sou · GRB371d2 · 2004-01-01 00:00:00 — 4 Projektet omfattar företag som inte har fler än tio anställda och vars nettotillgångar inte överstiger . Effekter på det svenska normgivningssystemet genomförs, att leda till ett ökat resursbehov för Bokföringsnämn- den. Sammanfattningsvis kommer IAS-förordningen och Redo- visningsrådets minskade verksamhet att innebära en ökad arbets- belastning för genom att nämnden övertar ansvaret för årsredovisningen i noterade företag samt års- och kon- cernredovisningen i icke-noterade företag av stort allmänt intresse. Den ökande komplexiteten i redovisningslagstiftningen medför också ett ökat behov av normgivning för de mindre företagen. Sär- skilt viktigt är det som vi ser det att får sätta sina planer i verket och på allvar ta sig an dessa företag och förse dem med ett heltäckande regelverk som är begripligt, användbart och anpassat efter deras förhållanden och intressentkrets. Vi bedömer det som ytterst viktigt att nämnden tilldelas väsentligt ökade resurser . I annat fall riskerar det tillkommande normgivningsarbete som följer av IAS-förordningen, och rådets neddragning, att sluka nämndens resurser på bekostnad av det minst lika viktiga arbetet med att ta fram vettiga regler för de små och medelstora företagen. Den bedömning som Bokföringsnämn- den har gjort och redovisat för utredningen är att nämnden i vart fall under en inledningsfas om ungefär tre till behöver till- delas ytterligare resurser motsvarande uppskattningsvis fem till sju heltidstjänster. Vilket tillskott av mer permanent karaktär som kommer att behövas är det omöjligt att uttala sig om. Om utvecklingen på redovisningsområdet fortgår i samma takt som kommer det dock att finnas sysselsättning för en betydligt större bokföringsnämnd än dagens. har ansvaret för utvecklandet av god redo- visningssed i sådana företag som omfattas av ÅRKL och ÅRFL i den utsträckning det är påkallat av dessa företags särart. Målgrup- pen omfattar således både noterade och icke-noterade finansiella företag. utfärdar såväl allmänna råd som bin- dande föreskrifter. Av allmänna råd (FFFS 2002:21 och FFFS 2002:22) framgår att finansiella företag bör tillämpa Bokförings- nämndens allmänna råd om inte annat följer av lag, annan författ- Effekter på det svenska normgivningssystemet ning eller allmänna råd. Av Finansinspektio- nens allmänna råd samt av hänvisningen till allmänna råd följer att noterade finansiella företag skall tillämpa rekommendationer samt uttalanden från akut- gruppen vid upprättande av års- och koncernredovisning, dock med vissa anpassningar av hänsyn till de finansiella företagens särart. Icke-noterade finansiella företag får tillämpa rekommendationer och akutgruppens uttalanden och om de inte gör det skall de tillämpa allmänna råd. Vissa särskilt angivna rekommendationer från bör dock tillämpas även av större icke-noterade finansiella företag. För de noterade finansiella företagen innebär IAS-förordningen och den sannolika neddragningen av verksam- het dels att utformningen av koncernredovisningen kommer att bestämmas av IASB, dels att ett behov av vägledning för upprättande av årsredovisningen kommer att uppstå. Även icke-noterade företag som genom sin storlek har ett stort allmänt intresse och därför har tillämpat rekommenda- tioner kommer att sakna vägledning då IAS-förord- ningen blir tillämplig. uppgift att ge ut rekommendationer för koncernredovisningen i noterade företag kommer som sagt att övertas av IASB. Eftersom IAS skall gälla med samma dignitet som lag för de företag som tillämpar IAS med stöd av förordningen kommer visserligen alla föreskrifter som utfär- dat och som ryms inom IAS tillämpningsområde automatiskt att sättas åt sidan utan att några åtgärder behöver vidtas från Finans- inspektionens sida. måste dock se över de hän- visningar som finns i allmänna råd till Redo- visningsrådets rekommendationer samt överväga vilka komplette- rande krav av hänsyn till de finansiella företagens särart som kan och bör vara kvar vid en direkt tillämpning av IAS. Dessa övervä- ganden måste göras i fråga om innehållet i såväl föreskrifterna som de allmänna råden. Detta arbete kommer under en övergångstid sannolikt att kräva omfattande resurser. Såsom redovisats ovan kommer enligt vår bedömning att ta över ansvaret från för att ge vägledning i fråga om årsredovisningen i noterade företag samt för års- och koncernredovisningen i icke-noterade företag av stort allmänt intresse. Den nuvarande hänvisningen i Finansinspektio- nens allmänna råd till allmänna råd bör Effekter på det svenska normgivningssystemet således vara kvar och innebär att de lösningar som avser att genomföra för de företag och redovisnings- handlingar som s.a.s. kommer i kläm, i vart fall inledningsvis, då IAS-förordningen börjar tillämpas även får genomslag för de finan- siella företagen. Såsom angetts ovan torde en trolig utveckling där- vid vara att rekommendationer får leva kvar i avvaktan på nya allmänna råd från . För del blir således följden av att tar över denna uppgift av att Finans- inspektionen, på samma sätt som , vid behov måste anpassa de regler som gäller för företag i allmänhet till de förhållanden som gäller för finansiella företag. Denna uppgift kommer inte att för- ändras p.g.a. att upphör med att ge ut rekom- mendationer. Däremot kommer uppgiften temporärt att kräva en större arbetsinsats eftersom innehållet i de allmänna råd kommer att utfärda för dessa före- tag måste jämföras med innehållet i rekom- mendationer för att bedöma om ytterligare anpassningar av hänsyn till de finansiella företagens förhållanden bör göras utöver de som redan framgår av föreskrifter och allmänna råd. Uppgiften är dock av övergångskaraktär och det fortlöpande anpassningsarbete som därefter skall bedriva följer av det ansvar inspektionen har och är inte en följd av att upphör med sin rekommendationsutgiv- ning. I den tidigare nämnda utredningen om Framtida finansiell tillsyn föreslås att den tillsyn som följer av IAS-förordningen för de finan- siella företagens del skall utövas av samt görs bedömningen att kommer att behöva ökade resurser för att klara detta. Sammanfattningsvis kommer IAS-förordningen och Redo- visningsrådets minskade verksamhet i ett inledningsskede att medföra ett behov av ytterligare resurser medan förändringarna främst innebär att de anpassningar p.g.a. de finansiella företa- gens särart som har gjort av Redovisnings- rådets rekommendationer i stället skall göras av Bokföringsnämn- dens allmänna råd. Effekter på det svenska normgivningssystemet 7.5Våra slutsatser och förslag Av det ovan anförda kan slutsatsen dras att det faktum att förväntas upphöra med sin verksamhet att utfärda rekommendationer baserade på IAS/IFRS främst kommer att innebära en ökad arbetsbelastning för såsom den myndighet som har det yttersta ansvaret för utvecklan- det av god redovisningssed. Något skäl att förändra det grundläg- gande och inrättade systemet med som den ytterst ansvariga myndigheten på redovisningsområdet kan vi inte se . I stället anser vi att bör tilldelas ökade resurser för att klara av den ökade arbetsbelast- ning som enligt ovan blir en följd av att sanno- likt upphör med sin rekommendationsutgivning. En bedömning av storleken av resursbehovet görs i avsnitt 7.3 ovan. Även Finans- inspektionen kommer att behöva ytterli- gare resurser för att klara av den ökade arbetsbelastningen. När det gäller frågan om vilken myndighet eller annat organ som bör tillerkännas den tillsynsuppgift som följer av punkt 16 i inled- ningen till IAS-förordningen anser vi inte att det är en fråga som det ankommer på oss att besvara. Vi har dock inget att invända mot förslag att lägga uppgiften på , såvitt gäller de allmänna företagen. I så fall kommer det givetvis att ställa krav på ytterligare resurstilldelning till nämnden. 8Effekter på andra rättsområden än redovisning I våra direktiv uttalas att det inte kan uteslutas att en övergång till IAS-redovisning får effekter även för annan lagstiftning än sådan som direkt tar sikte på redovisning, främst viss associationsrättslig lagstiftning. I vårt arbete ingår att inventera de frågor som kan behöva analyseras närmare i annat sammanhang men inte att lämna några förslag till lagändringar. Ändringar i redovisningslagstiftningen och förändringar av god redovisningssed kan få betydelse även på andra områden än de som rör redovisning. Detta är fallet om lagstiftaren har valt att låta redovisningen ligga till grund för ett visst förhållande eller för prövningen av en viss fråga. Det har under utredningens gång utkristalliserats fyra områden där redovisningen och förändringar i denna har särskilt stor betydelse. Dessa områden är företags- beskattningen, reglerna om kapitaltäckning m.m. i finansiella före- tag samt utdelningsreglerna och likvidationsbestämmelserna i aktiebolagslagen (ABL).1 Skatterelaterade frågor som en övergång till IAS-redovisning, eller ett ökat inflytande av IAS inom svensk redovisning, väcker behandlas i avsnitten 3.4 och 5.3.2. När det gäller effekter på kapi- taltäckningen i finansiella företag hänvisas till avsnitt 5.7.2. I det följande behandlas frågan om hur den ökande användningen av IAS i redovisningen bör påverka utformningen och tillämpningen av utdelningsreglerna och likvidationsbestämmelserna i . Vi vill också påpeka att vårt förslag till ändrad koncerndefinition för redovisningsändamål bör föranleda en översyn av koncerndefini- tionerna i bl.a. ABL, lagen om ekonomiska föreningar, stiftelse- lagen samt bank- och försäkringslagstiftningen. 1 Resonemanget i det följande kan ha bäring på andra företagsformer, ekonomiska föreningar och stiftelser. Av tidsskäl har vi begränsat våra överväganden till aktiebolag och finansiella företag (oavsett företagsform). Effekter på andra rättsområden än redovisning 8.2Utdelningsreglerna och förslag (SOU 1997:168) Enligt 12 kap. 2 § första stycket ABL får utdelning till aktieägarna inte överstiga vad som i fastställd balansräkning och, i fråga om moderbolag som skall upprätta koncernredovisning, i fastställd koncernbalansräkning för det senaste räkenskapsåret redovisas som bolagets eller koncernens nettovinst för året, balanserad vinst och fria fonder med avdrag för; 2.belopp som enligt lag eller bolagsordning skall avsättas till bundet eget kapital eller, i fråga om moderbolag, belopp som av det fria egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna för företag inom denna skall överföras till bundet eget kapital, 3.belopp som enligt bolagsordningen annars skall användas för något annat ändamål än utdelning till aktieägarna. Enligt paragrafens andra stycke får vinstutdelning inte ske med så stort belopp att utdelningen med hänsyn till bolagets eller koncer- nens konsolideringsbehov, likviditet eller ställning i övrigt står i strid med god affärssed. Begränsningsregeln i 12 kap. 2 § första stycket brukar benämnas beloppsspärren medan regeln i andra stycket benämns försiktig- hetsregeln. har i sitt delbetänkande Vinstutdelning i aktiebolag (SOU 1997:168) lämnat följande förslag till förändringar i utdelningsreglerna. När det gäller beloppsspärren föreslås att utdelning inte får genomföras om det inte finns full täckning för det bundna egna kapitalet efter utdelningen i stället för som att utdelningen inte får överstiga redovisat fritt eget kapital. Det huvudsakliga skälet till att kommittén föreslår en ändring av reglerna i detta hän- seende är att förekommande utdelningar av s.k. sakvärden, dvs. annat än pengar, orsakat omfattande tolkningsproblem. Beträffande försiktighetsregeln föreslår kommittén den ändringen att en utdelning, även om hinder inte möter enligt beloppsspärren, får ske endast i den mån det med hänsyn till bolagets (koncernens) konsolideringsbehov, likviditet och ställning i övrigt framstår som försvarligt. Därvid skall särskilt beaktas de krav som verksamhetens art, omfattning och risker ställer på storleken av det egna kapitalet. Effekter på andra rättsområden än redovisning Kommittén föreslår att ett bolag skall lämna upplysningar i för- valtningsberättelsen om hur försiktighetsregeln påverkat förslaget till resultatdisposition. Vidare skall förslaget i förekommande fall innehålla upplysningar om hur stor del av det egna kapitalet som beror på att vissa i berättelsen angivna tillgångar eller skulder upp- tagits till marknadsvärdet på balansdagen eller värderats till balans- dagens kurs. föreslår vidare att beloppsspärrens kopp- ling till koncernredovisningen, den s.k. koncernspärren, avskaffas. Ett skäl till detta är att det gäller omfattande undantag från skyldigheten att upprätta koncernredovisning enligt ÅRL. Ett annat argument som kommittén för fram är att den svenska ord- ningen avviker från rättsläget i andra europeiska länder. Kommit- téns förslag innebär att omfattningen av en utdelning vid pröv- ningen av beloppsspärren skall bestämmas på ett och samma sätt för alla moderföretag, nämligen med utgångspunkt i moderföreta- gets egen balansräkning. Liksom är försiktighetsregeln tillämplig också på dessa fall, vilket för ett moderföretag innebär att bolaget har att beakta den samlade ekonomiska ställningen i koncernen, och detta även i det fall moderbolaget inte behöver upprätta någon koncernredovisning. förslag bereds inom . 8.3Justitiedepartementets promemoria Vinstutdelningsreglerna och utvecklingen på redovisningsområdet () I en på uppdrag av upprättad promemoria föreslås ytterligare förändringar i utdelningsreglerna. Bakgrunden till detta utredningsarbete var bl.a. den ökade inter- nationaliseringen av företagens redovisning. Utredarens uppdrag var att göra en analys av lämpligt samband mellan redovisnings- och vinstutdelningsreglerna med hänsyn till pågående förändringar på redovisningsområdet däribland IAS-förordningen. Utredaren pekar på att utvecklingen på redovisningsområdet har inneburit en förskjutning i synsättet på vad som är tillgångar och skulder samt när värdeförändringar på dessa skall rapporteras i redovisningen. Det dominerande syftet med redovisningsreglerna är att ge investerare och andra beslutsfattare underlag för sina Effekter på andra rättsområden än redovisning beslut om ägande och andra relationer med bolaget. Utdelnings- reglerna i ABL är å andra sidan renodlade borgenärsskyddsregler som syftar till att förhindra värdeöverföringar som kan skada borgenärerna. För att en utdelning skall vara försvarlig fordras därför att bolaget beaktar de krav som verksamhetens art, omfatt- ning och risker ställer på storleken av det egna kapitalet. Vidare skriver utredaren (se sammanfattningen): Den utveckling som äger rum på redovisningsområdet är positiv för borgenärerna. Redovisningen av verkliga värden tillsammans med andra regler som bl.a. belyser hur det egna kapitalet är sammansatt och förändrats över åren bidrar till ett bättre beslutsunderlag inte bara för ägarna utan också för borgenärerna. Det redovisade resultatet kan dock inte okritiskt läggas till grund för utdelning. Ett starkt skäl för detta är att frågan om vad som är fritt resp. bundet eget kapital kom- mer att bli allt svårare att bedöma utifrån redovisningen. Detta är inte heller nödvändigt vid tillämpningen av en borgenärsskyddsregel av det slag som 14 kap. 3 § aktiebolagslagen utgör. Enligt min mening bör man så långt det är möjligt undvika att föreskriva att vissa poster i redovisningen skall vara bundet eget kapital. Jag är således enig med såväl som i pågående lagstiftningsarbete (Ds 2002:42) om att det inte behövs någon sär- reglering av orealiserade vinster. En utökad försiktighetsregel i kombi- nation med en upplysningsplikt om de överväganden man gjort med anledning av denna är fullt tillräckligt. Utvecklingen leder till att det inte längre framstår som särskilt ändamålsenligt att beloppsspärren är kopplad till vare sig bun- det eller fritt eget kapital. För en borgenärsskyddsregel är det inte denna uppdelning som är det centrala utan om värdeöverföringen all- mänt sett är försvarlig. Därför föreslår jag att den nuvarande försiktig- hetsregeln görs till huvudregel och beloppsspärren görs till en kom- pletterande regel. Den av mig föreslagna huvudregeln grundas på kommitténs försik- tighetsregel men har kompletterats med ett krav på att man också skall beakta tillämpade redovisningsprinciper. Syftet är att man skall väga in i bedömningen hur redovisningen är utformad i det enskilda bolaget och pröva om de överväganden som där gjorts också kan accepteras från ett borgenärsskyddsperspektiv. Kravet på att tillämpade redovisningsprinciper skall beaktas utvecklar utredaren på följande sätt (se författningskommentaren till 14 kap. 3 § ABL): Kravet innebär att man skall ta hänsyn till det regelverk på redovis- ningsområdet som det aktuella företaget faktiskt tillämpar. Detta är motiverat av att om bolaget använder sig av internationella redovis- ningsstandarder (IAS ) eller särskilda regler för onoterade företag kan värdet på redovisade tillgångar och skulder, liksom redovisat resultat, komma att variera. Kravet innebär också att hänsyn skall tas till hur bolaget faktiskt har tillämpat de redovisningsregler som man anger att man följer. En sådan prövning är erforderlig eftersom många rekom- Effekter på andra rättsområden än redovisning mendationer på redovisningsområdet ger ett relativt stort utrymme för egna tolkningar. De antaganden och prognoser som används vid beräkningen av en tillgångs värde kan t.ex. behöva prövas också utifrån om de är godtagbara från ett borgenärsskyddsperspektiv. En tredje omständighet som skall beaktas är om redovisat resultat och ställning innefattar orealiserade vinster. Oberoende av hur orealiserade värde- förändringar redovisats, i resultaträkningen eller under eget kapital, måste man i detta sammanhang pröva om en redovisad vinst är till- räckligt säker för att också kunna delas ut. Slutligen avser kravet på tillämpade redovisningsprinciper att också träffa de särskilda överväganden som kan aktualiseras när bolaget utgör moderbolag i en koncern som inte upprättar koncernredovisning. Kravet innebär i detta sammanhang bl.a. att man skall försäkra sig om att koncerninterna vinster inte delas ut. Kravet på tillämpade redovisningsprinciper omfattar således en bedömning av om värderingen av tillgångarna och skulderna samt beräkningen av vinsten gjorts med erforderlig försiktighet från ett borgenärsperspektiv. Förslagen i promemorian bereds inom Justitie- departementet. Enligt 13 kap. 12 § ABL skall styrelsen i ett aktiebolag genast upp- rätta och låta revisorerna granska en kontrollbalansräkning när det finns skäl att anta att bolagets eget kapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet. Om kontrollbalansräkningen visar att det egna kapitalet inte når upp till den kritiska gränsen, skall styrelsen kalla till en bolagsstämma som har att pröva om bolaget skall gå i likvidation (första kontrollstämman, se 13 kap. 14 §). Om också stämman tvingas konstatera att det egna kapitalet understiger den kritiska gränsen och trots detta inte beslutar om likvidation, skall frågan om likvidation tas upp till prövning vid en ny stämma (andra kontrollstämman). Denna skall hållas från den första kontrollstämman (se 13 kap. 15 §). Inför den andra kontrollstämman skall styrelsen upprätta en ny kontrollbalansräk- ning. Hålls ingen andra kontrollstämma eller utvisar inte den nya kontrollbalansräkningen att det finns ett eget kapital som motsva- rar minst det fulla aktiekapitalet eller har den inte granskats av bolagets revisor, är bolaget skyldigt att gå i likvidation. Det åligger styrelsen att ansöka hos tingsrätten om likvidation (se 13 kap. 16 §). Försummar styrelsen att följa lagens handlingsschema, blir Effekter på andra rättsområden än redovisning styrelseledamöterna normalt personligen betalningsskyldiga för bolagets därefter uppkommande förpliktelser (se 13 kap. 17 §). Av vad som har sagts framgår att kontrollbalansräkningen har en central betydelse vid tillämpningen av likvidationsbestämmel- serna. Kontrollbalansräkningen skall upprättas enligt bestämmel- serna i 13 kap. 13 § ABL. Utgångspunkten är att storleken av bola- gets eget kapital skall mätas enligt sedvanliga redovisningsprinciper, dvs. enligt och med beaktande av vad som utgör god redovisningssed. I några avseenden är det emellertid tillåtet att värdera bolagets tillgångar och skulder på ett för bolaget mera förmånligt sätt. Tanken är att hänsyn skall kunna tas till dolda övervärden, så att i praktiken livskraftiga företag inte tvingas till avveckling. Bl.a. gäller att tillgångar alltid får tas upp till nettoför- säljningsvärdet. Vidare får tillgångar tas upp till ett högre värde och skulder till ett lägre värde än i den ordinarie redovisningen om de värderingsprinciper som används vid upprättande av kontroll- balansräkningen är förenliga med god redovisningssed. 8.5Våra slutsatser och förslag Det är helt klart att förändringar i redovisningsreglerna och god redovisningssed kan få effekt vid bedömningen av vad som är utdelningsbara medel i ett aktiebolag. I vilken utsträckning redo- visningen bör läggas till grund för utdelningen i ett bolag är ingen helt lätt fråga att besvara. Vad som komplicerar bilden är att regel- verken delvis har olika syften. Redovisningsreglerna syftar till att säkerställa att investerare och andra intressenter får ett fullgott underlag för olika typer av eko- nomiska beslut så att ekonomiska resurser kanaliseras till de före- tag där de gör mest nytta. En alltför försiktig redovisning riskerar att motverka detta syfte och utvecklingen går mot allt större inslag av verkliga värden och en öppen redovisning av orealiserade vinster. Utdelningsreglerna å sin sida har till syfte att skydda borgenärernas intresse av att inte bolaget töms på tillgångar till förfång för dem. För att säkerställa detta måste utdelningsreglerna präglas av en hög grad av försiktighet. Vilken grad av koppling som bör föreligga mellan redovisning och utdelning är ytterst en fråga om att uppnå en vettig balans mellan dessa olika syften. Så länge för- siktighetsprincipen dominerade redovisningslagstiftningen och god redovisningssed var det naturligt att anknyta utdelningsreglerna till Effekter på andra rättsområden än redovisning I takt med att utvecklingen på redovisningsområdet går mot en alltmer öppen redovisning där uppskattningar och pro- gnoser om framtida betalningsflöden spelar en stor roll förefaller denna koppling inte längre lika given. Vi har inte ansett det motiverat att fördjupa oss i frågan om vil- ken påverkan som en ökad användning av IAS får eller bör få på tillämpningen av utdelningsreglerna i ABL. har redan två förslag på sitt bord att ta ställning till. Från våra utgångspunkter är det särskilt förslagen i promemorian som är av intresse eftersom den promemorian mer utförligt än behandlar just frågan om sam- bandet mellan den internationella utvecklingen på redovisnings- området och utdelningsreglerna och hur denna utveckling kan eller bör påverka dels utformningen av utdelningsreglerna, dels den praktiska tillämpningen av dem. Vi kan i allt väsentligt ansluta oss till dessa förslag. Vidare vill vi framhålla vikten av att Aktiebolags- kommitténs förslag att avskaffa den s.k. koncernspärren genom- förs. I annat fall kommer övergången till IAS-redovisning i note- rade företag att få direkt genomslag på utdelnings- sidan. På samma sätt som gäller utdelningsreglerna står det klart att förändringar i redovisningsreglerna och god redovisningssed även kan få effekt vid tillämpningen av likvidationsbestämmelserna i och för bedömningen av om det egna kapitalet har minskat i en sådan omfattning att styrelsen är skyldig att upprätta kontroll- balansräkning. T.ex. skall enligt IAS 32 ett företag som emitterat ett finansiellt instrument redovisa instrumentet som skuld eller som eget kapital, varvid den ekonomiska innebörden av villkoren är avgörande för klassificeringen.