sou · GRB361d1 · 2004-01-01 00:00:00 — 11 § Om förhöjd trängselavgift inte betalas inom föreskriven tid, skall den lämnas för indrivning enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet ske enligt utsökningsbalken. Överklagande inverkar inte på skyldigheten att betala föreskriven avgift. För färd in i och ut från det på kartan angivna området samt vid passage av Saltsjö-Mälarsnittet enligt markering på kartan skall trängselavgift betalas. 2.Förutom de generella undantagen från avgiftsskyldighet enligt 3§ gäller undantag även för 2 3.Betalning av trängselavgift kan ske i förskott, vid färd och efter färden. 4.Trängselavgift skall betalas med följande belopp. Vid färd in till och ut från innerstadszonen vardagar från kl. 7.30 till 8.30 samt från 16.00 till 17.30 uppgår trängselavgift till . , från 8.30 till 16.00 samt från 17.30 till 18.30 uppgår avgiften till . Avgiften vid Saltsjö-Mälarsnittet uppgår till i båda riktningarna . , helgdagar samt dag före helgdag är avgiftsfria dagar. 1Anmärkning: I bilagan har det inte varit möjligt att från få en karta utvisande det avgiftsbelagda området enligt fullmäktiges beslut. När det gäller den geografiska omfattningen av området har beredningen i avsnitt 14.2 uttalat sig i två avseenden. 2Anmärkning: I tillgängligt material från har angivits följande. Följande fordon är aktuella att undanta från miljöavgifter: utryckningsfordon, fordon med handikapptillstånd, bussar i linjetrafik, miljöbilar enligt definition, taxibilar, färdtjänstfordon, skolskjutsfordon och motorcyklar. Förslag till förordning om trängselavgift 1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om tillämpningen av la- gen (0000:000) om trängselavgift. 2 § För beskattningsmyndighetens räkning beslutar om trängselavgift, sänder betalningsanmaning till bilens ägare samt verk- ställer uppbörden. Om det i vägtrafikregistret saknas någon uppgift som behövs för bestämmandet av trängselavgift, får föreskriva att av- giften skall påföras enligt grunder som bestämmer. 3 § får efter samråd med föreskriva att i vägtrafikregistret skall föra in de särskilda uppgifter som behövs för påföring eller uppbörd av trängselavgift. 4 § Följande myndigheter får fatta beslut enligt 4 § lagen (0000:000) om trängselavgift 1.väghållningsmyndigheten eller polismyndigheten såvitt gäller allmänna vägar, 2.kommunen eller polismyndigheten såvitt gäller gator för vilka kommunen är huvudman. 5 § Expeditionsavgift enligt 7 § lagen (0000:000) om trängselavgift skall betalas med per betalningsanmaning. 6 § begär indrivning för beskattningsmyndighetens räkning. Bestämmelser om begäran om indrivning finns i 4--9 §§ indrivnings- förordningen (1993:1229). Att den betalningsskyldige skall uppmanas att betala fordringen innan ansökan om indrivning görs framgår av 3 § nämnda förordning. Indrivning behöver inte begäras för en fordran som understiger om indrivning inte krävs från allmän synpunkt. Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1971:289) om allmänna för- valtningsdomstolar skall ha följande lydelse. Länsrätt är domför med en lagfaren domare ensam 1.när åtgärd som avser endast måls beredande vidtages, 2.vid sådant förhör med vittne eller sakkunnig som begärts av annan länsrätt, 3.vid beslut som avser endast rättelse av felräkning, felskrivning eller annat uppenbart förbiseende, 4.vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål. Om det inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsutten rätt, är länsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte innefattar prövning av målet i sak. Åtgärder som avser endast beredandet av ett mål och som inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna domare får utföras av en annan tjänsteman som har tillräcklig kunskap och erfarenhet och som är anställd vid länsrätten eller vid en tingsrätt på samma ort som länsrätten. Närmare bestämmelser om detta meddelas av regeringen. Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande i sak av 1.mål av enkel beskaffenhet, 2.mål enligt lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet, enligt lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter, om besiktning enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), om handlings undantagande från taxeringsrevision, skatterevision eller annan granskning och om befrielse från skyldighet att lämna upplysningar, visa upp handling eller lämna kontrolluppgift enligt skatteförfattningarna, 3.mål om omhändertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 § samma lag, mål om omhändertagande enligt 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, mål om tillfälligt omhändertagande 1 Senaste lydelse 2002:997. enligt 37 § smittskyddslagen (1988:1472), mål enligt 12 § första stycket och 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, mål enligt 18 § första stycket 2-4 såvitt avser de fall då vården inte har förenats med särskild utskrivningsprövning eller 5 lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, mål om förvar och uppsikt enligt utlänningslagen (1989:529), mål enligt lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m., mål enligt lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt samt mål enligt lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m., 4.mål enligt folkbokföringsförfattningarna, mål rörande preliminär skatt eller om anstånd med att betala skatt eller avgifter enligt skatteförfattningarna, 5.mål enligt lagen (1992:1528) om offentlig upphandling, 6.mål som avser en fråga av betydelse för inkomstbeskattningen, dock endast om värdet av vad som yrkas i målet uppenbart inte överstiger hälften av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, 7.mål enligt lagen (0000:000) om trängselavgift. Förslag till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. skall ha följande lydelse. Under indrivningen gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsökningsbalken om företrädesrätt vid utmätning av lön för böter och viten samt för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 1.lagen (1972:435) om överlastavgift, 2.bilskrotningslagen (1975:343), 3.lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, 4.lagen (1976:339) om saluvagnsskatt, 5.fordonsskattelagen (1988:327), 6.lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 7.lagen (1994:419) om brottsofferfond, 8.skattebetalningslagen 8. skattebetalningslagen (1997:483), eller 9. lagen (1997:1137) om vägav- gift för tunga fordon. (1997:483), 9.lagen (1997:1137) om väg- avgift för tunga fordon, eller 10.lagen (0000:000)om trängselavgift. 1 Senaste lydelse 2002:417. Förslag till lag om ändring i lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1998:150) om allmän kamera- övervakning skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Tillstånd krävs inte för allmän kameraövervakning 1. när övervakningen sker med en övervakningskamera som av trafiksäkerhetsskäl eller för säkerheten i arbetsmiljön är uppsatt på fordon, maskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller användaren, 2. vid övervakning som utförs av 2. vid övervakning som utförs ning eller vid övervakning och kontroll av att trängselavgift be- talas enligt lagen (0000:000) om 3. när övervakningen sker i sådana fall som avses i 4 § första stycket. Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 12 kap. 27 § inkomstskattelagen (1999:1229) skall ha följande lydelse. Utgifter för arbetsresor med egen bil skall dras av om avståndet mellan bostaden och arbetsplatsen är och det klart framgår att den skattskyldige genom att använda egen bil i stället för allmänna transportmedel regelmässigt gör en tidsvinst på sammanlagt minst . Utgifter för arbetsresor med egen bil skall också dras av om bilen används i tjänsten minst . Om den används i tjänsten minst , skall utgifterna dras av för alla de dagar som bilen använts i tjänsten. bilen används i tjänsten beaktas dock bara om körsträckan är . Avdrag skall göras med och för varje kilometer. Utgifter för väg-, bro- och Utgifter för väg-, bro och färjeavgifter skall också dras av. färjeavgifter skall också dras av. Utgifter för trängselavgift enligt lagen (0000:000) om trängselav- gift skall inte dras av. 1 Senaste lydelse 2000:1003. 1 Utredningens direktiv m.m. Stockholmsberedningen skall enligt kommittédirektiv (dir. 2000:96) till regeringen lämna förslag på insatser som förbättrar transportsystemet inom , men också transportmöj- ligheterna mellan och övriga , övriga landet samt internationellt. Arbetet skall syfta till att utveckla transport- systemet på ett för regionen och hela landet miljömässigt, socialt och samhällsekonomiskt hållbart sätt. Enligt tilläggsdirektiv (dir. 2002:3) skall Stockholmsberedningen utreda frågan om hur användning av trängselavgifter i trafiken kan genomföras. I uppdraget ingår att belysa vilka förutsättningar som skall vara uppfyllda för att det skall vara möjligt att införa ett av- giftssystem. En förutsättning för att sådana avgifter skall komma i fråga måste enligt regeringens mening vara att aktuella kommuner eller regioner själva vill införa sådana avgifter. Uppdraget skall re- dovisas . I direktiven framhålls som bakgrund till uppdraget att ett sätt att hantera både miljö- och trängselproblem handlar om att påverka efterfrågan på transporter. Det kan ske exempelvis med någon form av trängselavgifter. Avgiftsintäkterna kan användas till att finansiera kapacitetsförstärkningar inom exempelvis kollektivtrafi- ken i den aktuella regionen. Av direktiven framgår vidare bl.a. att regeringen i budgetpropositionen (prop. 2001/02:1), aviserade tilläggsuppdrag till Stockholmsberedningen med inne- börden att utreda frågan om användning av trängselavgifter i trafi- ken. Detta uppdrag aviserades också i prop. 2001/02:20 Infra- struktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem. Som refereras i direktiven framhölls i budgetpropositionen att om kommuner eller regioner efter beslut av en betydande majoritet gör framställan om att införa trängselavgifter som ett led i en bredare strategi för att komma till rätta med trafikens trängsel- och miljöproblem kommer regeringen att bereda frågan. 2001/02:TU2, rskr.2001/02:125) har uttalat att man inte har någon invändning mot att regeringen utreder frågan om trängselavgifter. framhåller i anledning av (bet. 2002/03:TU3) ställningstagande att något krav på betydande majoritet i kommunerna skall inte finnas. Enligt tilläggsdirektiv (dir. 2003:5) skulle Stockholmsberednin- gen till regeringen lämna en delredovisning av uppdraget om trängselavgifter. Stockholmsberedningen framhåller i delredovisningen att till skillnad från övriga uppgifter tolkar beredningen detta uppdrag generellt, vilket innebär att utredningens resultat skall kunna tillämpas på förhållanden i hela även om trängselavgifter framför allt är en åtgärd som diskuterats för storstadsområden. 2 Termer och begrepp Det förekommer en rad termer och begrepp i samband med diskus- sioner om avgifter i vägsystemet vilka inte alltid är helt entydiga. Det finns därför anledning att förklara viktiga begrepp och preci- sera i vilken betydelse de används i denna utredning. Det bör fram- hållas att terminologin inte alltid är helt konsekvent och att flera beteckningar överlappar varandra. GPS betyder och är ett satellitbaserat system för geografisk positionering som kan användas i t.ex. färd- vägsrelaterade avgiftssystem eller för navigering. GSM är en förkortning av for Mobile communica- tion. GSM är en vanlig standard för digitala mobiltelefonsystem. Systemet kan användas som kommunikationslänk mellan fordon och betalsystem. Indelning efter principer för avgiftsupptagning Principen för ett avgiftssystem kan definieras med utgångspunkt från den händelse som avgiften baseras på. De olika avgiftsprinciper som används är följande: Tillträdesavgift eller passageavgift innebär att trafikanten betalar för att få tillträde till ett vägavsnitt såsom gatunätet i en stad, en mo- torväg, en bro eller en tunnel. Avgiftsupptagningen är således rela- terad till det betalsnitt som definierats, vanligen passage av en Denna avgiftsprincip tillämpas på olika håll i världen. Vistelseavgift innebär att trafikanten betalar för att vistas inne i ett definierat område. Det kan gälla att färdas inom området eller att ha sitt fordon inom området. Avgiftssystemet i är ett exempel på ett sådant system. Färdvägsrelaterad avgift innebär att trafikanten fortlöpande betalar för körd vägsträcka. Till färdvägs- relaterade avgifter kan hänföras kilometerskatt/avgift som införts i för lastbilar. (Fi 2001:08) skall analysera hur ett eventuellt svenskt kilometerskatte- system kan utformas i enlighet med de av fastställda må- len för trafik- och miljöpolitik. Att internalisera vägtrafikens externa kostnader innebär att man med hjälp av avgifter låter de enskilda trafikanterna betala för de kostnader de orsakar i samhället genom att förflytta sig i vägtrafi- ken. Det gäller exempelvis kostnader för miljöpåverkan, trängsel och olyckor. Avgiftssystem baserade på korthållskommunikation innebär att man i bilens vindruta sätter en dosa - en s.k. transponder - som kommunicerar med en antenn vid betalstationen. Avgiften kan sedan exempelvis dras från ett konto knutet till dosans elektro- niska identitet. Korthållskommunikation benämns på engelska DSRC som betyder och är en standardiserad teknik för kommunikation mellan fordon och antenner i vägsystemet. betalning innebär i regel att betalning sker direkt vid pas- sage av en betalstation, med kontanter eller bankkort i kassa eller i en automat. Systemet kan också utformas så att man vid betalning, oftast i förväg på annan plats än betalstationen, erhåller ett period- märke som skall fästas på bilens framruta. Miljöavgifter är konstruerade för att minska miljöbelastningen från biltrafiken. Avgifterna kan differentieras efter fordonens miljö- egenskaper men även efter hur känsligt ett visst geografiskt område är. Ett ytterligare syfte eller effekt kan vara att minska trängseln. Nummerskyltsregistrering (videoregistrering) Nummerskyltsregistrering innebär att registreringsskylten på for- don som passerar en betalstation fotograferas med videoteknik och fotot lagras. Fotografering kan också ske med flyttbara videoka- meror. Trafikanten betalar avgiften på annan plats än vid betalsta- tionen, t.ex. i automater, över Internet eller per post i efterhand, samt anger bilnumret. Som kontroll jämförs fotograferade registre- ringsskyltar med genomförda betalningar. Både i samband med tillträdesavgifter och färdvägsrelaterade av- gifter, kan det totala området delas in geografiskt i zoner med olika avgiftsnivåer och man brukar då använda begreppet områdesavgif- ter/zonavgifter. I sådana system kan också avgifterna variera över tiden. Se även Indelning efter principer för avgiftsupptagning. Det engelska uttrycket road pricing används i vägavgiftssamman- hang i olika betydelser. Det används dels som beteckning på avan- cerade tekniska system för vägavgifter, dels som samlingsbegrepp för hela vägavgiftsområdet. En annan användning är för att be- teckna avgiftssystem som syftar till att styra efterfrågan och där avgiften beräknas utifrån de samhällsekonomiska marginalkostna- der som genereras av den individuella transporten. I det samman- hanget används begreppet i ofta för att beskriva (samhälls- ekonomiskt) optimala avgifter, som sätts beroende på trafikbe- lastningen och därmed trängseln, utsläppen, olyckorna m.m. på en viss vägsträcka. Avgifterna i sådana system kommer att variera bl.a. med trafiken och tiden . Road pricing i den senare be- märkelsen är svårt att använda i praktiken utan får betraktas som ett hjälpmedel vid teoretiska resonemang. road pricing är i princip en synonym men används för att understryka att det är av- gifter i tätorter som avses. Eftersom innebörden av road pricing inte är entydig är den mindre lämplig att använda. Se begreppet korthållskommunikation där transponder förklaras. Det finns ingen entydig definition för trängsel. Olika mått kan an- vändas för att beskriva framkomlighet och trängsel, exempelvis medelreshastighet. Ett annat mått är mertid dvs. den ökade restid på en sträcka som orsakas av trafikbelastning. Som huvudmått för att beskriva trängsel använder ofta relativ hastighetsned- sättning (RHN). Det beskriver förhållandet mellan normaltillstån- det ostörd trafik och det tillstånd som vi upplever som trängsel. Trängselavgifter är konstruerade för att minska trängselproblem i vägtrafiken. Avgifterna differentieras så att de tas ut vid tider och platser där det är trängselproblem. Framkomlighetsavgifter används synonymt med trängselavgifter. Ett ytterligare syfte eller effekt kan vara att minska miljöproblem. Vägavgifter används ofta generellt för avgifter som tas ut för for- don för rätten att utnyttja en viss väg eller köra i ett visst geogra- fiskt område. Enligt EG-direktiv (99/62/EG) om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, är en vägav- gift betalning av ett bestämt belopp som ger fordonet rätt att använda en viss infrastruktur. I svensk lagstift- ning används begreppet vägavgift i lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon (den s.k. Eurovinjetten). I 29 § väglagen (1971:948) föreskrivs att regeringen kan bestämma att avgift får tas ut för begagnande av väg. Bestämmelsen trädde i kraft 1988 och avgift får tas ut endast för väganordning som börjat byg- gas efter ikraftträdandet. Med vägtullar eller biltullar avses oftast en avgift för att passera in i ett visst område eller förbi en viss punkt på en väg, t.ex. de avgifter som tas ut på betalvägar utomlands – se även Indelning efter princi- per för avgiftsupptagning. Enligt EG-direktiv (99/62/EG) är vägtull en betalning av ett bestämt belopp för ett fordon som tillryggalägger ett avstånd mellan två punkter på viss infrastruktur. Beloppet skall grundas på det avstånd som tillryggalagts och på fordonskategori. 3 Syften med vägavgifter m.m. 3.1Olika syften med avgifter i vägtrafiken Avgifter i vägtrafiken kan ha två huvudsyften nämligen att finansiera trafikåtgärder och att styra vägtrafiken. Avgiftssystem för finansiering har använts i utlandet exempelvis för att finansiera motorvägar samt större broar och tunnlar. I är det enligt väglagens bestämmelser möjligt att finansiera nya vägar med vägavgifter. i används av- gifter för att finansiera . Nya och gamla Svinesundsbroarna kommer också enligt ett avtal mellan och att finansieras med avgifter. Styrande avgifter kan användas för att minska trängselproblem och därmed öka framkomligheten i vägsystemet. Ett annat skäl kan vara att förbättra miljön. Den styrande effekten kan regleras mer i detalj genom en mer eller mindre långtgående differentiering efter trafikbelastning och rum samt på grundval av fordons- egenskaper, exempelvis miljöbelastning. Det finns sannolikt inga system som enbart är antingen finansie- rande eller styrande. Även finansierande vägavgiftssystem har en viss styrande effekt på trafiken vilket kanske mest märks när av- gifterna introduceras. Sett ur ett internationellt perspektiv kan sty- rande avgiftssystemen utformas så att de ger betydande ekono- miskt överskott vilket kan användas till att exempelvis förstärka kollektivtrafiken. När det gäller system för trängselavgifter skulle en utformning av ett sådant system för att åstadkomma miljöförbätt- ringar, i vissa lägen kunna begränsa den trängselminskande effekten om systemet utformades differentierat för olika vägar. Det är dock klart att det i samma avgiftssystem går att kombinera de olika syf- tena att förbättra miljön och åstadkomma reduktion av trängseln, Syften med vägavgifter m.m. men det är svårt att uttala sig om i vilken utsträckning detta kan ske. En miljöeffekt av trängselavgifter är att trafiken minskar gene- rellt. Ett relativt enkelt sätt att åstadkomma miljöförbättringar utan att direkt påverka den trängselreducerande förmågan hos avgiftssy- stemet, är att införa en miljödifferentiering av avgiften baserad på fordonens miljöegenskaper. Om man genomför en sådan direkt- riktad anpassning av avgiftssystemet åstadkommes sannolikt en ökad miljöeffekt. 3.2Överväganden om vägavgifter och andra trafikåtgärder I samband med ställningstaganden om avgifter i vägsystemet är det, som framhålls i regeringens direktiv, viktigt att sätta in denna åt- gärd i en bredare strategi som ett led i att komma till rätta med bl.a. trafikens trängsel och miljöproblem i trafiken. Detta är enligt be- redningens uppfattning inte minst viktigt i ett Stockholmsper- spektiv. I Stockholmsberedningens delbetänkande SOU 2002:11 Långsiktig utvecklingsstrategi för transportsystemet i Stockholm- , framhålls betydelsen av helhetssyn på trans- portsystemet och de samlade åtgärder med tonvikt på infrastruk- turutbyggnad som är nödvändiga för att långsiktigt lösa trafikpro- blemen i ett regionalt perspektiv. Om ett införande av vägavgifter skall övervägas av finansiella skäl och/eller för att minska trängseln och förbättra miljön, bör detta ske i en samlad strategi med utbyggnad av kollektivtrafik, vä- gar och järnvägar samt andra åtgärder. Det är nödvändigt att beslut och inflytande över en sådan strategi är en regional fråga. För att kunna genomföra en sådan samlad strategi är det angelä- get att stat och region tillsammans långsiktigt löser finansieringen av åtgärderna. Om en region skulle vilja bidra till att öka det finan- siella utrymmet för infrastrukturutbyggnad genom exempelvis in- förande av vägavgifter, får inte detta påverka tilldelningen av ordi- narie statliga medel till trafiksektorn i regionen för vägar, järnvägar och kollektivtrafik, framhåller Stockholmsberedningen. Frågan om att ta betalt av bilister vid färd i tätorter har utretts och diskuterats . Här redovisas kortfattat några tidigare förslag och överenskommelser. 4.2Närmare om vissa tidigare överväganden I delbetänkandet Storstadstrafik 3, Bilavgifter, SOU 1989:43, före- slog införande av bilavgifter. Kommittén redovisade såväl argument för att den föreslagna bilavgiften skulle anses som en avgift som argument för att den skulle anses som en skatt. Även om det fanns beaktansvärda skäl som talade för att bil- avgiften är en skatt fanns det enligt kommittén också betydande faktorer som talade för att det är en avgift. Ingen av ståndpunk- terna befanns stå i strid med regeringsformen (RF). Vid sådant förhållande ansågs RF och dess förarbeten inte utgöra hinder mot att utforma regleringen av bilavgiften utifrån ståndpunkten att den statsrättsligt var en avgift. Den föreslagna lagstiftningen innebar att en kommun, eller flera kommuner tillsammans, skulle få ta ut en avgift för att köra på det allmänna gatu- och vägnätet inom ett visst angivet område. Till- stånd för att på detta sätt ta ut avgifter skulle sökas hos regeringen. För att regeringen skulle ge tillstånd skulle trafik- och miljösitua- tionen vara sådan att det var befogat att minska trafiken för att därigenom reducera olägenheter som uppkom som en följd av denna. Det primära syftet fick således inte vara att finansiera byg- gande av infrastrukturen. Efter förslag från kommunen skulle re- geringen besluta om användningen av intäkterna från avgiftssyste- met. Intäkterna skulle användas till åtgärder som kunde förbättra miljön och minska trängseln inom det avgiftsbelagda området. Andra beslut om avgiftssystemets utformning skulle fattas av kommunen. Detta kunde gälla avgränsning i detalj av det avgifts- belagda området, teknisk och funktionell utformning av systemet, avgiftens storlek, eventuell differentiering i tiden etc.