sou · GRB396 · 2004-01-01 00:00:00 — I svenska hade av flickorna till högre tjänstemän mycket väl godkänd. Motsvarande siffra för flickor från arbetarhem var kring . Bland poj- karna från högre tjänstemannahem hade mycket väl godkänd. Bland pojkar från arbetarhem hade det- ta betyg. Bilaga 10 till LU 2003 Diagram 7.2 Betyget Mycket väl godkänd i svenska från årskurs 9 i olika socioekonomiska grupper Ej facklärda arb. Källa: SCB [1999]. I engelska hade av flickorna från högre tjänste- mannahem betyget mycket väl godkänd. För pojkar var motsva- rande andel . Diagram 7.3 Betyget Mycket väl godkänd i engelska från årskurs 9 i olika socioekonomiska grupper Källa: SCB [1999]. Bilaga 10 till LU 2003 Sammanfattningsvis finns det ett starkt samband mellan social bak- grund och grundskolebetyg för de undersökta ämnena. Detta stöds också av ett stort antal andra studier. Det mönster som fanns under det gamla relativa betygssystemet, att flickor har högre betyg än pojkar, tycks även det kvarstå med det nya systemet. Resultaten ovan baserar sig enbart på en uppsättning elever av- gångna 1998. En intressant fråga är om sambandet mellan grund- skolebetyg och social grupp har ökat eller minskat – talet? Kommittén Välfärdsbokslut132 har studerat denna fråga. Data för åtta kohorter av personer födda (om- fattande 842 800 personer) har analyserats. Det gör det möjligt att studera elever som avslutade –talet fram till första hälften av 1990–talet. Resultaten visar på att presta- tioner – mätt som betygsmedelvärde och prestationsskillnader mellan olika sociala grupper inte förändrades nämnvärt –talets första hälft. Skillnaderna i prestationsnivå tycks därför ha varit oförändrade . I den mån slutsatser kan dras bortom mitten av 1990–talet finns däremot vissa tecken på något ökade skillnader mellan socialgrupperna enligt kommittén. De kan härledas till en viss försämring av resultaten för elever som invandrat , som denna grupp har ökat i storlek. Det finns därför inga tecken på att skillnaderna i elevprestationer är mindre än –talet. I kapitel 8 sätts frågan däremot i ett internationellt perspektiv. Där framgår att den socio- ekonomiska bakgrunden i vissa avseenden tycks påverka elevpresta- tioner mindre i än vad som är fallet i många andra länder. Stödundervisning vanligare bland arbetarbarn Betyg ges först i årskurs åtta. Det finns därför ingen betygsstatistik att tillgå för att studera hur omfattande prestationsskillnader som kan urskiljas i tidigare årskurser. Däremot har omfattningen av 132 SOU 2000:39. Bilaga 10 till LU 2003 stödåtgärder under årskurs 7 t.o.m. 9 i olika grupper studerats i un- dersökningen Elevpaneler för longitudinella studier.133 För eleverna avgångna 1998 hade av pojkarna och av flickorna stöd i någon form under årskurs 9. Jämfört med tidigare paneler som består av barn som lämnade 1988 respektive 1993 hade omfattningen av stödundervisning ökat. En ökning av stödundervisningen har skett i nästan samtliga so- cioekonomiska grupper bland pojkarna. Störst var ökningen bland pojkar vilkas föräldrar var lägre tjänstemän (från för ele- ver avgångna för elever avgångna 1998). Bland flickorna med stödåtgärder i årskurs 9 var det inga större skillnader jämfört med tidigare. För elever avgångna 1998 hade barn till ej facklärda arbetare och facklärda arbetare stödåtgärder under årskurs 7, 8 och/eller 9 i mycket större utsträckning än vad flickor och pojkar från tjäns- temannahem hade (se diagram 7.4). Oavsett social bakgrund är det vanligare med stöd under en enstaka årskurs än under två eller tre årskurser. Omfattning av stödåtgärder under årskurs 7,8 och/eller 9 läsåren 1995/96–1997/98 i olika socioekonomiska Ej facklärda arb. Källa: SCB [1999]. 133 SCB[1999]. Bilaga 10 till LU 2003 En ökad omfattning av stödåtgärder behöver inte enbart vara resul- tat av ett ökat behov. Omfattningen av stödåtgärder har samband med befintliga resurser i skolan. Men det är ändå tydligt att beho- vet av sådan undervisning skiljer sig åt mellan olika sociala grupper. Under årskurserna 7, 8 och 9 är svårigheterna att följa med skolun- dervisningen större bland elever från arbetarhem än för elever från tjänstemannahem. 7.2Reformen en gymnasieskola för alla Det har framgått att betyg, såväl som behovet av stödundervisning, skiljer sig åt mellan olika sociala grupper redan i . Det får också konsekvenser för de tidiga utbildningsvalen, såsom valet till gymnasieskolan. Ett syfte med gymnasiereform var att den skulle skapa en gymnasieskola för alla.134 Annorlunda uttryckt ska val av studieinriktning kunna göras mer oberoende av tidigare prestationer. En organisatoriskt sammanhållen gymnasieskola med 16 program135 skapades som alla är treåriga och som alla ger allmän behörighet för högskolestudier. Dessutom tillkom det individuella programmet. Avsikten med det individuella programmet var att det skulle utgöra ett förberedande år för elever för att övergå till något av de 16 nationella gymnasieprogrammen. Det är den enskilde elevens behov och förutsättningar som ska avgöra hur ett individuellt program utformas. Huvudsyftet är att ungdomarna ska kunna gå över till ett nationellt program.136 Studieförberedande gymnasieutbildning vanligt bland tjänstemanna- barn Även om studieförberedande respektive yrkesförberedande gymna- sieprogram inte formellt existerar ger vissa program särskild behörighet till ett större antal högskoleutbildningar. Naturveten- skapsprogrammet (NV) och samhällsvetenskapsprogrammet (SP) är sådana program. Dessa brukar därför betecknas som studieför- 134De nationella programmen infördes successivt . Det nya programgymnasiet existerade därför parallellt med det äldre linjegymnasiet. 135Teknikprogrammet infördes som ytterligare ett nytt nationellt program fr.o.m. /01. 136Se SFS 1985:1100 5 kap. 46§ . Bilaga 10 till LU 2003 Även s.k. specialutformade program137 kan i vissa fall räknas in i denna grupp. För att börja på ett nationellt eller special- utformat program måste eleven ha minst betyget Godkänd i svens- ka, engelska och matematik i årskurs 9. Bland de elever som lämnade var samhällsvetenskaps– och naturvetenskapsprogrammet bland de fem vanligaste programvalen bland eleverna i alla socioekonomiska grupper.138 Allra vanligast var dessa program bland barn till högre tjänstemän där sju av tio barn valde något av dessa program. Diagram 7.5 Val av studieförberedande gymnasieprogram höstter- minen 1998 fördelat efter social bakgrund och kön Ej facklärda arb. Anm.: Till studieförberedande program räknas här naturvetenskaps– och samhällsvetenskapsprogrammet samt det specialutformade programmet. Källa: SCB [1999]. Det var också vanligare att barn till ej facklärda arbetare och för- äldrar som saknade yrkesuppgift gick det individuella programmet än barn från övriga socioekonomiska grupper. 137Specialutformade program är avsedda att ge en utbildningsinriktning som inte tillgodoses på de nationella programmen, men som är likvärdig med dessa. 138Avser de elever som ingår i Elevpaneler för longitudinella studier, SCB [1999]. Bilaga 10 till LU 2003 Diagram 7.6 Övergång till det individuella gymnasieprogrammet höst- terminen 1998 fördelat efter social bakgrund och kön Ej facklärda arb. Källa: SCB [1999]. Under förutsättning att det individuella programmet fungerar bra skulle det kunna bidra till att det fortsatta gymnasievalet blir mer oberoende av resultatet i . Men det finns många tecken på att det individuella programmet inte har fungerat bra i prakti- ken. Det individuella programmet omfattar av en årskull och av dem som går första året i gymna- sieskolan.139 Enligt tidigare uppföljningar går kvar ett andra år, medan går över till ett nationellt program och gör uppehåll eller avbrott.140 Inom ramen för det individuella programmet ryms också invandrarintro- duktion till . Därför samvarierar till viss del andelen elever på det individuella programmet med andelen elever med utländsk bakgrund i olika kommuner. Det är därför svårt att dra några klara slutsatser utifrån ovanstå- ende siffror eftersom förutsättningarna i elevunderlaget förändrats. Men det får betraktas som ett allvarligt problem att ett stort antal elever avslutar utan att ha tillräckliga kunskaper för att fortsätta på de ordinarie gymnasieprogrammen. 140Kommunförbundet [2002]. Bilaga 10 till LU 2003 Oklara slutsatser om den sociala selektionen i gymnasieskolan har minskat Efter gymnasiereformen får alla elever allmän behörighet till hög- skolan, vilket inte var fallet tidigare. Det kan i sig betyda att gym- nasieskolan fungerar mindre urskiljande . Kommit- tén Välfärsbokslut141 har försökt studera utvecklingen av gymnasie- valet –talet. Men det är svårt att dra några slutsatser om den sociala selektionen har ökat eller minskat –talet ef- tersom det inte går att direkt jämföra det tidiga linjegymnasiet med det nya programgymnasiet. Kommittén drar dock slutsatsen att den sociala snedrekryteringen till studieförberedande gymnasieut- bildning har minskat –talet. En förklaring är främst att det samhällsvetenskapliga programmet har blivit mer heterogent. Dit söker sig numer bland annat de elever som tidigare valde två- årig social linje. tycks det naturvetenskapliga program- met ha blivit något mer homogent och lockar i hög grad till sig ele- ver som kommer från studievana miljöer. Det är därför svårt att dra någon slutsats om gymnasiereformen kommit att nå sitt syfte att skapa en skola för alla. Segregationen kan ha blivit större med betygsintagning till gymnasie- skolan Även om en minskad snedrekrytering till vissa utbildningar på gymnasieskolan på aggregerad nivå kan urskiljas skiljer sig mönst- ret åt mellan olika skolor. En fråga som har varit föremål för dis- kussion är om den s.k. betygsintagningen till gymnasieskolan, där inte närhetsprincipen är styrande, har påverkat segregationen. Ut- rednings– och statistikkontoret i (USK) har ana- lyserat konsekvenserna av att intagningen till gymnasieskolan för- ändrades höstterminen 2000.142 togs elever in på den skola som låg närmast hemmet. I och med den ändrade intagnings- principen har elever fått möjlighet att med sina betyg söka sig till vilken skola de vill i . Ett skäl att byta ut närhetsprinci- pen vid gymnasieintagningen var att det skulle bryta effekterna av boendesegregationen på skolorna. 142Utrednings– och statistikkontoret i [2002]. Bilaga 10 till LU 2003 I studien från USK analyseras hur ansökningsmönstren till sko- lorna har utvecklats mellan och . Det är en mycket som har studerats, vilket gör det svårt att dra några långtgående slutsatser. Elevsammansättningen har studerats med avseende på geografisk rörlighet, elevernas socioekonomiska bakgrund (föräldrarnas in- komst och utbildningsnivå), utländsk bakgrund och kön. Enligt rapporten har den geografiska rörligheten ökat . Men även andra förändringar i elevsammansättningen fram- träder. Det visar sig i studien att skillnaden mellan skolorna med avseende på elevernas socioekonomiska bakgrund, utländsk bak- grund och kön, har ökat mellan de två studerade åren. Det tar sig bland annat uttryck i att i många skolor med en hög andel elever från låginkomstfamiljer har denna andel ökat 2001. finns det enskilda skolor som uppvisar motsatt mönster. Den samman- lagda förändringen tyder dock generellt sett på ökade skillnader mellan skolorna. Utrednings– och statistikkontoret gör tolkningen att den ökade geografiska rörligheten inte har motverkat segregationen, men där- emot ändrat dess struktur. bestämdes skolornas elevsam- mansättning av områdets befolkningssammansättning. Med den nya betygsintagningen är skolornas elevsammansättning mer bero- ende av andra faktorer, såsom socioekonomisk bakgrund, utländsk bakgrund och kön. påpekas att det är som har studerats och att elevsammansättningar äger rum även av andra skäl än ändrad intagningsprincip. För att kunna dra några säkrare slutsatser borde därför elevsammansättningen studeras un- der . Det är en svår fråga om det är positivt att skolornas elevsamman- sättning inte styrs av områdets befolkningssammansättning. Å ena sidan kan studiebegåvade elever med betygsintagningen ges möjlig- heter som de annars inte skulle ha fått. Men å andra sidan riskerar vissa skolor att utarmas på studiebegåvade elever och uppnå en lägre nivå på undervisningen. Att mäta kvaliteten i skolor, ex- empelvis såsom beskrivs i kapitel 8, är en viktig åtgärd för att få en uppfattning om kvalitetsförsämring uppstår. Det bör också påpekas att frågan om betygsintagning eller inte är en fråga som är begränsad till vissa delar av landet. I glesbefolkade områden har förmodligen sådana reformer inte någon effekt. Bilaga 10 till LU 2003 7.3Avbrutna studier och kompletterande utbildning För att komma närmare svaret på om skolan lyckas skapa goda för- utsättningar för alla för vidare studier på högskolan är det intres- sant att också studera i vilken mån kunskapsmål uppnås och studi- erna fullföljs. Det nya mål– och kunskapsrelaterade betygssystemet i började användas 1998 och låter sig inte direkt jäm- föras med de tidigare relativa betygen. Enligt det nuvarande betygs- systemet sätts skolbetyg utifrån de mål som eleverna enligt kurs- planerna ska ha uppnått i ämnena med hjälp av vissa fastställda be- tygskriterier. 7.3.1Vanligt att utbildningen inte fullföljs Andelen elever som inte har uppnått kunskapsmålen i ett eller flera av ämnen har ökat som det nya betygs- systemet har varit i kraft (se tabell 7.1). Andelen som inte har omedelbar behörighet för gymnasiestudier har därmed också ökat. Det kan konstateras att flickor i större utsträckning än pojkar går från med kompletta betyg. Det är också en hög andel som inte når målen bland elever med utländsk bakgrund. Denna grupp har också ökat i antal . Tabell 7.1 Andel elever som inte har nått kunskapsmålen i årskurs 9 i ett eller flera ämnen /98–2001/02 Källor: [2002] och [2002]. Gymnasieskolan uppvisar en liknande utveckling som . Andelen elever som inte fullföljer utbildningen har ökat –talet (se tabell 7.2). Under det senast redovisade läsåret har det dock skett en viss ökning av andelen elever som fullföljer gym- nasiet . /2001 var det av alla Bilaga 10 till LU 2003 elever som fick slutbetyg efter att ha börjat gymnasie- skolan. Elever på nationella eller specialutformade program fullföl- jer i högre grad gymnasiet inom utsatt tid, jämfört med elever på andra program. Tabell 7.2 Andel elever med slutbetyg av nybörjare i gymnasieskolan 1993–1997 Nationella eller specialutformade program Källor: [2002] och [2002]. En tänkbar förklaring är att i princip alla ungdomar går vidare till gymnasieskolan och att det därmed tillkommer nya elevgrupper som har svårare att klara av studierna till följd av ofullständiga kun- skaper från . är också samtliga utbildningar i gymnasieskolan treåriga, vilket inte var fallet tidigare. En indikation på att tillräckliga kunskaper från saknas är också att andelen elever på det individuella programmet har ökat. Sammanfattningsvis har utvecklingen –talet varit den att andelen som inte fullföljer sin utbildning under och gymnasieskolan har ökat. Dock kan trenden möjligen ha bru- tits under det allra . Att det är en sådan stor andel elever som inte fullföljer sin utbildning har dels konse- kvenser för övergången till högskolan, men det har också konse- kvenser för personernas situation på arbetsmarknaden. I en –rapport143 undersöks hur det har gått för ungdomar i ett antal årskurser som haft skolproblem under och som har hoppat av gymnasieskolan. Det visar sig att är det färre som arbetar, oavsett konjunkturläge, bland dem som gått ut med ofullständiga eller låga betyg jämfört med årskullen som helhet. Det är också färre som studerar. Framför allt är det många, även , som varken studerar eller arbetar och beroendet av arbetslöshetsunderstöd är högt. 143 Ds 2003:33. Bilaga 10 till LU 2003 Bland avhopparna från gymnasieskolan är det, vilket kan förvän- tas, initialt fler som arbetar om man jämför med dem som fullföljer gymnasieutbildningen. Men på är det fler av dem med slutbetyg som arbetar. 7.3.2Inget klart samband mellan vuxenutbildning och föräldrarnas bakgrund Vilka möjligheter erbjuder då vuxenutbildningen de elever som av olika anledningar tycker att det är befogat att komplettera den grundläggande skolutbildningen? En uttalad ambition med den samhällsstödda utbildningen för vuxna har varit att överbrygga utbildningsklyftor såväl inom som mellan olika grupper. Satsningen på vuxenutbildning – talet har inneburit en kraftig ökning av antalet studerande. I tidigare avsnitt har det framgått att den sociala snedrekryte- ringen till högre studier är mest skev bland den yngsta gruppen högskolenybörjare, d.v.s. den grupp som till stor del rekryteras di- rekt efter gymnasieskolan. Då andelen som inte fullföljer sin ut- bildning under och gymnasieskolan har ökat, finns det anledning att fundera över om eleverna från mindre studievana mil- jöer väljer att skjuta på sina studier på grund av att de går vägen ge- nom komvux. –talet har SCB samlat in uppgifter på indi- vidnivå efter varje terminsslut om skolformen komvux. Uppgifter- na finns sammanställda i och bildar underlag för nationella uppföljning av vuxenutbildning och sats- ningen på kunskapslyftet.144 Omfattningen av vuxenutbildningen mäts på olika sätt, t.ex. i an- talet elever, antal kursdeltagare eller verksamhetspoäng. /94 deltog drygt 174 000 personer i någon utbildning inom komvux och /99 var antalet drygt 350 000, d.v.s. en ök- ning på mer än hundra procent.145 Därefter har en viss minskning skett. Anledningen till den kraftiga expansionen av antalet stude- rande på komvux var satsningen på . 144www.scb.se/statistik/uf0106mer.asp . 145Uppgifterna kommer från rapportserie Barnomsorg och skola i siffror, del 1: Betyg och utbildningsresultat och avser antal personer som deltog i komvux oavsett antal kurser personen deltog i. Bilaga 10 till LU 2003 ringsmöjligheter för personer med behov att uppgradera sin utbildning och vände sig i första hand till personer som helt el- ler delvis saknade treårig gymnasieutbildning. Det är också utbild- ningar på gymnasienivå som har stått för ökningen inom komvux. Mellan läsåren 1993/94 och 2000/01 ökade andelen elever i gymna- sieutbildning av totala antalet elever i komvux från 60 till 85 pro- cent. Andelen kvinnor i vuxenutbildning har –talet legat stabilt för alla utbildningsni- våer utom påbyggnadsutbildning där den har varit något lägre. Medelåldern på de studerande i komvux har legat på omkring –talet och även antalet studerande under , som alltså inte har berörts av , har ökat under pe- rioden. Som konstateras i –rapporten gar146 tyder detta på att många elever kompletterar sina gymnasie- betyg via komvux för att antingen uppnå en behörighet som de inte fått i den reguljära gymnasieutbildningen eller för att höja sina be- tyg för att bättre kunna konkurrera om högskoleplatserna. Andelen som har minst en treårig gymnasieutbildning bakom sig visar sig också ha ökat bland de yngre studerande vid komvux . var andelen för att ha ökat till . Det tycks där- med inte i första hand vara elever med ofullständiga gymnasiebetyg som fortsätter vid komvux . I stället verkar kom- plettering av betyg vara den dominerande orsaken till varför så många yngre väljer att studera vid komvux. Det behöver däremot inte tolkas som att komvux inte uppfyllt sitt syfte. Sedan startade har andelen elever ökat ännu mer än andelen som är . Majoriteten av dessa studerar på gymnasienivå och de flesta har en tvåårig gymna- sieutbildning bakom sig. Till skillnad från antalet studerande på gymnasienivå inom kom- vux så har antalet studerande på den grundläggande nivån minskat med mellan läsåren 1993/94 och 2000/01. De studerande på grundnivån är i huvudsak . Mer än hälften av eleverna på denna nivå är också födda i annat land än . Från och med särredovisas antalet elever i den allra äldsta gruppen, dvs. Intressant att notera är 146 Ds 2000:58. Bilaga 10 till LU 2003 att antalet elever i denna grupp ökat markant även om den fortfa- rande utgör en liten del av det totala antalet studerande vid kom- vux. Satsningen på vuxenutbildning ser därmed ut att attrahera även andra grupper än den tänkta målgruppen och kan i den me- ningen sägas vara ett ganska trubbigt fördelningspolitiskt medel. Det är svårt att säga något om den sociala sammansättningen inom komvux eftersom uppgifter om föräldrarnas inkomster, ut- bildningsbakgrund eller social grupp i stor utsträckning saknas. För de yngre deltagarna i komvux (< ) går det dock att få fram uppgifter om föräldrarnas utbildningsbakgrund och . hade av de studerande i komvux under föräldrar med en gymnasieutbildning på högst som högsta utbildning. Motsvarande andel i befolkningen och för högskolestuderande under var . Tabell 7.3 Studerande i komvux och högskola samt befolkningen under efter föräldrarnas utbildningsnivå, hösttermi- nen 2000 Befolkningen < 25 år Gymnasial utbildning, högst 2 år Eftergymnasial utbildning, < 3 år Eftergymnasial utbildning, eller mer Källa: SCB databaser. De unga studerande i komvux tycks därmed i högre utsträckning komma från studieovana miljöer jämfört med högskolestuderande i samma åldersgrupp. Andelen unga studerande i komvux vars för- äldrar har en längre högskoleutbildning är dessutom något lägre jämfört med andelen i motsvarande åldersgrupp i befolkningen som helhet. För att avgöra i vad mån komvux haft en utjämnande effekt mellan olika grupper behövs dock ytterligare studier. Bilaga 10 till LU 2003 Det finns ett starkt samband mellan social bakgrund och grundsko- lebetyg när betygsstatistik studeras. Barn till tjänstemän i mellan- ställning och högre tjänstemän har högre betyg än övriga elever. Det finns också en könsskillnad, i bemärkelsen att flickor nästan genomgående har högre betyg än pojkar. I språkbetygen är skillna- derna särskilt påtagliga. Under första halvan av 1990–talet har pre- stationsnivån i mellan olika sociala grupper inte för- ändrats. Däremot finns vissa tecken på något ökade skillnader mel- lan grupperna –talet. Under årskurs 7–9, och troligen även i tidigare årskurser, är svå- righeterna att följa skolundervisningen större bland elever från ar- betarhem än vad det är för elever från tjänstemannahem. Det visar sig i att både pojkar och flickor, vars föräldrar är arbetare, har stöd- åtgärder i mycket större utsträckning än vad flickor och pojkar från tjänstemannahem har. Trots extra stödåtgärder lyckas inte heller arbetarbarn i skolan lika bra som barn från tjänstemannahem. Betygsskillnaderna på får följaktligen också effekt på valet till gymnasiet. Bland barn till högre tjänstemän väljer fler- talet samhällsvetenskap– och naturvetenskapsprogrammet, vilka kan betraktas som mer studieförberedande program. Barn till ej facklärda arbetare går oftare än barn från andra socioekonomiska grupper på det individuella programmet. Det programmet har som syfte att förbereda elever för de nationella gymnasieprogrammen, men har kritiserats för att inte ha uppnått detta syfte. Det är svårt att dra några slutsatser om det nya program- gymnasiet som infördes –talet har inneburit att gymna- sievalet är mer oberoende av tidigare skolprestationer än vad linjegymnasiet var. Det var ett uttalat syfte i samband med gymna- siereformen. Vissa tecken tyder på att den sociala snedrekrytering- en till studieförberedande gymnasieutbildningar kan ha minskat. Det beror främst på att elever som tidigare valde tvåårig social linje väljer det treåriga samhällsvetenskapsprogrammet. Andelen elever som inte fullföljer sin utbildning har ökat –talet. Det gäller elever såväl i som i gymnasie- skolan. Under /2001 skedde dock en viss ökning av an- delen elever som fullföljt gymnasiet . Många yngre (< ) studerar vid den kommunala vuxen- utbildningen och antalet har ökat –talet, även om det har skett en minskning . Det faktum att majoriteten av dessa har minst en treårig gymnasieutbildning tyder Bilaga 10 till LU 2003