sou · GRB399d3 · 2004-01-01 00:00:00 — Första stycket får inte tillämpas när sekretess gäller enligt en bestämmelse som anges i 14 § andra stycket eller när en tystnads- plikt bryter meddelarfriheten enligt 45 kap. Bestämmelsen är ny. Förslaget innebär att en myndighet efter en intresseavvägning kan besluta att en uppgift som annars skulle ha varit sekretessbelagd får lämnas ut till en enskild. Förutsättningen är att myndigheten finner att det är uppenbart att allmänintresset av insyn har företräde framför det intresse som sekretessen skall skydda. Bestämmelsen får dock inte tillämpas om uppgiften är sekre- tessreglerad enligt en bestämmelse som är undantagen från tillämp- ningen av generalklausulen (14 kap. 3 § andra stycket sekretess- lagen [1980:100]) eller i fall där den aktuella tystnadsplikten bryter meddelarfriheten. Våra överväganden beträffande den föreslagna bestämmelsen framgår av avsnitt 5.2.2. Möjlighet att lämna uppgift till ombud m.fl. för att ta till vara sin rätt 19 § Sekretess hindrar inte att den som är knuten till myndigheten på det sätt som anges i 3 kap. 2 § andra stycket och som är miss- tänkt för brott eller mot vilken rättegång eller annat jämförbart rättsligt förfarande har inletts lämnar uppgift till sitt ombud eller biträde i saken eller till annan enskild, om det behövs för att han eller hon skall kunna ta till vara sin rätt. I fråga om utlämnande av uppgift till biträde i visst fall gäller vad som är föreskrivet i 6 § andra stycket lagen (1999:988) om förhör m.m. hos kommissionen för granskning av de svenska säkerhets- tjänsternas författningsskyddande verksamhet. Bestämmelsen motsvarar 14 kap. 6 § i den nuvarande sekretess- lagen. Ett tillägg har gjorts i första stycket i förtydligande syfte så att det skall framgå att bestämmelsen gäller för den som är knuten till myndigheten på sätt som anges i 3 kap. 2 § andra stycket. Sekretess i förhållande till den enskilde själv och dennes vårdnadshavare I detta kapitel finns bestämmelser om att sekretess som huvudregel inte gäller mot den enskilde själv och att samtycke från den enskilde i de flesta fall innebär att uppgifter som annars skulle ha varit sekretessbelagda kan lämnas ut (2 och 3 §§). Vidare innehåller kapitlet bestämmelser om hur dessa bestämmelser skall tillämpas i förhållande till underårigs vårdnadshavare (4 §). motsvarar de som finns i 14 kap. 4 § och 9 § andra stycket sekretesslagen (1980:100). Vi föreslår vissa redaktionella ändringar och tillägg för att bestämmelserna bättre skall återge hur de är avsedda att tillämpas, se nedan. Sekretess i förhållande till den enskilde själv och dennes möjlighet att påverka sekretessen 2 § Sekretess till skydd för enskild gäller inte i förhållande till den enskilde själv. Detta gäller dock inte om annat följer av bestäm- melser i denna lag. 3 § En enskild får medge att sekretess till skydd för den enskilde själv hävs helt eller delvis. Detta gäller dock inte om annat följer av bestämmelser i denna lag. Den enskilde får också ställa som villkor, för att sekretessen skall få hävas i förhållande till någon annan enskild, att den myndig het som lämnar ut uppgiften gör ett förbehåll som inskränker den enskilde mottagarens rätt att lämna uppgiften vidare eller använda den. Myndigheten skall då göra ett sådant förbehåll när uppgiften lämnas ut. Reglerna om hur sekretess gäller i förhållande till den enskilde och om den enskildes möjligheter att förfoga över sekretessen är enligt vår uppfattning så grundläggande att de bör stå i ett eget kapitel. I 2 § anges att sekretess inte gäller i förhållande till den enskilde själv, såvida inte annat följer av bestämmelser i sekretesslagen. I 3 § regleras den enskildes möjligheter att förfoga över sekretessen. I 3 § första stycket regleras förutsättningarna för den enskildes samtycke till att uppgifter lämnas ut. I andra stycket regleras möjlig- heten till samtycke med ett förbehåll som inskränker mottagarens rätt att lämna uppgiften vidare eller använda den. Sekretess i förhållande till vårdnadshavare 4 § Sekretess för uppgift till skydd för en underårig gäller inte i förhållande till vårdnadshavare i den utsträckning vårdnadshavaren enligt 6 kap. 11 § har rätt och skyldighet att bestäm- ma i frågor som rör den underåriges personliga angelägenheter. Om sekretess inte gäller i förhållande till vårdnadshavaren förfogar denne enligt 3 § ensam eller, beroende på den underåriges ålder och mognad, tillsammans med den underårige över sekretessen till skydd för den underårige. Utöver vad som följer av första stycket gäller sekretess för uppgift till skydd för en underårig i förhållande till vårdnadshavaren, endast om det kan antas att den underårige lider betydande men om uppgiften röjs för vårdnadshavaren. I sådant fall får vårdnads- havaren inte heller förfoga över sekretessen enligt 3 §. Av 22 kap. 4 § framgår att sekretess i vissa fall gäller för uppgift om underårigs vistelseort i förhållande till den underåriges föräldrar eller annan vårdnadshavare. Syftet med den föreslagna bestämmelsen är att förtydliga regleringen av förhållandet mellan underårig och vårdnadshavare när det gäller uppgifter som kan omfattas av sekretess till skydd för den under- årige. Förslaget innebär inte någon förändring i sak i förhållande till vad som gäller i dag.7 En vårdnadshavare har enligt 6 kap. 11 § rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga ange- lägenheter. En följd av det är att vårdnadshavaren med stöd av 14 kap. 4 § första stycket sekretesslagen (1980:100) har rätt att såsom enskild ta del av och förfoga över sekretesskyddade upp- gifter angående barnet. Rätten att bestämma i frågor som rör barnet tunnas dock ut i takt med barnets stigande ålder och utveckling. avtar både rätten att ta del av känsliga uppgifter om den unge och dispositionsrätten över sekretessen till skydd för den unge. En förälder har således inte alltid möjlighet att utan den unges medgivande ta del av sekretesskyddade uppgifter och förfoga över sekretessen om barnet nått en viss mognad och utveckling. Det nu beskrivna rättsläget framgår inte direkt av den nuvarande lagtexten. Vi anser att detta är en nackdel. Bl.a. finns det risk för missuppfattningen att sekretess gäller i förhållande till vårdnads- havare endast i den speciella situation som anges i 14 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen (1980:100).8 Det bör enligt vår uppfattning framgå direkt av lagtexten att vård- nadshavares rätt till insyn och förfogande över sekretessen endast gäller i den utsträckning medger det. Vid prövningen av om en känslig uppgift rörande en underårig skall lämnas ut till 7Angående gällande rätt se m.fl. s. 14:32 f. och där angivna förarbeten och praxis. 8Jfr yttrande i JO 1998/99 s. 464 en förälder, eller om en förälder får medge att uppgiften lämnas ut till någon annan, är det viktigt att göra klart vem som skall anses vara den enskilde enligt 14 kap. 4 § första stycket i den nuvarande lagen. Detta kan vara vårdnadshavaren, den unge eller båda till- sammans. Enligt första stycket i förslaget gäller sekretess till skydd för en underårig inte i förhållande till vårdnadshavaren i den utsträckning vårdnadshavaren enligt 6 kap. 11 § har rätt och skyl- dighet att bestämma i frågor som rör den underåriges personliga angelägenheter. Stycket är nytt i förhållande till nuvarande bestäm- melse men är en kodifiering av gällande rätt. Innebär bedömningen att uppgiften avser en fråga där vårdnadshavaren enligt 6 kap. 11 § har rätt och skyldighet att bestämma över den unge, kan uppgifterna som huvudregel lämnas ut till denne. Om det inte är fråga om en sådan uppgift kan vårdnadshavarna bara få ut uppgifterna efter samma skadeprövning som gäller för andra enskilda. Om det vid en prövning slås fast att sekretess inte gäller i för- hållande till vårdnadshavaren kan denne förfoga över sekretessen på det sätt som anges i den föreslagna 3 §. Det är dock inte alltid som vårdnadshavaren har ensam dispositionsrätt över sekretessen. Har den underårige nått tillräckligt hög ålder eller mognad förfogar vårdnadshavaren och den underårige över sekretessen tillsammans. Detta framgår av det föreslagna andra stycket. Även det stycket är nytt i förhållande till nuvarande bestämmelse men utgör gällande rätt. Även om det inte råder någon sekretess i förhållandet till vårdnads- havaren i enlighet med vad som anges i första stycket finns det situa- tioner när det ansetts nödvändigt med ett visst integritetsskydd för barnet gentemot en vårdnadshavare. Därför gäller sekretess till skydd för den underårige även i förhållande till vårdnadshavare, om det kan antas att den underårige lider betydande men om uppgiften röjs för denne. Denna bestämmelse finns i 14 kap. 4 § andra stycket i den nuvarande lagen. I förslaget är bestämmelsen införd med vissa förtydliganden i tredje stycket. I fjärde stycket finns en hänvisning till 22 kap. 4 §. Kapitlet inleds med en innehållsparagraf, trots att det är kort. Våra motiv för detta framgår av avsnitt 3.6.3. I detta kapitel finns en hänvisning till bestämmelser om brott mot tystnadsplikten. Kapitlet innehåller också en begräns- ning i vissa fall av ansvaret för den som är anställd hos en myndighet. Bestämmelserna motsvarar i sak 1 kap. 13 § sekretess- lagen (1980:100). I detta kapitel finns bestämmelser om hur enskilda kan överklaga en myndighets beslut att inte lämna ut en handling. Här finns också bestämmelser om hur en myndighet kan överklaga att en annan myn- dighet inte vill lämna ut en handling eller en uppgift ur en handling. Vårt förslag innebär inte några förändringar i sak. Bestämmelser- nas utformning överensstämmer med vårt förslag i SOU 2002:97. Avd. 2 Sekretess med hänsyn till allmänna intressen I denna avdelning finns de sekretessbestämmelser som skall skydda allmänna intressen. Dessa bestämmelser finns nu i kapitel 2–6 och 10 sekretesslagen (1980:100). Avdelningen inleds med ett kapitel som beskriver avdelningens innehåll (12 kap.). Kapitelindelningen i övrigt motsvarar dagens sekre- tesslag. Även kapitelrubrikerna är desamma som i dagens sekretess- lag. De överensstämmer med 2 kap. 2 § första stycket 1–5 och 7 punkten tryckfrihetsförordningen, dvs. de sekretessgrunder som är tillåtna till skydd för allmänna intressen. I denna del föreslår vi inte några ändringar i sak. Vårt förslag innebär språkliga och redaktionella ändringar. Vidare föreslår vi underrubriker för att göra lagtexten mera tillgänglig. Bestämmelsen i 17 kap. 17 § kommenteras nedan, eftersom ordalydelsen är annor- lunda än i den nuvarande sekretesslagen. Sekretess med hänsyn till det allmännas ekonomiska intresse 17 § För uppgift i allmän handling gäller sekretessen enligt 9 § i högst och enligt 11 § i högst . För uppgift i allmän handling gäller sekretessen enligt 13 § längst till dess saken har blivit slutligen avgjord men inte i något fall längre än till dess har förflutit. För uppgift i allmän handling upphör sekretessen enligt 14 § om sjöförklaring eller annan sådan undersökning hålls offentligt eller talan väcks på grund av sammanstötningen och senast när har förflutit från det att sammanstötningen ägde rum. Bestämmelsen om sekretesstider motsvarar 6 kap. 5 § andra stycket, 6 § andra stycket, 7 § andra stycket och 8 § andra stycket sekretess- lagen (1980:100). I den nuvarande 6 kap. 8 § andra stycket har dock bestämmelsen fått en lydelse som avviker från andra bestämmelser om sekretesstid. Av förarbetena framgår att avsikten är att reglera sekretesstiden för uppgifter i allmänna handlingar.9 Enligt vår uppfatt- ning saknas det därför skäl att behålla den avvikande formuleringen och bestämmelsen bör därför formuleras på samma sätt som övriga bestämmelser om sekretesstid.10 Avd. 3 Sekretess med hänsyn till skyddet för enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden I denna avdelning finns bestämmelser om sekretess till skydd för enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Det motsvarar sekretessgrunden i 2 kap. 2 § första stycket 6 tryckfrihetsförord- ningen. Avdelningens innehåll motsvarar i stort sett innehållet i 7–9 kap. sekretesslagen (1980:100). För att förbättra överskådligheten när det gäller bestämmelserna har de tre nuvarande kapitlen ersatts av många fler. Till grund för den nya kapitelindelningen ligger vilken verksamhet bestämmelserna skall tillämpas i. Våra närmare över- väganden kring detta framgår av avsnitt 3.6.2. Avdelningen inleds med ett kapitel som beskriver innehållet i avdelningen. Därefter följer ett kapitel med sekretessbestämmelser 9Ds Ju 1977:11/Del 2 s. 346 och prop. 1979/80:2 Del A s. 153 8 kap. 16 § tredje stycket sekretesslagen (1980:100) som enligt sin lydelse inte har anknytning till någon speciell verk- samhet, utan är tillämpliga i hela den offentliga förvaltningen. Detta kapitel kommenteras närmare nedan. Övriga kapitel är indelade efter verksamheter på det sätt vi beskrivit ovan. I stort sett innebär förslagen inte några materiella ändringar utan ändringarna är av språklig och redaktionell karaktär. För att öka tillgängligheten har många paragrafer delats upp i flera paragrafer och underrubriker har förts in. De allra flesta bestäm- melser kommer inte att kommenteras närmare här. Sekretess som gäller i alla verksamheter Kapitlet innehåller bestämmelser till skydd för enskildas intressen som är tillämpliga i hela den offentliga förvaltningen. Det är alltså fråga om primära sekretessbestämmelser som blir tillämpliga oavsett hos vilken myndighet uppgifterna finns. I många verksamheter har dessa uppgifter redan ett sekretesskydd. Vad som gäller vid kon- kurrens mellan primära sekretessregler framgår av 2 kap. 12 §. Uppgift om hälsa eller sexualliv 2 § Sekretess gäller för uppgift som rör enskilds hälsa eller sexual- liv om det är uppenbart att den enskilde eller någon närstående lider betydande men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte om uppgiften tas in i beslut hos myn- digheten. Hos domstol skall dock 43 kap. 8–11 §§ vara tillämplig för uppgifter som tas in i dom eller annat beslut. Med undantag från vad som anges i 2 kap. 13 § första stycket om konkurrens mellan primär och sekundär sekretess skall första stycket inte tillämpas när en sekundär sekretessbestämmelse till skydd för samma intresse är tillämplig på uppgiften. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.4.3. I första stycket anges sekretessens omfattning. Utformningen av skaderekvisitet är en nyhet. Närmast kan det beskrivas som en variant av det raka skaderekvisitet. I detta fall föreskrivs sekretess om det är uppenbart att den enskilde eller någon närstående lider betydande men om uppgiften röjs. Det är alltså fråga om ett betydligt svagare sekretesskydd än vid det vanliga raka skaderekvisitet. Bestämmelsen är avsedd att tillämpas restriktivt. I princip är det endast mycket känsliga uppgifter som rör enskilds hälsa eller sexualliv som omedel- bart faller in under bestämmelsen, t.ex. uppgifter om könsbyten, transsexualitet, skildringar av barn i pornografiska bilder och allvarliga psykiska sjukdomar. Frågan om det är uppenbart att den enskilde lider betydande men vid ett röjande kan emellertid bero på den enskildes ålder, på vem som begär att få ut uppgifterna och i vilket sammanhang det sker. Detta innebär att sekretess inte alltid kommer att gälla ens för de allra mest känsliga uppgifterna. kan det finnas uppgifter som är mindre känsliga men där omständigheterna är sådana att uppenbarhetsrekvisitet är uppfyllt och sekretess gäller enligt bestäm- melsen. När det gäller somatiska sjukdomar bör dock bestämmelsen endast i sällsynta undantagsfall kunna medföra sekretess. I andra stycket anges att sekretess inte kommer att gälla om upp- giften tas in i beslut hos myndigheten. Motivet härför är att sekre- tessen inte skall få alltför långtgående verkningar. En motsvarande bestämmelse för sekundär sekretess finns i den nuvarande lagen i 13 kap. 6 §. Det bör dock påpekas att den föreslagna bestämmelsen främst är tänkt som en nödlösning för de fall där mycket ömtåliga uppgifter om enskilda annars skulle stå utan skydd. Det kommer därför att vara ovanligt att det ens kommer i fråga att ta in uppgiften i ett beslut. Domstolarna har möjligheter att i dom eller annat beslut förordna att sekretessregleringen för en viss uppgift som tagits in i domen eller beslutet även i fortsättningen skall vara tillämplig. Denna möjlighet skall gälla även för uppgift som omfattas av sekretess enligt den nu föreslagna bestämmelsen. I tredje stycket görs undantag från bestämmelsen i 2 kap. 13 § första stycket om konkurrens mellan primär och sekundär sekretess. Till skillnad från vad som där sägs skall den primära sekretessbe- stämmelsen i första stycket inte tillämpas när en sekundär sekretess- bestämmelse till skydd för samma intresse är tillämplig på uppgiften. Detta för att inte försvaga sekretesskyddet för uppgifter som rör hälsa eller sexualliv. 3 § Sekretess gäller för uppgift om enskilds adress eller hem- telefonnummer, eller annan liknande uppgift, endast om det av sär- skild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående kan komma att utsättas för hot, våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Bestämmelsen är ny. Den har behandlats i avsnitt 7.5.1. Genom bestämmelsen får enskilds adress, hemtelefonnummer eller annan liknande uppgift ett sekretesskydd. Med enskilds adress avses inte bara bostadsadressen utan även andra adresser som anger var den enskilde uppehåller sig, t.ex. adress till fritidshus eller ett tillfälligt boende. Med hemtelefonnummer avses såväl telefonnummer till den enskildes bostad som till den enskildes fritidshus eller till något tillfälligt boende. Med annan liknande uppgift avses t.ex. del av en adressuppgift som kan avslöja var den enskilde bor eller annars uppehåller sig och mobiltelefon- nummer. I särskilda fall bör även uppgifter om den enskildes arbets- plats och telefonnumret till arbetsplatsen kunna omfattas av bestäm- melsen. Det finns hos vissa myndigheter uppgifter i register som kan avslöja var den enskilde uppehåller sig men som inte kan sägas utgöra en adressuppgift eller därmed liknande uppgift i det sammanhang uppgiften förekommer. Det gäller t.ex. uppgifter om fastighets- beteckning och lagfaren ägare i fastighetsregistret. Det kan dock inte uteslutas att en sådan uppgift i något sammanhang där den före- kommer utanför registret hos en myndighet är att likställa med en adressuppgift. Detta får avgöras från fall till fall. Det finns dessutom register där det ligger i sakens natur att ingen sekretess bör gälla för de uppgifter som förekommer däri. Ett exempel på ett sådant register är handelsregistret som enligt handels- registerlagen (1974:157) förs av . Enligt 4 § i nämnda lag skall registret innehålla bl.a. uppgifter om näringsidkarens fullständiga namn, personnummer och postadress när det är fråga om enskild näringsidkare. Är det fråga om handels- bolag skall samma uppgifter framgå beträffande bolagsmännen. Detsamma gäller beträffande styrelseledamöter och suppleanter i ideella föreningar. Det finns inget hinder mot att en boxadress eller c/o-adress lämnas eller att adressen är en kvarskrivningsadress till skattemyndigheten. Om någon begär sekretess för sin adressuppgift hos upplyser verket om dessa möjligheter och den verkliga adressen behöver inte föras in i registret. Har den verkliga adressen redan lämnats av den enskilde till verket utgör den dock en uppgift i en allmän handling. Enligt gällande lagstiftning finns det ingen sekretessreglering som kan skydda uppgiften. Enligt vårt förslag kommer även en sådan adressuppgift att få ett sekretesskydd. Enligt förslaget görs inget undantag för adresser som förs in i ett register som är av sådan natur att det bör vara offentligt. Detta innebär att också adressuppgifter i ett sådant register i undantags- fall kan komma att omfattas av sekretess. I det fortsatta lagstiftnings- ärendet bör det övervägas om, och i så fall i vilken utsträckning, det finns anledning att undanta olika register från regleringen. Sekretessen enligt förslaget är uppbyggd med ett rakt kvalificerat skaderekvisit. För att sekretess skall gälla skall det finnas särskild anledning att anta att den enskilde eller någon närstående kan komma att utsättas för hot, våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. En sådan särskild anledning kan vara att den enskilde erhållit en sekretessmarkering eller annat skydd för sina personuppgifter inom folkbokföringen. För att en sådan uppgift skall beaktas måste den dock komma till myndighetens kännedom. Personalen inom en myndighet behöver inte efterforska om personuppgiften på något sätt är skyddad om inte detta framförs till myndigheten. Även andra omständigheter kan vara av betydelse vid bedömningen av om sekretess föreligger, såsom att den enskilde redan utsatts för våld och trakasserier och detta kommer till myndighetens kännedom. Uppgift om kopplingen mellan enskilds verkliga och fingerade identitet 4 § Sekretess gäller för uppgift om kopplingen mellan en enskilds verkliga och fingerade identitet som hänför sig till ärende om fin- gerade personuppgifter, om det inte står klart att den enskilde inte lider men om uppgiften röjs. Bestämmelsen är ny och har behandlats i avsnitt 7.5.2. Den ger ett sekretesskydd för uppgift om kopplingen mellan en enskilds verkliga och fingerade identitet som hänför sig till ärende om fingerade personuppgifter. Bestämmelsen blir därmed endast aktuell att tillämpa för myndigheter som har kännedom om både den verkliga och den fingerade identiteten. Det spelar ingen roll hur uppgifterna kommit fram till myndigheten. Oavsett om det är en annan myn- dighet eller en enskild som lämnat uppgifterna kan bestämmelsen tillämpas. Sekretessen regleras med ett omvänt skaderekvisit, dvs. presumtionen är för sekretess. Uppgift som rör utlänning (7:14 1 st 5 st och 6 st) 5 § Sekretess gäller för uppgift som rör utlänning, endast om det kan antas att någon, om uppgiften röjs, kan komma att utsättas för övergrepp eller annat allvarligt men som föranleds av förhållandet mellan utlänningen och utländsk stat eller myndighet eller organi- sation av utlänningar. Om har godkänt ett avtal om sekretess med en annan stat eller med en mellanfolklig organisation, gäller sekretess för uppgifter som avses i första stycket och som en myndighet fått enligt avtalet. Bestämmelserna om undantag från sekretess i 8 kap. 4–14 §§, 21 kap. 15 § och 22 kap. 18 § får då inte tillämpas i strid med avtalet. För uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Bestämmelsen motsvarar 7 kap. 14 § första, femte och sjätte styckena i den nuvarande lagen. Ändringarna i bestämmelsen är språkliga. Personuppgift som avses i personuppgiftslagen 6 § Sekretess gäller för personuppgift, endast om det kan antas att uppgiften kan komma att behandlas i strid med personuppgifts- lagen (1998:204) om den lämnas ut. Bestämmelsen motsvarar 7 kap. 16 § i den nuvarande lagen. Ändringarna i bestämmelsen är språkliga. Personuppgiftslagsutred- ningen överväger behovet av en ändring i bestäm- melsen i syfte att förtydliga bestämmelsens innebörd.11 Hälso- och sjukvården m.m. I kapitlet finns bestämmelser om sekretess på hälso- och sjuk- vårdens område m.m. Inledningsvis finns bestämmelser om kapitlets innehåll (1 §), sekretessgränserna (2 §) och sekretess i förhållande till den vård eller behandlingsbehövande (3 §). Därefter följer bestämmelser som anger sekretessens omfattning(4–13 §§). ibland finns en bestämmelse (8 §) som anger när sekretess enligt 4–7 §§ inte gäller, t.ex. beslut i ärende enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård, om beslutet avser frihetsberövande åtgärd. Det är här inte fråga om något undantag från sekretessen utan om uppgifter som överhuvudtaget inte omfattas av sekretessregleringen.