sou · GRB396 · 2004-01-01 00:00:00 — OECD108 har i en nyligen genomförd studie beräknat internrän- torna –talet för tio olika länder inklusive . Beräkningarna har genomförts i två steg, dels enbart baserade på 107Indikatorn har tagits fram genom att beräkna kvoten mellan det genomsnittliga studie- stödet och kostnaden för studerande i universitetsutbildning i varje land. 108OECD [2002a]. Bilaga 10 till LU 2003 Lönar sig utbildning för alla? bruttolön och utbildningsnivå och dels när hänsyn också tas till skatter, arbetslöshetsrisk, skolavgifter och studiestöd. Diagram 6.2 visar beräknade internräntor brutto för gymnasie- utbildning och högskola, dvs. internräntan före skatt, studiemedel och skolavgifter, för samtliga länder i studien. För högskoleutbild- ning redovisas även den beräknade internräntan netto, dvs. med hänsyn tagen till skatter, skolavgifter och studiemedel. Samtliga redovisade internräntor avser män. Internräntan före skatt och studiemedel för gymnasieutbildning i ligger enligt studien på , vilket är det lägsta resultatet för samtliga inkluderade länder. Motsvarande beräkning för högskoleutbildning ger en internränta på vilket placerar ungefär i mitten bland alla länder i studien. och sticker ut med internräntor på . När internräntan för högskoleutbildning i stället beräknas med hänsyn till skatter, skolavgifter och studiemedel minskar skillnaden mellan länderna. hamnar nu närmare den genomsnittliga internräntan för samtliga länder. Diagram 6.1 Internräntor för män före och efter skatt, skolavgift och Källa: [2002a]. Vid internationella jämförelser bör man alltså komma ihåg att i län- der där utbildningen huvudsakligen finansieras av den offentliga Lönar sig utbildning för alla? Bilaga 10 till LU 2003 sektorn, såsom i , kan det förväntas att individens avkast- ningskrav är lägre än i länder där den privata finansieringsdelen är stor. Det går dock inte utifrån befintlig forskning att avgöra hur viktig denna aspekt är. Situationen kompliceras dessutom ytterliga- re om man även försöker beakta att skattebördan ofta är högre i dessa länder.109 6.2.2Hur hög bör utbildningspremien vara? För att avgöra om utbildningspremien är tillräckligt hög för att stimulera till ytterligare utbildning är det av intresse att studera hur den varierar med utbildningsnivån. Enligt resonemang av (2002) sker ju valet att fortsätta studera eller börja arbeta framför allt efter avslutade studier på en viss utbildningsnivå, t.ex. efter gymnasiet. Eftersom alternativkostnaden stiger med utbildningsni- vån kan ett kriterium för att utbildningspremien ska ge incitament till högre studier vara att premien åtminstone inte bör falla med utbildningsnivån.110 Det finns ett antal studier där den genomsnittliga utbildnings- premien för olika utbildningsnivåer har skattats. Tyvärr är dessa studier inte baserade på aktuella data i samma omfattning som stu- dierna av den genomsnittliga utbildningspremien för ytterligare ett utbildningsår. , och har skattat utbildningspremier för olika utbildningsnivåer för mätt som skillnader i timlön. Enligt dessa skattningar uppgick utbildnings- premien för gymnasieutbildning relativt obligatorisk utbildning –talet till och till 95–för kort– respektive lång universitetsutbildning. Utbildningspremierna sjönk därefter kraftigt och uppgick motsvarande till 14 respektive 40–50 procent.111 Andra studier rapporterar utbildningspremier i nivå med dessa. Utbildningspremien är genomgående lägre för kortare universitets- utbildning än för längre universitetsutbildningar. har ut- bildningspremien för högre utbildning fallit mer än premien för både gymnasieutbildning och kortare universitetsutbildning. 109Asplund, R. & , T.P. [1999]. 110För en diskussion av detta kriterium och vilka premieprofiler som uppfyller det se Mel- , E. [2002]. 111Edin, P–A., , P. & , B. [1993]. Bilaga 10 till LU 2003 Lönar sig utbildning för alla? är i huvudsak koncentrerat till perioden –1974 och hur utveck- lingen har sett ut –talet är det svårt att uttala sig om.112 (2002) konstaterar ändå i sin sammanfattande studie att utbildningspremierna för gymnasieutbildning – talet sannolikt var tillräckligt höga för att göra utbildningen till en lönsam investering. Om detta även gäller är svårare att avgöra då utbildningen förändrats –talet. Men som framgick av ovan, är den beräknade internräntan för svensk gymnasieutbildning relativt andra länder väldigt låg. Enligt jämförelse är utbildningspremierna för kortare universitetsutbildning (< ) i förhållande till gymnasieutbild- ning mycket låga. På årsbasis ligger premierna i intervallet att jämföra för gymnasieutbild- ning. Innebörden av detta är att utbildningspremien för kort uni- versitetsutbildning i flertalet av de studier som utgått från faller med utbildningsnivån. Utbildningspremierna för långa universitetsutbildningar ( ) är visserligen högre, men de är ändå inte påfallande höga. Grovt räknat ligger den årliga utbildningspremien för lång universitetsut- bildning på , vilket endast är något över motsva- rande premie för treårig gymnasieutbildning. I en av studierna i sammanfattningen faller utbildningspremien för lång universitets- utbildning dessutom med utbildningsnivån. Jämförs lönerna hos universitetsutbildade med lönerna hos potentiella universitetsstu- derande113 i stället för sysselsatta i allmänhet finns också en indika- tion på att utbildningspremien på årsbasis ligger nära noll.114 Sammantaget innebär detta att utbildningspremierna för univer- sitetsutbildning inte ser ut att vara tillräckliga. Detta gäller särskilt premien för kortare universitetsutbildning, där de flesta studier finner att den faller med utbildningsnivån. har premien för längre universitetsutbildning varit den som fallit mest under . 112Björklund, A. [1999] och Arai, M. & , C. [1999]. 113Med potentiella universitetsstuderande avses personer som både var behöriga att söka till universitet och också gjorde det, men som på grund av otillräckliga meriter inte kunde bere- das plats. 114Mellander, E. [2002]. Lönar sig utbildning för alla? Bilaga 10 till LU 2003 6.2.3Andra faktorer som kan påverka avkastningen och utbildningsbeslutet Som tidigare diskuterats innebär det en begränsning att enbart un- dersöka utbildningens effekt på lön eller inkomst, eftersom indivi- den kan få utbyte av utbildning även i andra former. Till exempel har olika förmåner sannolikt effekt på avkastningen av utbildning. Empiriska data är dock begränsade.115 Det finns även studier som visar på att arbetsmiljö och arbets- villkor tenderar att vara bättre för högutbildade och att utbildning leder till ökade möjligheter att styra sitt eget arbete. Vidare är det rimligt att anta att den högre sociala status som en högre utbildning ger har ett värde för individen. Risken för att bli arbetslös är också sannolikt lägre för högutbildade, vilket kan påverka valet av utbild- ningsnivå. Om det finns motsvarande samband mellan arbetslöshe- tens längd och utbildningsnivå är mer oklart. Förklaringsvärdet i de traditionella humankapitalmodellerna har dessutom sjunkit –talet. Enligt vissa studier kan detta förklaras med en försämrad matchning på arbetsmarknaden genom att utbudet av utbildad arbetskraft ökat mer än arbetsgivarnas ef- terfrågan, vilket antas ha resulterat i en överutbildning av arbets- kraften. En större andel personer tvingas därmed ta arbeten med lägre utbildningskrav än den utbildningsnivå han eller hon har. I förlängningen leder detta till att andra faktorer än utbildning blir viktigare för att förklara variationer i lön och inkomst.117 6.3Skillnader i utbildningspremien för olika utbildningar och studerandegrupper Tillgängliga studier visar att det finns en betydande variation i av- kastningen på utbildning och att detta gäller både för olika typer av utbildningar och studerandegrupper. Det bör påpekas att det också är mer problematiskt att beräkna avkastningen för olika utbildningar och grupper än avkastningen på aggregerad nivå efter- som denna sannolikt fluktuerar mer över tiden.118 115Hemström, M. [1998] har försökt uppskatta effekten på avkastning av olika förmåner. 116Björklund, A. [1999]. 117Se le Grand, C. Szulkin, R. & , M. i SOU 2001:53. 118Björklund, A. [1999]. Bilaga 10 till LU 2003 Lönar sig utbildning för alla? Olika lönsamhet för olika utbildningar i denna rapport har det framkommit att det finns en bety- dande skillnad i social sammansättning bland studerande vid olika utbildningar. Även om det är svårt att dra några direkta slutsatser kopplat till variationen på utbildningspremier för olika utbildnings- inriktningar så är det inte otänkbart att variationen har betydelse för den sociala snedrekryteringen. Av detta skäl kan det vara intres- sant att kort redogöra för några av det fåtal studier som försökt att skatta utbildningspremier för olika utbildningar. I en studie har Wadensjö skattat inkomstekvationer och förväntade diskonterade livsinkomster för olika universitetsut- bildningar. Resultatet från studien visar att läkarutbildningen ger högst avkastning följt av civilingenjörer och ekonomer. Humanis- ter, religionsvetare och psykologer hamnar lägst bland de studerade grupperna. I vissa fall får de senare grupperna till och med lägre livsinkomster än gymnasieingenjörer.119 (1999) har skattat utbildningspremier för ingenjörs- respektive ekonomutbildningar i sju olika EU länder för perioden –1996. Skattningarna är baserade på bruttolöner och tar därmed inte hänsyn till skillnader i ländernas skattesystem. De finner att likheterna mellan ländernas utbildningspremier före skatt är mer påfallande än skillnaderna. Genomgående tycks ekonomut- bildningen generera en högre utbildningspremie än ingenjörsut- bildningen i samtliga länder.120 Avkastningen har sjunkit mer för kvinnor Utbildningspremien för kvinnor och män var i stort sett lika stor –talet. Därefter sjönk premien för båda könen fram till början av 1990–talet. Premien för kvinnor föll dock enligt flera studier något mer än premien för män. var könsskillnaden i premien ungefär lika stor som 1991. Detta trots att kvinnor oftare har en eftergymnasial utbildning än män. 119Björklund, A. [1999]. 120Mellander, E. & Skedinger, P. [1999]. 121Arai, M. & , C. [2001] samt SOU 2001:53. Lönar sig utbildning för alla? Bilaga 10 till LU 2003 Skattade utbildningspremier för båda könen samt män Källa: SOU 2001:53. Skillnader i avkastning på utbildning mellan könen kan till en del förklaras med att kvinnor och män utbildar sig till olika yrken och återfinns i olika sektorer. Kvinnor är kraftigt överrepresenterade i offentlig sektor medan män i huvudsak arbetar inom den privata sektorn.122 Enligt tillgängliga studier har avkastningen på utbildning i of- fentlig sektor sjunkit medan den ökat i privat sektor. SOU 2000:7 redovisar internräntor för några olika längre efter- gymnasiala utbildningar för . Oavsett utbildning så visar resultaten på en högre avkastning i privat jämfört med of- fentlig sektor. Avkastningen har dessutom ökat mer i privat sektor , medan den till och med sjunkit något i offentlig sektor för vissa utbildningar.123 Det finns även studier kring hur känsliga skattningarna på av- kastning av utbildning är för olika sätt att mäta inkomsten. Speci- ellt avkastningen för kvinnor ser ut att bli högre när utbildnings- baseras på inkomst i stället för lönemått. Detta har bl.a. förklarats av att man inte bara tar hänsyn till en ökad timlön utan också effekten av ett ökat arbetsutbud till följd av utbildning. Den- na senare effekt är större för kvinnor.124 I –rapporten125 Studiebidraget i det långa loppet har hög- skoleutbildningens lönsamhet analyserats med hjälp av simulerade livsinkomster. Utbildningspremien definieras som den relativa livs- inkomstökning som utbildning på universitet el- ler högskola ger. Resultaten visar på en avkastning i nivå med tidi- 123SOU 2001:53 samt SOU 2000:7. 124Edin, P–O., , P. & , B. [1994]. Bilaga 10 till LU 2003 Lönar sig utbildning för alla? gare resultat där avkastningen i stället har beräknats med hjälp av årsinkomster. Kvinnor tjänar dock relativt sett mer än män på att utbilda sig. I studien förklaras detta med att utbildning har en stör- re positiv effekt på kvinnors arbetsutbud och att kvinnor lever och därmed kan tillgodogöra sig avkastningen på en högre utbildning . 6.3.1Effekten av familjebakgrund på avkastningen på utbildning126 Kan man då säga något om avkastningens nivå kan påverka rekryte- ringens sociala struktur? Av tidigare kapitel har det framgått att föräldrabakgrund har en stor inverkan på både valet av utbildning- ens längd och utbildningens inriktning. I en studie har och (1994)127 tit- tat på sambanden mellan familjebakgrund, utbildningsval och avkastningen på utbildning. Studien försöker besvara frågan om den sociala snedrekryteringen beror på att familjebakgrund har en direkt effekt på utbildningens avkastning och om detta kan förklara varför familjebakgrund har en så stark effekt på utbildningens längd och inriktning. Den vanliga uppfattningen att social snedrekrytering leder till ekonomisk ineffektivitet beror sannolikt på att social bakgrund antas påverka utbildningsvalet via skillnader i kostnaderna för att studera, medan intäkten från utbildning inte antas uppvisa någon sådan systematisk variation. En förklaring till detta skulle kunna vara att barn med föräldrar som har möjlighet att hjälpa till med finansieringen av studierna får låga studiekostnader. Men kostna- den kan också vara subjektiv i den meningen att vissa grupper upp- lever en större kostnad av att skjuta konsumtion och inkomst framåt i tiden även om det finns generösa studiemedel. Är det i stället intäkterna av utbildning som varierar med social bakgrund så kan sådana variationer uppkomma om högutbildade föräldrar har bättre förmåga och möjligheter att ge sina barn fär- digheter som underlättar studierna. En annan förklaringsfaktor som ibland framförs är rent genetisk, dvs. att barn till högutbildade och framgångsrika föräldrar genetiskt ärvt egenskaper som ger 126Framställningen bygger på , A. & , C. [1994] samt , A. [1992]. 127Björklund, A. & , C. [1994]. Lönar sig utbildning för alla? Bilaga 10 till LU 2003 framgång i både studier och arbetsliv. I detta perspektiv skulle soci- al snedrekrytering inte innebära någon ekonomisk ineffektivitet. Resultaten från studien pekar på att föräldrarnas socialgrupps- tillhörighet och utbildningsnivå kan ha en direkt effekt på avkast- ningen av barnens utbildning. Detta skulle därmed kunna bidra till att förklara snedrekryteringen till högre utbildning. Barn till mer högutbildade föräldrar investerar mer i utbildning därför att deras avkastning är högre. Det är dock för svårt att uttala sig om orsaken till detta utifrån befintliga data. Det kan vara så att barn med en mer gynnsam familjebakgrund fått en utbildning av högre kvalitet och/eller att de fått mer hjälp hemifrån med sina studier. Inte heller går det att utesluta att barn från rikare familjer har lättare att finan- siera sina studier och därmed lägre studiekostnader. 6.3.2Avkastningen på utbildning vid olika inkomstnivåer Som diskuterats tidigare i denna rapport har utbildningssatsningar ofta flera olika syften och målsättningar. Förutom att åstadkomma en hög och jämn fördelning av kunskaper och kompetens är tanken att detta i sin tur ska leda till en utjämning av inkomstmöjligheter, genom att utbildning antas leda till en god inkomstutveckling. Det har tidigare visats att utbildning lönar sig i den mening att avkastningen på utbildning är positiv. Frågan är därmed om stora utbildningssatsningar också kan antas leda till en jämnare inkomst- utveckling. Ett skäl till att så inte skulle vara fallet kan vara om förmåga spelar en stor roll för produktivitet (och lön) vid högre utbildningsnivåer. Om det är så att förmåga och utbildning sam- verkar och förstärker varandra så kan en mer utbildad arbetskraft medföra en mer ojämlik inkomstutveckling. I en översikt128 över utvecklingen av utbildningspremier för 15 europeiska länder studeras om det finns skillnader i avkastningen på utbildning för individer i olika inkomstkategorier. Resultatet från studien tyder på att utbildningspremien skiljer sig åt mellan de som befinner sig på högre inkomstnivåer jämfört med dem som befinner sig längre ned på inkomstskalan. I de flesta län- derna i studien, bl.a. , är utbildningspremien högre för dem i den högsta inkomstdecilen. Denna skillnad i utbildningspremien mellan olika inkomstdeciler ser även ut att stå sig över tiden. 128 Harmon, C., , I. &–, N. [2001] samt , T.P. & , P.S. [2000]. Bilaga 10 till LU 2003 Lönar sig utbildning för alla? Den förklaring till detta fenomen som förs fram i studien är att individspecifika egenskaper, som till exempel motivation eller för- måga, antas spela större roll för inkomstutvecklingen i de länder där utbildningspremien tilltar med inkomstnivån. Utbildning skulle därmed ha större effekt för de individer som befinner sig högre upp i inkomstskalan till följd av de redan från början har en större mo- tivation och/eller förmåga. Att utbilda sig upp till en viss nivå skul- le enligt detta resonemang löna sig olika mycket för olika individer. Vid en jämförelse mellan de olika länderna i undersökningen tycks höra till de mer ojämlika länderna i detta avseende. Om så är fallet är det möjligt att de senaste årens stora utbildningssats- ningar snarare motverkat än medverkat till en utjämning av in- komster. Det framhålls ofta att den privatekonomiska avkastningen på ut- bildning i är förhållandevis låg och att tillströmningen till högre utbildning därmed påverkats negativt. Tillgängliga studier visar dock inte på några dramatiska skillnader jämfört med andra länder. I alla fall inte om hänsyn också tas till effekterna av skatter och studiemedel samt att de direkta kostnaderna av utbildning i är mycket låga. Det kan nämligen förväntas att individens avkastningskrav är lägre om studierna subventioneras kraftigt av samhället, t.ex. genom stora studiebidrag. I sådant fall är det inte lika självklart att studier ska innebära stora utbildningspremier vil- ket man bör komma ihåg vid internationella jämförelser. finns också tecken på att utbildningspremien för högre utbildning inte är tillräcklig. Ett kriterium för att utbildningspre- mien ska ge incitament till fortsatta studier är att den inte bör falla med utbildningsnivån. Flertalet studier pekar dock på att detta kri- terium inte är uppfyllt när det gäller kortare universitetsutbildning (< ). Utbildningspremien för lång universitetsutbildning är inte heller påfallande hög och har dessutom fallit mer än premien för övriga utbildningsnivåer under . Avkastningen på utbildning eller utbildningspremien kan natur- ligtvis inte ensamt förklara individers utbildningsval och rekryte- ringen till högre utbildning. Förklaringsvärdet av s.k. humankapi- talmodeller, på vilka utbildningspremier bygger, ser dessutom ut att ha minskat . Det är heller inte helt problemfritt Lönar sig utbildning för alla? Bilaga 10 till LU 2003 att skatta utbildningspremier. Precisionen blir dessutom än mindre och skattningarna mer instabila när man avviker från den genom- snittliga premien för att försöka förklara variationen över olika grupper, utbildningsinriktningar etc. Befintliga studier talar ändå för att utbildningspremien inte bara varierar med utbildningsnivån utan även i en rad andra aspekter. Exempelvis skiljer sig premien en del åt mellan olika utbildningsin- riktningar men också med avseende på kön. Det är svårt att avgöra om det beror på skillnader i utbildningsval. Som framgått av tidigare kapitel utbildar sig kvinnor mer och längre än män. återfinns kvinnor i huvudsak inom offent- lig sektor där avkastningen på utbildning till och med sjunkit något –talet. Avkastningen för kvinnor blir dock högre om beräkningarna utgår från inkomstmått i stället för lönemått. Enligt vissa studier finns också indikationer på att barn till hög- utbildade och från högre socialgrupper utbildar sig mer för att de tjänar mer på att göra det. Om detta beror på att de får mer hjälp hemifrån med sina studier och/eller har lättare att finansiera studi- erna och därför lägre studiekostnader går inte att uttala sig om. Andra studier visar att utbildningspremien är högre för dem i top- pen av inkomstskalan, vilket då har tolkats som att utbildning lönar sig mer för dem som redan har en hög inkomst. Den sammantagna bilden utifrån befintliga studier är att även om utbildning lönar sig i den meningen att utbildningspremien i ge- nomsnitt är positiv, så finns stora skillnader mellan olika grupper och utbildningsinriktningar. Det går därför inte att dra slutsatsen att högskoleutbildning innebär en garanti för en hög inkomst åt alla. Det är då inte heller självklart att en ambitiös utbildningspoli- tik med stora utbildningssatsningar kommer att leda till en utjäm- ning av inkomstmöjligheterna. Det går inte att diskutera skillnader i antagning till högskolan mel- lan olika grupper utan att titta på vad som händer under de tidigare åren i utbildningssystemet. I den sociologiska litteraturen studeras exempelvis orsakerna till den sociala snedrekryteringen som en process, där ett antal val redan har skett innan eventuella högskole- studier påbörjas. Undersökningar visar att det sker en social gall- ring genom hela utbildningssystemet, men att den är kraftigast vid det första utbildningsvalet. går nästan alla ungdomar av en ung- domskull vidare till gymnasieskolan, varför det är av begränsat intresse att studera andelen elever från olika sociala grupper som läser vidare efter . Däremot sker det en selektion ge- nom valet av studieförberedande respektive yrkesförberedande gymnasieprogram. I detta kapitel tittar vi bl.a. närmare på presta- tioner under de år som föregår högskolestudier. Vilka samband finns det mellan grundskolebetyg och social bakgrund? Skiljer sig resultatet mellan pojkar och flickor? I vilken utsträckning skiljer sig valet till gymnasieskolan mellan olika grupper? Vi kommer också att studera vilka grupper det är som komplet- terar grund– och gymnasieskolan med vuxenutbildning. Grundskolebetyget har ett starkt samband med social bakgrund –talet har () samlat in upp- gifter som belyser elevers väg genom skolväsendet. Insamlingen har skett inom ramen för projektet uppföljning där undersökningen Elevpaneler för longitudinella studier in- Bilaga 10 till LU 2003 går.129 Studien innehåller ett urval om 5 000–10 000 individer. För att beskriva elevernas sociala bakgrund används den socioekono- miska koden (SEI) för de vuxna i det hushåll som eleverna ingår i. I en rapport130 redovisar SCB betygsresultat för de elever som lämnade (födda kring 1982). Det var första gången elever fick slutbetyg enligt det nya mål– och kun- skapsrelaterade betygssystemet.131 I studien redovisas betyg för de ämnen där ämnesprov används i slutet av årskurs nio, dvs. för äm- nena matematik, svenska och engelska (se diagram 7.1–7.3). Betygen skiljer sig åt mellan olika sociala grupper och det visar sig finnas ett starkt samband mellan social bakgrund och grundsko- lebetyg för de undersökta ämnena. Men det finns också könsskill- nader. I ämnena matematik, svenska och engelska har flickorna näs- tan genomgående högre betyg än pojkarna. Barn till tjänstemän i mellanställning och högre tjänstemän har högre betyg än övriga elever. av barnen till högre tjänstemän hade mycket väl godkänd i matematik. Motsva- rande siffra för barn från arbetarhem var . 129I projektet medverkar även , , i och den pedagogiska institutionen vid . 130SCB [1999]. 131Slutbetyg sätts utifrån de mål som eleverna enligt kursplanerna ska ha uppnått i ämnena i slutet av det nionde skolåret och med hjälp av de betygskriterier som har fastställts. Bilaga 10 till LU 2003 Diagram 7.1 Betyget Mycket väl godkänd i matematik från årskurs 9 i olika socioekonomiska grupper Ej facklärda arb. Källa: SCB [1999]. Särskilt i språkbetygen finns en påtaglig könsskillnad där flickor uppvisar bättre betyg än pojkarna.