sou · GRB349d3 · 2004-01-01 00:00:00 — Om länsstyrelserna skall fatta beslut om medgivande kommer det att krävas resurser motsvarande tio heltidstjänster för hela riket och forsknings och kunskapscentrumet kommer att kräva 2–3 heltidstjänster. kan till att börja med behöva ytterligare 3–4 heltidstjänster. 16.1Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 7 kap. 29 § Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3.7. Ändringarna i första stycket första meningen är en konsekvens av att får nytt namn. Tillägget i första stycket är nödvändigt för att de handlingar som sammanslutningarna överlämnat till Myndigheten för internationella adoptionsfrågor, , för förvaring, skall omfattas av myndighetens sekretess. 16.2Förslag till lag om ändring i lagen (1997:191) med anledning av tillträde till Haag- konventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner Ändringarna är endast en konsekvens av att får nytt namn. Ändringarna i första och andra stycket är en konsekvens av att – istället för socialnämnden – skall fatta beslut om såväl medgivande att ta emot ett utländskt barn för adoption som beslut om samtycke skall ges till att adoptionsförfarandet får fortsätta. Tredje stycket överensstämmer med vad som gäller enligt 3 § andra stycket a) och c). För ärenden där ansökan om medgivande kommit in till social- nämnden före gäller 3 § i dess äldre lydelse. 16.3Förslag till lag om ändring i lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling 4 och 5 §§ Ändringarna är endast en konsekvens av att får nytt namn. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3.3. Förutsättningarna att över- huvudtaget fungera som förmedlande organ för internationella adoptioner skall prövas i samband med att en sammanslutning ansöker om auktorisation första gången och därefter med vissa intervall, som bestämmer. Vid denna prövning är förhållanden som t.ex. sammanslutningens bemanning och verksamhetsinrikt- ning sådant som är viktigt att bedöma. Om sammanslutningen uppfyller de krav som finns i 6 §, skall sammanslutningen ges auktorisation att förmedla internationella adoptioner i . Första meningen innebär ingen förändring jämfört med nu gällande lagstiftning. Kravet på huvudsakligt syfte torde normalt inte utgöra något större problem. Det måste stå klart att sammanslutningen i första hand arbetar med att förmedla internationella adoptioner och detta bör framgå av samman- slutningens stadgar. Andra meningen är helt ny. Annan sammanslutningens verksamhet får inte vara av den karaktären att den äventyrar integriteten i adoptionsverksamheten. Exempel på annan verk- samhet är biståndsverksamhet, rehabiliteringsverksamhet, allmänt hjälparbete, kyrklig verksamhet och missionärsverksamhet. Riskerna med att en sammanslutning arbetar med både adoptions- förmedling och biståndsverksamhet tas upp i avsnitt 5.6. Det får inte finnas någon sådan koppling mellan adoptionsverksamheten och annan sammanslutningens verksamhet, att en situation uppstår där verksamheterna sammanblandas. För att kunna bedöma om en annan verksamhet äventyrar integriteten i adoptionsverksamheten måste adoptionsmyndigheten ha kännedom om vilken annan verksamhet en sammanslutning bedriver och vem som handlägger den i och utomlands. Tredje meningen motsvarar andra meningen i nu gällande lydelse av 6 §. Fjärde meningen innebär endast ett tillägg till nu gällande 6 § tredje meningen. Tillägget innebär att stadgarna inte får hindra någon grupp av personer att bli medlemmar eller att anlita sammanslutningen. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.3.4. Paragrafen innebär att skall ta hänsyn till förhållandena i utlandet i samband med auktorisation och tillsyn. Första stycket punkt 1 innebär att endast länder som har en adoptionslagstiftning eller annan tillförlitlig reglering av inter- nationell adoption, som utgår från de grundläggande principer om barnets bästa som uttrycks i konvention om barnets rättigheter och om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, kan komma ifråga för adoptionssamarbete. Lagstiftningen (regleringen) skall bl.a. säkerställa att en prövning av om barnet har möjlighet att växa upp under goda livsvillkor i sitt ursprungsland görs innan barnet blir tillgängligt för internationell adoption. Punkt 2 anger att landet skall ha en fungerande administration kring internationell adoptionsverksamhet. Det måste stå klart vem (ofta en myndighet) som skall besluta att barnet är tillgängligt för adoption och får adopteras utomlands. Det måste också finnas en stabilitet i administrationen. Punkt 3 innebär att auktorisation endast får lämnas om det inte uppstår skadlig konkurrens om barnen eller mellan svenska sammanslutningar i landet i fråga. Om en sådan situation riskerar att uppstå i ett land eller i en viss del av ett land eller hos en viss utlandskontakt, bör antalet svenska sammanslutningar som tillåts verka i landet begränsas. Om en sammanslutning verkar i ett land, är det olämpligt att en annan sammanslutning ges auktorisation för det landet, om det finns risk för att denna sammanslutning konkurrerar ut den sammanslutning som redan har auktorisation för landet. Punkt 4 innebär att sammanslutningen skall redovisa hur kostnaderna i utlandet fördelar sig. Redovisningen skall vara så pass detaljerad att adoptionsmyndigheten kan utläsa vilka kostnader som är faktiska kostnader för adoptionen och vilka kostnader som avser annat. Punkt 5 anger att det med hänsyn till kostnadsbilden skall bedömas som lämpligt att sammanslutningen inleder eller fortsätter ett adoptionssamarbete med det andra landet, för att auktorisation skall ges. skall i varje enskilt fall göra en bedömning av kostnadsbilden och hur avgifterna används av den utländska förmedlingskontakten. Det får t.ex. inte finnas risk för att internationell adoptionsverksamhet ger så stora fördelar att ett beroende av inkomster från sådan verksamhet skapas. Vid lämplighetsbedömningen är det angeläget att en jämförelse görs med kostnadsläget i allmänhet i det land som ansökan avser. Utvecklingen bör gå mot att den del av kostnaden som avser annat än faktiska kostnader för adoptionen successivt minskar. I det fall sammanslutningen inte kan lämna en tillräckligt relevant och utförlig redovisning får myndigheten ange hur redovisningen skall förbättras. Om sammanslutningen av olika skäl inte kan följa myndighetens anvisningar, kan detta innebära att ifrågavarande förmedlingskontakt kommer att anses som olämplig att samarbeta med. Vid auktorisation skall även balansen mellan de svenska sammanslutningarna beaktas. bör vid beslut om auktorisation eftersträva en balans mellan de svenska sammanslutningarna. I detta ligger att myndigheten bör underlätta för de mindre sammanslutningarna att växa, om de önskar det. För att uppnå en bättre balans mellan de svenska sammanslutningarna bör adoptionsmyndigheten, om flera sammanslutningar ansöker om auktorisation för samma land, kunna ge en mindre sammanslutning prioritet. Ett adoptionssamarbete skall också vara lämpligt med hänsyn till omständigheterna i övrigt. Adoptionsverksamheten i utlandet skall bedrivas seriöst och utan vinstintresse. Korruption, som kan påverka adoptionsprocessen, får självfallet inte förekomma i landet. Givetvis inte heller handel med barn. Ett land med stora inre oroligheter, som kan påverka säkerheten för blivande adoptiv- föräldrar och barn, bör inte heller komma i fråga för adoptions- samarbete. Ursprungslandet skall aktivt arbeta med målsättningen att barnen i första hand skall få växa upp under goda villkor i landet. Länder som har ekonomisk förmåga att ta hand om sina barn, men som av andra skäl väljer att barnen förmedlas för internationell adoption, är tveksamma som samarbetspartner mot bakgrund att det inte kan uteslutas att internationell adoption fördröjer för barnen nödvändiga attitydförändringar i ursprungs- landet. Enligt andra stycket skall en svensk sammanslutning, som beviljats auktorisation för att arbeta med internationell adoptions- förmedling i ett annat land, få verka i det landet endast om behörig myndighet i det andra landet har gett tillstånd till det, eller har förklarat att den är beredd att acceptera sammanslutningens verksamhet i landet i fråga. Kravet, som överensstämmer med vad som gäller för adoptionssamarbete mellan länder anslutna till Haag- konventionen (artikel 12), skall gälla allt adoptionssamarbete och måste därför föras in även i lagen om internationell adoptions- förmedling. I tredje stycket säkerställs att adoptionsmyndigheten får tillgång till objektiv information om förhållandena i ett ursprungsland. Myndigheten skall i ärenden om auktorisation vara skyldig att kontakta den svenska utlandsmyndigheten i landet, om det inte är uppenbart obehövligt. Uppenbart obehövligt kan i det här sammanhanget vara att myndigheten haft kontakt med utlandsmyndigheten under en resa eller i ett annat auktorisations- ärende och därigenom har fått en tillförlitlig och aktuell information. Vid behov skall adoptionsmyndigheten kontakta barnrätts- organisationer som verkar i ursprungslandet. En sådan kontakt kan ge en bredare bild av barns situation i landet. Eftersom barnrättsorganisationerna arbetar på fältet kan de snabbt fånga upp eventuella rykten om handel med barn i adoptionssamman- hang. Sådana rykten skall föranleda vidare utredning av . Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3.3 och 6.3.4. Auktorisation skall alltjämt vara tidsbegränsad. får möjlighet att ge en stabil sammanslutning auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling i för högst . En ny samman- slutning bör få auktorisation betydligt . Auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling i ett annat land bör dock liksom ges för högst . Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.3.5. Den innebär att en auktoriserad sammanslutning är skyldig att förmedla sökandens ansökan till en utländsk förmedlingskontakt. Denna skyldighet föreligger i praktiken , dock utan att vara reglerad. I det fall sammanslutningen inte har någon utländsk förmed- lingskontakt, som kan förmedla barn till sökanden, är samman- slutningen inte heller skyldig att bistå sökanden med adoptions- förmedling. Om sökanden misskött sina ekonomiska eller andra avtalade förpliktelser gentemot sammanslutningen finns inte heller någon förmedlingsplikt för sammanslutningen. För att kunna vägra adoptionsförmedling ankommer det på sammanslutningen att visa att en förmedlingskontakt saknas eller att sökanden brustit i sina åtaganden. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.3.6. Den innebär att sammanslutningarna får en upplysningsskyldighet. Alla föränd- ringar som kan ha betydelse för förmedlingsverksamheten skall meddelas . Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.3.7. Första stycket innebär att sammanslutningarna får en dokumentationsskyldighet för hela förmedlingsverksamheten. Skyldigheten gäller såväl i enskilda förmedlingsärenden som i förmedlingsverksamheten i stort. Syftet med dokumentationsskyldigheten är att säkerställa att viktig information om verksamheten sparas för framtiden, så att i första hand den som förmedlats för adoption i skall kunna få tillgång till så mycket material som möjligt vid sökandet av sitt ursprung. Alla faktiska omständigheter och händelser av betydelse för förmedlingsverksamheten skall dokumenteras. Dokumenta- tionen skall bevaras så länge den kan antas ha betydelse för den som förmedlats för adoption genom sammanslutningen, eller för honom eller henne närstående personer. Dokumentationen kommer att behöva bevaras . Andra stycket reglerar sammanslutningarnas skyldighet att skicka handlingar i ett visst adoptionsärende till den socialnämnd som har uppföljningsansvar enligt 6 kap. 15 § tredje stycket socialtjänst- lagen (2001:453). Motsvarande skyldighet regleras i NIA:s allmänna villkor för adoptionsförmedling. Tredje stycket avser den situationen att en sammanslutning upphör med sin förmedlingsverksamhet. Samtliga handlingar som avser förmedlingsverksamheten skall i sådant fall överlämnas till för förvaring. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.3.7. Paragrafen skall gälla även för handlingar som finns hos en sammanslutning före den nya bestämmelsens ikraftträdande. Första stycket behandlar rätten att få ta del av samman- slutningarnas handlingar som rör förmedlingsverksamheten. Det är endast den som handlingarna rör som har rätt att få ta del av dem. I första hand avses adopterade själva, men även t.ex. adoptivföräldrar eller den adopterades barn kan komma ifråga. En handling eller en uppgift i en handling får endast lämnas ut under förutsättning att inte någon annan person lider men. Presumtionen är dock att handlingar skall lämnas ut till den de rör. Andra stycket reglerar förfarandet. Den lagtekniska lösningen är vald med 7 kap. 4 § socialtjänstlagen och 16 § patientjournallagen (1985:562) som förebilder. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.3.8. Den skall skydda sökande som står i kö för adoptionsförmedling, väntar på barn- förslag eller kommit längre i adoptionsprocessen och som har betalat in avgifter till sammanslutningen. Sammanslutningarna verkar under helt olika förhållanden och får i sin tillsyns- verksamhet bedöma om sammanslutningarna uppfyller kravet på att kunna betala tillbaka inbetalda avgifter och ha ekonomiska medel för avveckling av sammanslutningen i övrigt. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.4.3 och den ger fler tillsynsverktyg. ges tillträdesrätt till sammanslutningarnas verksamhetslokaler och får rätt att inhämta de upplysningar och de handlingar som behövs i tillsynen. Sammanslutningarna är skyldiga att bistå i samband med en inspektion. På begäran av skall polismyndigheten ge det biträde som behövs vid en inspektion. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.4.3. ges rätt att förelägga en auktoriserad sammanslutning att avhjälpa brister i förmedlingsverksamheten. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3.3 och 6.4.3 och innehåller några nyheter. Första stycket avser auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling i . Liksom skall auktorisationen återkallas om förutsättningarna för att bevilja auktorisation enligt 6 § inte längre föreligger eller om sammanslutningen inte tillhanda- håller begärda handlingar. Därutöver skall auktorisationen återkallas om sammanslutningen inte följer MIA:s lagakraftvunna föreläggande eller om sammanslutningen inte förmedlat något barn . Om sammanslutningen kan visa att det föreligger särskilda skäl för att få behålla auktorisationen, trots att den inte förmedlat något barn , bör detta dock kunna beaktas. Särskilda skäl kan i detta sammanhang t.ex. vara att det uppstått problem i utlandet men att dessa är på väg att lösas . Andra stycket avser auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling i ett annat land. Om förutsättningarna enligt 6 a § inte längre föreligger skall auktorisationen för det aktuella landet återkallas. Det skall inte vara möjligt för en sammanslutning att enbart ha auktorisation enligt 6 a §, varför en 6 a §- auktorisation också skall återkallas om det brister i förut- sättningarna enligt 6 §. Tredje stycket innebär att en auktorisation skall återkallas om sammanslutningen inte längre uppfyller de villkor som ställts i sam- band med auktorisationen. Bestämmelsen avser båda slagen av auktorisation och får prövas mot varje enskilt auktorisationsbeslut. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3.7 och 6.4.3. Även ett beslut om föreläggande och ett auktorisationsbeslut enligt 6 a § skall kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. MIA:s beslut om att viss dokumentation i en sammanslutnings förmedlingsverksamhet inte skall lämnas ut till den som begär det, överklagas hos kammarrätten enligt 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100). Övriga ändringar är endast en konsekvens av att får nytt namn. I det fall en sammanslutning har auktorisation när den nya lagstiftningen träder i kraft skall äldre föreskrifter gälla för auktorisation som har beviljats före , dock längst till och med . 16.4Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 6 kap. 12 § Paragrafen behandlas i avsnitt 9.3.6. Första stycket innebär att lydelsen av 6 kap. 6 § första stycket första meningen lyfts in i paragrafen, efter viss språklig justering och med som beslutsfattare. Vidare har lydelsen av 6 kap. 6 § andra stycket första ledet lyfts in i paragrafen. Andra stycket innehåller flera nyheter. Punkt 1 ställer krav på att de eller den som vill adoptera har deltagit i av socialnämnden tillhandahållen föräldrautbildning innan medgivande kan lämnas. Punkt 2 är en utveckling av vad som gäller enligt paragrafens andra mening. De eller den som vill adoptera skall ha tillfredsställande kunskaper och insikter om adoptivbarn och deras behov och ha blivit informerade om den planerade adoptionens innebörd för att medgivande skall kunna lämnas. I detta innefattas att de eller den som vill adoptera också skall ha en allmän kunskap om barn och barns behov. Bedömningen av om de eller den som vill adoptera har tillfredsställande kunskaper och insikter skall göras i samband med utredningen. Punkt 3 innebär att det införs en högsta åldersgräns för att medgivande skall kunna lämnas. De eller den som vill adoptera får vara högst vid ansökningstillfället. Åldersgränsen knyts till ansökningstillfället hos , då detta är en tidpunkt som sökanden kan styra själv. Punkt 4 innebär att de eller den som vill adoptera, med hänsyn till samtliga omständigheter, skall vara lämpade att adoptera. Motsvarande bestämmelse finns i artikel 5 a) Haag- konvention om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner. Alla blivande adoptanter, även de som adopterar från ett icke Haagkonventionsland skall vara lämpade att adoptera för att få medgivande, varför detta krav måste föras in i socialtjänstlagen. Enligt 1 kap. 2 § första meningen socialtjänstlagen skall det, när åtgärder rör barn, särskilt beaktas vad hänsynen till barnets bästa kräver. Enligt konvention om barnets rättigheter får, när det gäller adoption, inga andra intressen sättas före eller anses lika viktiga som hänsynen till barnets bästa. Barnets bästa har i det här sammanhanget absolut prioritet. Vuxnas längtan efter att få bilda familj får således stå tillbaka för det vanligtvis okända barnets behov av kompetenta föräldrar, i det fall det är tveksamt om de eller den som vill adoptera kan tillgodose ett adoptivbarns särskilda behov. Det är omöjligt att ge en uttömmande beskrivning av vad som ingår i uttrycket lämpad att adoptera. Det finns dock några faktorer som kan nämnas i sammanhanget. De eller den som vill adoptera måste ha sådana personliga egenskaper och förmåga till samspel att ett adoptivbarns särskilda behov kan tillgodoses. Det är vidare viktigt att de eller den som vill adoptera har ett sådant fysiskt och psykiskt hälsotillstånd som medger att de kan fungera fullt ut i föräldrarollen. Det skall här framhållas att båda sökandena i ett par skall ha så god hälsa att de kan bedömas fungera fullt ut i föräldrarollen under hela adoptivbarnets uppväxt. Såväl par som ensamstående måste vidare ha ett fungerande socialt nätverk. Att en eventuell sorg över att inte kunna få ett biologiskt barn är bearbetad är också av stor vikt. Motiv för adoption och förväntningar på barnet är också angeläget att ta upp i utredningen, för att kunna bedöma sökandes lämplighet. Tredje stycket första meningen innebär att de eller den som har adopterat ett utländskt barn får beviljas medgivande utan att ha deltagit i föräldrautbildning enligt punkt 1. Det är utredarens uppgift att bedöma om de eller den som vill adoptera behöver delta i sådan utbildning eller inte. Tredje stycket andra meningen innebär att även den som vid ansökningstillfället är får beviljas medgivande om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl kan vara, i det fall det är ett par som ansöker om medgivande, att en av sökandena är något . Om det är fråga om adoption av ett syskon kan det vidare accepteras att de eller den som vill adoptera är något . Vid adoption av ett känt barn kan det godtas att de eller den som vill adoptera är . I denna situation skall en prövning göras i förhållande till vad som är bäst för det aktuella barnet och sökandens ålder får vägas in i helhetsbedömningen. Fjärde stycket motsvarar nu gällande 6 kap. 12 § tredje meningen. 6 kap. 13 och 14 §§ har ersatts med , se vidare under 6 kap. 15 §. 6 kap. 15 § Paragrafen behandlas i avsnitt 9.3.7 och 9.3.8. I första stycket är socialnämnden i den eller de sökandes hemkommun utbytt mot i det län där de eller den sökande har sitt hemvist. Om det inte är uppenbart obehövligt skall socialnämnden i sökandes hemkommun utreda förutsättningarna för medgivande samt yttra sig innan beslutar om medgivande. Det finns i socialtjänstlagen inget hinder mot att socialnämndens yttrande avges av tjänsteman. I normalsituationen skall läns- styrelsen remittera ärendet till yttrande. I något enstaka fall kan det dock redan vid ansöknings- tillfället stå klart att ett medgivande inte bör lämnas. En tänkbar situation kan vara att en sökande har uppnått så hög ålder att det står helt klart att särskilda skäl för att frångå åldersgränsen inte kan komma i fråga. Andra situationer kan vara att en sökandes hälso- tillstånd är så dåligt att det är uppenbart att sökanden inte kan fungera i föräldrarollen eller att en sökande gjort sig skyldig till sådan allvarlig brottslighet att det är uppenbart att medgivande inte skall lämnas. För att en ansökan om medgivande skall kunna beviljas, krävs dock alltid att de eller den som vill adoptera är utredda. yttrande skall också inhämtas innan samtycke meddelas enligt 14 §. Andra stycket motsvarar, med ett undantag, nu gällande 6 kap. 7 § socialtjänstlagen. har samma uppföljningsansvar för barn som skall adopteras som för familjehemsplacerade barn. skall dock inte verka för att barn som skall adopteras får lämplig utbildning, något som uppfattas som överflödigt i sammanhanget. uppföljningsansvar gäller fram till dess adoptionen är genomförd och nämnden måste därför bevaka att adoptionen genomförs. Tredje stycket motsvarar i praktiken nu gällande 6 kap. 15 § andra stycket. Den socialnämnd som yttrat sig, i fråga om samtycke skall ges till att adoptionsförfarandet får fortsätta, är den nämnd som har uppföljningsansvar enligt andra stycket. 10 kap. 4 § Eftersom socialnämnden inte längre skall fatta beslut enligt 6 kap. 12, 13 och 14 §§ utgår dessa paragrafer i uppräkningen. 16 kap. 3 § Eftersom socialnämnden inte längre skall fatta beslut enligt 6 kap. 13 och 14 §§ utgår dessa paragrafer i uppräkningen. 16 kap. 4 § beslut enligt 6 kap. 12, 13 och 14 §§ skall kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. beslut i dessa frågor skall gälla . Äldre föreskrifter skall gälla i ärenden där ansökan om medgivande har kommit in till socialnämnden före . Särskilt yttrande av , sakkunnig i utredningen Jag har följande synpunkter som avser kapitel 5 och 6 i utredningen om internationella adoptioner. Kapitel 5 Kostnader och bistånd i samband med internationell adoption Jag instämmer i utredningens allmänna ställningstaganden om att integriteten i adoptionsverksamheten inte får äventyras av vinst- intressen och risker för barnhandel. Ersättningar för kostnader i samband med internationell adoption måste motsvara en rimlig ersättning för de kostnader som är förenade med att barn lämnas för internationell adoption. Jag anser att det är rimligt att vi kan ställa allt högre krav på specifikation av kostnaderna från barnens ursprungsländer, men att det kommer att ta tid. Det måste vara fråga om en process med klar målsättning. Frågan är hur snabbt förändringen kan ske. Utredningen förutsätter att adoptionsmyndigheten () skall kräva in uppgifter om vad pengarna skall användas till, begära att uppgifterna skall vara specificerade bedöma om redovisningen är tillräckligt specificerad och trovärdig bedöma vilka uppgifter som skall kunna ersättas, ingå i ersättningsunderlaget, och vilka som inte kan ingå