sou · GRB3125 · 2004-01-01 00:00:00 — Många skolor, särskilt rörelseskolor, har en stor kortkursverksam- het med en särskilt ansvarig som oftast ingår i ledningsgruppen. Andelen kvinnor respektive män i ledningsgruppen inklusive rektor framgår av tabell 9. Könsfördelning i procent för folkhögskolornas ledningsgrupper Även om männen är fler än kvinnorna i ledningsgrupperna så är den manliga övervikten betydligt svagare här än i skolstyrelserna. Det kan hänga samman med att internatföreståndare ofta är kvinnor. En annan förklaring är att det också i lärarkåren, från vilken en del av ledningsgruppen hämtas, finns en kvinnlig över- Vem "styr" i folkbildningen? Bilden blir väsentligt annorlunda om man ser till chefstjänste- männen, rektorerna. Av folkhögskolans samtliga rektorer är åtta av tio män. Andelen manliga rektorer är något högre på landstings- skolorna. Den kvinnliga övervikten i ledningsgrupperna som helhet motsvaras alltså inte av någon omfattande kvinnlig framryckning på rektorstjänsterna. Om man ser ledningsgrupperna exklusive rekto- rerna, vänds den manliga övervikten i en kvinnlig. Vi kan också se att landstingskolor har en något större andel kvinnor i lednings- gruppen exklusive rektor. Som redan nämnts är folkhögskolornas lärare jämnt fördelade på kön. De skolor som svarat uppger att av lärarna är kvinnor och män. Mellan rörelseskolor och landstings- skolor är skillnaden en enda procentenhet. De skolor som inte svarat är inte tillräckligt många för att på något avgörande sätt förändra resultatet. Ledningsgrupperna på de 20 nya folkhögskolorna har samma könsfördelning som samtliga rörelseskolor. Av rektorerna är en något större andel män, mot på samtliga rörelseskolor. I de nya skolornas lärarkår är en större andel kvinnor, mot på samtliga skolor. Spridningen på åldrar är låg i de berörda personalgrupperna. I alla grupper dominerar personer i åldern 45–. Av tabell 10 framgår fördelningen på åldrar för de olika grupperna. Rörelseskolornas personal är något yngre än vad landstingsskolornas är. Det gäller såväl ledningsgruppen som lärarkåren. Det finns inte heller anled- ning tro att den stora gruppen finns i det nedre skiktet av denna vida åldersgruppen 45–. Snarare tyder uppgifterna på mot- satsen. Vem "styr" i folkbildningen? Åldersfördelning i procent för folkhögskolans olika personalgrupper 25–44 år 45–64 år En granskning av uppgifterna om rektorerna visar att denna grupp är något äldre än de övriga. Inte mindre än åtta av tio är i åldern 45– . En förklaring kan förstås vara att ingen blir aktuell för rektorstjänster före den åldern. Det skulle i så fall kunna innebära en jämnare spridning inom denna åldersgrupp. De uppgifter vi har ger inget underlag för att bedöma detta. Personalen är yngre på de 20 nya folkhögskolorna än på samtliga rörelseskolor. I ledningsgrupperna på de nya skolorna är under mot för rörelseskolorna tillsam- mans. I åldersgruppen 45–finns av lednings- gruppen mot för samtliga rörelseskolor. Även lärar- kåren är yngre på de nya skolorna, är i gruppen 25–mot för alla rörelseskolor tillsammans. Ifråga om utbildning är det naturligt att ledande personal inom en skola som erbjuder kvalificerad utbildning så gott som genom- gående är högskoleutbildad. Av folkhögskolans lärare har 90 pro- cent högskoleutbildning. I ledningsgrupperna inklusive rektor är andelen något lägre, . Det lägre talet torde bero på att andra personalgrupper kan ingå i gruppen. Att det även i lärar- gruppen finns de som saknar högskoleutbildning torde hänga sam- Vem "styr" i folkbildningen? man med att det inom folkhögskolan erbjuds varierande utbild- ningar där andra kvalifikationer ibland kan vara avgörande. Studieförbundens organisatoriska struktur påverkar personalsam- mansättningen. Både kraven på personalen och möjligheterna att rekrytera blir annorlunda i små lokala enheter jämfört med en mera koncentrerad uppbyggnad. Vi har tidigare pekat på att studieför- bunden genom rikstäckande organisationer skiljer sig från folkhög- skolorna. Det finns också påtagliga organisatoriska skillnader mellan studieförbunden. Två ytterligheter är Vuxenskolan med 235 lokal- avdelningar och verksamhet i landets alla kommuner och som arbetar med fem regioner och där också verksam- heten är tydligt koncentrerade till i första hand universitets- och högskoleorter. Flera av de mindre studieförbunden har sedan något tiotal år omorganiserat så att verksamheten samlats i ett 20-tal enheter över hela landet. Små lokala enheter får stor betydelse för tjänsternas karaktär. De minsta lokalavdelningarna har kanske enbart deltidsanställd per- sonal eller någon heltid och därutöver deltider. Det leder också ofta till att samma personer får fylla olika funktioner. Detta kan ha betydelse för personalsammansättningen i det avseende vi frågat efter. Kvinnor arbetar generellt sett oftare deltid, något som kan medverka till en större andel kvinnor på studieförbundens lokala tjänster. En sådan situation kan också komma att påverka perso- nalens utbildningsnivå. Personer med högre utbildning torde i all- mänhet vara mindre benägna att acceptera deltidstjänster än vad de med lägre utbildning är. Könsfördelningen i den personalgrupp i studieförbunden som vi intresserat oss för, visar att vi i lokalavdelningarna får en omvänd ordning. Två tredjedelar av den grupp av anställda som, med vår definition, arbetar med verksamhetens inriktning och utveckling är kvinnor. Även i riksorganisationernas kanslier finns en relativt stor andel kvinnor i dessa tjänster, även om männen är något fler. Tabell 11 visar fördelningen. Vem "styr" i folkbildningen? Könsfördelning i procent bland studieförbundens ledande personal I gruppen ingår också chefsbefattningar; förbundsrektorer eller motsvarande och chefer för lokala enheter. Centralt är åtta av tio förbundsrektorer män. Lokalt däremot är kvinnorna fler även på dessa tjänster, sex av tio lokala chefer är kvinnor. Det är inte entydigt så att många små avdelningar leder till att fler kvinnor är chefer. I SV med många små lokalavdelningar är visserligen av cheferna på dessa kvinnor, men även i Sensus med endast arton lokalavdelningar är andelen kvinnor bland avdelningarnas chefer, . Två förbund har en särskilt stor andel män bland de lokala cheferna, där samtliga lokala chefer är män och där är män. Att kvinnorna kommit att utgöra en majoritet av samtliga lokala cheferna är helt en effekt av deras stora andel av tjänsterna inom SV. En granskning av åldersfördelningen i den aktuella personal- gruppen ger liknande resultat som tidigare redovisats. Ålders- fördelningen för den personalgrupp vi frågat om framgår av tabell 12. Om man jämför med styrelserna så är den mest påtagliga skillnaden att personer i pensionsåldern, av naturliga skäl, saknas bland de anställda. Även om gruppen 45–är klart störst så finns också en relativt stor grupp i åldern 25–. I lokalavdel- ningen är denna grupp drygt en tredjedel av de anställda. Vem "styr" i folkbildningen? Personal i ledande tjänster inom studieförbunden centralt och lokalt, fördelning på åldersgrupper i procent 25–44 år 45–64 år Ser man till chefsnivån är andelen i åldern 45–65 helt dominerande. Bland de lokala cheferna är tre av fyra i denna ålder och bland förbundsrektorerna är det nio av tio som befinner sig i åldern 45– . För hela den grupp av anställda som har styrande funktioner i studieförbunden gäller alltså att de finns i övre medelåldern. De uppgifter vi har om personalens utbildning är få och kanske inte heller helt säkra. Grupperingen på tre utbildningsnivåer är grov och svår att relatera till exempelvis tillgänglig statistik över befolk- ningens utbildningsnivå. De uppgifter vi fått in tyder ändå på att högre utbildning är vanligare bland studieförbundens ledande personal, även lokalt, än vad den är i aktuella åldersgrupper i hela befolkningen. Av den i lokalavdelningar verksamma personalen med ansvarsuppgifter har en dryg tredjedel högskoleutbildning och hälften har gymnasial utbildning. Det finns också en grupp som endast har kortare utbildning. Av de lokala cheferna har hälften högskoleutbildning. På förbundsnivå är givetvis andelen med hög- skoleutbildning väsentligt högre, för hela gruppen. En sammanfattande bild av den kategori av anställda i studie- förbunden som vi här intresserat oss för kan nu ges. Det finns en stor andel kvinnor, lokalt är kvinnorna dubbelt så många som männen, i tjänster på förbundsnivå råder en jämn fördelning mellan könen. Lokalt finns även på chefstjänsterna fler kvinnor än män men andelen män är klart större än för hela den undersökta gruppen. Vem "styr" i folkbildningen? En sammanfattande bild av den kategori av anställda i studie- förbunden som vi har intresserat oss för visar att det finns en stor andel kvinnor, lokalt är kvinnorna dubbelt så många som männen. I tjänster på förbundsnivå råder en jämn fördelning mellan könen. Lokalt finns även på chefstjänsterna fler kvinnor än män men andelen män är klart större än för hela den undersökta gruppen. Ifråga om ålder dominerar övre medelåldern, 45–påtagligt. I lokala tjänster finns emellertid en relativt stor grupp som är i ålder 25–. Några få finns också under . De anställdas utbild- ningsnivå varierar över hela skalan. Jämfört med befolkningen och med hänsyn till ålderssammansättningen finns något flera hög- skoleutbildade bland de studieförbundsanställda. Till det som utvärderingen enligt direktiven ska uppmärksamma hör också folkbildningens betydelse för integration. Det temat knyts kanske i först hand till bilden av det mångkulturella sam- hället och integration av olika folk och kulturer i det svenska samhället. Frågan om folkbildning och integration har ägnats en egen studie i utvärderingens arbete (SOU 2003:108). I detta sam- manhang har vi kompletterat med en bild av i vilken grad männi- skor med olika etnisk bakgrund finns representerade i folkbild- ningsorganisationernas styrelser och ledande personal. Integration gäller också möjligheter och utrymme för människor med olika slag av funktionshinder att medverka i och påverka verk- samheten i studieförbund och folkhögskolor. Även frågor om folk- bildningens betydelse för funktionshindrade behandlas i en egen studie (SOU 2003:108). Den bild som ges där har vi inom ramen för denna undersökning sökt komplettera med att ge en grov uppfattning om vilket utrymme funktionshindrade fått inom styr- elser och bland ledande personal på folkhögskolor och i studie- förbund. Resultatet av de delarna i vår undersökning redovisas i detta avsnitt. Vem "styr" i folkbildningen? I enkäten ingick en fråga om skilda etniska bakgrunder i styrelser och i de personalkategorier som ingick i undersökningen. Med annan etnisk bakgrund än svensk avsåg vi personer som är första eller andra generationens invandrare, dvs. personens eget eller för- äldrarnas ursprungsland annat än . Fyra kategorier av ursprungsländer användes: Utanför EU, EU utom , utom samt som sista kategori . Resultatet ger en bild av folkhögskolor och studieförbund som entydigt nordiska verksamheter. Det är en liten del av såväl styrel- sernas ledamöter som de aktuella kategorierna av anställda som inte är etniska svenskar. De som finns har med enstaka undantag nordiskt bakgrund. I styrelserna för de 136 folkhögskolor som besvarat enkäten ingår närmare 1 100 personer. Bland dessa finns drygt 50 personer med annan etnisk bakgrund är svensk, av dessa har 34 nordiskt ursprung, dvs. de kommer från våra grannländer. Endast en ordförande kommer från ett EU-land utanför , fyra kommer från annat nordiskt land. Endast nio styrelseledamöter kommer från ett land utanför EU och . Bland skolornas anställda är bilden likartad. Av rektorerna på de 128 skolor som besvarat frågan kommer fem från annat nordiskt land än . Alla de övriga är etniska svenskar. Bland dem som vid sidan av rektor ingår i skolornas ledningsgrupper har elva av 271 annan etnisk bakgrund än svensk, tre har sitt ursprung i ett land utanför EU och . Andelen etniska svenskar i dessa kategorier är därmed . Bilden är densamma i lärarkåren, av lärarna är etniska svenskar. Lärarkåren är möjligen lite mindre nordisk, av lärarna har annan nordisk bakgrund än svensk, men lika många, , har sina rötter i ett land utanför EU och . Från studier av kurser för invandrare på folkhögskolor vet vi att man i sådana kurser också har engagerat invandrare som lärare. Det kan vara detta som att denna grupp blir synlig också i vår undersökning. Vem "styr" i folkbildningen? För studieförbundens del är bilden likartad. I lokalavdelningarnas styrelser har ett par procent av medlemmarna sina rötter i länder utanför EU och något fler i eller EU-land utanför . Fem ordförande i lokalavdelningar kommer från EU-land utanför . På förbundsnivå finns fyra ledamöter i styrelser som har sitt ursprung i ett land utanför EU och en från EU-land utanför . På denna nivå är våra nordiska grannländer inte alls företrädda. Ifråga om funktionshindrade personer ställdes en enkel fråga av- sedd att ge en grov uppfattning om förekomsten av personer med funktionshinder. Utan specificeringar på olika slag av hinder definierade vi funktionshindrade som personer med ett bestående funktionshinder, som medför betydande svårigheter i den dagliga livsföringen. I folkhögskolornas styrelser uppges ett par procent av ledamöterna ha funktionshinder. Bland dessa finns också någon ordförande. Bland rektorerna och i ledningsgruppen är bilden densamma. Ingen rektor har funktionshinder. Bland medlemmarna i ledningsgrupp- erna är det ungefär en procent. I lärarkåren är situationen något annorlunda. av den samlade lärarkåren har enligt enkätsvaren något funktions- hinder. Man kan notera att dessa lärare framförallt finns på rörelseskolor. På landstingsskolorna utgör de funktionshindrade mindre än en procent av lärarkåren. En förklaring till det kan vara att man på skolor med särskilda kurser för funktionshindrade också funnit det naturligt att anställa lärare som har funktionshinder. Vem "styr" i folkbildningen? Förhållandet är detsamma i studieförbunden. Det finns ett antal personer i skilda funktioner som har funktionshinder, men de är mycket få. Ett par procent av medlemmarna i styrelser uppges har funktionshinder, alla med något undantag finns i lokala styrelser. Bland de anställda är andelen högre, av cheferna och av övriga tjänstemän i ledande befattningar. Genom- gående är det i lokala sammanhang man finner personer med funk- tionshinder. I centrala tjänster finns bara enstaka individer. Vi har, som framgått, inte efterfrågat uppgifter om vilka typer av funktionshinder de berörda har. Även om vår definition talar om betydande svårigheter är det alltså oklart vari dessa svårigheter består och vilken påverkan de kan ha på den berördes arbetssitua- tion. I utvärderingens studie av funktionshinder och folkbildning refereras till en undersökning som gjorts inom SCB:s arbetskrafts- undersökningar. Enligt denna studie skulle av befolkning i arbetsför ålder ha någon form av funktionshinder (SOU 2003:108). Många av dessa har förmodligen sådana funk- tionshinder att de inte kan fungera i den typ av tjänster som omfattas av vår undersökning av styrelser och vissa personal- kategorier. Det förfaller uppenbart att andelen personer med funktionshinder, såväl i folkbildningens styrelser som i personalen, är mycket låg, sett i relation till förekomsten av funktionshinder i befolkningen. Om folkbildningen i detta avseende skiljer sig från andra delar av samhället har vi inte haft möjlighet att bedöma. Vem "styr" i folkbildningen? Liksom i andra delar av samhället finns det inom det organiserade folkbildningsarbetet en tydlig könsordning. Visserligen finns kvin- norna inom alla delar av folkbildningen, men de finns oftare i underordnade positioner. På de ledande posterna sitter oftast män, något som blir tydligare ju högre upp i hierarkierna vi kommer. I detta fall utgör inget undantag. Av de ordinarieledamöterna är sex män, inklusive ordföranden, och tre kvinnor. Noteras bör att i ledningsgruppen på ingår fyra kvinnor, inklusive kanslichefen, och tre män. Den fortlöpande statistiken liksom genomförda studier visar att kvinnorna utgör en majoritet av såväl de studerande på folkhög- skolor som av deltagarna i studieförbundens cirklar. Två tredjedelar av deltagarna i långa kurser på folkhögskolor och sex av tio del- tagare i studiecirklar är kvinnor. Även bland dem som leder och ansvarar för verksamheten finns en stor andel kvinnor i första hand på lägre nivåer. På folkhögskolorna återfinns kvinnorna framför allt i lärarkåren, som har en jämn könsfördelning med en knappt noterbar övervikt till kvinnornas fördel (51/49). I skolornas ledningsgrupper utgör kvinnorna, om man bortser från rektor, en tydlig majoritet (). Det är först på rektorstjänsterna som förhållandena blir annorlunda. Inte mindre än åtta av tio rektorer på folkhögskolorna är män. Att den stora gruppen kvinnor i lärarkåren och i skolornas led- ningsgrupper inte fått ett större genomslag vid tillsättningen av rektorer kan ses som märkligt. Traditionellt har folkhögskolorna haft en patriarkaliskt präglad ledning, med det förefaller inte rim- ligt att detta skulle ha präglat tillsättningen av rektorstjänster . Omsättningen på tjänsterna är också relativt stor i dagens folkhögskola. Till lärarkårens jämna könsfördelning kan ett stort inslag av estetiska kurser ha medverkat, där kvinnor utgör en stor Vem "styr" i folkbildningen? andel av lärarna. Kanhända har denna grupp lärare i mindre omfattning än lärare i teoretiska ämnen setts som kandidater till rektorstjänster. Skolstyrelsernas sammansättning påverkar givetvis också tillsätt- ningen av rektorer. Styrelserna är, har vi visat, betydligt mer mans- dominerade än de här aktuella personalgrupperna. Andelen kvinnor stannar på en dryg tredjedel av samtliga ledamöter med en klart högre andel i landstingsskolornas styrelser. För styrelsernas ord- förande är dock situationen nästan densamma som för rektorerna, mer än sju av tio ordförande är män. Skillnaden mellan landstingsskolor och rörelseskolor är intres- sant. Andelen kvinnor är klart större i landstingsskolornas än i rörelseskolornas styrelser. Jämställdheten har uppenbarligen kom- mit längre i de politiska miljöer, där landstingskolornas styrelser utses, än inom de strukturer där rörelseskolornas styrelser utses. Det kan synas anmärkningsvärt att folkrörelseorganisationer i detta avseende släpar efter samhällstutvecklingen. Kanske är förklaringen att man inte heller inom folkrörelserna i övrigt ännu nått fram till en rimligare könsfördelning i ledande organ. I studieförbundens lokala organisationer är andelen kvinnor något högre bland de anställda i tjänster med planerings- och lednings- uppgifter, än vad den är bland deltagarna. Även bland lokala verk- samhetsledare är kvinnorna i majoritet. Kanske är det så att kvin- nornas större deltagande i cirkelverksamheten också slår igenom i rekryteringen till olika tjänster på avdelningarnas expeditioner. Många små avdelningar och ett stort antal deltidstjänster kan också ha medverkat till en större andel kvinnor. Med något undantag är andelen kvinnliga chefer störst i förbund med många små lokalavdelningar. Ett par förbund har enbart eller nästan enbart män på tjänsterna som lokala chefer. På förbundskanslierna är kvinnornas ställning svagare. I hela den grupp av ledande tjänster vi kartlagt har männen en svag men dock övervikt. På högsta chefsnivån, förbundsrektor eller motsvarande, finns få kvinnor. På styrelsenivån är förhållandet om inte omvänt så dock med majoritet av manliga ledamöter såväl centralt som lokalt. Även här finns skillnader mellan förbunden. Några har en kvinnlig majoritet Vem "styr" i folkbildningen? i sina avdelningsstyrelser medan andra har en lägre andel kvinnor. Om man däremot granskar styrelsens viktigaste position, ordför- ande, så innehas denna av en kvinna i knappt var tredje lokal- avdelning. I riksorganisationernas styrelser finns inte mer än en kvinnlig ordförande. Den åldersgrupp som dominerar i samtliga undersökta grupper är åldern 45–. Två tredjedelar eller mer av de undersökta per- sonalgrupperna finns i denna ålder med ett undantag, studieför- bundens lokalavdelningar, där något färre tillhör denna ålders- grupp. Som man kan vänta sig är innehavarna av de främsta tjänst- erna, rektorer och studieförbundens avdelningschefer, något äldre. Styrelserna skiljer ut sig från personalgrupperna genom att det finns ett inslag av ledamöter som uppnått pensionsåldern. I studie- förbundens lokalavdelningar är var femte styrelseledamot eller äldre. Också i rörelseskolornas styrelser finns en stor andel pensionärer. I landstingsskolorna styrelser är pensionärerna få, där- emot finns där något fler ledamöter i åldern 25–. För studieförbundens del kan man kanske hävda att ålders- strukturen i styrelser och personalgrupper ganska väl speglar åldern på deltagarna. Vi vet från deltagarundersökningar att en stor grupp deltagare i cirklar är i åldern 60–. I de studieförbund som har de yngsta deltagarna är också personalen yngre än i övriga förbund. Detsamma gäller, om än i mindre grad, styrelserna. Ifråga om integration visar undersökningen att såväl folkhögskolor som studieförbund helt domineras av etniska svenskar som inte har någon form av funktionshinder. I styrelserna finns ett litet antal ledamöter som inte är etniska svenskar. Dessa kommer med enstaka undantag från våra nordiska grannländer. I styrelserna för studieförbundens lokalavdelningar har ett par procent av ledamöt- erna sina rötter i länder utanför EU. Förhållandet är detsamma ifråga om funktionshinder. Det finns ett fåtal anställda eller ledamöter i styrelser som uppges ha någon form av funktionshinder. De är dock, sett i relation till hur vanligt det är med funktionshinder, mycket få. Bara ett par procent av styrelseledamöterna i studieförbundens avdelningsstyrelser har t.ex. någon form av funktionshinder. Vem "styr" i folkbildningen? De uppgifter om utbildning vi fått i undersökningen tyder på att det är personer med en bättre utbildning är genomsnittet i sin åldersgrupp, som är aktiva i folkbildningsarbetet. Detta gäller såväl styrelser som anställda. Förhållandet är knappast anmärkningsvärt. Det kan nog ses som naturligt att det är människor med relativt god utbildning som väljer att engagera sig i bildningsarbetet och även anförtros förtroendeuppdrag. Sammanfattningsvis kan vi konstatera att kvinnorna inte endast dominerar bland deltagarna i folkbildningsarbetet. De är också väl representerade såväl i styrelser, främst studieförbundens lokal- avdelningar, som bland anställda med någon form av ansvarsfunk- tioner. På främsta posterna som ordförande och rektorer domi- nerar dock männen. I alla kategorier utgör personer i åldersgruppen 45–en majoritet och i många styrelser finns dessutom en relativt stor grupp ledamöter i pensionsåldern. Personer med annan etnisk bakgrund än svensk liksom personer med funktionshinder är svagt företrädda såväl i styrelserna som i personalgruppen. Vem "styr" i folkbildningen? (2000). En intervju- och enkät- studie med cirkelledare. (2003). Utsatt folkbildning – en studie av studieförbunds verksamhet med invandrardeltagare i utsatta bostadsområden. Rapport till SUFO 2 , , , och , . (2003). Folk- bildning och funktionshinder – en fallstudie i . Rapport till SUFO 2. (2002). Kön och makt i folkbildningen – Reflexioner kring kvinnornas positioner inom 1900-talets fria bildningsrörelse. I Utbildning och demokrati. för didak- tik och utbildningspolitik 2:2002. Studieförbundens organisation 2002. SCB UF 22 . Folkhögskolan vår- och . (2003). Välfärd, socialt kapital och Levnadsförhållanden rapport 98. (2002) Studiecirkeldeltagare 2000? Rapport från en studie av deltagare i studieförbundens cirkelverksamhet .