sou · GRB318d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Just som jag stod i begrepp att verkställa en démarche i utrikeskommissariatet, fick jag i förgår [sic] hemifrån telegrafiska underrättelser, som synas tyda på att rymt från de ryska officerare, som avdelats till hans skydd, för att dölja sig i under förklädnad. Visar sig detta vara riktigt, kommer jag i en mycket obehaglig situation. Jag har i sådant fall med all energi och med anlitande av alla tänkbara kanaler sökt påskynda efterforskningar av den försvunne svensken från de myndigheters sida, inför vilka han i själva verket hållit sig dold. Kanske dyker han ett tu tre upp i eller och berättar sensationella historier för pressen. Med dessa rader ber jag Dig tänka Dig in i situationen och särskilt för- bereda någon instruktion till mig om vad jag i en dylik eventualitet bör framföra till . Det säger sig självt, att jag tills vidare ej överlämnar fotografierna eller eljest företager mig något i saken (P 2 Eu, 6/7-1945). Återigen framställs som en tämligen omdömeslös per- son som rymt från sina beskyddare och som kan dyka upp var som helst och berätta sensationella historier för pressen. Det värsta för tycks dock ha varit att brist på diplo- matiskt omdöme riskerade att försätta i en mycket Följaktligen tänkte han inte företaga [sig] något i saken. svarade att de uppgifter UD fått via för- visso var ytterligt osäkra: Skulle de dessbättre bekräftas, tror jag icke, att Du därigenom skulle kunna råka i en obehaglig situation. Det torde vara lätt för Dig att få ryssarna att begripa, att de svenska myndigheterna icke på något sätt stå bakom eventuella försök hålla sig dold. Att vi med alla medel söka efter en försvunnen svensk är väl inte annat än fullständigt naturligt (P 2 Eu, 12/7-1945). Först en månad senare, kom svar till : Även jag hoppas, att det skulle visa sig möjligt att för ryssarna förklara sammanhanget, därest uppgifter om att hållit sig dold skulle besannas. Emellertid finner jag icke detta lika självklart, som Du tycks göra. Härvid är att erinra sig, att ryssarna ställa sig mycket skep- tiska till humanitär verksamhet, som bedrivits inom områden, behärs- kade av . De hava mycket litet till övers för anglosaxarnas ansträngningar att bispringa sina krigsfångar och ännu mindre för de insatser, som gjorts av schweizare och svenskar. Av de hemvändande danskarna har jag hört, att man från ryskt håll sagt sig veta, att Röda Korset (härvid har ej preciserats, om det gällde internationella Röda Korset eller något speciellt Röda Kors) tagit tusentals fascister under sitt beskydd. Man är alltid på rysk sida beredd misstänka att i hithö- rande fall någon form av samröre förekommit. Om det skulle visa sig, att en representant för Röda Korset flytt från det ryska kvarteret och hållit sig dold, fruktar jag, att man får vatten på sin kvarn (P 2 Eu, 14/8-1945). Orsaken till att det skulle vara obehagligt för att förklara sammanhanget för de sovjetiska myndigheterna, skulle alltså vara att man från sovjetisk sida anklagat korset för att ha tagit tusentals 'fascister' under sitt beskydd. var vid det här laget införstådd med det faktum att och utfärdat skyddsbrev åt judar i , och han förefaller av annan skriftväxling att döma, ha varit om inte direkt kritisk, så åtminstone tämligen skeptisk till legationens förfarande. Det intressanta är dock att han fruktade att de sovjetiska myndig- heterna skulle få vatten på sin kvarn om de fick reda på att en representant för Röda Korset flytt från det ryska kvarteret och hål- lit sig dold. Av dokumentet att döma var det som Söder- blom har i åtanke när han när han talade om en representant för Röda korset. var alltså, i ögon, inte främst svensk legationssekreterare med diplomatisk immunitet, utan representant för Röda Korset. Det enda tidigare tillfälle där man talat om som "chief of the Red Cross work in " var, som nämnts, i Kossuth-radions kryptiska intervju med . Varifrån fått uppfattningen att skulle vara representant för Röda korset är oklart. Såsom framgått ovan under- strök biträdande polchefen i sitt instruktionsbrev till Per Anger av att har [] intet uppdrag från Röda Korset och får givetvis icke uppträda i dess namn (P 2 Eu, 6/7-1944). En tänkbar förklaring skulle kunna bestå i den tidigare nämnda lista över diplomatisk personal vid Budapest-beskickningen som UD översände till . Såsom ovan påvisats placerades legationssekreteraren namn efter rödakorsdelegaten . Möjligtvis kan denna oväntade placering av namn i en lista som i övrigt följde gängse rangordning ha bidragit till missuppfatt- ning. Det sjunde omdömet utgörs av Arfwedssons brev till av vari han konstaterade att de tidigare påtalade missbruken [av skyddspass] synas hänföra sig till Röda Korsets [] s.k. skyddspass: Däremot synes avdelning ha varit mycket kompetent skött och kontrollen där god. Detta vill jag gärna ha sagt redan nu för att ingen skugga måtte falla på en person, som ej kan tala till sitt eget försvar (P 2 EuI, 28/2-1946). Det åttonde omdömet, och tydligtvis det mest intressanta, utgörs av en skriftväxling inom UD med anledning av en fordran från ungraren på för två större partier charkuterivaror till humanitära aktion i (HP 21 Eu, 4/3-1946). Pengarna skulle enligt överenskommelsen mellan ut- betalas från ett konto i där deponerat medel från . konstaterade UD i en pro- memoria att Szabós fordran var riktig. Därefter följde ett intressant resonemang: Att betalning sker, är så mycket mera angeläget som Szabó, ehuru hjälpverksamheten i hållits avskiljd från beskick- ningens verksamhet i övrigt, kan ha och uppenbarligen har bibringats den uppfattningen, att beskickningen och svenska staten i sista hand vore ansvariga för affärer (HP 21 Eu, 17/5-1946). Det var alltså viktigt att betalning för varorna utgick från kontot i så fort som möjligt, eftersom Szabó, som hade bibringats uppfattningen att den svenska staten var ansvarig för affärer, annars skulle kunna kräva betalning från . återkom UD till problemet med utbetalning av pengar till Szabó. Engzell konstaterade i ett handbrev till Arfweds- son att utbetalning inte kunde ske utan medgivande från Wallen- bergs amerikanska uppdragsgivare (21 Eu, 14/6-1946). Engzell poängterade också följande: Du bör särskilt framhålla för denne [Szabó], att aktion icke företogs på uppdrag av svenska staten, varför denna icke kan hål- las ansvarig för fullgörandet av de av honom i träffade avtalen (HP 21 Eu, 14/6-1946). Att Engzell fastslog att aktion icke företogs på uppdrag av svenska staten kan tyckas vara oväntat och anmärk- ningsvärt men låg onekligen i linje med UD:s redan på tidigt sta- dium manifesterade inställning till uppdraget och dess agerande efter försvinnande. hade , som nämnts, rapporterat att UD såg på projektet som ett American program, Boheman uppgav sig vara beredd att förmedla instruk- tioner från den amerikanska utrikesförvaltningen till (man var med andra ord ovillig att själv bidra till att konstruera uppdragets konkreta innehåll), när påträffades av sovjetiska militära myndigheter underrättade man den amerikanska och brittiska beskickningen och åter- sände därvid instruktionen rörande den spanska beskickningens judar i . Engzells konstaterande kan knappast således sägas strida mot den svenska inställningen till uppdraget. måste det poängteras att Engzells bild åtminstone står i konflikt med memorandum till Ravndal av , vari ju klart sägs att projektet var a Swedish humanitarian action och att anställdes som Second Secretary. Det nionde omdömet utgörs av bild av status vid legationen i : Med ankomst till ministerns arbetsrum var fyra av be- skickningens fem diplomatiska tjänstemän församlade. De två karriärdiplomaterna, envoyén , med välmeriterad tjänst bekom sig, och attachén , t.f. andre lega- tionssekreterare vid beskickningen och av betydligt yngre årgång. Affärsmannen , särskilt utvald för sitt uppdrag och tillfälligt tillagd titeln andre legationssekreterare. Jag själv, ung juris kandidat, ingalunda karriärdiplomat men med tjänst hemma på UD och bland Berlinbeskickningens ruiner bakom mig (, 1949, 1983: 16). notering, som visserligen inte härrör från någon samtida källa utan återfinns i hans bok i (Boken som för- svann) (1949, 1983), är dock intressant. definie- rades som affärsman som var särskilt utvald för sitt uppdrag och tillfälligt tillagd titeln andre legationssekreterare. Att ställning uppfattades som en säregen företeelse inom den svenska utrikesförvaltningen står ganska klart mot bakgrund av dessa korta omdömen om honom och hans sta- tus. Det förefaller fullt möjligt att detta kan ha bidragit till att göra teorin om hans död trovärdig. Det finns dock ingen dokumenta- tion som entydigt visar att bilden av påverkade utrikesledningen vid dess bedömning av hans öde. Historien om , hans status inom utrikesförvaltningen, hans verksamhet i , hans öde och den övriga beskick- ningspersonalens erfarenheter präglas av en rad för utrikesförvalt- ningen exceptionella omständigheter. Det är omöjligt att med säkerhet avgöra huruvida dessa faktorer kan bidragit till att göra bilden av som död mer eller mindre trovärdig i utrikesledningens ögon. Man skulle kunna hävda att t.ex. den sov- jetiska plundringen av legationsbyggnaden och den respektlösa behandlingen av , och borde ha gjort och hans stab mer benägen att se möjligheten att Wallen- berg faktiskt internerats av den sovjetiska säkerhetstjänsten. Bilden av som död kom i hög grad att prägla UD:s arbete i efterforsknings- arbetet. Det förefaller möjligt att förklaringen till detta skall sökas i de ovan anförda exceptionella omständigheterna.