sou · GRB37d2 · 2004-01-01 00:00:00 — yrkeskategorierna även efter fyllda skall ha möjlighet att kon- kurrera på lika villkor som yngre kollegor, krävs att åldersgränsen för ersättning med offentliga medel höjs. En höjd åldersgräns bedöms även kunna leda till att bristen på vårdgivarresurser på vissa ställen i avhjälps. Emellertid anfördes att det inte är möjligt att bedöma hur många arbetstagare som kan komma att utnyttja möjligheten att kvarstå i anställning till . fann vid behandlingen av propositio- nen att åldersgränserna för att få de berörda formerna av ersättning i ett nästa steg skall avskaffas helt (bet. 2000/01:AU10). Utskottet anförde att regeringen därför bör återkomma med ett sådant för- slag. I sammanhanget skall nämnas att landstingen kan medge undantag från åldersgränsen för läkarvårdsersätt- ning enligt LOL och ersättning för sjukgymnastik enligt LOS (9 § LOL och 9 § LOS). Det står även landstingen fritt att teckna andra särskilda s.k. vårdavtal med läkare och sjukgymnaster som är eller äldre, där ersättning utgår enligt villkor och grunder som landstingen och vårdgivaren kommit överens om. När det gäller tandläkare och tandhygienister finns ingen möjlighet att medge undantag från åldersgränsen för ersättning (se 2 kap. 3 § 3 st AFL). Överlåtelse av praktik med offentlig finansiering I anslutning till frågan om höjda åldersgränser för läkare och sjuk- gymnaster är det även lämpligt att utreda frågan om förutsätt- ningarna för en enskild läkare eller sjukgymnast att till en kollega överlåta en praktik med bibehållen rätt till ersättning enligt LOL eller LOS. Regeringen anförde i den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården att en ökad mångfald av vård- givare kan främja utvecklingen inom hälso- och sjukvården (prop. 1999/2000:149, s. 47 f.). Med anledning av frågan om mångfald anförde socialutskottet i sitt betänkande till propositionen om den nationella handlingsplanen att utskottet erfarit att frågan om rätten att överlåta en etablering skulle komma att bli föremål för analys för att undersöka det nuvarande regelverkets effekter (bet. 2000/01:SoU5 s. 25). I den nationella handlingsplanen anfördes att förutsättningarna för samverkan mellan offentligt och privat pro- ducerad hälso- och sjukvård skulle klargöras i anslutning till behandlingen av dels slutbetänkandet från Delegationen för sam- verkan mellan offentlig och privat hälso- och sjukvård, spel- regler (SOU 1999:179), dels betänkandet från Utredningen om sjukvårdsupphandling, Upphandling av hälso- och sjukvårdstjäns- ter (SOU 1999:149), (a. prop. s. 48). Fram till utgången av krävdes ett godkännande från sjukvårdshuvudmannen för att få verka som privat vårdgivare med rätt till offentlig finansiering. Undantag fanns dock från denna bestämmelse. En läkare eller en sjukgymnast kunde utan godkän- nande överta en praktik från en försäkringsanknuten kollega om den övertagande läkaren eller sjukgymnasten drev praktiken vidare med i huvudsak oförändrad inriktning. rådde en fri etableringsrätt för privata vårdgivare, vilket innebar att godkän- nande från sjukvårdshuvudmannen inte krävdes i något fall. Den fria etableringsrätten upphörde från . Motiven till ändringen var bl.a. att det enligt regeringen fanns oroande uppgif- ter om de ekonomiska konsekvenser som den fria etableringsrätten kunde medföra och att sjukvårdshuvudmännen inte gavs reella möjligheter att fullgöra sitt fastlagda planeringsansvar. För att en privat läkare eller sjukgymnast skall kunna etablera sig som privatpraktiserande och ha tillgång till offentlig finansiering krävs enligt 5 § LOL respektive 5 § LOS att ett samverkans- eller vårdavtal träffas med sjukvårdshuvudmannen. Några undantag från kravet på samverkans- och vårdavtal finns inte. En läkare eller en sjukgymnast kan inte överlåta en praktik till en kollega med bibehållen möjlighet till ersättning från det allmänna. En per- son som övertar en privat praktik måste teckna ett eget avtal med sjukvårdshuvudmannen för att kunna få ersättning från det all- männa. Om ett samverkansavtal träffas lämnas läkarvårdsersättning eller sjukgymnastersättning enligt en särskild nationell taxa. Har ett vårdavtal träffats lämnas ersättning från på de villkor och grunder som och vårdgivaren kommit överens om. För att läkarvårdsersättning skall lämnas krävs enligt 7 § LOL att läkaren har specialistkompetens och bedriver mottagningsverk- samhet inom sin specialitet i öppen vård för enskilda patienter. Sjukgymnastiksersättning lämnas enligt 7 § LOS för sjukgymnastik som ges av en legitimerad sjukgymnast. Ersättning lämnas enbart till vårdgivare som bedriver privat läkarmottagning respektive sjuk- gymnastikverksamhet på heltid och som inte är anställd i något landstings hälso- och sjukvård eller i ett bolag eller annan juridisk person inom hälso- och sjukvården som har ett rättsligt bestämmande inflytande i. Ersättning lämnas inte för verksamhet inom företagshälsovården. Utöver de läkare och sjukgymnaster som har tecknat samver- kansavtal med finns det ett större antal vårdgivare som inte har samverkansavtal men som på grund av övergångsbestäm- melser i LOL och LOS omfattas av dessa lagar. Det kan vara fråga om läkare och sjukgymnaster som varit anslutna till försäk- ringskassan eller som påbörjade sin verksamhet då det var "fritt" att etablera sig med offentlig finansiering. Även läkare som var verksamma som privatpraktise- rande husläkare enligt lag (1993:588) om husläkare, har rätt till läkarvårdsersättning utan att ett samverkansavtal finns med lands- tinget. Frågan om möjligheterna att överlåta en etablering har tidigare utretts. I betänkandet spelregler (SOU 1999:179 s. 205 ff.) föreslogs att en särskild lag om etablering för enskilda vårdgivare med vårdavtal inom hälso- och sjukvården skulle stiftas. I lagen skulle rätten att överlåta en etablering fastställas. Undantag från skyldigheten att träffa ersättningsavtal skulle enligt delegationen endast kunna göras då det finns särskilda skäl. Delegationens betänkande har remissbehandlats och en remissammanställning finns tillgänglig på (S1997/8997/HS). Remissinstanserna hade delade meningar om förslagen i betänkan- det. Regeringen har inte fattat beslut om de förslag som lämnades. Utredaren skall dels analysera konsekvenserna av att åldersgränser för läkare, sjukgymnaster, tandläkare och tandhygienister avskaffas, dels göra en översyn av förutsättningarna av rätten för privatprakti- serande läkare och sjukgymnaster att överlåta en vårdetablering. Avskaffandet av åldersgränser för vissa vårdgivares rätt till offentlig ersättning Den höjda åldersgränsen i fråga om läkarvårdsersättning, ersättning för sjukgymnastik och tandvårdsersättning är en konsekvens av den höjda åldern för avgångsskyldighet. Detta för att de berörda yrkes- kategorierna även efter fyllda skall kunna konkurrera på lika villkor som sina yngre kollegor, om de väljer att fortsätta arbeta till . Utredaren skall analysera konsekvenserna för hälso- och sjuk- vårdens organisation, kvalitet, kontinuitet och ekonomi för det fall åldersgränserna i fråga om läkarvårdsersättning, ersättning för sjukgymnastik och tandvårdsersättning avskaffas helt. I detta sam- manhang skall utredarna särskilt uppmärksamma hur ett avskaf- fande av åldersgränserna skulle kunna påverka förutsättningarna för landstingen att planera vården. Regeringen anförde i propositionen om rätt att arbeta till att det inte är rimligt att föreslå en ytterligare höjning av åldersnivån för läkarvårdsersättning och ersättning för sjukgym- nastik ovanför den generella gränsen för avgångsskyldighet efter- som gränserna enligt regeringens uppfattning bör följas åt (prop. 2000/01:78). Utredaren skall redogöra för de invändningar som kan finnas mot att åldersgränsen för den aktuella ersättningen inte föl- jer den generella gränsen för avgångsskyldighet. Höjningen av åldersgränsen för ersättning till anses kunna bidra till att vissa brister på personalresurser undanröjs. Utredaren skall analysera om ett avskaffande av åldersgränsen ytterligare skulle kunna bidra till att undanröja brister på personal- resurser och om detta i sådant fall är den mest ändamålsenliga lös- ningen för att avhjälpa bristen på vårdgivare. I detta sammanhang skall utredaren ta hänsyn till sådana faktorer som har inverkan på hälso- och sjukvårdens innehåll och kvalitet, vilket har betydelse för patientsäkerheten. Den enskilde yrkesutövarens ålder kan ha inverkan på dennes förutsättningar att utföra sitt arbete. Det är av stor vikt att ett avskaffande av åldersgränsen inte äventyrar patienternas säkerhet. Utredaren skall, för det fall ett avskaffande av åldersgränsen före- slås, överväga behovet av att införa särskilda kontrollrutiner för att bedöma äldre yrkesutövares fortsatta lämplighet. Utredaren skall även undersöka om ett avskaffande av ålders- gränser kan innebära hinder mot en nyrekrytering och nyetablering av de aktuella personalgrupperna och vilka problem ett sådant hin- der i så fall skulle innebära. Översyn av förutsättningarna för överlåtelse av privat vårdetablering Regeringen framhåller i den nationella handlingsplanen för utveck- ling av hälso- och sjukvården (prop. 1999/2000:149) att landstingen och kommunerna skall svara för att stimulera alternativa driftsfor- mer i den öppna vården och omsorgen genom att fler kooperativa, privata och ideella vårdgivare ges möjlighet att sluta avtal med sjuk- vårdshuvudmännen. Utredaren skall mot denna bakgrund utreda behovet av en änd- ring i LOL och LOS av förutsättningarna för privata vårdgivare att överlåta en praktik till en kollega med bibehållen möjlighet till ersättning från det allmänna för den verksamhet som bedrivs på praktiken. Utredaren skall i detta sammanhang analysera erfaren- heterna av den lagstiftning på området som gällde före och jämföra med den situation som råder . Utre- daren skall också beakta hur ändringar i LOL och LOS skulle kunna komma att påverka landstingens förutsättningar att planera vården och ekonomin efter de lokala förhållandena. Tidsplan för arbetet m.m. Utredaren skall lämna sitt betänkande till regeringen. Utredaren skall samråda med för regel- granskning när det gäller förslag som har konsekvenser för små företag. Deltagare vid hearing om patientsäkerhet den Avdelningschefen , , Tillsynsavdelningen F.d. avdelningschefen , , Tillsyns- avdelningen Enhetschefen , regionala till- synsenhet i Enhetschefen , regionala tillsyns- enhet i Enhetschefen , regionala till- synsenhet i Förvaltningschefen , i .