sou · GRB325d1 · 2004-01-01 00:00:00 — United Nations High Commissioner for Refugees utlänningsförordningen (1989:547) utlänningslagen (1989:529) 35Beslut om avvisning eller utvisning får inte meddelas om en utlänning till följd av bestäm- melserna i 8 kap. 1, 2 eller 4 § inte kan sändas till ett visst land eller det annars finns särskilda skäl mot att verkställa en avvisning eller utvisning (perma- nent verkställighetshinder).Beslut om avvisning eller utvisning får meddelas om ett verkställighetshinder bedöms vara övergående (tillfälligt verkställig- hetshinder).Har beslut om avvisning eller utvisning meddelats av 1 Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (1989:529)1 dels att 4 kap. 12 §, 6 kap. 3, 5, 16 och 19 §§ samt 8 kap. 5 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 4 kap. 12 a § och 11 kap. 6 a §, samt närmast före 4 kap. 12 a § en ny rubrik av följande lydelse. 12 §2 När en fråga om avvisning eller utvisning prövas skall hänsyn tas till om utlänningen på grund av bestämmelserna i 8 kap. 1–4 §§ inte kan sändas till ett visst land eller om det annars finns särskilda hinder mot att avgörandet verkställs. I beslut som meddelas av regeringen, 1 Lagen omtryckt 1994:515. 2 Senaste lydelse 2000:292. de anvisningar i fråga om andra stycket skall anges när prövning kan föranleda. beslutet får verkställas. I beslut om avvisning eller utvisning som meddelas av regeringen, eller skall anges det land till vilket utlänningen skall avvisas eller utvisas. Om det finns särskilda skäl får mer än ett land anges i beslutet. I beslutet får ges föreskrifter om hur verkställig- heten av avvisningen eller utvisningen skall genomföras. Ett utländskt barn får tas i förvar endast om 1. det är sannolikt att barnet kommer att avvisas enligt 4 kap. 1 eller 2 § och att förordnande om omedelbar verkställighet enligt 8 kap. 8 § kommer att meddelas eller fråga uppkommer om verkställighet av ett sådant beslut om avvisning, och det finns en uppenbar risk för att barnet annars håller sig undan och därigenom äventyrar en förestående verkställighet som inte bör fördröjas, eller 2. fråga uppkommer 2. fråga uppkommer verkställighet av ett beslut om verkställighet av ett beslut om avvisning i annat fall än som avvisning i annat fall än som sägs under 1 eller av ett beslut sägs under 1 eller av ett beslut om utvisning enligt 4 kap. 3 § om utvisning enligt 4 kap. 3 § och det vid ett tidigare försök att och det finns en uppenbar risk verkställa beslutet inte visat för att barnet annars håller 3 Senaste lydelse 1996:1379. tillräckligt att barnet ställts under uppsikt enligt bestämmelserna i 5 § tredje stycket. Barnet får inte tas i förvar Barnet får inte tas i förvar enligt första stycket 1 om det är enligt första stycket om det är tillräckligt att det ställs under tillräckligt att det ställs under uppsikt enligt bestämmelserna i uppsikt enligt bestämmelserna i 5 § andra stycket. 5 § andra stycket. Barnet får inte skiljas från sin vårdnadshavare eller, om de är flera, en av dem genom att vårdnadshavaren eller barnet tas i förvar. Har barnet ingen vårdnadshavare här i riket får det tas i förvar endast om det föreligger synnerliga skäl. En utlänning som har fyllt kan, under de förutsättningar som anges i 2 §, i stället för att tas i förvar ställas under uppsikt, om detta är tillräckligt. Ett utländskt barn under kan, under de förutsätt- kan, under de förutsätt- ningar som anges i 3 § första ningar som anges i 3 § första stycket 1 ställas under uppsikt. stycket ställas under uppsikt. uppsikt när beslut har meddelats om avvisning i annat fall än som avses i andra stycket eller om utvisning enligt 4 kap. 3 §. Uppsikt innebär att utlänningen är skyldig att på vissa tider anmäla sig hos polismyndigheten i orten eller lämna ifrån sig sitt pass eller annan legitimationshandling eller uppfylla andra särskilda villkor. svarar för att ett beslut om förvar verkställs. Om en polismyndighet är handläggande myndighet enligt 9 § svarar dock polismyndigheten för att beslutet om förvar verkställs. 4 Senaste lydelse 1996:1379. 5 Senaste lydelse 2000:292. beslut om förvar i ärenden där hos av skäl som rör rikets säkerhet eller allmän säkerhet har begärt eller i yttrande förordat att en utlänning avvisas eller utvisas, att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd avslås eller att en utlännings uppehållstillstånd återkallas. Utlänningar som hålls i förvar enligt denna lag skall vistas i lokaler som har ordnats särskilt för dem (förvarslokaler). har ansvaret för förvarslokalerna och för behandlingen av de utlänningar som vistas där. En utlänning som hålls i en utlänning som hålls i förvar förvar får placeras i kriminal- skall placeras i kriminalvårds- vårdsanstalt, häkte eller polis- anstalt, häkte eller polisarrest, 1. utlänningen har utvisats på 1. förvarsbeslutet har fattats i grund av brott enligt 4 kap. 7 §, ett ärende där frågor om rikets prövas eller där utlänningen har utvisats på grund av brott enligt 4 kap. 7 §, 2. utlänningen hålls avskild enligt 22 § och av säkerhetsskäl enligt 22 § och av säkerhetsskäl inte kan vistas i en förvarslokal, inte kan vistas i en förvarslokal, 3. det annars finns synnerliga det annars finns synnerliga placering enligt andra stycket 2 eller 3 fattas av om verket är ansvarig myndighet myndighet är ansvarig myndighet 6 Senaste lydelse 2000:292. Om det inte finns hinder mot verkställigheten enligt 1, 2 eller 4 §, skall1. ett beslut som meddelats av regeringen, , eller verkställas genom att utlänningen sänds till det land eller, om flera länder angetts, något av de länder som anges i beslutet,2. en domstols dom eller beslut om utvisning verkställas genom att utlänningen sänds till sitt hemland eller, om möjligt, till det land från vilket han eller hon kom till Sverige.En utlänning som har avvisats eller utvisats får alltid sändas till ett land som han eller hon visar att mottagande kan ske i. enligt 16 § fattas beslut om en utlännings placering enligt andra stycket 1 och 3. Ett barn som hålls i förvar får inte placeras i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Om det inte finns hinder mot verkställigheten enligt 1–4 §§, skall en utlänning som avvisas eller utvisas sändas till sitt hemland eller, om möjligt, till det land från vilket han kom till . Kan verkställigheten inte genomföras på det sätt som anges i första stycket eller finns det andra särskilda skäl, får utlän- ningen i stället sändas till något annat land. och skall på begäran av en polismyndighet lämna ut uppgifter om en utlänning, om uppgifterna behövs i ett ärende om verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning. En polismyndighet skall på begäran av Kriminalvårdens transporttjänst lämna ut de uppgifter om en utlänning, som transporttjänsten behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag. Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till förordning om ändring i utlännings- förordningen (1989:547) Härigenom föreskriv att 4 kap. 3 a § och 7 kap. 2 § utlännings- förordningen (1989:547)7 skall ha följande lydelse. Den som här i landet sökt Den som här i landet sökt åberopat skäl enligt 3 kap. 2 (1989:529) är skyldigheten att ha arbets- skyldigheten att ha arbets- tillstånd i de fall Migrations- tillstånd i de fall Migrations- verket bedömer att dess beslut i verket bedömer att dess beslut i ärendet inte kommer att kunna ärendet inte kommer att kunna beslut föreligger i ärendet. Undantaget gäller inte den som genom att inte medverka till att utfärdar särskilt bevis om undantag från skyldigheten att ha arbetstillstånd. Om ett beslut om avvisning Den myndighet som verkställer ett beslut om avvisning eller anvisningar i fråga om verkstäl- utvisning skall se till att beslutet ligheten eller om det är uppenbart verkställs i enlighet med vad som att anvisningar som har lämnats i sägs i 8 kap. 5 § utlänningslagen ett sådant beslut inte går att följa, (1989:529) och att de föreskrifter i övrigt som lämnats i beslutet 7 Förordningen omtryckt 1995:254. myndigheten bestämma hur verkställigheten skall genomföras. Om den verkställande myndig- heten är en polismyndighet kan besked enligt 8 kap. 13 § utlänningslagen (1989:529) begäras. Om inte verkställighetsföre- skrifter ges i beslutet bestämmer den verkställande myndigheten tidpunkt för avresa, resväg, färdmedel och annat som har att göra med det praktiska genom- förandet av verkställigheten. Att en verkställande polis- myndighet skall underrätta om den finner att verkställigheten inte kan genomföras eller om ytterligare besked behövs framgår av 8 kap. 13 § utlänningslagen (1989:529). Denna förordning träder i kraft . 3 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll dels att 5 och 8 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall föras in en ny paragraf, 8 a §, av följande lydelse. I ärenden enligt denna lag I ärenden enligt denna lag gäller i tillämpliga delar 4 kap. gäller i tillämpliga delar 4 kap. 15 §, 5 kap. 5 §, 6 kap. 4 § andra 15 §, 5 kap. 5 §, 6 kap. 4 § andra stycket, 5 § andra stycket och 6–11 §§, 7 kap. 7 §, 8 kap. 1–6, stycket och 6–11 §§, 7 kap. 7 §, 14 och 16 §§, 9 kap. 1–3 §§ samt 8 kap. 1–6, 14 och 16 §§, 9 kap. 5 och 6 §§ utlännings- 1–3 §§ samt 11 kap. 5 och 6 §§ lagen (1989:529). utlänningslagen (1989:529). skall gälla även för ett utländskt barn om det finns synnerliga skäl att hålla honom eller henne i förvar utöver den tid En utlänning får tas i förvar, En utlänning får tas i förvar, om det finns ett beslut om om det finns ett beslut om utvisning enligt denna lag eller utvisning enligt denna lag eller om det är sannolikt att ett om det är sannolikt att ett meddelas och det finns anled- meddelas och det finns anled- ning anta att utlänningen annars ning anta att utlänningen annars kommer att hålla sig undan eller kommer att hålla sig undan eller eller hans identitet är oklar. Om utlänningen är , får han inte utan synnerliga skäl tas i förvar. Detsamma gäller hans vårdnads- havare eller en av dem, om de är flera. Under de förutsättningar som anges i första stycket kan utlän- ningen ställas under uppsikt, om detta är tillräckligt. eller hans identitet är oklar. Ett utländskt barn får inte utan synnerliga skäl tas i förvar. Detsamma gäller hans eller hennes vårdnadshavare eller en av dem, om de är flera. Under de förutsättningar som anges i första och andra styckena kan utlänningen ställas under uppsikt, om detta är tillräckligt. svarar för att ett beslut om förvar enligt 8 § verkställs. Utlänningar som hålls i förvar enligt denna lag skall placeras i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Ett utländskt barn får dock inte utan synnerliga skäl placeras i sådana lokaler. För utlänningar som placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest gäller lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. i tillämpliga delar. Utlänningarna skall därutöver beviljas de lättnader och förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och säkerheten inom anstalten, häktet eller arresten. Denna lag träder i kraft . 45Dagersättning enligt 17 § får, till den del som inte är avsedd att täcka utgifter för egen mathåll- ning, sättas ned för utlänning som fyllt om denne1. utan giltigt skäl vägrar att delta i verksamhet som avses i 4 §,2. försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd genom att inte medverka till att fastställa sin identitet, eller3. försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd genom att hålla sig undan.Bostadsersättning enligt 16 § och dagersättning enligt 17 § får sättas ned helt om utlänningen även efter det att nedsättning skett enligt första stycket1. utan giltigt skäl vägrar att delta i verksamhet som avses i 4 §,2. försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd genom att inte medverka till att fastställa sin identitet, eller3. försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd 4 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Härigenom föreskrivs att 10, 16 och 17 §§ lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. skall ha följande lydelse. 10 §8 För den som fyllt och som utan giltigt skäl vägrar att delta i verksamhet som avses i 4 § eller som genom att hålla sig undan försvårar utredningen i ärendet om uppehållstillstånd kan dagersättning enligt 17 § sättas ned, dock inte till den del den är avsedd att täcka utgifter för egen mathållning. Sådan nedsättning kan även göras för ensamstående person som fyllt 16 men inte . Om utlänning som avses i 1 § första stycket 1 eller 2 även efter det nedsättning skett enligt första stycket utan giltigt skäl vägrar att delta i verksamhet som avses i 4 § eller genom att hålla sig undan försvårar utred- ningen i ärendet om uppehålls- tillstånd, kan bostadsersättning enligt 16 § sättas ned helt, om utlänningen erbjuds plats på en förläggning, och dagersättning enligt 17 § sättas ned helt, om fri kost ingår i den erbjudna 8 Senaste lydelse 1994:971. Sådant bidrag får sättas ned helt eller delvis för den som har inkomst av förvärvsarbete eller annan inkomst eller egna tillgångar. I 10 § anges i vilka övriga fall bostadsersättning får sättas ned helt. genom att hålla sig undan, om utlänningen erbjuds plats på en förläggning och fri kost ingår i den erbjudna inkvarteringen. Bestämmelserna om nedsättning av bostadsersättning och dagersättning tillämpas också i de fall en utlänning utan giltigt skäl vägrar att medverka till åtgärd som är nödvändig för att ett beslut om avvisning eller utvisning skall kunna verkställas. 16 § Utlänningar som avses i 1 § första stycket 1 och 2 och som på egen hand ordnar bostad har rätt till bidrag till bostads- kostnad (bostadsersättning). Sådant bidrag får sättas ned helt eller delvis för den som har inkomst av förvärvsarbete eller annan inkomst eller egna tillgångar. En utlänning som omfattas av denna lag och som saknar egna medel har rätt till bistånd för sin dagliga livsföring (dagersättning). I 10 § anges i vilka fall dag- ersättning får sättas ned. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya föreskrifterna i 10 § första stycket 2 och andra stycket 2 får tillämpas endast i fråga om sådan bristande medverkan som ägt rum sedan lagen trätt i kraft. har flera utredningar haft i uppdrag att se över olika aspekter på problem med verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut enligt utlänningslagen. tillsatte regeringen en särskild utredare med uppdrag att bl.a. föreslå åtgärder för att verkställigheter skulle kunna ske under värdiga former och så effektivt som möjligt. Utredningen presenterade 1995 ett delbetänkande (SOU 1995:55), som var av principkaraktär. I syfte att föreslå hur ansvaret för att verkställa beslut om avvisning och utvisning kunde överföras från polismyndigheterna till dåvarande tillkallades en särskild utredare, som presenterade betänkandet Verkställighet och kontroll i utlänningsärenden (SOU 1997:128), den s.k. verkställighetsutredningen. tillkallades en särskild utredare för att utreda vissa frågor beträffande utlandsmyndigheternas medverkan i utlännings- och medborgarskapsärenden samt behandlingen av utlänningar i förvar. Utredningen lämnade sitt betänkande (SOU 2001:110) . Regeringen tillsatte denna utredning (UD 2002:02) med uppdrag att göra en översyn av de bestämmelser som reglerar verkställighet av beslut om avvisning och utvisning, särskilt i de fall där utlänningens identitet är oklar. Det är viktigt att framhålla att denna utredning inte är att betrakta som en ny verkställighets- utredning, utan uppgiften är begränsad framförallt till att se över problem aktualiserade av utlänningar som själva inte klarlägger sin identitet. En annan orsak till att denna utredning tillsattes var uppgifter i media om att avvisningar till inte gått rätt till. En genomgång av Ghana-ärendena hade visat att det kan finnas en otydlighet i både lagstiftning och praxis när det gäller frågan till vilket land en person skall avvisas. Asyl- och migrationsfrågorna är en av de mest komplicerade och känsliga politiska frågorna i , inte minst eftersom myndigheternas beslut ofta får långtgående konsekvenser både för de enskilda individerna och för samhället i ett vidare perspektiv. Antalet asylsökande i har ökat och har i stort sett fördubblats . sökte ca 33 000 utlänningar asyl i , vilket är den högsta årssiffran . Flertalet kom från , och . och, efter överklagande, finner i sin rättstillämp- ning att många av de asylsökande saknar sådana skäl som berättigar till asyl eller skydd i övrigt enligt utlänningslagen och att de därför skall lämna . Det är viktigt att utlänningar, som söker asyl i , får ett värdigt och respektfullt bemötande i samband med att de lämnar in sin asylansökan. Människor som behöver skydd skall garanteras att de kommer att få sin asylansökan prövad i enlighet med de konventioner som anslutit sig till och i enlighet med vår egen lagstiftning. De asylsökande skall informeras både om sina rättigheter och om sina skyldigheter med anledning av att de söker asyl. Den tilltagande asylinströmningen och den kraftigt ökade arbetsbelastningen till följd av att allt fler asylsökande inte styrker sin identitet och/eller sitt medborgarskap ställer allt större krav på ansvariga myndigheter i . satsar nu mer på att utveckla nya metoder för att snabbt utreda ärenden rörande personer som saknar dokument och anpassa sig till den nya situationen. För att belysa de problem myndigheterna har att hantera kan nämnas att, enligt statistik från , saknade av alla asylsökande pass, medan uppskattningsvis (beräkningar baserade på erfarenhet) saknade godtagbara och trovärdiga identitetshandlingar överhuvudtaget vid asylansökan. Inte enbart antalet asylsökande har ökat utan även den procentuella andelen dokumentlösa sökande. Orsakerna till varför de asylsökande avhänder sig sina identifieringsdokument eller säger sig sakna resehandlingar varierar. Det skall i detta sammanhang mycket starkt poängteras att dokumentlöshet inte nödvändigtvis innebär att en asylsökande inte har skyddsskäl. Bland alla dem som saknar dokument finns det med all säkerhet även personer som har behov av skydd, t.ex. de som inte har haft möjlighet att få med sig dokument vid en brådstörtad flykt eller avresa, liksom de som av rädsla inte vill eller vågar ansöka om handlingar eller de som inte kan få fram dokument även om de försöker. Det finns också en grupp utlänningar som av människosmugglare lockats köpa resor till och instruerats att antingen fördärva sina dokument eller återlämna dem till människosmugglarna när de kommit till . Å andra sidan måste man konstatera att det finns asyl- sökande, som, i syfte att försöka hålla sig kvar i landet efter ett avvisningsbeslut, uppger att de inte har några identifierings- dokument; ett sätt att försvåra en förestående verkställighet. Asylsökande kan också göra sig av med sina dokument för att de vill undvika att viseringar skall kunna spåras. En annan betydelse- full anledning till att dokument inte visas upp kan vara att sökanden, oaktat ett eventuellt skyddsbehov, inte vill sändas tillbaka till första asylland, dvs. att den sökande vill undvika att t.ex. tillämpas. En passhandling kan även vittna om en fullkomligt legal utresa och stämmer kanske inte med den bild av förföljelse av myndigheterna i hemlandet som den asylsökande vill uppvisa. Det är en grannlaga och viktig uppgift för asylutredarna att göra en bedömning av orsaken till dokumentlösheten, men presum- tionen får inte vara att dessa personer inte är trovärdiga. Samlad erfarenhet visar dock att de asylskäl flertalet åberopar ofta bedöms som otillräckliga för bifall till asylansökan. En slutsats av dessa resonemang är att stora resurser måste till för att man i ett inledningsskede av asylprocessen skall kunna lösa den svåra uppgiften att skilja ut dem som har uppenbart ogrundade skäl för asyl från dem som har berättigade anspråk på att få skydd i . Asylrätten bygger på enskilda människors rätt att söka asyl samt staters skyldighet att ge skydd åt individer som riskerar förföljelse. Asylsystemet grundas sålunda på en individuell prövning, vilket i sin tur förutsätter att utlänningars identitet ska kunna fastställas. Det är ett faktum att de utlänningar som saknar dokument behandlas på samma sätt som de asylsökande som uppger sin rätta identitet och samarbetar med asylutredarna. Ett stort antal asylsökande uppger bevisligen falskt namn/identitet och/eller medborgarskap eller ändrar uppgifterna under utredningens gång som de uppger att de saknar handlingar som styrker identiteten. På detta sätt förlängs handläggningstiden, vilket i sin tur i många fall sedan försvårar eller omöjliggör verkställighet av ett eventuellt beslut om avvisning. Ett stort antal asylsökande bedöms av de ansvariga myndig- heterna sakna tillräckliga skyddsskäl enligt svensk lag och har inte heller rätt att få tillstånd av annan grund. De asylsökande åberopar ofta omständigheter som de själva subjektivt betraktar som asylskäl, men som inte uppfyller de kriterier som finns angivna i utlänningslagen. Beslut fattas därför om avvisning. Grunderna för i vilka fall en utlänning skall beviljas asyl eller få uppehållstillstånd i på annan grund finns fastlagda i utlänningslagstiftningen. Om asyl eller uppehållstillstånd på annan grund inte beviljas skall utlänningen lämna landet, vilket han eller hon i många fall vägrar göra. För att ett återsändande skall kunna vara möjligt krävs ofta giltiga resehandlingar (pass eller andra dokument). Det är förenat med stora problem för utlänningsmyndigheterna att fastställa utlänningens identitet samt att förmå honom eller henne att medverka i anskaffandet av resehandlingar. I denna utredning presenteras olika förslag till hur man skall komma tillrätta med dessa problem. Någon fullständig lösning går knappast att finna, däremot kan olika metoder tillämpas för att förbättra situationen (utredningens förslag och bedömningar återfinns i samman- fattningen och i betänkandets olika kapitel). får, enligt , av de asylsökande uppehållstillstånd i första instans och ytterligare i andra instans efter överklagande och ny ansökan, dvs. Det är dock viktigt att notera att en majoritet av dessa får uppehållstillstånd av humanitära skäl eller på grund av att de fått en anknytning till en person som bor i deras ansökan behandlats. Endast en mindre del får uppehållstillstånd för att de har asylskäl eller skyddsbehov i övrigt. Utgångspunkten är att utlänningar, som saknar rätt att stanna i , skall lämna landet självmant. En av uppgifter är att få dem som avvisats att lämna självmant. Ett självmant återvändande är huvudregeln, främst av uppenbart humanitära orsaker, men också av kostnadsskäl. Om en utlänning, som vistas olovligt i , vägrar lämna landet självmant kan ett påtvingat – och därmed ofrånkomligt mindre väl planerat – återvändande bli nödvändigt. Det måste göras helt klart för utlänningar, som inte har rätt att stanna i , att de måste lämna landet. Det fanns vid utgången av ca 1 600 personer med verkställbara beslut från och ca 5 300 personer med verkställbara beslut från . Härutöver tillkommer ytterligare personer med verkställbara avlägsnandebeslut fattade av polismyndighet samt utvisningsbeslut fattade av domstol. Dessa personer blir kvar i landet bl.a. för att de inte uppger identitet och/eller medborgarskap eller för att de inte medverkar till att anskaffa giltiga resehandlingar som möjliggör resa till hemlandet eller till något annat land där de kan tas emot. Polisen har visat att det finns personer som vistas olagligt i och legaliserar sin vistelse här genom att ansöka om asyl och bedriver olika former av brottslig verksamhet. Enligt uppgifter från söker endast ett fåtal personer asyl i samband med inresan.