sou · GRB3127d5 · 2004-01-01 00:00:00 — Målet är att musiklivet ska utvecklas, den avancerade teknik som ger extrema ljudmöjligheter ska användas för ökad kvalitet på ljudet och men ge minskade ljudnivåer för att undvika skador som drabbar allt fler. AMMOT började med att dela ut öronproppar på musikfestivaler (har fram till nu delat ut över 400 000 stycken). utbildar de musiker, ljudtekniker, lärare och andra nyckelgrupper, informerar på skolor och musikfestivaler om höga ljudnivåer och hörselskador och hur dessa kan förebyggas. Man vill skapa förutsättningar för en varaktig sänkning av ljudnivåerna i samhället. Barn och ungdomar är en viktig målgrupp. I ett skolprojekt du hör vill man på ett lekfullt sätt medvetandegöra elever i årkurs 6-8 om deras ljudmiljö. Framtida projekt som planeras, för barn i förskoleåldern Huller om Buller ska ge kunskap till både personal och barn om ljud och hörsel för att tidigt motverka den problematik som växer kring barn och hörsel. För musiker, ljudtekniker, arrangörer, ansvariga på kommunnivå och ungdomar, planeras Tour Clinic en konsert- och utbildningsturné om konsten att handskas med det goda ljudet. I seminarier vill man på ett konkret sätt visa ny teknik och sprida kunskap om en god kvallitet på ljudet istället för höga ljudnivåer. I organisationen och Parker finns en festivalfunktion som ska bedriva ett säkerhetsarbete med ett egen- kontrollsystem inför kommande festivalsäsonger. Organisation har drygt 700 medlemmar och informationen kommer att nå festivaler, Folkparker och Folkets Hus runt om i landet. I , Att jobba mot höga ljudnivåer beskrivs hur några kommuner och ett län arbetar med tillsyn och information om höga ljudnivåer vid musikevenemang. Här beskrivs också Storsjöyran i , som själv tagit fram ett ljudbegränsnings- program. Materialet vänder sig till miljönämnder och till alla som arbetar med bullerproblem vid musikevenemang. Det är tänkt att kunna användas som underlag för den egna kommunens tillsyn enligt vid konserter mm (se nedan). Övrig information som finns tillgänglig hos är, Allmänna råd om buller och höga ljudnivåer 1996. De allmänna råden följdes senare upp med en cd-rom, Bullriga fritidsmiljöer, 1998. Storsjöyran har blivit ett av största evenemang. I kontraktet som artisterna skriver på finns inskrivet att man inte får spela över (A) i medelvärde. Förutom att sänka ljudnivån delar man ut gratis öronproppar till dem som vill. 15 000 gick åt . Och propparna gör nytta. De dämpar ljudnivån med ungefär (A). Ta ditt ansvar så att ingen drabbas av hörselskador! Under den devisen har gett ut en broschyr till alla som bedriver verksamhet med hög musik. I broschyren informeras kortfattat om vilka ljudnivåer som rekommenderar. Man berättar också om att risken för hörselskador är lika stor om man utsätts för (A) som (A) . Slutsatsen är att det är den som bedriver verksamheten som är ansvarig för att rekommendationerna hålls. För att klara målet i kommunens verksamhetsplan att Ingen ska behöva drabbas av hörselskador av för höga ljudvolymer har kommunen satsat hårt på information till unga. har varje Uppsalaskola fått ett exemplar av Hör du du !? – en film om tinnitus. Filmen riktar sig till grundskoleelever och har gjorts av föreningen (Artister och musiker mot Tinnitus). Alla rektorer har också fått ett brev tillsammans med filmen. kommer kommunen att skicka ut ett informations- blad till alla företag och institutioner som spelar musik i någon form. Titeln är "Egenkontroll enligt i lokaler där musik spelas med hög ljudnivå". Utan förvarning och med dolda instrument är nyckeln till kommuns framgångsrika arbete mot höga ljudnivåer. När utfört sina mätningar tar man alltid kontakt med verksamhetsutövaren. Tillsammans går man igenom en inspektionsrapport som visar om man klarat kraven på ljudnivå eller inte. Med rådgivning och information försöker man få dem som spelar för högt att på eget bevåg sänka ljudnivåerna. antogs en bullerpolicy i , där rekommendationer om ljudnivå gällande barn sänkts från 90 till ekvivalent ljudnivå upp till och med . I andra kommuner i har åldern på barn i rekommenda- tionerna varit . Ovan beskrivs flera goda initiativ som kan minska riskerna för att utsättas för höga ljudnivåer. Delegationen menar att förbättrad information och tillsyn kan öka medvetenheten hos både arrangörer och allmänhet om riskerna vid höga ljudnivåer. En bra dialog mellan myndigheter och de verksamhetsutövare där risker finns är nödvändig för att minska skador vid musikarrangemang. 13Säkerhet och utveckling i fysisk planering 13.1Öka barns och ungas inflytande Regeringen föreslås genomföra en ändring i plan- och bygg- lagens (SFS 1987:10) 1 kap. 1§. Inledande bestämmelser: 1 § Denna lag innehåller bestäm- melser om planläggning av mark och vatten och om byggande. Bestämmelserna syftar till att med beaktande av den enskilda människans frihet främja en samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden och en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för människorna i dagens samhälle och för kommande generationer. Inledande bestämmelser: 1 § Denna lag innehåller bestäm- melser om planläggning av mark och vatten och om byggande. Bestämmelserna syftar till att med beaktande av den enskilda människans frihet främja en samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden och en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för alla människor, såväl barn som kvinnor och män, i dagens samhälle och för kommande generationer. Vi menar att barns och ungas rätt till säkra och utvecklande miljöer behöver stärkas i den fysiska samhällsplaneringen. Det handlar om att alla barn och ungdomar tryggt ska kunna leka och vistas i alla miljöer utan att dödas eller skadas allvarligt. Detta bör vara en självklarhet, men under sin uppväxt konfronteras barn och unga med miljöer där andra mål prioriteras, vilket gör att denna rättighet inte alltid tillgodoses. De flesta barn tillbringar en stor del av dagen Säkerhet och utveckling i fysisk planering inom barnomsorg och skola. En god utomhusmiljö med möjligheter till fysisk aktivitet, samvaro och rekreation är därför viktig kring dessa verksamheter. Utemiljön får inte prioriteras bort då nya förskolor, skolor och fritidshem planeras. Detta är särskilt angeläget i områden med tät bebyggelse. I en rapport om barn och unga i fysisk samhällsplanering fram- håller (2000) att barnperspektivet måste stärkas i (PBL 1987:10). omfattar alla medborgare, men ibland glömmer vuxenvärlden bort att barn och unga också är medborgare. Därför föreslår att lagens portalparagraf (PBL 1987:10 1 kap 1§) ändras så att det tydligt framgår att lagen gäller alla människor, såväl barn som kvinnor och män. Genom att i portalparagrafen förtydliga att människor också inkluderar barn, menar att barns mycket begränsade inflytande kan stärkas utan att ändra lagens konstruktion av en allmänt hållen lag som gäller alla och som inte utesluter någon. Vi delar slutsatser. Det finns ett pedagogiskt värde i att nämna barn i lagens portalparagraf. Därigenom förtydligas att lagen i sin helhet ska tolkas utifrån ett barnperspektiv vilket i för- längningen ger barns och ungas rättigheter och behov större genomslag i den fysiska samhällsplaneringen. Säkerhet och utveckling i fysisk planering 13.1.1Barn och unga kan något som vuxna inte kan Regeringen föreslås genomföra en ändring i plan- och bygg- lagens (SFS 1987:10) 5 kap. 20 § om programsamråd. 5 kap. Detaljplan och områdesbestämmelser: 20 § När program utarbetas och när förslag till detaljplan upprättas, skall kommunen samråda med , lantmäterimyndigheten och kommuner som berörs av programmet eller förslaget. Sakägare och de bostadsrättshavare, hyresgäster och boende som berörs av pro- grammet eller förslaget samt de myndigheter, sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av pro- grammet eller förslaget skall beredas tillfälle till samråd. 5 kap. Detaljplan och områdesbestämmelser: 20 § När program utarbetas och när förslag till detaljplan upprättas, skall kom- munen samråda med , lantmäterimyndigheten och kommuner som berörs av programmet eller förslaget. Sakägare och de bostadsrättshavare, hyresgäster och boende som berörs av programmet eller förslaget samt de myndigheter, samman- slutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av programmet eller förslaget skall beredas tillfälle till samråd. Vid samrådet skall kommunen aktivt verka för att även barn ges möjlighet att delta och att deras åsikter tillmäts betydelse. Ett sätt att förverkliga barns och ungdomars rätt till säkra och utvecklande miljöer är att ge dem reellt inflytande i den fysiska samhällsplaneringen. Barn och unga är experter på sin egen miljö och har kunskaper och erfarenheter som vuxna saknar. Genom att ge barn och unga inflytande i beslut som rör deras miljöer får de möjlighet att utöva sina självklara demokratiska rättigheter. Underlag för olika beslut tillförs värdefulla kunskaper, vilket ger bättre underbyggda beslut. Barns och ungas deltagande bidrar också till att besluten förankras hos dem som berörs. Tillsammans bidrar detta till ett bättre slutresultat. FN:s konvention om barnets rättigheter () artikel 12 (1996) ger barn och ungdomar rätt till inflytande i beslut Säkerhet och utveckling i fysisk planering som berör dem, t.ex. beslut som handlar om närmiljön. I artikel 13 anges vidare att barn har rätt att välja uttrycksform. Genom att införa i PBL, att kommunen aktivt ska verka för att även barn ges möjlighet att delta i samråd och att deras åsikter ska tillmätas betydelse, tas ett steg mot att förverkliga barnets rättig- heter i den fysiska samhällsplaneringen. Även om barn rent formellt även har haft denna möjlighet, så visar erfarenheter att barn och ungdomar sällan kommer till tals. Detta kan bero på att samrådsprocessen inte är skapad utifrån deras förutsättningar för deltagande. Vårt förslag innebär större krav på att skapa praktiska möjligheter för barn att delta, vilket betyder att politiker och tjänstemän måste tänka i nya banor för att nå barn och ungdomar. Många aktörer kan därför behöva stärka sin kompetens om barns behov och hur man kommunicerar med barn. Dessutom kan mer resurser behöva läggas på denna del av planprocessen, t.ex. för besök i skolor, förskolor, möten med ungdomsråd osv. Att lyssna till barns och ungas synpunkter och ta del av deras kunskaper kommer leda till större förståelse och insikt om barns behov och önskemål, vilket i sin tur kommer att innebära en bebygg- elseutveckling som i större utsträckning erbjuder goda uppväxt- villkor för dagens barn och ungdomar liksom för kommande generationer. konstaterar (2000) att (PBL 1987:10) ger alla medborgare rätt att delta i samhällsplaneringen. När förslag till översiktsplan eller till ändring av planen upprättas ska kommunen samråda med , regionplaneorgan och kommuner som berörs av förslaget. Kommuninvånare och andra aktörer som berörs av förslaget ska också beredas tillfälle till samråd (PBL 4 kap. 3 §, 6 §). När program utarbetas och när förslag till detaljplan upprättas, ska de sakägare och de bostadsrättshavare, hyresgäster och boende som berörs av programmet eller förslaget beredas tillfälle till samråd (PBL 5 kap. 20 §). Lagen anger däremot inte att särskild hänsyn ska tas till barns och ungas möjligheter att lämna synpunkter. Nilheim (1999) konstaterar att barnen inte finns representerade i stadsbyggnadsprocessen, inte vid samrådsmöten, inte som remissinstans, inte över huvud taget. Därför är det viktigt att i särskilt framhålla vikten av att barn (upp till ) bereds möjlighet att utifrån sina förutsättningar delta i samrådsprocessen. Aktörer som arbetar med fysisk planering har framfört att det ofta finns praktiska svårigheter med att få kontakt med barn och Säkerhet och utveckling i fysisk planering ungdomar liksom en osäkerhet i att kommunicera med barn i olika åldrar. Varje åldersgrupp kräver sin metodik. När man inom kom- munen har bestämt sig för att ta med barn och unga i arbetet uppkommer ofta frågan Hur ska vi göra? Många upplever dess- utom att skolan är en sluten värld, som man inte riktigt vet hur man ska få tillträde till. Därför är det viktigt att utveckla ett samarbete mellan kommunens förvaltningar så att kunskapen om barn och unga som finns inom kommunens barn- och utbildnings- förvaltningar (eller liknande) sprids till de tekniska förvaltningarna. Genom ökat samarbete över förvaltningsgränser skapas nya för- utsättningar för att arbeta med barns och ungdomars delaktighet i planering, byggande och underhåll av utemiljön. framhåller behovet av att visa på goda exempel. I kapitel 15 beskrivs några exempel på hur man kan öka barns inflyt- ande när det gäller den fysiska närmiljön, bland annat metodprojekt lära i närsamhället. Det är också viktigt att ha artikel 13 i åtanke. Där framgår att barn har rätt att själva välja uttrycksmedel. Barn- omsorg och skolan är naturliga arenor för att nå de yngre barnen. De minsta barnen kan behöva hjälp att förmedla sina erfarenheter och synpunkter. Här är förskolepersonal och skolpersonal viktiga förmedlare. Ungdomarna kan vara svåra att nå. De ungdomar som berörs mest av ett förslag kanske inte alltid kan nås genom de mer formella kanalerna, såsom skola och föreningsliv. Många kommuner arbetar med att stärka ungdomars inflytande i kom- munen genom att inrätta olika former av ungdomsråd. Där ung- domsråd finns, kan det bli en viktig kanal för att nå denna åldersgrupp. 13.2Länsstyrelsernas roll är att också bevaka barns och ungas intressen Regeringen föreslås införa i instruktion att utifrån bestämmelser och intentioner beakta barns behov, åsikter och rättigheter vid sin tillsynsverksamhet enligt . Säkerhet och utveckling i fysisk planering Till delegationen har framförts att det saknas en tydlig huvudman som bevakar att barnperspektivet redovisas i planhandlingar. Läns- styrelsen (SFS 2002:864) har uppgifter som rör hållbar samhälls- planering och boende genom bland annat tillsyn över plan- och byggnadsväsendet i länet. ska samverka med kom- munerna i deras planläggning (PBL 1 kap. 8 §). Därför är Läns- styrelsen en viktig aktör för att säkerställa att barn och unga fått vara delaktiga i planeringen och att deras kunskaper och syn- punkter beaktats på ett tillfredsställande sätt. En tydlig skrivning i instruktion, om att arbetet ska ske utifrån bestämmelser och intentioner, ger drivkraft åt myndigheten att i sin tillsynsverksamhet och i sin rådgivande verksamhet bättre tillvarata barns och ungdomars intressen. Detta ställer krav på ett systematiskt och långsiktigt arbete för att utveckla myndighetens barnkompetens. Vi menar att ett tydligare barnperspektiv i PBL och en hän- visning till i instruktion, innebär att uppväxtmiljöer skapas som erbjuder barn möjlighet till lek, rörelsefrihet, trygghet och säkerhet, med andra ord viktiga bestämningsfaktorer för barns hälsa (SOU 2000:91). i län är en av pilot- myndigheter för att förverkliga . Där har man anställt en person med särskilt ansvar för att bland annat arbeta med barnperspektivfrågor i den fysiska planeringen. i län har bland annat tagit fram en checklista som hjälp i arbetet med att öka barnperspektivet och menar att länsstyrelserna bör ha en pådrivande roll i dessa sammanhang (Sellers & 2002). Vi anser att de kunskaper och erfarenheter som arbetet i län genererat bör spridas för att höja barnkompetensen och stärka barnperspektivet i övriga länsstyrelser när det gäller deras arbete med hållbar samhällsplanering och boende. Att utgå från barn- konventionen innebär ofta ett förändrat förhållningssätt och krav på nya kunskaper. För att kunna beakta barns och ungdomars behov på ett bra sätt kan länsstyrelserna behöva stärkas med miljö- psykologisk och utvecklingspsykologisk kompetens. Säkerhet och utveckling i fysisk planering 13.3Barnkonsekvensanalyser för att sätta fokus på barn och unga Regeringen föreslås ge den framtida huvudmannen i uppdrag att utveckla kunskapsunderlaget för barnkonsekvensanalyser inom området säkerhet och utveckling i samarbete med forskare och myndigheter. I diskussioner har framhållits vikten av att särskilt lyfta barnens intressen i beslutsunderlag på alla samhällsnivåer eftersom de annars lätt negligeras. Det finns flera skäl till att vi förordar att konsekvenser för barn särskilt ska belysas. Ett skäl är att vi har blivit uppmärksammade på en tendens att alltmer se till alla människor istället för att särskilt uppmärksamma barnens situation, vilket innebär att intressekonflikter mellan barn och vuxna inte synlig- görs. Inom viss miljöpsykologisk forskning inriktar man sig snarare mot human friendly environment än child friendly environment. Ett annat skäl är att barn endast utgör av befolkningen och därför är en ganska liten påtryckargrupp som i förhållande till vuxna saknar tillgång till resurser i form av (av samhället värderad) kunskap, pengar och kontakter. framhålls att det som är bra för barn, är bra för alla, men det är förstås en förenkling. Dels kan det finnas intressekonflikter mellan barn och vuxna, men också mellan barn i olika åldrar, från olika bostadsområden eller med olika livssituationer. Konsekvens- beskrivningar kan således tydliggöra eventuella intressekonflikter i de ställningstaganden/beslut inför vilka beskrivningarna upprättas. Barnkonsekvensanalyser (BKA) kan ses som en metod för att på ett systematiskt sätt belysa hur barn och ungdomar påverkas av ett beslut. Barnkonsekvensanalyser kan således användas inom alla samhällssektorer och nivåer och för alla typer av beslut. För Barn- säkerhetsdelegationen är intresset begränsat till hur barnkonsekvens- analyser kan fungera som verktyg för att belysa hur ett aktuellt beslut eller projekt påverkar barns och ungas säkerhet och utveckling. På lokal nivå kan det exempelvis handla om hur en ny väg påverkar skaderisken och möjligheten att gå/cykla till skola och till fritids- aktiviteter eller hur beslut om minskad kollektivtrafik på helgnätter påverkar ungdomars rörelsefrihet och skadesrisker. Säkerhet och utveckling i fysisk planering nivå kan det handla om beslut om förändringar i regelverk som kan ha betydelse för barns och ungas säkerhet och utveckling. (2002) slår fast att det är viktigt att Barn- konsekvensanalyser bygger på en saklig värderingsgrund. Analysen bör ta sin utgångspunkt i nationella styrdokument såsom lagar, mål och riktlinjer och är vägledande i arbetet. Analysen ska sedan bygga på forskning och beprövad erfarenhet liksom på den kunskap som barnet själv bidragit med. Vi menar att kunskapen behöver utvecklas om vad som ska beaktas i en BKA när det gäller barns och ungas säkerhet och utveckling liksom hur denna kunskap kan erhållas. , som arbetar med att utveckla hälsobedömningar i miljökonsekvensbeskrivningar (MKB), menar att kunskapen om viktiga bestämningsfaktorer för barns säkerhet och utveckling såsom skolvägar och utemiljön i bostads- området, barnomsorg och skola är bristfällig och att ett utvecklings- arbete krävs. En viktig uppgift för den framtida huvudmannen är att utveckla kunskapsunderlaget för barnkonsekvensanalyser inom området säker- het och utveckling i samarbete med forskare och myndigheter exempelvis , , , , och . Flera myndigheter utvecklar konsekvensbeskrivningar inom sina områden, där konsekvenserna kan handla om barns och ungas säkerhet och utveckling. Vid pågår ett utvecklingsarbete kring hälso- konsekvensbedömningar (HKB) för att belysa hur projekt och beslut kan påverka människors hälsa. har i samarbete med och i samråd med övriga trafikverk och Rikstrafiken, utarbetat förslag till en metod att beskriva sociala konsekvenser vid beskrivning av infrastrukturåtgärder inom transportsektorn. Metoden omfattar grupperna barn och personer med funktionshinder. Varje grupp är dessutom uppdelad efter kön. planerar att utveckla sociala konsekvensbeskrivningar som ett instrument att använda i den fysiska planeringen. Den framtida huvudmannen med sin helhetssyn på barns säkerhet och utveckling, kan därför fungera som inspiratör och stöd i övriga myndigheters arbete med att utveckla konsekvensbeskrivningar inom sina respektive områden. Att barns säkerhet och rörelsefrihet blir allt viktigare att fokusera för att främja barns hälsa framgår av handlings- program för barns miljö och hälsa i , CEHAPE (WHOs hemsida, 2003). Handlingsplanen ska utgöra en ram och ett stöd Säkerhet och utveckling i fysisk planering för länderna i det nationella arbetet med barns rätt till en god miljö och en god hälsa och kommer att vara en central punkt vid miljö- och hälsoministermötet . Skador och fysisk aktivitet är två teman inom handlingsprogrammet och i flera europeiska länder genomförs utvecklingsarbete för säkrare skolvägar och minskat skjutsande till skola och fritidsaktiviteter. När det gäller området fysisk planering är miljökonsekvensanalyser (MKB) ett verktyg. MKB finns reglerad i bland annat och (PBL). Syftet med en MKB enligt miljö- balken (6 kap. 3 § ) är att identifiera och beskriva de direkta och indirekta effekter som en planerad verksamhet eller åtgärd kan medföra på människor, djur, växter, mark, vatten, luft etc. liksom effekter på hushållningen med resurser. Vidare är syftet att möjliggöra en samlad bedömning av dessa effekter på människors hälsa och på miljön. Enligt PBL (5 kap. 18 §) ska en miljökonse- kvensbeskrivning upprättas om en detaljplan medger en användning av mark eller av byggnader eller andra anläggningar som innebär en betydande påverkan på miljön, hälsan eller hushållningen med mark och vatten och andra resurser. framhåller att en MKB enligt god MKB-sed är resurs- krävande att upprätta. Därför bör kommunerna hushålla med resurserna och upprätta MKB för detaljplan bara då planens genom- förande innebär kraftfulla ingrepp i naturen, för att klarlägga om riksintressen påtagligt skadas, eller om planen möjliggör mycket störande verksamheter. Många beslut som kan innebära konsekvenser för barn och unga föranleder därför inte en MKB, men när en MKB upprättas kan kommunen vid avgränsningen om vad den ska behandla komma fram till att barns säkerhet och utveckling ska beskrivas som en del av hälsokonsekvenserna. För de detaljplaner som inte föranleder en MKB, kan konsekvenser av planens genom- förande för barn redovisas i planbeskrivningen. Utvärderingar har visat att hälsokonsekvenser beskrivs brist- fälligt i MKB oavsett om de genomförts utifrån eller (2001; ). Där- för måste större krav ställas på beskrivningen av ett projekts eventuella hälsokonsekvenser och likaså måste begreppet hälsa utvidgas till att också inkludera de aspekter i miljön som är viktiga Säkerhet och utveckling i fysisk planering för barns och ungas säkerhet och utveckling. Vi menar att ett utvecklat kunskapsunderlag om barns och ungdomars säkerhet och utveckling även kan användas då en MKB upprättas. 13.4Från detaljstyrning till funktionskrav 13.4.1Kunskapsspridning om säkerhet och utveckling i fysisk planering och förvaltning Regeringen föreslås ge i uppdrag att i samarbete med forskare och myndigheter sammanställa och sprida kunskap till berörda aktörer rörande barns och ungas säkerhet, trygghet och utveckling i planering, byggande och förvaltning av den fysiska miljön. Som en reaktion mot sextio- och sjuttiotalens alla normer finns det inga normer alls när det gäller ytor och avstånd i barnens utomhusmiljö. Detaljregleringen har försvunnit ur plan- och bygg- lagen (PBL, 1987:10) och lagen tillförsäkrar inte barn egna fysiska utrymmen lika tydligt som tidigare (Nilheim 1999). Vi menar därför att det är viktigt att förtydligar lagens intentioner när det gäller barns och ungdomars behov i den fysiska miljön. PBL anger (2 kap. 4 §) att Inom eller i nära anslutning till områden med sammanhållen bebyggelse skall det finnas lämpliga platser för lek, motion och annan utevistelse.