sou · GRB359d1 · 2004-01-01 00:00:00 — En viktig faktor vid diskussioner kring val av regleringsform är att regleringen inte får verka onödigt hämmande på utvecklingen inom Internetområdet. En alltför ingripande och strikt reglering skulle lätt riskera att bli kontraproduktiv genom t.ex. att användare söker andra kommunikationsvägar och utvecklar alternativa system som kan marginalisera toppdomänens betydelse. Detta skulle få olyckliga konsekvenser bl.a. i de sammanhang där staten har ett ansvar för att säkra samhällsviktiga funktioner. måste en reglering utformas på ett sätt som gör det realistiskt att tro att den kommer att fungera på avsett sätt. Vid en tillämpning av ett regelverk som lämnar alltför mycket utrymme för godtycke kan det exempelvis finnas risk att det uppkommer svårigheter att förutse vilka konsekvenser en tillämpning för med sig. Därtill kommer att en reglering på något sätt måste vara möjlig att verkställa. Valet av form för en reglering måste alltså först och främst ske efter en avvägning mellan intresset av att obehindrat kunna driva utvecklingen av Internet framåt i samma utsträckning som sker och statens intresse av att ha ett instrument för att kunna säkerställa att toppdomänen se fungerar och kommer att fungera på ett sätt som gagnar samhället. Ett möjligt sätt att reglera den nationella toppdomänen se är att föreslå en lösning som inte resulterar i lagstiftning eller annan offentligrättslig reglering. Ett sådant alternativ presenterades i betänkande .se? (SOU 2002:30) där utredningen föreslog att regeringen och skulle träffa ett uppdragsavtal angående toppdomänen. Avtalet var avsett att formalisera hanteringen av toppdomänen och öka inflytandet över och insynen i verksamheten. förklarade i sitt remissvar att det inte fanns någon vilja från stiftelsens sida att ingå ett sådant avtal. Vid utredningens möten med företrädare för har de framfört att de vidhåller den inställning som redovisades under remissförfarandet. skulle ställa sig positiv till en sådan lösning kan det ändå ifrågasättas om en avtalslösning tillgodoser statens behov av en stabil och långsiktig lösning. Att utöva tillsyn över efterlevnaden av ett avtal skulle exempelvis kunna leda till tolkningstvister som måste lösas av domstol. Det skulle därmed vara domstol som slutligen bestämmer vad som avtalats mellan parterna. Till detta kommer att en lösning som innebär att man träffar ett avtal uteslutande reglerar förhållandet mellan staten och . Om ansvaret för den nationella toppdomänen skulle omdelegeras skulle staten alltså vara tvungen att träffa ett nytt avtal. Ett annat alternativ till reglering som inte är av offentligrättslig karaktär är att låta regeringen tillsammans med och andra intressenter utarbeta allmänna inte bindande riktlinjer för hur toppdomänen se skall drivas. Att låta utarbeta riktlinjer för toppdomänen skulle föra med sig en rad fördelar. Exempelvis skulle riktlinjer lätt kunna anpassas till den tekniska utvecklingen och till de nya krav som användare kan tänkas komma att ställa på administrationen av toppdomänen. För att det skulle framstå som meningsfullt att föreslå en sådan lösning krävs att det finns ett formaliserat samarbete mellan staten, och andra intressenter på området. Förutsättningarna för ett sådant samarbete är att det finns utrymme för staten att ta tillvara allmänhetens intresse av att verksamheten drivs i enlighet med bl.a. politiskt uppställda mål. Detta innebär att måste vara beredd att acceptera att staten ges ett inte obetydligt inflytande över hur riktlinjerna skall utformas i vissa frågor. I anledning av de förslag som presenterades av Domännamns- utredningen har företrädare för stiftelsen framhållit att staten inte har, och inte heller bör ges, någon självständig rätt att bestämma i frågor som rör toppdomänen. Stiftelsen har fört samma resone- mang vid möten med utredningen. inställning till statligt inflytande över toppdomänen se komplicerar därmed möjligheterna att föreslå en icke-offentligrättslig reglering av den här beskrivna karaktären. Även om skulle ändra uppfattning är utredningen tveksam till om allmänna inte bindande riktlinjer är ett tillräckligt effektivt verktyg för att säkerställa tillvaratagandet av de starka allmänna intressen som är knutna till användningen av topp- domänen se. Ett ytterligare alternativ som också diskuterats i Domännamns- utredningens betänkande är möjligheten att skapa en tillräcklig in- syn i toppdomänen se genom statlig representation i . Denna del av förslaget tillstyrktes av en rad av remiss- instanserna, däribland stiftelsen. En övervägande del av dessa fram- höll dock att ansvarsområdet för de styrelseledamöter som skulle utses av staten måste klargöras. Sedan överlämnade sitt betänkande har utökat styrelsen till att också omfatta styrelseleda- möter som bl.a. representerar näringslivet och användarintressena. Stiftelsen har också erbjudit regeringen att utse någon eller några ledamöter i styrelsen. Som utvecklats närmare i kapitel 6.2 anser utredningen att ett statligt inflytande över eller insyn i toppdomänen se genom statlig styrelserepresentation problematiseras av de regler som generellt gäller för styrelseledamöters ansvar. Utredningen avstyrker därför en sådan lösning. Slutligen skulle man kunna tänka sig en inte offentligrättslig modell som innebär att det finns ett formaliserat informations- utbyte mellan den som ansvarar för den nationella toppdomänen finns ett sådant fungerande utbyte. Också här uppkommer tveksamhet om ett eventuellt ökat informations- utbyte är en tillräcklig åtgärd, eftersom det i realiteten inte ger staten någon bestämmanderätt eller någon självständig möjlighet till insyn i verksamheten. Sammanfattningsvis anser utredningen att en icke-offentlig- rättslig reglering i syfte att åstadkomma en effektiv och ändamåls- enlig statlig tillsyn över eller inflytande i administrationen av toppdomänen se inte är en tillräcklig åtgärd. Också för det fall man väljer att införa en offentligrättslig reglering finns olika alternativ för hur en sådan lag skulle kunna utformas. Ett alternativ är att föreslå en DNS-lag som gäller generellt för all DNS-verksamhet som sker i , oavsett om den sker under en generisk eller nationell toppdomän. Att genomföra en generell DNS-lag skulle föra med sig vissa fördelar. Vid en sådan lösning skulle användaren exempelvis garanteras samma säkerhetsnivå i fråga om de tekniska funk- tionerna oberoende av vilken toppdomän man väljer att använda. Alla toppdomäner skulle därmed också behöva rätta sig efter samma regler, vilket skulle innebära att inte någon särskilt utpekad toppdomän skulle hamna i ett sämre eller bättre konkurrensläge på grund av att den i sin verksamhet måste följa viss lagstiftning. En generell DNS-lag innebär emellertid också en rad nackdelar. Först och främst skulle en sådan lag få en utformning som omfattar ett mycket vidare användningsområde än som motiveras av syftet med regleringen. Som tidigare redovisats i kapitel 4 bör en reglering säkra vissa samhälleliga intressen, framför allt möjligheterna att kommunicera med svenska myndigheter. Dessa intressen är i stor utsträckning sådana som just berör den nationella toppdomänen se. Vid en lagstiftning som generellt reglerar DNS i skulle regleringen därutöver reglera andra användningsområden som inte har en sådan samhällsviktig funktion som motiverar en lagstiftning. Ytterligare en nackdel med att föreslå en generell DNS-lag är att en sådan lag skulle föra med sig vissa tillämpningsproblem. De jurisdiktionsproblem som skulle kunna uppkomma vid en generellt utformad lag skulle riskera att bli relativt omfattande. Samma problematik gör sig gällande i fråga om möjligheterna att utöva tillsyn och verkställa eventuella sanktioner. Sannolikt skulle en generell DNS-lag i realiteten bara kunna tillämpas beträffande ett fåtal toppdomäner som kan anses ha säte i landet. En lag om den nationella toppdomänen för Ett annat alternativ är då att införa en särskild lag som uteslutande tar sikte på en toppdomän som betecknar . En sådan lags tillämpningsområde skulle överensstämma med det syfte som lagstiftningen bör tillgodose. Åtgärden skulle vara den minst ingri- pande för att uppnå ändamålet med en reglering. Med hänsyn till att regleringen skulle ta sikte på en verksamhet som drivs av ett svenskt rättssubjekt i landet skulle den dessutom ha förutsättningar att vara verkningsfull. Att föreslå en lagstiftning beträffande topp- domänen se ligger dessutom väl i linje med den uppfattning som tycks råda inom DoC och ICANN om en önskvärd och pågående utveckling mot ett större statligt ansvarstagande för de nationella regeringarna i dessa frågor. En sådan reglering följer också utveck- lingen inom en rad ledande länder i Internetsammanhang. Under utredningens arbete har det framförts att en offentlig- rättslig lagstiftning beträffande toppdomänen se skulle innebära en överträdelse av förbudet i RF mot lagstiftning in casu, dvs. lagstiftning avseende ett enskilt fall. Här bör till en början påpekas att en lagstiftning om den natio- nella toppdomänen se inte i något avseende kommer att reglera just verksamhet. Det är alltså inte fråga om en lagstiftning vars tillämpningsområde bara omfattar denna stiftelse. Lagstift- ningen kommer att gälla toppdomänen se, oberoende av till vem ansvaret för toppdomänen delegerats. I förarbetena till RF sägs att det i bland kan vara nödvändigt att lagstifta på ett sätt som gör att regleringen bara blir tillämplig i ett enstaka fall.1 Så skulle kunna sägas vara fallet vid en lagreglering som inte reglerar domännamnshantering generellt, utan bara tar sikte på toppdomänen se. Detta förhindrar emellertid inte sådan lagstiftning för det fall lagen utformats på ett generellt sätt.2 En lagstiftning kan motiveras av en konkret uppkommen situation, 1973:90 s. 203 f 2Se , H, Normgivningsmakten enligt regeringsform, 2 uppl., 1989 utan att därigenom stå i strid med regeringsformen.3 Att generellt reglera den nationella toppdomänen se utan att närmare i lag bestämma vem som skall ansvara för administrationen av domänen utgör därför enligt utredningen inte lagstiftning i ett enstaka fall och står följaktligen inte i strid med förbudet i RF. 3 Se RÅ 1980 1:92