sou · GRB3112d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Gym- nasietiden kretsade mycket kring killar. trodde ett tag att hon skulle komma över sin talängslan. I hennes klass fanns det bara en kille, men hon var fortfarande lika rädd för att redovisa; om inte räddare. Hon var så rädd att hon höll på att svimma av första gången [de] skulle... presentera någonting. Sedan undvek hon aktiv att försätta sig i sådana situa- tioner, men kunde man ju inte vara sjuk alltid, så man var ju tvungen att genomföra det men då var det ju med papper framför ansiktet. Efter gymnasieskolan, jobbade först som barnflicka och därefter började hon städa istället, för det gav ju inte så mycket pengar att var barnflicka. Efter hon hade städat en period fick hon dock en chans att jobba som barnskötare. Hon fick en tidsbegränsad anställning som medlem av ett vikarieteam som for runt på olika daghem när de var på utbildningar. Efter att denna anställning upphört jobbade hon ett tag som springvikarie också inom den kommunala barnomsorgen, men det var osäkert och stressigt. Hon var runt på alla daghem i stan. Detta i kombi- nation med ett aktivt nöjesliv, som innebar att hon drack sig stenfull, två ledde till att hon fick mag- katarr, men anställningsförhållandena var sådana att hon inte kunde tacka nej till några uppdrag. Hon bestämde sig då för att flytta till en storstad som hennes syster redan bodde i. I storstan jobbade och festade hon ytterligare; kanske lika mycket om inte mer. Efter en intensiv period av festande träffade hon slutligen en kille, som var högskolestuderande och som också var från samma ort som hon. Han festade ungefär lika mycket som hon. De blev ihop. Efter blev gravid. Hon bestämde sig då för att sluta med festandet. Hennes kille fort- satte som förut ett tag till, men insåg snart att också han var tvungen att sluta. Dessutom så gick det inte så bra för honom med studierna. Då kände hon att de inte kunde bo kvar i storstan. De talade om att flytta tillbaka till norra . Hennes kille sökte och fick jobb. De sökte och fick även lägenhet där. Han flyttade först och flyttade efter, så snart hon kunde ta ut sin graviditetsledighet. av graviditeten tillstötte det komplikationer. blev sjuk och man var tvungna att genomföra ett akut kejsar- snitt. Den därefter var hon svårt medtagen, men hon repade sig snart. Deras barn utvecklades normalt. Hennes kille trivdes bra med sitt jobb. Han fick en bra internutbildning. vårdade deras gemensamma barn under föräldraledigheten. När den började ta slut kände hon att hon måste hitta på någonting. Hon hade blivit mamma, men stod fortfarande kvar som den ensamma tjejen. Ett tag funderade hon på att söka in till Komvux, men hon hade hört att det är så jäkla högt tempo där. Då hon fortfarande inte visste vad hon ville var hon rädd för att det skulle gå för fort och bara bli korvstoppning. Då föreslog hennes sambos kusin, som hade läst vid folkhögskola och tyckte att det hade fungerat bra, att hon skulle komplettera sin gymnasie- utbildning vid en folkhögskola istället. nappade på förslaget och anmälde sig till allmän linje med inriktning mot data vid en folkhögskola i närheten. Hon blev antagen till folkhögskolan och linjen, men fick på grund av platsbrist välja en annan inriktning. Hon valde då kultur och media det var ju lite åt data, men det [hon] inte tänkte på var att det var lite drama i det. När hon väl upptäckte det fick hon en chock, men hon bestämde sig trots allt för att ta tjuren i hornen. första intryck av folkhögskole- byggnaderna och dess omgivningar var mycket positivt: Det var lugnt och vackert harmoniskt. Hon kände sig dock väldigt osäker i början vid folkhögskolan. Eftersom sambo var borta på grund av den personalutbildning som han genomgick så var hon dessutom rätt ensam om vårdnaden av deras barn, som var på dagis medan hon själv var i skolan. är i efterhand glad för att hon påbörjade sina studier, för hon fick en bra lärare i drama, som lät dem uttrycka sina känslor och tankar kroppsligt snarare än verbalt. Det var utvecklande för . Där träffade hon också två andra tjejer som hon blev jättebra kompis med. Däremot var det kärvare för på de andra lektionerna tillsammans med de andra eleverna. Hon valdes till klassombud, men första gången hon skulle redovisa vad som hade tagits upp på mötet med lärarna, så skar det sig mellan henne och de andra eleverna; framförallt med en av de äldre kvinnliga eleverna och de som hon drog med sig. , som var rädd för att stå framför klassen, undrade om inte det var okej att hon satt kvar vid sitt bord och berättade om vad som hade sagts på mötet med lärarna. Den äldre kvinnan propsade då bestämt på att skulle ställa sig där framme och pekade på katedern. Hon fick klassen med sig. Då brast det för . Hon fick den känslan aldrig i helvete och for ut i svordomar mot kvinnan. Sedan den dagen kände sig utanför i klassen. Hon tyckte det kände som om de andra tog avstånd från henne. Hon försökte ta upp det inträffade med en av sina lärare. Det nyttade föga. vet inte ens om läraren tog upp det inträffade med kvinnan, men som tur var fick hon bra stöd från sina nyvunna vänner i dramaklassen. hade ett mycket jobbigt första år i folkhögskolan. Hon hade ingen som helst tilltro till sin egen förmåga. Hennes kille, som hon stod i daglig telefonkontakt med, var till och med tvungen att säga vad [hon] skulle skriva, för hon var så himla, himla osäker. Efter första år på folkhögskolan slutade hennes drama- vänner. Hon valde då över till klassen med datainriktning och fann sig vara i ett helt annat sammanhang. Den nya klassen var suverän. De öppnade famnen för och omfamnade henne i vänskap; hon tyckte det var underbart. Lärarlaget var bättre. De studerande kunde ha fester med dom och dom var väl samarbet- ade. I den nya klassen fick hon också en lärare som uppenbarligen hade en känsla för att elever, liksom , kunde brottas med talängslan. Läraren lät eleverna själva välja vad, när och hur de ville redovisa, men viktigast av allt för var att läraren lät dem redovisa i små grupper till att börja med. När de sedan hade fått lite mer vana fick de slutligen redovisa inför hela gruppen, men först när de själva ville och då ifrån sin egen plats i rummet. Detta passade perfekt. Det var också denna lärare, som tipsade om den utbildning som hon deltog i perioden då intervjun genom- fördes (se nedan). beskriver denna läraren som en av de bästa lärare [hon] haft. kände sig trygg i sin klass. Hon kunde slappna av mer. Hon började tror att hon kan; att det hon hade att säga var meningsfullt; att det inte var något skit i det hon sade. Hennes självförtroende växte och hon behövde inte längre lika mycket stöd från sin sambo i sina studier. Hon kunde skriva själv vad [hon] skulle när [hon] hade inlämningsuppgifter. Hon började kunna bolla med det hon själv hade skrivit med sin sam- bo och hon kunde till och med börja ge honom råd om hur han skulle göra. vid folkhögskolan blev medveten om att hon hade gått upp ganska mycket i vikt efter förlossningen, närmare bestämt tjugo kilo. Hon insåg att hon var tvungen att göra något åt det, så hon började gå på gympa och så där. fann att det var roligt att träna. Hon började också intressera sig för vad man satte i sig. Intresset för träning delades av hennes kille och de började även styrketräna tillsammans. Kilona rasade till att börja med av henne, men efterhand kom hon underfund med hur hon skulle uppnå balans mellan kost och träning. Hon tyckte det var jättekul. När hennes favoritlärare i slutet av tiden vid folkhögskolan förhörde sig om vad skulle syssla med efter utbildningen hade hon först ingen aning. Lärare frågade då vad hon var intresserad av och medan de samtalade så kom det fram att hade ett utveck- lat intresse för kost och träning. Läraren berättade då om en kvalificerad yrkesutbildning inom friskvårdsområdet, som förövrigt lärarens deltog i och tyckte var jättebra. tyckte det lät som en mycket intressant utbildning och bestämde sig ivrigt påhejad av sin lärare också för att söka in till den aktuella utbild- ningen. antogs till utbildningen. Vid tillfället då intervjun genomfördes var hon inne på sin tredje termin i utbildningen. I utbildningen hade de jobbat mycket med att finna sin identitet. De hade också studerat kost, fysisk- och mental träning. Då det i den tilltänkta yrkesrollen ingår att inform- era andra om kost, motion och hälsa samt att hjälpa dem att utveckla hälsosammare levnadsmönster hade naturligtvis också hamnat i sådana situationer som hon tidigare hade haft sån skräck för, men kunnat hantera väl. Hon berättade särskilt – inte med lite stolthet – om ett tillfälle då hon och en studiekamrat varit ute på en stor arbetsplats och informerat en större grupp om sambandet mellan kost, träning och hälsa: Jag kanske missade nått ord här och där. Jag kanske klumpade mig med oh-apparaten. Men känslan av att jag inte dör och jag hade kontroll. Den var jätte skön, så det är en seger.156 Hon tycker fortfarande att det känns lite pirrit att prata inför klasskompisar, men det är inte längre så stor grej, som [hon] tyckt förut. När intervjun genomfördes hade kvar ca av den utbildning hon höll på med. Parallellt med denna hade hon också på egen hand läst korta kompletterande kurser inom näraliggande områden. Hon och hennes kille styrketränade fortfarande tillsammans. Deras barn mådde bra. plan var att gå färdigt utbildningen och sedan ta jobb inom något företag, för att därefter kanske smygstarta upp någonting. Drömmen var att hon och hennes kille kanske kunde starta något tillsammans. Från att inte haft några direkta framtidsutsikt- er var hon nu full av visioner. var när intervjun genomfördes. Han växte upp till- sammans med sin mamma och pappa och två äldre bröder. Under den tidiga uppväxttiden jobbade hans pappa som industriarbetare. När han var i tonåren började han jobba som fastighetsskötare, vilket han gjorde när intervjun genomfördes. Mamman arbetade och arbetar fortfarande som barnskötare. Familjen bodde i en mindre stad i när föddes. När han var flyttade familjen till ett litet samhälle på ca 1 500 invånare i stadens utkant. Familjen bodde i eget hus. 156 , s. 16. minns att han som liten byggde mycket kojor tillsammans med sina kamrater i ett närbeläget skogsområde. När han talar om sin mamma beskriver han henne vid ett flertal tillfällen som överbeskyddande. Han pappa beskrivs som lite svår att få bra kontakt med. berättade också att pappan dricker en hel del och har gjort det så länge han kan minnas. beskriver tiden i låg- och mellanstadiet som rätt så problemfri. Skolan beskrevs som ganska liten. En händelse minns särskilt från skolan var när en lärare gav sig på [honom] och en kille till för att de hade varit inne på rasten och det fick man inte va. Det var i fjärde klass. Läraren gav honom en riktig smäll på käften och kompisen slog han till i magen men det blev inte så mycket av det till slut Ingen ville förstora upp det. Det var ingen som ville anmäla eller göra någon större sak av det. och hans kompis var dock märkbart uppbragta av behand- lingen. De pratade om att [de] skulle hämnas när [de] blev äldre Det var en jävla gubbe. Det skulle han inte komma undan med, men sen så så dog han i cancer. kände [aldrig] att det var tråkigt att gå till skolan det var roligt. Han beskriver sig själv som lite busig och lite slags ledare i killgänget. En annan händelse han särskilt minns var när en kvinnlig lärare försökte tala honom till rätta och i samband med det sa att det var många som [såg] upp till [honom]. Inför skolstarten i sjuan flyttades eleverna över till en skola i utkanten av centralorten, den lilla staden. Det var ca dit, så de fick åka skolskjuts. Jacks klass bröts och blandades upp med de andra klasserna. Han menar att det nog var väldigt bra för hans del. Den nya skolan innebar en möjlighet för honom att utveckla sitt engagemang i skolan och sin identitet bland skolkamraterna. Genom skolbytet kom han i sitt liv också i kontakt med invandrarungdomar. blev jättebra kompis med invandrarna i klassen de var jättetrevliga och bra på alla sätt. På somrarna sommarjobbade han hos sin pappa som fastighets- skötare. Han lämnade med hyfsade betyg tre och ett, tre och två. När det blev dags att välja till gymnasiet valde antingen mellan att läsa fastighetsskötsel eller barn- och fritid. Det blev barn och fritid, med hänvisning till att han var jätte- dålig på matte och till att man skulle få gå i eller eller nått. De var en handfull killar och drygt tjugo tjejer i klassen. fick snabbt en bästa kompis i klassen i en lite stökig kille, som visste och uppskattade vem hans äldsta bror var. upplevdes ha en lite mer mänskligare nivå, lite mer bemötande på något vis. Han träffade också en tjej som han blev tillsammans med. Hon var äldre och gick året före honom på samma program. sommarjobbade mellan ettan och tvåan på samma dagis som hans mamma jobbade i. Det var roligt, men han kände att det var inget [han] skulle jobba med så hela livet. Han ville jobba med nått med barn eller ungdomar, men han visste inte hur. Han var inte så jätteseriös i plugget heller. När gick i tvåan flyttade hans flickvän till egen lägenhet. Han bodde då mer eller mindre hos henne. var väldigt osäker på vad han skulle syssla med efter trean. Sommaren efter gymnasiet jobbade han återigen på dagiset där hans mamma jobb- ade. Sen fick han praktik i en ideell förening, som i samarbete med fritidsgårdarna bland annat arrangerade en återkom- mande musiktävling för unga rockmusiker. flyttade han också ihop med sin flickvän. Han drack sig ofta rätt berusad. Han trivdes mycket bra med sin praktik och fick då han slutade den också ett oväntat men välkommet arvode som tecken på uppskattning från sin chef. Nästan direkt efter praktiken fick han jobb som montör inom en tillverkningsindustri. Han jobbade tvåskift och tjänade ganska bra. Då passade han och flickvännen på att skaffa sig en lite större lägenhet. De bodde centralt i centralorten. [L]ivet tuffade på. [Han] gick och jobbade och tyckte inte det var något vidare att jobba där men det var jätte bra jobbarkompisar så [han tyckte det var okej ändå. blev det nedskärningar inom avdelningen. Han fick dock vara kvar. Man övergick i samband härmed också till . Efter ytterligare lade man ner avdelningen helt. och hans fyra, fem arbetskamrater fick enskilt önska till vilken avdelning de ville tillhöra. Han valde då en där han kände folk. kom då återigen att jobba skift. på den nya avdelningen var han trött på att jobba där. Han sökte då in på fritidsledarlinjen på en folkhögskola på överkomligt avstånd från var han bodde och jobbade, men han fick konstigt nog inte något svar på sin ansökan. Han struntade dock i det och jobbade vidare ännu på fabriken. på den nya avdelningen tog förhållandet till hans flickvän slut. Han förstod efteråt att hon hade varit jädrigt falsk den där tjejen. Han hade anat det . tog det jävligt hårt. Han flyttade hem till sina föräldrar igen. var det väldigt jobbigt för honom. Han hade ångest var enda söndag för att gå till jobbet. Han drack en hel del och hade också sömnproblem. Hans mamma märkte att han inte var tillfreds med sin situation. Hon undrade om han inte skulle göra ett nytt försök att komma in på folkhögskolan. Hans äldsta bror uppmuntrade också honom att söka in på nytt, vilket han till slut också gjorde. Då han inte fick något svar från folkhögskolan heller hörde han av sig till dom. De visade sig då att de av hans ansök- ningshandlingar inte hade kunnat utläsa att han var behörig att antas. Det som krävdes var dels att man fyllt och dels att man hade sammanhållen praktik inom fritids- sektorn. Det första kravet uppfyllde han med råge, så det var inga problem. Däremot hade de missuppfattat innehållet i hans praktik. När väl detta hade klarats ut kallades han till antagningsintervjuer på plats. beskriver dessa ingående. Såväl elever som lärare ställde sig positiva till hans ansökan. Detta var uppmuntrande för honom, men han kände sig fortfarande lite osäker på om han verkligen ville komma in på folkhögskolans fritidsledarlinje. Han ville komma bort från arbetet på fabriken, men var detta vad han ville? När det formella beskedet kom tackade han dock ja, men då han var osäker sa han inte upp sig från arbetet i fabriken, utan begärde bara tjänstledigt. Sommaren innan han började på folkhögskolan brände otroligt mycket pengar på festande. Han fick ofta minnesluck- or, som en följd av supandet. När han började skolan var han väldigt deprimerad, men han tyckte att det var roligt och kände att [han] behövde något nytt i livet. Han bodde hemma och pendlade till skolan till att börja med, men lät han sig över- talas av en yngre klasskamrat, som han hade börjat att umgås en del med på skolan, att flytta dit, vilket han också gjorde. drack fortfarande väldigt mycket. Det var inte bara det att han helgfestade, utan han drack även mycket . När han festade drack han sig ofta redlös. Mellan gång- erna han var riktigt full, drack han också för sin själv. Detta var särskilt vanligt när hans rumskamrat var iväg för att syssla med sin idrott. Han hade också fortfarande svårt att sova, så han åt också På förmiddagarna var han antingen bakfull eller väldigt trött eller både och. Detta mönster höll i sig i folkhögskolan och kulminerade kanske när han och en annan skolkamrat, , gjorde praktik i fjällen mot slutet av ettan. skötte sin praktik , men söp friskt . Medan han var där fick hans pappa problem med hjärtat och lades in på sjukhus. Han fick hårda restriktioner från läkarna om att äta bra och dricka mycket mindre. ringde han plötsligt till för att undra hur det var med honom. blev väldigt förvånad: Fan, tror han att han skall dö. tycker jättemycket om honom, men de båda har det så svårt för det med känslor. Det samma sägs gälla de båda bröderna. fick goda vitsord för sin praktik och blev erbjuden möjlig- het att komma tillbaka dit. I samband med den avslutande slut- giltiga grisfesten drack han emellertid hejdlöst och gjorde nog bort sig. , som han gjorde praktiken tillsammans med, och andra i omgivningen på folkhögskolan började kommentera hans alkohol- vanor. Till att börja med var det mest i skämtsamma ordalag, men sedan var det lite mer allvarligt. berättar särskilt om ett tillfälle då kom ner till hans rum på uppdrag av resten av klasskamraterna för att tala honom tillrätta. har vi talat om det i klassen. Du får fan skärpa dig , sa han. Deras linjeföreståndare anade också oråd och försökte också tala honom till rätta. Han sade att han visste att drack mycket och att han visste att Jacks klasskamrater också visste det. Han sade också att inte kunde jobba som fritidsledare om han höll på som han gjorde. fortsatte trots tillrättvisningarna ännu ett tag som förut, men efter att han börjat få ont i bröstet och gjort några fylle- körningar, som han ångrade så grymt började även han själv att bli tveksam till sitt drickande. mellan ettan och tvåan bodde han åter hemma. Han drack fortfarande en hel del, men han försökte skärpa sig. Han hade en del tillfälliga sexuella relationer med tjejer som han träffade. Han ville dock inte binda sig vid någon av dem. Han mådde fortfarande väldigt dåligt. Han fort- satte att bo hemma och pendlade istället till skolan. Han samåkte med andra på skolan. hade börjat styrketräna med en tredje skol- kamrat och vidareutvecklade han sitt engagemang för Han förstod undan för undan att det inte höll att först träna och sen dricka. Han började också tala med sina kompisar som han hade växt upp med om att sluta dricka. Han träffade rätt många tjejer . Det kändes konstigt efteråt, inte minst när han märkte att en del blev kära i honom. Han ville dock fortfarande inte binda sig. bestämde han sig för att för att vara helt nykter . Han annonserade också detta för sina kompisar. träffade han en tjej som han fäste sig vid. höll han sig nykter. Han mådde skitbra av det och då han förstod att en del av orsaken till att han mådde dåligt just var att han drack för mycket alkohol: Ja, man rensade minnet helt och mådde man riktigt dåligt och sen onsdag, torsdag, fredag mådde man bättre igen och så höll man på så157 Efter det försökte han begränsa sitt drickande till . Han tog upp kontakt med tjejen han hade träffat . De skickade meddelanden och pratades vid på telefon. De sökte också tillfällen att träffas, men det passade inte . När han gjorde sin praktik på en fritidsgård visste han inte riktigt hur han skulle vara som fritidsledare, men efterhand fann han dock sitt sätt att vara det på. Sedan var praktiken bara jättekul. Medan han praktiserade förstod han ännu mer att han var tvungen att ändra sina alkoholvanor. Hans största skräck var att han skulle träffa på nån av dom, nån av ungdomarna på helg- erna, så han började lugna ner sig ytterligare. Han hade även några samtal med ungdomarna om alkoholvanor, som fick honom att förstå att han måste begränsa sin alkoholkonsumtion ytterligare. Han trivdes jättebra på sin praktik plats och blev slutligen också erbjuden och accepterade en timanställning där. av sin utbildning jobbade han extra på fritidsgården ett par kvällar . blev klar med sin utbildning . I samma veva fick han också ett vikariat på fritidsgården där han praktiserat och var timanställd. Han höll kontakt med tjejen han hade fäst sig vid. De såg fram emot att fira midsommar tillsammans, men så blev det inte. därefter bestämde han sig efter viss vånda dock för att åka och träffa henne. Han gjorde så och de hade trevligt till- sammans. därefter åkte han utomlands på semester med sina 157 , s. 16. Det blev ett riktigt fylleslag. Efter det bestämde han sig åter för att sätta punkt för drickandet. När han väl var hemma igen så träffade han åter tjejen han fäst sig vid och de blev ihop. Det var mot . jobbade vidare på fritidsgården. Han skaffade sig en egen lägenhet och flyttade hemifrån. Han och tjejen träffades . När intervjun genomfördes jobbade fortfarande kvar på fritidsgården. Han och tjejen hade då varit ihop . Han tyckte det kändes jädrigt bra, inte bara för att han var kär och tillsammans med henne, utan också för att han börjat ta hand om sig själv, börjat respektera sig själv. Han trivdes med sitt jobb och kände att han var bra på det han gjorde i jobbet. Han berättade om några egna projekt som han hade satt igång med och som han uppenbarligen var stolt över. I samband härmed gjorde han också en längre utläggning för sin pedagogiska grundsyn, som lät förnuftig och väl genomtänkt. hoppades på fortsatt anställning på fritidsgården. Han och flickvännen hade också börjat tala om att åka till och att jobba där tillsammans ett tag. Gabby var när intervjun genomfördes. Hon är uppväxt i en medelklass familj. bodde hon tillsammans med sina föräldrar och två äldre bröder i en villa i ett nybyggt villa- område i utkanten av en medelstor kommun i . hennes skolstart flyttade familjen till ett litet villasamhälle i utkanten av en annan medelstor kommun också i . Skolan var nybyggd och ganska liten. Den låg alldeles i anslutning till familjens hus. Efter tredje klass flyttades eleverna över till en äldre och större skola. Familjekänslan sägs ha varit väldigt stark i Gabbys familj. De skrattade otroligt mycket i familjen. När hon var liten åkte de alltid ut och tältade, tog husvagnen och åkte runt en massa i på somrarna, vilket hon tyckte var jätte- roligt. Efter femte klass brandhärjades skolan så svårt att Gabby och hennes skolkamrater var tvungna att gå i en tredje skola. Föräldrarna skildes när hon var . Det var något som kom som en blixt från en klar himmel. Hennes pappa flyttade ut och resten av familjen bodde kvar. Lagom till att Gabby skulle börja sjuan var den gamla skolan återuppbyggd. överlag vara ganska positiva. Hon menar att det var kul att gå i skolan. Detta förklaras med att hon har haft väldigt bra lärare och med att det var en otrolig sammanhållning främst bland tjejerna i klassen. Gabby framställer också sig själv som klassens informella ledare och underhållare.