sou · GRB3129d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Denna del av projektet avslutas . Libris webbsök som lokal publik katalog Projektet innebär att ett enskilt bibliotek ska kunna använda Libris webbsök istället för sin egen publika katalog för det egna användare. Syftet är att förenkla för användaren – lån- tagaren – som bara behöver vänja sig vid en katalog och ett sök- system för samma typ av data. minskar också behovet av det lokala arbetet med den egna katalogen. För den enskilde lån- tagaren skulle detta betyda att denne alltid möttes av samma gräns- snitt och typ av bibliografiska data, strukturerat och indexerat på samma sätt, oavsett om man gör en sökning i den nationella eller lokala katalogen. Det är bara olika typer av avgränsningar i en och samma databas. För det enskilda innebär det att man behöver satsa betydligt mindre resurser på den lokala katalogen och det lokala systemet. Men fortfarande spelar det lokala biblioteks- systemet en avgörande roll för utlåningsrutiner, lånestatus och andra uppgifter om låntagarna och medierna. Detta projekt kommer att slutföras . kan man i Libris webbsök se om en bok vid ett enskilt bibliotek är utlånad eller inte. Genom utnyttjande av sök- och hämtningsstandarder överförs sådan information automatiskt från det lokala bibliotekssystemet till det nationella. Återigen kopplas funktionalitet i det lokala systemet närmare till det natio- nella. Men fortfarande förutsätter de nya funktionerna båda systemen. Ett tänkbart men ännu inte påbörjat projekt inom katalogområdet är att kunna komplettera eller helt ersätta de enskilda bibliotekens förvärvsmoduler med centrala förvärvsrutiner knutna till Libris webbsök. Det skulle ge möjlighet att i Libris webbsök även se vilka böcker biblioteken är på gång att förvärva, men också innebära en rationalisering av katalogiseringsarbetet. Projektet skulle kunna bli mycket omfattande, och innefattar även förlag och förmedlare av böcker och andra medier. Syftet är att kunna hantera bibliografiska data rationellt ända från inköpstillfälle in i Libris- katalogen, och slutligen till det lokala systemet. En utredning bör genomföras Steget från en gemensam nationell katalog till ett centralt biblio- tekssystem med cirkulations- och förvärvsrutiner är stort, men något som starkt efterfrågas från Libris-biblioteken. I har man genom BIBSYS haft ett sådant system. Kraven på tillförlitlighet, driftmiljö och organisation kommer att öka jämfört med . KB har dock med sin moderna datorhall och vana vid driftansvar för stora nationella bibliotekssystem förutsätt- ningarna för att klara ytterligare åtaganden. Frågan om ett nationellt biblioteksdatasystem med cirkulation och förvärv bör skyndsamt utredas. De tekniska förutsättningarna för att centralt sköta ett fullt utbyggt bibliotekssystem med rutiner för katalog, förvärv och cirkulation bör studeras. Vidare bör bib- liotekens framtida behov av motsvarande befintliga biblioteksfunk- tioner och behov av kopplingar till och integration med andra system vid framförallt universitet och högskolor utredas. Kostna- derna för en central driftorganisation och för system och maskiner bör beräknas. Det bör också undersökas om det finns system- leverantörer med standardsystem eller om det kan bli fråga om nyutveckling av särskilda bibliotekssystem för Libris. Libris har tidigare använt sig av system specialutvecklade för nationellt bruk. I uppdraget bör också ingå att utreda behov och kostnader för personal, lokaler med mera som kan tänkas uppstå. Utredningen bör genomföras under ledning av Libris-avdelningen. Libris-avdelningen bedömer att verksamheten efter utredning stegvis kan starta . Regeringen bör avsätta medel för en utredare – . 4.3.6.2Libris som nationell portal Förslag: Libris bygger upp en nationell portal. Därmed minskar behovet av liknande investeringar för de enskilda Libris-biblio- teken. Medel bör tillföras. Libris-systemet bör byggas ut till en nationell portal och omfatta även universitetens och högskolornas nya digitala biblioteks- tjänster, som förutom e-tidskrifter och e-böcker kan vara t.ex. lokala databaser med digitalt lagrade artiklar, examensarbeten, forskningsrapporter m.m. producerat vid det enskilda lärosätet. På samma sätt som det finns önskemål om Libris som lokalt system, finns det även starka önskemål om att Libris genom inköp eller utveckling av portalprogram ska underlätta hanteringen av de elektroniska informationsresurserna på biblioteken. I takt med att dessa har blivit fler, har biblioteksanvändarna fått allt svårare att hitta fram till dem. Eftersom alla databaser ser olika ut, måste slutanvändaren lära sig en mängd olika sökgränssnitt och sök- metoder. För att råda bot på detta har samma företag som säljer lokala bibliotekssystem också utvecklat så kallade portalprogram. Ett portalprogram erbjuder möjligheter att samla alla resurser på ett ställe, skapa gemensamma sökgränssnitt och sökingångar och presentera sökresultat på ett enhetligt sätt för slutanvändaren. Sök- ning och samsökning kan göras i såväl fulltexter som i abstracts och Ett portalprogram kan också användas för vissa av de administrativa rutinerna, och kan därmed förenkla bib- liotekens hantering av digitalt material. Från bibliotekshåll känner man en viss tveksamhet till att investera i lokala portallösningar, och många ser därför gärna att en central/gemensam lösning kan komma till stånd. Libris lednings- grupp har också varit drivande i frågan. Libris som en central nationell portal skulle kunna fungera som en resursbank för svenska forskningsbibliotek. I portalen kan man samla och på ett enhetligt sätt söka fram digitalt material av många olika slag, inte bara e-tidskrifter och e-böcker utan även interna och externa databaser av intresse för forskning och utbildning. En sådan portal kan på ett effektivt sätt lyfta fram och synliggöra en större del av bibliotekens informationsresurser. Libris-avdelningen har påbörjat arbetet med att upphandla ett portalprogram och räknar med att kunna driftsätta en enklare portal . För att den på ett bättre sätt ska kunna ut- nyttjas som en nationell portaltjänst, och bibliotekens behov av egna investeringar inom området därmed ska kunna minskas, kommer dock ytterligare resurser i form av maskinvara och perso- nal att behövas. För Libris innebär det utökad belastning för bland annat kund- support, utbildning och driftorganisation. Maskin/hårdvara be- räknas kosta och två anställningar . För att Libris-portalen i ett nästa steg fullt ut ska kunna bli det tekniska navet i ett nationellt digitalt bibliotek (se avsnitt 7.14) kommer ytterligare resurser att behöva tillföras, framförallt vad gäller programmering och utveckling. Bedömningen är att detta ryms inom de medel som beräknats för . Förslag: bör utvecklas ytterligare som nationell katalog i riktning mot att få likartad funktionalitet som Libris webbsök. Medel bör tillföras. – den gemensamma katalogen för de offentligfinansie- rade biblioteken inom utbildning och forskning samt folkbibliote- ken – bör utvecklas för att närmare knytas till Libris webbsök i syfte att ge tillgång till likartad funktionalitet, bl.a. kopplingen till Libris fjärrlån, i de två tjänsterna. Detta skulle innebära ökad an- vändningen av . Att som parallellt utveckla funk- tionalitet i såväl Libris webbsök som i är tidsödande och resurskrävande, och önskvärt vore att istället närmare kunde integreras som en del i Libris webbsök. Detta skulle innebära en stor fördel för kunderna och be- sparingar för biblioteken. Kostnaderna för en tjänst för utveckling, drift och kundsupport beräknas till . Libris utvecklar rutiner för att maskinellt samla in externt produ- cerade metadata (bibliografiska data), för inläsning i samkatalogen. samlas metadata regelbundet in för doktorsavhandlingar som produceras vid fem av våra universitet och högskolor (DiVA- projektet) samt för vissa förlagsutgivna digitalt publicerade böcker (t.ex. eLib). Det här är en verksamhet som kommer att utvidgas (se vidare avsnitt 7.14). Auktoritetsposter används för kvalitetskontroll av de namnformer och ämnesord som ingår i katalogposterna. Bland annat finns nu ett nytt nationellt ämnesordssystem (Svenska ämnesord) som ansluter till en internationell struktur. Libris har för avsikt att göra dessa auktoritetsregister enhetligt tillgängliga via Internet. De kan då ytterligare integreras i samkatalogen och på ett smidigt sätt an- vändas även av andra metadataproducenter såsom förlag, universi- tet, myndigheter och utländska bibliografiska instanser. Libris kommer också att maskinellt berika katalogposterna med standard- iserade engelskspråkiga ämnesord (Library of Congress Subject Headings). Nya sökmöjligheter i Libris webbsök Den publika webbkatalogen Libris webbsök ska utvecklas till att bli ännu mer intuitiv och lättöverskådlig, bland annat genom en sök- funktion där användaren enkelt kan navigera via hierarkiskt struk- turerade ämnesrubriker. För att underlätta för ovana katalogisatörer och i förlängningen även andra producenter av metadata utvecklas en webbapplikation för katalogisering i Libris via webbformulär. Inom ramen för den europeiska () tillkommer en för medlemsländerna gemen- sam databas med metadata för nyutgivna utländska böcker och tid- skrifter. Syftet är att bygga upp en resursbank som rationaliserar bibliotekens utländska förvärv. verkar också för att bygga upp en gemensam databas över auktoriserade (standardi- serade) namnformer, en gemensam samkatalog över europeiska nationalbibliografier m.m. Libris fjärrlån utökas med ny funktionalitet, bland annat utvecklas –2004 rutiner för att förenkla för låntagare att själva göra fjärrlånebeställningar. Det internationella samarbetet inom produktionen av metadata bygger på utvecklandet av standarder och genomförande av dessa. Här har Libris påtagit sig en aktiv och pådrivande roll. Det är angeläget att Libris fortsätter och utvecklar sitt internationella engagemang för ökat samarbete omkring bibliografisk- och aukto- ritetsinformation samt ökad tillgång dokument och informations- resurser. 4.4.1Verksamhet, mål och finansiering Sunet () har funnits och har utvecklats från ett forsknings- och ut- vecklingsprojekt till en för högskolorna gemensam organisation och infrastruktur med uppgift att tillgodose deras behov av data- kommunikation nationellt och internationellt. har ansvaret för att Sunet administreras och drivs enligt de riktlinjer som regeringen lagt fast. har utsett en särskild styrelse för Sunet efter förslag från universitet och högskolor (majoriteten av leda- möterna), KB samt (). Sunet har till uppgift att ge universitet och högskolor god tillgång till nationell och internationell datakommunikation och inom till- gängliga resurser erbjuda universitet och hög- skolor de tjänster som dessa efterfrågar inom datakommunika- tionsområdet. Sunet har av fått uppgiften att bistå organisationer inom kultur och folkbildning att bygga upp en infrastruktur som ger dem tillgång till Internet. Sunet består av ett stamnät med kapaciteten 10 Gbit/s som ansluter till universiteten och högskolorna med 2,5 Gbit/s. Det är 32 hög- skoleenheter som är anslutna på detta sätt, och Sunets kapacitet byggs ut i takt med högskolornas behov. högskolor, KB och de centrala statliga museerna är anslutna till Sunet. Sunet är länkat till resten av och till via NORDUnet som ägs gemensamt av universitetsdatanäten i de nordiska länderna. Mellan de nordiska länderna tillhandahåller NORDUnet som lägst dubbla 2,5 Gbit/s förbindelser. Till finns 10 Gbit/s förbindelser till det europeiska nätet, Géant, och via Géant förbinds Sunet också med det amerikanska forsknings- nätet. Efter utbyggnaden till gigabitkapacitet har de svenska lärosätena tillgång till ett höghastighetsnät som tillhör de främsta i . Regeringen anser att det ger de svenska forskarna möjlighet att fullt ut använda det europeiska höghastighetsnätet Géant som kontinuerligt byggs ut. Sunets höghastighetsnät finansieras genom anslag samt genom avgifter från lärosätena. Dessa avgifter har ökat i samband med utbyggnaden (prop. 2004/04:1). Sunets verksamhet finansieras dels genom ett anslag från Ut- bildningsdepartementet (uppgår det till ) och dels via avgifter som betalas av de anslutna högskole- enheterna. Avgifterna baseras på respektive lärosätes andel av hög- skolesektorns totala intäkter. De konstnärliga högskolorna, KB och de centrala statliga museerna är befriade från avgifter. Av- gifterna ska motsvara de kostnader som inte täcks av anslaget. I budgetpropositionen för uppskattas intäkten från avgifter till . Avgifterna är således av Sunets intäkter. Under har Sunets finansiering varit en tämligen okontroversiell fråga. Ett stort statligt basanslag har fortlöpande möjliggjort utvecklingsinsatser. När staten sänkt nivån på anslaget har avgifterna på lärosätena ökat kraftigt och flera högskolor ifrågasätter därför kostnaderna för Sunet. Detta gör att det nu finns en oro för Sunets framtida uppbyggnad. fick 319 folkbibliotek och länsmuseer (på Utbildningsde- partementets initiativ via Sunet och ) möjlighet att ansluta sig till Internet via . 124 bibliotek och museer tackade ja till erbjudandet. hade av dem fortfarande samma Internetleverantör. Överföringskapaciteten var , vilket enligt de flesta bibliotek räckte mer än väl. Anslutningen var avgiftsfri för biblioteken , förutsatt att biblioteken var beredda att abonnera på en Internettjänst med minst samma kapacitet . Totalt tillsköt svenska staten till projektet. Åtagandet reglerades i ett ramavtal mellan Sunet och , som bland annat förband sig att ge användarna kostnadsfri support under uppstartsskedet. De bibliotek som efter gratisperioden ville fortsätta att ha som leverantör erbjöds att förlänga abonnemanget för . levererade anslutningen och den aktiva utrustningen till biblioteken. gjorde Sunet och en uppföljning av er- bjudandet. Syftet var att ge en lägesbeskrivning och att staka ut färdriktningen för framtiden. Undersökningen har bland annat fokuserat på för- och nackdelar med Internetanslutningen, hur an- slutningen använts och om den verkligen lett till ökad distansut- bildning. Undersökningen visar att en höghastighetsförbindelse inte per automatik innebär att biblioteken ökar sitt samarbete. En webb- aserad biblioteksportal skulle dock kunna öka samarbetet. Här kunde en intranätlösning stå modell och många bibliotek efterlyser en sådan lösning. Via webbportalen kan biblioteken snabbt och smidigt byta information och erfarenheter med varandra. Portalen skulle också kunna bli en nyhetskanal för landets bibliotek. Av undersökningen framgår att de bibliotek och museer som valt att ansluta sig med hjälp av Sunets erbjudande är mera nöjda med sin Internetlösning, än de som valt andra alternativ. tackade nej till erbjudandet. Den vanligaste orsaken var att de ansåg sig ha en Internetanslutning som var tillräckligt snabb. av dem som svarade på enkäten och inte hade en Sunet-anslutning angav att kommunens IT-avdelning är negativ till en sådan lösning, ofta av säkerhetsskäl. Biblioteken själva har dock ofta en positiv inställning till Sunet. ställning bottnar enligt undersökningen ofta i bristande kunskap om bibliotekens behov av en kraftfull Internetanslutning. av dem som tackat nej menar att Sunets erbjudande blir för dyrt, trots att anslutningen var gratis . Den gemensamma bibliotekskatalogen Libris har utvecklats kraftigt och fungerar nu mycket bra enligt Sunet. Sunet understryker behovet av att utreda möjligheterna att ersätta de lokala bibliotekssystem som i en eller annan form finns vid varje universitet och högskola. Tack vare Sunets möjligheter att överbrygga avstånd finns det inga tekniska hinder att använda Libris från alla högskoleenheter i stället för att varje högskoleenhet använder ett lokalt bibliotekssystem. Genom att utveckla Libris till ett gemensamt nationellt och fullständigt bibliotekssystem kan stora besparingar göras för lärosätena. KB har på ett mycket framgångsrikt sätt förvärvat litteraturdata- baser för intresserade universitet och högskolor. Forskare och studenter vid respektive högskoleenhet har via Sunet och Internet åtkomst till dessa databaser. För åtkomst till en databas krävs att forskarens eller studentens dator har en IP-adress som hör till högskolan och som av data- basägaren godkänns som en tillåten abonnent. Detta är osäkert och klumpigt. Det är lätt att förfalska IP-adresser och därmed kan även obehöriga abonnenter komma åt information. En forskare eller en student som har en dator i bostaden med en kommersiell Internet- anslutning kan inte komma åt litteraturdatabaserna eftersom datorn inte har en godkänd IP-adress. Ett sätt att gå runt detta problem är att användaren kopplar upp sig via en dator på hög- skolan, men det är både omständligt och osmidigt. Användningen av IP-adresser medger ingen flexibilitet. Vidare har alla användare inom en högskola har samma åtkomst till alla databaser som hög- skolan abonnerar på. Det går inte att ge olika användare inom en högskola åtkomst till olika databaser. KB bör enligt Sunet ta initiativ till att tillsammans med databas- ägarna och de svenska universiteten och högskolorna hitta ett bättre system för att identifiera användarna av de litteraturdata- baser som KB upphandlar. Det måste vara ett system som utan be- svär för användarna fungerar tillsammans med de liknande system som håller på att växa fram inom högskolan. Ofta kallas dessa system för autenticering och accesskontroll (AA). 5Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering KB och andra kulturarvsmyndigheter som arkiv, bibliotek, museer och kulturmiljövårdens institutioner besitter ett stort och rikt kulturarv som kommer alltför få till del. Vissa delar av detta är utsatt för stort slitage. Digitalisering är en metod att göra kulturarvet tillgängligt nu och . Framtiden föds ur och det förgångna. Genom digitalisering kan tillgången till de offentligt ägda samlingarna komma många till glädje och nytta. Detta ligger i såväl forskning- ens och utbildningens intresse som i den breda allmänhetens. Att stimulera ungdomars intresse för vårt kulturarv är angeläget och i detta har skolan en viktig uppgift. Det är viktigt också av demo- kratiska skäl att alla får del av vår gemensamma historia – minne. Dessa tankar är grundläggande för förslaget, liksom att till- gången ska vara kostnadsfri för medborgarna. Förslaget är i linje med regeringens IT-politiska mål – ett informations- samhälle för alla. Andra länder i (bl.a. med och med ) och även () satsar stort på digitalisering. Skälen är många – bl.a. ökad tillgänglighet, bevarandeskäl och demokratiskäl. Många har tillgång till Internet, och många använder sig av Libris och andra digitala kataloger över material hos arkiv, bibliotek och museer. De förväntar sig även att hitta hela materialet on-line. Samsökning är möjlig att göra bland ett stort antal bibliotek i Libris () eller (http://www. ), men det finns ingen samkatalog för hela ABM- området. I sammanhanget bör även Nationella Arkivdatabasen (, ) nämnas men där är inte länk- Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering ningsmöjligheterna till andra databaser utvecklade. NAD är en nationell arkivdatabas med uppgifter om arkivbestånd i hela landet som utvecklat, och den finns både på cd och på Internet (i den senare versionen finns bara uppgifter från RA och landsarkiven). För att kunna göra samlingar tillgängliga måste en rad grund- läggande förutsättningar vara uppfyllda. Det måste vara lätt att hitta, både till samlingarna och i dem, för alla olika målgrupper. Detta kräver samarbete och samordning mellan alla inblandade in- stitutioner. Det måste finnas en övergripande struktur som alla enkelt kan anpassa sig till. I avsnitt 7.14 lämnas förslag om ett svenskt nätbibliotek som, om det genomförs, kommer att öka tillgängligheten ytterligare. Verksamheten måste bedrivas i ett långsiktigt perspektiv och innebär således åtaganden för framtiden. Vi har i de kunskaper och metoder samt den teknik som behövs för digitalisering, men vi har inte haft de ekonomiska förut- sättningarna. Det ligger nu i landets intresse att finna dem. I direktiven framhålls två syften med digitalisering – dels möjlig- heten att bevara äldre tryck som av olika anledningar håller på att förstöras, dels att öka tillgängligheten till nationens historiska samlingar. Med utgångspunkt från det arbete som genomförts av KB och andra kulturarvsinstitutioner gemensamt ska förslag lämnas till en nationell plan för digitalisering av vårt tryckta och handskrivna kulturarv. Utredningen har tolkat det så att i detta ingår även andra objekt i KB:s samlingar, t.ex. fotografier, teck- ningar och jordglober. I förslaget bör ingå vilka objekt som bör prioriteras samt hur samarbetet mellan olika institutioner kan organiseras. Förslag till finansiering ska också lämnas. I samman- hanget bör också nämnas att det i direktiven framhålls att pedago- giken har förändrats i skolorna och att detta har ökat bibliotekens roll som lärande resurs. I arbetet med att ta fram underlag för ställningstaganden till digitalisering har en arbetsgrupp med företrädare för , kulturarvsinstitutioner, lärosäten, skolan m.fl. deltagit (se bilaga 2). Samtal har förts med lärare/forskare och studenter samt med företrädare för och . Frågan om digitalisering har också tagits upp i KB-utred- Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering Vidare har en konferens genomförts i samarbete med (se bilaga 2). Begreppet digitalisering används på olika sätt och har kommit att få olika innebörd. I detta sammanhang avses med digitalisering hela processen att överföra objekt ur samlingar till digital form. urval av objekten/originalen förberedelse och efterbehandling av objekten bildfångst, att i digital form avbilda, dvs. skanning eller digital fotografering efterkontroll och efterbearbetning av filer och i vissa fall optisk teckenläsning (OCR) inläggning i digital bildbank och i söksystem insatser för långsiktigt bevarande av digitalt material och permanent åtkomst Med digitalisering menas således här inte enbart bildfångsten. Fokus ligger vidare på digitalisering av objekt ur samlingarna och inte på konvertering, dvs. överföring av befintliga kataloger till digital form (något som KB till stora delar redan genomfört). Det betyder i detta sammanhang inte heller att ta hand om digitalt fött material, som ofta ingår i digitala bibliotek tillsammans med digitaliserat material. Lagring och bevarande av digitalt fött material sker dock oftast på samma premisser som för det digitaliserade materialet. Begreppet digitalt fött (born digital) material omfattar digitalt material som från början skapats med hjälp av modern informa- tions- och kommunikationsteknik, exempelvis webbsidor, e-böcker och artikeldatabaser. Hit hör således varken digitaliserat eller pappersbaserat material. Begreppet kulturarv kan definieras som de förvärvade, inventarieförda, registrerade etc. objekt och informationsbärare, som finns samlade vid svenska arkiv, bibliotek, museer och mot- svarande institutioner eller som dessa ansvarar för. Hit bör också föras den kulturarvsmiljö som RAÄ ansvarar för. Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering Som framgår av definitionen i det föregående består digitali- seringsarbetet i att överföra objekt ur samlingar till digital form och göra dem lättillgängliga. Urvalet kan i många fall vara relativt enkelt att göra men kan även innebära ett större arbete med att samla ihop objekt från flera olika samlingar, mer eller mindre utförligt ordnade och registrerade. Förberedelserna av originalmaterialet innebär att se till att detta är i sådant skick att det dels tål att avbildas, och dels kan hanteras vid bildfångsten. Det kan även innebära att material måste märkas före bildfångsten för att korrekt kunna namnges vid lagringen av de digitala filerna.