebevakning, kultur, fritid och rekreation samt utbild- ning, missbruksrehabilitering och humanitär verksamhet. Stiftelserna är till största delen pensionsstiftelser, men även stiftelser i syfte at främja vetenskaplig forskning, hjälpverksamhet bland behövande och utbildning är vanliga. I avsnitt 4.3 i rapporten diskuteras vinst och överskott. I rappor- ten anförs att vinst är vad varje näringsverksamhet strävar efter för att kunna betala sina kostnader och bygga upp en stabilitet . Detta gäller även inom den sociala ekonomin. Därut- över används vinst i många företag till expansion och utdelning till aktieägare. Begreppet överskott används i kooperativa sammanhang för att markera skillnaden mot vinst i det privata näringslivet. Överskott handlar om pengar som blivit över i verksamheten när den har uppfyllt sitt primära ändamål. Överskottet skall gå tillbaka in i verksamheten eller betalas tillbaka till medlemmarna, som deltagit i verksamheten. 6.4Fristående gymnasieskolor – hot eller tillgång? av resursfördelning till fristående grund- skolor hade enligt direktiven i uppdrag att utreda ekonomiska och andra konsekvenser av det snabbt växande antalet fristående gym- nasieskolor samt belysa förutsättningarna för konkurrens på lika villkor för fristående och offentliga gymnasieskolor. Kommitténs arbete redovisas i slutbetänkandet Fristående gymnasieskolor – hot eller tillgång? (SOU 2001:12). I betänkandets kapitel 8 behandlas de fristående gymnasieskolornas huvudmannaskap och ekonomiska vinst. Av betänkandet framgår bl.a. följande. fanns det 101 fristående gymnasieskolor i (tre riksinternat och två internationella gymnasieskolor är dock undan- tagna). Av dessa bedrevs 49 i form av aktiebolag, 35 som stiftelser, 7 som ideell förening, 5 som ekonomisk förening, 2 som handels- eller kommanditbolag och 3 som enskild firma. Den två dominerande associationsformerna är således aktiebolag och stiftelser. var stiftelseformen den klart vanligaste, men antalet skolor med aktiebolag som huvudman har ökat starkt . I intervjuer som kommittén genomfört har framkommit att företrädarna för stiftelseskolorna som fördel med den associations- formen framhållit att stiftelser till skillnad från aktiebolag inte har som syfte att tjäna pengar. Aktiebolagsskolornas företrädare har pekat på att aktiebolagens redovisningsskyldighet till PRV medför att företagen är öppna för insyn och transparenta. Stiftelseskolorna drivs i vissa fall av gamla stiftelser som arbetat med utbildning eller liknande, och i vissa fall av nybildade stiftelser med målsättningen att driva den fristående gymnasieskolan utan ekono- miskt vinstintresse från stiftarna. I något fall är stiftarna verksamma som lärare i skolan medan de i andra fall endast arbetar med skolfrågor i stiftelsens styrelse och anlitar anställd personal som skolledare och lärare. Bland aktiebolagen finns exempel på bolag som i bolagsordningen skrivit in begränsningar i vem som får äga aktier i bolaget och/eller hur stor del av eventuell vinst som får delas ut till aktieägarna. Det förekommer även blandformer såsom att ett aktiebolag är huvudman för skolan men samtliga aktier ägs av en stiftelse eller kan ett aktiebolag ha bildat en stiftelse som i sin tur är huvudman för skolan. Övriga associationsformer förekommer, som nämnts ovan, i mindre omfattning. Bland de ekonomiska före- ningarna finns exempel på rena personalkooperativ och på kooperativ, där både elever och personal ingår. Formen enskild firma före- kommer oftast en presumtiv huvudman ansöker om rätt till bidrag hos . Efter sådant beslut bildar huvudmannen oftast aktiebolag, stiftelse eller ekonomisk förening. Kapitalanskaffningen skiljer sig åt mellan de olika associa- tionsformerna. Stiftelseskolorna erhåller ofta startkapitalet genom donationer, insamlingar och liknande. Aktiebolagen får sitt genom aktiekapitalet och genom nyemissioner av aktier. Stipendier och bidrag från organisationer, företag och andra intressenter utgör dock viktiga inslag i skolornas kapitalbildning oavsett huvud- mannens associationsform. I betänkandet diskuteras frågan om införande av föreskrift med innehåll att eventuell vinst måste återinvesteras i verksamheten. Kommittén fann att det inte var någon framkomlig väg att förbjuda vinstutdelning eftersom förbud kan leda till smygvägar som gör den ekonomiska redovisningen otydlig. I stället föreslås i betänkan- det att man dels täpper till de ventiler genom vilka eventuella oskäliga vinster kan uppkomma, dels inför en effektivare ekonomisk redo- visning och kontroll . 6.5Mera värde för pengarna I slutbetänkande Mera värde för pengarna (SOU 2001:31) föreslogs att det i lagen om offentlig upphandling bl.a. skulle införas en särskild bestämmelse om upphandling av hälso- och sjukvårdstjänster samt socialtjänster enligt följande: Vid upphandling av tjänster avseende hälso- och sjukvård eller social- tjänst får den upphandlande enheten uppställa som krav att utförandet av tjänsten endast får överlämnas till ett bolag, en förening, en stiftelse eller annan som driver verksamheten utan syfte att skapa vinst åt ägare eller motsvarande intressenter. I den närmare motiveringen till varför kommittén ansåg att det bör finnas möjlighet att utesluta vinstsyftande leverantörer vid upp- handling av tjänster inom hälso- och sjukvård samt socialtjänst anfördes bl.a. följande. Verksamhet som drivs i kooperativ form och med ett stort mått av idealitet bör inte jämställas med privata vinstsyftande företag. Det finns enligt kommittén ett behov av att ge utrymme för upphandlande enheter att positivt särbehandla icke-vinstsyftande leverantörer under vissa förutsättningar, eftersom dessa leverantörer ofta har svårt att hävda sig om de utsätts för konkurrens från kommersiella företag. Verksamheten bedrivs ofta i mindre skala och i kooperativ form. Syftet var i första hand att utesluta aktörer som är noterade på eller mot- svarande utländsk fondbörs. De leverantörer som bestämmelsen avser att prioritera är leverantörer som kan anses bedriva sin verksamhet enligt en självkostnadsprincip och att överskottet plöjs ner i verksamheten som investeringar eller fonderingar . Kommittén uppmärksammade problemet med vinstutdelning inom koncerner och konstaterade bl.a. följande. Ett krav i förfrågnings- underlaget vid upphandlingen om att verksamheten inte får bedrivas i vinstsyfte kan kringgås genom att det företag som ansvarar för driften i och för sig inte ger någon utdelning till aktieägare eller motsvarande intressenter, men i stället lämnat t.ex. koncernbidrag till ett annat företag i samma koncern eller betalar överpriser för prestationer utförda av denna enhet. Kommittén ansåg att det bör åligga kommunen eller det landsting som avser att överlämna ansvaret för hälso- och sjukvårdstjänsten till annan att på lämpligt sätt försäkra sig om att den tilltänkte verksamhetsutövaren faktiskt inte tillgodogör sig något överskott. Remissinstanserna var till övervägande del (28 av 34) klart nega- tiva till förslaget. Dels ansåg flertalet instanser att förslaget var illa genomtänkt och förhastat, dels hade man synpunkter i sak. Bland annat anfördes att förslaget med största sannolikhet strider mot EG-rättens diskrimineringsförbud och principen om fri rörlighet för tjänster, att konkurrensen snedvrids samt att förslaget strider mot det bakomliggande syftet med lagen om offentlig upphandling. Dessutom anfördes från flera remissinstanser att begreppen vinst och vinstsyftande inte definierats i förslaget och att begreppen i sig inte har någon entydig innebörd. I den proposition (prop. 2001/02:142 Ändringar i lagen om offentlig upphandling m.m.) som regeringen lade fram med anled- ning av slutbetänkandet föreslogs inte någon ny lagstiftning av- seende icke vinstsyftande verksamheter. 6.6Frågor rörande icke vinstutdelande företag beslutade att ge advokaten i uppdrag att i en promemoria närmare studera vissa frågor rörande icke vinstutdelande företag. Av promemorian Frågor rörande icke vinstutdelande företag (Ju2001/6414/L1)framgår bl.a. följande. Utgångspunkter har varit dels att undersöka vad som kan vara en lämplig organisationsform med medlemmar för icke vinstsyftande näringsliknande verksamhet av inte obetydlig omfattning, dels möj- liggöra ett säkerställande av att verksamheten bedrivs utan vinstsyfte. I promemorian föreslås att en ny aktiebolagsform bildas; aktiebolag utan vinstsyfte. Den nya aktiebolagsformen kan införas genom att nya bestämmelser förs in i ABL. Vidare föreslås att vinstutdelnings- begränsningar skall råda, dels vid fortlöpande utdelningar, dels vid slututdelning i samband med bolagets likvidation samt att dessa begränsningar skall anges i bolagsordningen. För att säkerställa att verksamhetsinriktningen och vinstutdelningsbegränsningarna har det innehåll som kan krävas från allmän synpunkt bör krävas att bolagsordningen godkänns av ett kontrollorgan samt att bestämmel- serna i bolagsordningen inte skall kunna ändras utan ett föregående samtycke från kontrollorganet. Det skall enligt förslaget åligga revisorerna att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna i bolagsordningen och vid överträdelser rapportera till kontrollorganet. Om bestämmelserna åsidosätts utan att rättelse sker skall det kunna medföra tvångslikvidation av bolaget, varvid kontrollorganet bör ha talerätt. Vid likvidationen bör det ankomma på likvidatorn att se till att föreskrifterna i bolagsordningen efterlevs och att bolagets slutkapital delas ut i enlighet med dessa. 6.7Utredningen ägarformer – vinst och demokrati Utredningen ägarformer – vinst och demokrati (S 2000:08) har lämnat två betänkanden; dels idébetänkandet Vinst för vården (SOU 2002:31), dels slutbetänkandet Vårda vården – samverkan, mångfald och rättvisa (SOU 2003:23). I idébetänkandet redogörs för hur de privata alternativen till den offentliga vården kommit att vinna inträde i allt högre grad. I betänkandet konstateras att endast ett fåtal sjukhus och andra delar av vården drivs av privata vårdgivare som saknar vinstsyfte. Den verksamhet som ändock bedrivs utan vinstsyfte drivs emellertid i de flesta olika associationsformer som finns, således även som aktiebolag. I idébetänkandets andra kapitel redogörs utförligt om vårdsyste- men i andra europeiska länder samt i och . I slutbetänkandet konstateras att det finns många exempel på att alternativa driftsformer och nya vårdgivare kan bidra till utveckling och förnyelse av hälso- och sjukvården, dess organisation och arbets- former. Ökade anspråk från patienterna på valfrihet och individuell anpassning talar också för en ökad mångfald bland vårdgivarna. Det poängteras dock också att ökad mångfald och större utrymme för privata vårdgivare med vinstsyfte kan medföra att målen om behovsstyrning och vård på lika villkor kan komma att sättas åt sidan. Utredningen föreslår i slutbetänkandet att landstingen inte skall få överlämna uppgiften att ansvara för driften av hälso- och sjukvårdsverksamhet som samordnas inom eller mellan sjukvårds- regioner till någon annan än som avses i 3 kap. 17 § kommunallagen (1991:900). Detta innebär att den högspecialiserade vård som be- drivs vid landets nio regionsjukhus alltjämt skall drivas i offentlig regi. Vad avser övrig sjukvård, med undantag av primärvården, föreslår utredningen inte några hinder beträffande vilka som på entreprenad skall få driva verksamheterna. Ett krav för överlämna- de av driften av hälso- och sjukvårdsverksamhet som etablerats av landsting är dock att man genom avtal förbinder sig att inom ramen för verksamheten uteslutande ge vård som finansieras av landsting, kommun eller utländskt rättssubjekt med motsvarande uppdrag. För övrigt uppställer utredningen inte några speciella krav på dem som driver verksamheter inom hälso- och sjukvården. Detta inne- bär även att det från utredningens sida inte framförs några hinder mot att vinstsyftande associationsformer driver hälso- och sjukvård. För organisationer utan vinstsyfte och små företag, oavsett associationsform, påpekas i betänkandet att det föreligger flera svårigheter med framför allt dagens upphandlingsbestämmelser när det gäller möjligheterna för dessa organisationer och företag att bedriva hälso- och sjukvård. Bland annat utgör de korta perioder som upphandlingen avser ett problem då långsiktighet i verksam- heten försvåras och därmed också möjligheterna till prövande av nya och innovativa idéer liksom möjligheterna att skaffa riskvilligt kapital för expansion av verksamheten. Detta syns bl.a. genom att den privat drivna vården i hög grad koncentreras till ett fåtal stora vårdföretag, företrädesvis kommersiellt drivna, och att dessa svarar för den huvudsakliga expansionen av den privat drivna vården. Betänkandet har remissbehandlats och en övervägande del av remissinstanserna har tillstyrkt utredningens förslag om att en över- syn av villkoren för organisationer utan vinstsyfte och små företag att verka inom hälso- och sjukvården och i kommunernas omsorgs- verksamhet bör övervägas. Ärendet bereds, när detta skrivs, alltjämt inom . 7Två modeller för en ny form av aktiebolag Utredningens förslag: Nuvarande möjlighet att i bolagsordningen begränsa vinstutdelningen till aktieägarna skall kvarstå oförändrad. De två modellerna för den nya aktiebolagsformen kallas icke-vinst- utdelande aktiebolag respektive aktiebolag med begränsad vinstutdel- ning. Bestämmelserna för den nya aktiebolagsformen skall i så liten utsträckning som möjligt avvika från vad som annars gäller för aktiebolag enligt ABL. Utredaren har enligt direktiven i uppdrag att utarbeta två modeller av en ny form av aktiebolag. Den ena modellen skall innebära att någon vinstutdelning inte alls får förekomma och den andra model- len att endast begränsad vinstutdelning får äga rum. Den nya formen av aktiebolag skall rymmas inom den nuvarande aktiebolagslagens ram och vinstutdelningsbegränsningarna skall framgå av bolagens bolagsordningar. Utredningen har valt att kalla de båda modellerna för icke-vinstutdelande aktiebolag respektive aktiebolag med begrän- sad vinstutdelning. Begreppet den nya formen av aktiebolag används i det följande som en allmän benämning av den nya bolagsformen utan att särskilt hänföra sig till någon av modellerna. I direktiven har angivits att den nya formen av aktiebolag skall kunna användas inom områdena vård, skola och omsorg men att även andra verksam- hetsområden skall övervägas. Det är dock inte utredningens uppdrag att föreslå att den nya bolagsformen skall användas i viss verksam- het. Företrädare för de sammanslutningar m.fl. som utredningen in- bjudit att komma in med synpunkter har lyft fram frågeställningar som aktualiseras om den nya aktiebolagsformen kommer att vara en förutsättning för att bedriva viss verksamhet eller för att få offentliga bidrag till verksamheten. Dessa frågeställningar ligger dock utanför utredningens uppdrag att ta ställning till. Två modeller för en ny form av aktiebolag