sou · GRB316d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Personer i arbetskraften14 i procent av befolkningen i , rangordnade efter andel kvinnor Källa: Labour Force Survey, Förekomsten av deltidsarbete bland kvinnor skiljer sig markant mellan EU-länderna. I arbetar över 70 procent15 av de sysselsatta kvinnorna deltid. Motsvarade siffra för är . I genomsnitt arbetar en tredjedel av de sysselsatta kvinnorna i EU deltid. Männen inom EU arbetar i betydligt mindre utsträckning deltid än kvinnorna. I åldersgruppen 15–är andelen deltidsarbetade 14Till arbetskraften räknas personer som förvärvsarbetar eller är arbetslösa. 15I bilaga 3 redovisas deltidsarbete i procent av alla sysselsatta för samtliga EU-länder. Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner män i förhållande till sysselsatta män eller lägre i alla länder utom där av männen arbetar deltid. Störst andel deltidsarbetande män i EU finns i åldersgruppen 15–, vilket sannolikt gäller studietiden. Diagram 1.5: Deltid efter ålder 2000 Andel (%) deltid av alla sysselsatta i , rangordnade efter andel kvinnor Källa: Labour Force Survey, Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner Diagram 1.6: Deltid efter ålder 2000 Andel (%) deltid av alla sysselsatta i åldersgruppen 25–, rangordnade efter kvinnor. Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner Diagram 1.7: Deltid efter ålder 2000 Andel (%) deltid av alla sysselsatta i åldersgruppen 50–, rangordnade efter andel kvinnor Källa: Labour Force Survey, Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner SOU 2003:16 Diagram 1.8: Deltid efter ålder 2000 Andel (%) deltid av alla sysselsatta i , rangordnade efter andel kvinnor Källa: Labour Force Survey, Det råder mansdominans bland cheferna i alla länder i EU. Vad gäller gruppen chefer är och de minst mansdominerade länderna, kvinnor och män. I är av cheferna kvinnor och män. Snedast könsfördelning bland cheferna har kvinnor och män. har högst andel kvinnliga och manliga chefer i förhållande till sysselsatta. Om man ser till könsfördelningen inom gruppen chefer i är andelen kvinnor och andelen män . SOU 2003:16 Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner Tabell 1.14: Chefer* 2000 Andel (%) av alla sysselsatta Rangordnade efter andel sysselsatta som i den vänstra tabellen Källa: Labour Force Survey, *Legislators, senior officials and managers I de tabeller som presenteras nedan har gruppen chefer brutits ner i olika chefskategorier. De högsta cheferna,verkställande direktörer, verkschefer m.fl., är den mest mansdominerade chefsgruppen i EU totalt sett. Eftersom antalet chefer i gruppen är litet finns inte uppgifter om könsfördelning för alla länder. Tabell 1.15 visar även att denna kategori chefer utgör en liten andel av alla sysselsatta på arbetsmarknaden – av de sysselsatta kvinnorna och av de sysselsatta männen i hela EU. Högst andel kvinnor i denna chefsgrupp har av de sysselsatta kvinnorna. har högst andel män av de sysselsatta männen. I är av verkställande direktörerna och verkscheferna kvinnor, vilket är den minst sneda könsfördelningen i denna chefsgrupp inom EU. Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner Tabell 1.15: Verkställande direktörer, verkschefer m.fl. **, 2000 Andel (%) av alla sysselsatta Rangordnade efter andel sysselsatta kvinnor Källa: Labour Force Survey, ** Directors and chief executives Könsfördelning (%) som i den vänstra tabellen Källa: Labour Force Survey, ** Directors and chief executives I gruppen för drifts- och verksamhetschefer finns linjechefer som planerar, leder och samordnar varu- och tjänsteproduktion. I EU totalt sett är könsfördelningen i gruppen kvinnor och män. Högst andel kvinnor och män i denna chefsgrupp har av de sysselsatta kvinnorna och av de sysselsatta männen. , följt av , är de länder som har minst mansdominans i gruppen kvinnliga chefer. Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner Tabell 1.16: Drifts- och verksamhetschefer*** 2000 Andel (%) av alla sysselsatta Rangordnade efter andel Sysselsatta kvinnor Källa: Labour Force Survey, ** Production and operations managers Könsfördelning (%) Samma rangordning som i den vänstra tabellen Källa: Labour Force Survey, ** Production and operations managers I gruppen chefer för särskilda funktioner ingår stabschefer och chefer för specialistfunktioner. Det är den chefsgrupp som är minst mansdominerad i genomsnitt. I EU består gruppen av kvinnor och män. har även i denna grupp högst andel kvinnor och män i relation till antalet sysselsatta. , och har 49, kvinnor som är chefer för särskilda funktioner vilket med svenskt synsätt räknas som en jämställd könsfördelning. Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner Tabell 1.17: Chefer för särskilda funktioner**** 2000 Andel (%) av alla sysselsatta Rangordnade efter andel sysselsatta kvinnor Källa: Labour Force Survey, **** Other specialists managers Könsfördelning (%) Samma rangordning som i den vänstra tabellen Källa: Labour Force Survey, **** Other specialists managers Nästa grupp omfattar chefer för företag och enheter som har 10 eller färre anställda. I EU i genomsnitt finns högst andel kvinnor i denna chefskategori – av de sysselsatta kvinnorna. har störst andel chefer inom denna kategori, kvinnor och män av samtliga sysselsatta. I är av cheferna för mindre företag och enheter kvinnor, vilket är den högsta andelen kvinnor i gruppen. Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner Tabell 1.18: Chefer för mindre företag och enheter 2000***** Andel (%) av alla sysselsatta Rangordnade efter andel sysselsatta kvinnor Källa: Labour Force Survey, ***** Managers of small enterprises Könsfördelning (%) Samma rangordning som i den vänstra tabellen Källa: Labour Force Survey, ***** Managers of small enterprises Könsfördelningen i samtliga organisationer i studien är kvinnor och män. I organisationer med privat ägandeform är kvinnor och män. av organisationerna har mansdominerade styrelser, dvs. män i styrelsen. Bland organisationer med privat ägandeform är av styrelserna mansdominerade. I genomsnitt består av styrelserna av kvinnor och av män. I organisationer med privat ägandeform är andelen kvinnor lägre, . Av samtliga organisationer har enbart män i styrelsen. I organisationer med privat ägandeform har hälften av organisationerna endast män i styrelsen. Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner En stor andel kvinnor i styrelserna är fackliga representanter, av de kvinnliga styrelserepresentanterna i samtliga organisationer och i organisationer med privat ägandeform. Det är även relativt vanligt att kvinnorna representerar en dominerande ägandegrupp – av kvinnorna i styrelserna gör det. av organisationerna har mansdominerade ledningsgrupper. I av dessa består ledningen av enbart män. För företag med privat ägandeform är motsvarade siffror . I genomsnitt utgörs av ledningarna i samtliga organisationer och i företag med privat ägandeform av kvinnor. Det vanligaste ansvarsområdet för kvinnor i ledningen är personal/human resources – av kvinnorna i ledningen finns på den positionen. Den näst vanligaste funktionen för kvinnor i ledningsgrupper är ekonomi. Det är vanligare att kvinnor blir rekryterade externt till ledningsgruppen än att män blir det. Könsfördelningen i olika branscher skiftar markant, både vad avser antalet anställda och i styrelse och ledning. Högst andel kvinnor både bland samtliga anställda och i styrelse och ledning finns i enheter för hälso- och sjukvård. Lägst andel kvinnor i motsvarande grupper finns inom byggindustrin. av organisationerna har inga chefer som är . I drygt hälften av organisationerna, , är andelen unga chefer eller lägre. Av de organisationer som har unga chefer är det som saknar kvinnor i den chefskategorin. Om man ser till hela den privata sektorn är av de unga cheferna kvinnor och män. Könsmärkningen av funktioner, branscher och rekryteringsvägar består. Det finns dock tecken på att en viss förändring mot en mer jämn könsfördelning på ledande positioner kan ha ägt rum . enkätundersökning var könsfördelningen bland samtliga anställda i samtliga organisationer kvinnor och män. I organisationer med privat ägandeform var det kvinnor och män bland samtliga anställda. av styrelserna i samtliga organisationer bestod av kvinnor och i organisationer med privat ägandeform var motsvarande siffra . Ledningarna bestod till av kvinnor i samtliga organisationer och i organisationer med privat ägandeform var andelen kvinnor i ledningarna . SOU 2003:16 Kartläggning av kvinnor och män på ledande positioner Förändringen kan vara en konsekvens av det förändringsarbete som pågår i samhället och i organisationer. Förändringen kan också avspegla andra förändringar på arbetsmarknaden som skett , t.ex. privatisering av delar av offentlig verksamhet med stor andel kvinnor. Det går alltså inte att fullt ut jämföra statistiken års enkätstudie med statistiken i denna enkätundersökning. Det är också viktigt att notera att statistiken visar på en sned könsfördelning bland unga chefer, vilka utgör den grupp ur vilken merparten av framtidens styrelser och ledningar kommer att rekryteras. När det gäller chefer i ett internationellt perspektiv visar den inventering som utfört inom ramen för utredningen att internationell statistik av god kvalitet om chefer endast finns i begränsad omfattning. Den statistik som presenteras rör EU-länderna och omfattar både privat och offentlig sektor. Statistiken visar att kvinnornas deltagande i arbetskraften varierar i betydligt högre grad än männens. Detsamma gäller deltidsarbete. Verkställande direktörer och verkschefer utgör en liten del av alla sysselsatta på arbetsmarknaden inom EU – av de sysselsatta kvinnorna och av de sysselsatta männen är verkställande direktörer, verkschefer eller motsvarande. Detta är den chefskategori som är mest mansdominerad män i EU. Störst andel kvinnor bland cheferna finns bland chefer för särskilda funktioner, . Denna chefsgrupp omfattar stabschefer och chefer för specialistfunktioner som till exempel ekonomi-, administrations- och personalchef. (2002) The life of Women and Men in Europe. A statistikal portrait. Office for official publications of communities. SOU 1994:3 Mäns föreställningar om kvinnor och chefskap. (1992) SNI 92 Standard för svensk näringsindelning 1992. (2002) På tal om kvinnor och män. Lathund om jämställdhet 2002. 2Kvinnor i styrelser och som chefer – en historisk bakgrund Chefen har som vanligt handlat rätt. Tack, sa chefen (1924/1952:90). Chefen som tackade för komplimangen var chefen i roman med samma namn . Det var emellertid inte i sin roll som chef för ett modisthus som handlat rätt, utan genom att hon använde delar av firmans kapital till att lösa den blivande svärsonens skulder, och det var sonen som lovordade henne. framställs inte i första hand som en kompetent chef, utan som en medelålders kvinna med för täta band till sin son – band som sedermera överflyttas till den blivande svärsonen. Som chef är hon egentligen ganska misslyckad, eftersom hon för att göra sin son till viljes låter honom göra en dålig affär. När bok publicerades hade gifta kvinnor varit myndiga , och att finna kvinnor på chefsposter var ovanligt. På ett sätt är dock skildring tidstypisk: chefen har tagit över familjeföretaget efter sin man, och driver det i väntan på att sonen ska ta över. Som kommer att visas hade en stor del av de kvinnor som vid trots allt fanns representerade i företagsstyrelser tydliga släktrelaterade kopplingar till företaget. Detta kapitel vill ge en historisk bakgrund till dagens kvinnor i styrelser och kvinnors chefskap. Det finns få studier om omfattningen av kvinnor i styrelser under första hälften av 1900- talet, och en första pilotstudie har därför genomförts för den här utredningen. Det är även nödvändigt att bredda den historiska diskussionen för att kunna ge den kontext i vilken det var möjligt eller omöjligt Kvinnor i styrelser och som chefer – en historisk bakgrund för kvinnor att agera som chefer och ta plats i styrelser. Förutom en diskussion utifrån min empiriska undersökning kommer kapitlet därför även att diskutera svensk lagstiftnings betydelse för kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden samt hur kvinnor har kunnat arbeta, vara egna företagare, delta i styrelsesammanhang och inneha chefsposter. Den diskussionen är baserad på den tidigare forskning som finns om svenska förhållanden och kan således tjäna som en forskningsöversikt. Kapitlet inleds med denna tematiserade forskningsöversikt, och därefter redovisas den empiriska undersökningen och dess resultat. Kapitlet avslutas med en sammanfattande diskussion, inklusive ett förslag om på vilka områden mer forskning vore intressant. Den civilrättsliga lagstiftningen och den lagstiftning som rörde kvinnors försörjningsmöjligheter måste ses som intimt samman- hängande. fanns formella hinder för kvinnor att agera som självständig individer, vilket i sin tur påverkade deras försörjningsmöjligheter. Ogifta kvinnor stod under faderns för– myndarskap, och först fick en ogift kvinna möjlighet att ansöka om att bli myndigförklarad genom att anhålla om detta vid domstol. hade kvinnor kunnat ansöka om myndighet hos Kungl. Maj:t., och lag var en förenkling av tidigare system. Anmälningsskyldigheten togs bort 1863 (1980:45-46, 1991:67-69). Om en myndig kvinna gifte sig hamnade hon tid återigen under en mans förmyndarskap, nämligen under makens. Som änka var kvinnan emellertid återigen fullt myndig. Idéhistorikern beskriver hur tidiga kvinnosakskämpar diskuterade kring kvinnans status som människa och tänkande varelse. 1870 uppmärksammade aningen raljant kvinnans skiftande status i en motion. innefattar någonting mystiskt, ett slags transsubstantiation, som skulle medföra den verkan, att en qvinna, om än aldrig så förståndig att sköta praktiska affärer såsom ogift, i samma stund hon inträder i äktenskapet förlorar denna förmåga, som då öfvergår från henne på mannen. Med det ligger något ändå mer underligt deri, att om mannen Kvinnor i styrelser och som chefer – en historisk bakgrund dör, så återkommer samma förmåga enligt vår lag (Manns, kommande). Efter makens död skulle den gifta kvinnan alltså återigen ses som kapabel att sköta sina affärer. En gift kvinnas möjlighet att agera självständigt var således mer begränsad än både ogifta kvinnors och änkors möjligheter. Inte , när den nya infördes, myndig– förklarades även den gifta kvinnan i . Man ska dock komma ihåg att den nya lagstiftningen endast gällde äktenskap ingångna efter 1920. För äldre äktenskap fanns det övergångsbestämmelser, och mannens förmyndarskap avskaffades generellt, men när det gällde de ekonomiska följderna av äktenskapet behölls makens målsmanskap. Maken behöll rätten att förvalta sin och parets gemensamma egendom, samt hustruns enskilda egendom som förvärvats . Dessa övergångsbestämmelser togs inte bort (Niskanen, 2001:131-32). Den civilrättsliga lagstiftningen påverkade kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden, och självförsörjande kvinnor återfanns därför i första hand i de sektorer där kraven på formell kunskap eller behörighet var låga, och där arbetena var arbetskraftsintensiva, lågavlönade och säsongsbetonade (pigarbete, tvätt, städning, sömnad med mera). Kvinnor har alltid arbetat inom jordbrukssektorn, både som gifta husmödrar och som ogifta döttrar eller städslade pigor. Jord– brukarhustruns arbete togs dock för givet, och noterades inte som ett produktivt arbete. Nationalekonomen visar hur andelen förvärvsarbetande gifta kvinnor ökar dramatiskt –1960 om man även räknar in jordbrukarhustrur, vilka saknas den officiella yrkesstatistiken. Detta var kvinnor som aktivt deltog i skötseln av gården samt hushållsarbetet, och deras insats hade stor ekonomisk betydelse (1987, 1989:266, 271–274. Se också 1987:97, 108). Jord– bruksarbetet var inte sällan uppdelat efter kön, där vissa sysslor per definition sågs som kvinnliga eller manliga. kom många förändringar som påverkade kvinnors ekonomiska medborgarskap. fick kvinnor och män lika arvsrätt. Men eftersom kvinnor fortfarande var omyndiga kunde de inte själva förvalta sin egendom eller inkomst, utan den föll under mannens ansvarsområde – det vill säga faderns eller makens. Kvinnor i styrelser och som chefer – en historisk bakgrund liberaliserades gradvis både skråväsendet och utbildningssystemet. Skråväsendet avvecklades och partiell näringsfrihet infördes . De förändringar som introducerades gällde hantverk och handel. När det gällde gifta kvinnor med handels- och näringsrörelse blev emellertid lagen en försämring. Även om hon stått under mannens målsmanskap så hade hon tidigare enligt beslut i kommerskollegium 1811 själv kunnat fatta beslut som gällde rörelsen. Genom handelsordning blev kvinnan emellertid mindre självständig i relation till sin make (1980:47–49, 1991:69. Se också Ighe 2001 om förmyndarskap). Handelsförordningen hade också specifika bestämmelser för vilka områden kvinnor kunde handla inom. Följande var vissa för kvinnor s.k. lämpliga områden: nipperhandel, klädmakeri, mångleri, tobakshandel och försäljning av nålstolskram (1980:49). näringsfrihetsförordning avskaffade skråväsendet helt, och kvinnor och män fick i princip samma rättigheter att bedriva näringar. Det krävdes emellertid teoretiska och praktiska kunskaper, en kontroll av att kvinnan ansökt om myndighet samt även ett visst ekonomiskt kapital för att starta en rörelse – allt sådant som begränsade kvinnors möjligheter. fanns det civilrättsliga hindret för gifta kvinnor kvar, och gifta kvinnor var tvungna att ha makens medgivande för att etablera en rörelse av något slag. När det gällde fabriks- och hantverksrörelse kunde änkan efter en näringsidkare fortsätta driva rörelsen efter sin makes död, och hon kunde även vid omgifte fortsätta med driften – med den nye makens samtycke och under makarnas gemensamma ansvar. När det gällde en handelsrörelse kunde en änka fortsätta att driva den, men hon måste frånträda den vid omgifte. Hur ansvarsfördelningen såg ut i praktiken var sannolikt en förhandlingsfråga mellan änkan och hennes nya make. Kvinnors möjlighet till utbildning var länge begränsad. Folkskolestadgan 1842 var alla flickors första erkända rätt till utbildning bekostad av det allmänna; skolning hade tidigare varit ett privilegium för adelns och det välbärgade borgerskapets döttrar och beroende av föräldrarnas beslut (1980:51, 1987).1 Vissa yrken krävde speciell utbildning, som till exempel yrken inom statsförvaltningen. 1 visar i sin avhandling att vissa undantag fanns , då vissa skolor i också undervisade flickor (Hedenborg 1997:110-29). Kvinnor i styrelser och som chefer – en historisk bakgrund öppnades vissa statliga yrken för kvinnor som för henne [kunde] vara passande, vilket i praktiken innebar lägre statliga och kommunala tjänster (1999:70, 1980:65), och 1923 kom den så kallade behörighetslagen, vilken trädde i kraft . Den gav kvinnor rätt till statstjänster utom till kyrkliga, militära och civilmilitära tjänster samt vissa tjänster inom fångvården. Kvinnors löner sattes dock lägre, liksom deras pensionsålder (1980:66-67). När kvinnor fick rätt att avlägga studentexamen öppnades intellektuella yrken såsom läkaryrket – dock med restriktionen att kvinnorna fick utöva sin verksamhet som privatpraktiserande läkare och inte kunde bli specialister eller anställda på statliga sjukhus (1999:99-102). Dessa formella möjligheter för kvinnor nyttjades emellertid i liten utsträckning, eftersom kvinnor ända i princip var utestängda från många av de yrken som krävde akademisk examen (1980:65). (1856-1949) blev den första kvinnliga läkaren i , efter att läkarstudier öppnades för kvinnor. Hon arbetade hela sitt liv på sin privata gynekologpraktik (1956/1988). En del arbetsrättslig lagstiftning försvårade för kvinnor att arbeta, som till exempel det omtvistade nattarbetsförbudet som infördes i de flesta länder i . Kvinnor förbjöds att nattarbeta på större industrier, bland annat med motiveringen att deras reproduktiva funktioner och deras moral måste skyddas. Nattarbete förbjöds emellertid inte inom lågavlönade och kvinnligt kodade yrken som sjukvård och husligt arbete, det vill säga pigtjänster, och inte inom mindre industrier och hantverk (1995, 1999. Jfr Kolbe 1992 om moderskapslagstiftning). Trots att gifta kvinnor blev myndiga 1921 var kvinnornas rätt till arbete ändå omstridd i stort sett under hela första delen av 1900- talet. Den har ifrågasatts ideologiskt och hindrats formellt. Forskning visar att samhället ansåg att gifta kvinnor inte behövde (eller rentav inte borde) arbeta, eftersom mannen i familjen förväntades stå för försörjningen enligt en enförsörjarmodell. Det fanns länge en föreställning om att en kvinna borde lämna sitt förvärvsarbete när hon gifte sig, och fanns en laglig rätt för arbetsgivare att avskeda en kvinna på grund av hennes giftermål eller havandeskap (1999). visar forskare att staten efter omkring 1920 ibland kom att tillämpa en Kvinnor i styrelser och som chefer – en historisk bakgrund tvåförsörjarmodell, där både mannen och kvinnan i ett hushåll sågs som ansvariga för familjens ekonomi. Om mannen inte kunde försörja familjen var det hustruns skyldighet att bidra till försörjningen (se till exempel Frangeur 1998 om mellan– krigstiden).2 Historiskt sett har kvinnor i alltid arbetat – åtminstone de allra flesta kvinnor i samhället. Kvinnors arbete var ett av de tidiga kvinnohistoriska forskningsområdena. I är det framför allt perioden efter industrialiseringen, runt 1880-1960, som undersökts (1979. Se även 1981). Kvinnor har emellertid utfört en större del av det obetalda arbetet än män. Genus- eller könsteoretisk forskning om kvinnors arbete har bland annat diskuterat definitionen av ordet arbete. Ekonomhistorikerna skriver att industrialiseringen bland annat förde med sig en omdefiniering av arbetsbegreppet, där det kom att betyda avlönat arbete, helst utanför hemmet (och 1987:61). Ekonom– historikern skriver att det är den manlige metallarbetaren, som i teori och praktik varit urbilden för den sanne proletären, för lönearbetaren och arbetarrörelsens hjälte (1987:117. Se även 1988). Det reproduktiva arbetet, det vill säga den del av arbetet som förknippats med hemmet, hushållsarbete, skötsel av barn, matlagning med mera, har inte räknats som arbete, och inte heller varit betalt. Den typen av arbete har mer eller mindre uteslutande skötts av kvinnor. har diskuterat hushållsarbete i relation till teknikförändring . Hon visar att trots den ökade förekomsten av hushållsmaskiner för att underlätta hushållsarbetet, har den tid som kvinnor lägger på hushållsarbetet ökat. Med maskiner som underlättade arbetet kom nämligen nya och högre krav på renlighet i hemmet (1989). Köns- eller genusarbetsdelningen, där arbetsuppgifter förknippas med och delas upp efter kön (vilket ofta påverkade lönesättningen 2 För resultat som visar på en tvåförsörjarnorm och -praktik i relation till den statsunderstödda arbetslöshetshjälpen i , se pågående forskning av , ekonomisk-historiska institutionen, . Kvinnor i styrelser och som chefer – en historisk bakgrund negativt för kvinnor), samt hur olika yrken gått från att ses som kvinnliga till att ses som manliga eller tvärtom (feminiserings- och maskuliniseringsprocesser) har studerats av flera forskare. Ekonomhistorikern visar hur mejerskeyrket länge betraktades som ett kvinnoyrke, bland annat på grund av den agrara kopplingen där mjölkning var kvinnornas arbete, trots ofta tunga och tekniskt kvalificerade uppgifter i hanteringen. Kvinnorna utbildades på statens mejeriskolor (1987). blev emellertid könsskiftet ett faktum och mejerskorna blev mejerister; trots att hanteringen blivit lättare genom mekanisering hävdades bland annat att kvinnor var för fysiskt svaga för att orka med arbetet. När mejerihanteringen förändrades till storindustri genom förändrad teknik ställdes också krav på högre utbildning som kvinnor inte tillägnat sig (1987).3