sou · GRB3111d1 · 2004-01-01 00:00:00 — När den grundläggande infrastrukturen etable- rats måste långsiktig finansiering garanteras. I de mycket översiktliga beräkningar som gjorts vad gäller kostnaderna för att åstadkomma den avsedda harmoniseringen av geografisk information bedöms de totala kostnaderna på den nationella nivån till 26–. De samlade kostnaderna för anpassning på regional och lokal nivå för att uppnå harmoniserade data på europeisk nivå har beräknats till totalt 170–, också . Beräkningarna avser kostnader utöver medlemsländernas kost- nader för uppbyggnad, förvaltning och tillhandahållande av geografisk information och är mycket grova uppskattningar som ändå ger en indikation om de nationella insatser som kommer att krävas för att genomföra ramlagstiftningen. Några specifika beräk- ningar för enskilda länder har inte gjorts. EU-direktiv om information från den offentliga sektorn Inom EU behandlas ett direktivutkast (KOM 2002/ 207) som syftar till att skapa ett regelverk för att underlätta användning av information från den offentliga sektorn. Det s.k. PSI-direktivet (Public Sector Information) går ut på att genom gemensamma regler begränsa de hinder som uppstår genom att villkoren för vidareutnyttjande av offentlig information skiljer sig mellan medlemsländerna. Förslaget skall ses som en del i att uppfylla handlingsplanen för eEurope 2002 – Ett informations- samhälle för alla. Syftet är att samma grundläggande villkor skall tillämpas för alla aktörer på den europeiska informations- marknaden, att villkoren skall redovisas öppnare samt att omotive- rade snedvridningar av marknaden skall avlägsnas. Tyngdpunkten i direktivet ligger på att skapa ökade förutsättningar för gränsöver- skridande informationstjänster. I direktivet fastställs regler för att begränsa hindren för vidare- utnyttjande av handlingar från offentliga myndigheter. Förslaget omfattar alla offentliga myndigheter eller organ som lyder under offentlig rätt samt alla handlingar oavsett medium som inte är undantagna med hänvisning till nationella regler, dataskydd, immateriella rättigheter mm. Direktivet bygger på medlems- staternas gällande bestämmelser om tillgång till handlingar och på att det inte får stå i strid med dataskyddsdirektivet (95/46/EG) eller det internationella skyddet för immateriella rättigheter. De minimivillkor som uppställs rör behandling av begäran om vidareutnyttjande samt villkor beträffande format, avgiftsprinciper, öppenhet, licenser, icke-diskriminering och konkurrensbestämmel- ser. förväntas och rådet kunna enas om ett gemensamt beslut. Direktivet kan träda i kraft 18 månader därefter. Kommissionen skall enligt förslaget se över tillämpningen av direktivet senast efter ikraftträdandet. Inga svårigheter förväntas när det gäller att implementera för- slaget i , även om vissa förtydliganden kan komma att krävas. Förslaget påverkar inte offentlighetsprincipen eller svenska regler för upphovsrätt eller finansiering. Avgiftsprincipen tillåter full kostnadstäckning, men utesluter inte att medlemsländerna kan tillämpa principer som ger lägre avgifter eller avgiftsfrihet. direktivets intentioner skall uppfyllas kommer det trots detta att bli viktigt att se över och utforma svenska riktlinjer när det gäller att tillhandahålla information för kommersiellt vidareutnyttjande. Särskilt viktigt blir det att villkor för vidareutnyttjande är tydliga även för användare från andra EU-länder än . På lite kan en översyn av bl.a. hur avgifterna påverkar direktivets syfte att skapa nya gränsöverskridande tjänster komma att innebära förändringar. Frågan om att ta ut avgifter för rätten att exploatera upphovsrätter som ägs av det allmänna kan också komma upp i den översyn av direktivet som skall göras. Översynen kommer dock i första hand att inriktas på att se till direktivets konsekvenser för de företag som arbetar på informationsmark- naden. EU:s ramdirektiv för vatten Ramdirektivet för vatten trädde i kraft . Direktivet reglerar hur arbetet med hushållning av vattenresurser, dvs. grund-, yt- och kustvatten skall bedrivas. Direktivet skall följas upp med nationell lagstiftning före slutet av 2003. presenterade i sitt betänkande Klart som vatten (SOU 2002:105) ett förslag till svensk lagstiftning. Förslaget innebär en myndighetsorganisation som inte följer de etablerade administrativa gränserna, utan avrinningsområdenas utsträckning. Detta skulle behöva påverka strukturen på bl.a. databaser med geografisk information och fastighetsinformation så att de kan användas på ett smidigt sätt av vattenmyndigheterna. Förslagen behandlas i prop. 2003/04:2 Förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön. Kraven på hantering av geografisk information inom ram- direktivet för vatten har varit en av de faktorer som drivit fram INSPIRE-initiativet. Förslag till EU-direktiv om allmänhetens tillgång till miljöinformation Förslaget till direktiv innehåller två mål. Det första är att säkerställa rätten till tillgång till miljöinformation som finns hos offentliga myndigheter och de grundläggande villkoren för detta. Det andra är att säkerställa att miljöinformationen görs tillgänglig elek- troniskt. Användningen av geografisk informationsteknik anges vara en nyckelfaktor i arbetet med att sprida information om Även detta direktiv har starka kopplingar till kommis- sionens initiativ INSPIRE. Satellitbaserad mätning och positionering – är ett initiativ av EU och det europeiska rymdorganet . Det omfattar utveckling, införande och drift av ett nytt system för global satellitnavigation. är avsett att delfinansieras av privata intressenter och drivas civilt. planeras bestå av ett 30-tal satelliter med kontroll- stationer i ett globalt nät. Det kommer att vara ett i huvudsak civilt system, inte ha någon störningssignal och bli kompatibelt med GPS. Enligt nuvarande planer kommer att vara helt utbyggt . Ett färdigt gynnar utveckling av satellitbaserad mätning och positionering, även om fokus i projektet legat på navigeringstillämpningar. , , kan sägas vara första stora projekt inom satellitnavigation och början till , den europeiska motsvarigheten till globala system GPS. Projektet drivs av EU, och , den europeiska organisationen för säker flygnavigering. Med EGNOS kommer positionsbestämning av fordon, fartyg, eller flyg kunna ske med större noggrannhet än med enbart GPS och kunna informera om satellitfel inom sekunder i stället för timmar som . Systemet väntas få såväl privatpersoner som professionella som användare och kommer att vara fullt utbyggt . Global Monitoring of Environment and Security är ett gemensamt initiativ från bl.a. Europeiska kommissionen och det europeiska rymdorganet . GMES tillkom i syfte att etablera en oberoende gemensam europeisk kapacitet för operationell, miljörelaterad informations- hantering där fjärranalys är ett bland flera viktiga verktyg. hetsaspekten syftar i första hand på riskhantering i samband med naturkatastrofer och klimatrelaterade miljöproblem. beräknas GMES vara operationellt bl.a. genom etablering av s.k. Service Centers. har i egenskap av medlemsstat i satsat på GMES som enligt ESA:s konvention skall komma till del i form av beställ- ningar av utvecklingsarbete och framtagning av produkter och tjänster inom ramen för Service Centers. representeras i GMES styrgrupp av med Rymdstyrelsen som teknisk expert. med- verkar bl.a. i expertgruppen och i olika projekt som syftar till att förbättra tillgången till tillförlitlig, jämförbar och aktuell infor- mation som behövs inom miljö- och säkerhetsarbetet. EU initierade programmet (Coordination of Information on the Environment) med målet att producera en mellan länderna jämförbar och aktuell databas inom miljöområdet som visar markanvändning och vegetationstyper. Projektet kan sägas vara ett av de första initiativen till gemensamma och harmoniserade geografiska databaser i . Huvudansvaret ligger på EEA, . De enskilda länderna har ansvarat för uppbyggnaden, med eko- nomiskt stöd från EU. I är huvudman, men samverkar med , Försvarsmakten m.fl. Inom EU pågår projekt som rör uppdatering av . Projektet (ETMII) syftar till att utveckla infrastrukturen för geografisk information i . I detta ingår att mer tydligt definiera vad som bör hänföras till grundläggande geografiska databaser. Projektet – studerar användarbehov, analyserar alterna- tiva lösningar samt lämnar förslag till en plan för fortsatta insatser. Projektet arbetar f.n. med följande nyckelområden: Metadata, där det ingår att särskilt se på termfrågor och inter- aktiva lösningar för att möta den mångkulturella och flerspråkiga miljö i . Standarder och interoperabilitet, för att bl.a. stimulera införandet av standarder inom geografisk information. Grundläggande geografiska data för att söka nå europeisk och global konsensus när det gäller definitioner av grundläggande geografiska data och att stimulera former som gör dessa data enkelt tillgängliga för alla intressenter och till kostnader som användarna kan bära. Projektet , EULIS, drivs med finansiellt stöd från EU:s program eContent, vilket bl.a. syftar till att öka användningen av information från den offentliga sektorn. har tagit initiativ till projektet och koordinerar arbetet. Projektet skall visa hur en tjänst kan se ut som gör det möjligt att enkelt över landgränserna, via en gemensam internetportal nå fastighetsanknuten information som lagras i de nationella registren. Genom EULIS underlättas köp av fastigheter i ett annat europeiskt land liksom belåning i annat land med en fastighet som säkerhet. En viktig del av arbetet har bestått i att ta fram metadata om informationen för att förklara inte minst skillnader i juridiska begrepp och registerinnehåll i de olika länderna. Projektet har deltagare från sju länder i , svenska del- tagare är och . Efter projekttidens slut kommer sannolikt en fungerande kommersiell tjänst att tas fram. För detta talar bl.a. den ökade upp- märksamhet kommissionen givit åt de hinder som finns för att för- verkliga tanken på en gemensam marknad för finansiella tjänster, och då främst fastighetsbelåning. och har tillsammans tagit initiativ till ett projekt, EuroRoadS () som syftar till att identifiera användarbehov på europanivå och utifrån dessa specificera ett gemensamt ramverk för vägdata. skall kunna utgöra underlag för att implementera nationella väg- databaser, som sedan kan förse en europeisk lösning med data via ett gemensamt gränssnitt. Projektet syftar också till att göra prak- tiska försök från registrering vid källan till färdig produkt eller tjänst tillhandahållen av en vidareförädlare. Projektet avser vidare att utgöra en viktig plattform för erfarenhetsutbyte och stödja ett snabbt införande av harmoniserade europeiska vägdata. Tio organisationer i kommer att medverka aktivt i projektet vid start, bl.a. kartverken i , och . Även ett privat företag och intresseorganisationerna EuroGeographics och ERTICO kommer att delta. EuroGeographics är kartmyndigheternas sammanslutning i . är en organisation som arbetar med väginformatikinförande i och har både vägmyndigheter, privata vidareförädlare och bilindustrin som medlemmar. Projektstart är planerad till . Projekt för gemensam databasuppbyggnad deltar i uppbyggnaden av enhetligt strukturerade geografiska databaser över , och världen för att täcka de behov som finns för statistikändamål, fysisk planering, miljöövervakning, transportplanering m.m. Arbetet sker dels genom direkt samverkan mellan berörda länder, dels genom samverkansorganisationer. Många projekt är intressentfinansierade. Några exempel är databaser över Barentshavs-, Östersjö- och Öresundsregionerna, över den administrativa indelningen i och FN:s initiativ Global Mapping som syftar till att skapa en enhetlig, grundläggande topografisk bas över jorden att användas bl.a. i miljöarbete. deltar i ett treårigt projekt kallat info- mobility service by real-time data-integration and generalisation (GiMoDig). Projektet handlar om att utveckla metoder för hantering och användning av geografiska data och positionerings- tjänster i mobila tillämpningar, bl.a. i 3:e generationens mobil- telefoner. I projektet deltar i , i , , Bundesamt für Kartographie und Geodäsie i , Kort och Matrikel- styrelsen i och . Standardiserade data är avgörande för att information skall kunna utbytas och användas effektivt. Standardisering bedrivs på nationell, europeisk och global nivå. SIS, , har det övergripande ansvaret i för all standardise- Standardisering inom lantmäteriets verksamhetsområde bedrivs inom , Standardisering av landskapsinformation, inom SIS. Det europeiska arbetet bedrivs inom , men har varit vilande i avvaktan på att motsvarande globala arbete, som bedrivs inom ISO TC 211 skall avslutas. Standarder för geografisk information finns inom gruppen ISO 19 100. De sista standarderna inom gruppen väntas blir färdiga . ISO-standarder har karaktären av ramverk och innehåller riktlinjer och metoder för att beskriva, söka, beställa och överföra geografiska data. ISO-standarder är alltid endast rekommende- rande, medan CEN-standarder är tvingande för anslutna länder. För del finns ett val att antingen föra fram hela eller delar av ISO 19 100-serien till CEN-standard eller att utnyttja ISO- standarden som den är. Ett viktigare och mer omfattande arbetsområde blir att ta en aktiv del i arbetet med tillämpningsstandarder som skall baseras på det fastställda ramverket. Här skall specifika standarder tas fram för skilda verksamheter, t.ex. transportplanering och bilnavigering, för att geografisk information skall kunna tillhandahållas i en enhetligt strukturerad form över landsgränserna, ett arbete som kommer att kunna påverka de krav som ställs på bl.a. Lant- mäteriverkets grundläggande information. medverkar även i ISO-standardisering av mätteknik och i FN:s arbete med standardisering av ortnamn. Europeiska kommissionen har beslutat att införa det globalt anpassade referenssystemet ERTS 89 som standard för läges- relaterad information inom EU-arbetet. Vidare rekommenderas att UTM används som kartprojektionssystem. Effekter av detta har redovisats av Lantmäteriet i särskilda rapporter till regeringen. För del innebär det nya internationella referenssystemet ett omfattande uppbyggnadsprojekt som är gemensamt med kommunerna (se kapitel 9). deltar också i verksamheten inom ett antal inter- nationella samverkansorgan, här kan nämnas WPLA och EuroGeographics. Working Party on , , är ett organ under FN:s Economic Commission for Europe (ECE). Här medverkar bl.a. i att ta fram riktlinjer och rekom- mendationer i syfte att stödja främst utvecklingsländer och länder från det i att utveckla fungerande fastighets- marknader. I dessa s.k. guidelines behandlas såväl lagstiftnings- frågor som organisations-, kompetens- och teknikfrågor. En viktig del i att stärka det institutionella ramverket har också varit bildandet av EuroGeographics som är de europeiska kart- myndigheternas samverkansorgan kring frågor som rör geografisk information. EuroGeographics ersatte de tidigare samverkansorganisationerna CERCO och MEGRIN. Syftet med EuroGeographics är dels att stödja kartmyndig- heterna i deras nationella arbete, dels att samordna aktiviteter på europeisk eller global nivå. EuroGeographics har en viktig funktion för samordning av EU-frågor. EuroGeographics verkar aktivt för genomförandet av inten- tionerna i INSPIRE för harmoniserade databaser och tjänster som förenklar användningen av dessa. EuroGeographics arbetar t.ex. med att etablera metadatasystem – ett internetbaserat söksystem som rymmer information om tillgängliga databaser och deras innehåll. Eurospec är ett projekt med syfte att skapa enhetliga tekniska specifikationer för olika databaser, t.ex. vägdata eller hydrologiska data. Kommissionens samordningsgrupp för geografisk information En samordningsgrupp för geografisk information – , , arbetar med att samordna använd- ningen av geografisk information inom kommissionen och allmänt stödja en effektiv användning av geografisk information i . COGIS:s arbete har innehållit fyra huvudområden, nämligen att förbättra tillgängligheten till geografisk information inom kommissionen, öka medvetenheten om vilka fördelar som kan skapas genom en effektiv användning av geografisk information, definiera och införa en datapolicy för kommissionens hantering av geografisk information. För att bedriva en framgångsrik FoU-verksamhet krävs i allt högre utsträckning internationell samverkan, inte minst när det gäller att utveckla spetsteknologi. Samverkan inom satellitområdet kan tas som exempel, för positionering, fjärranalys, databasuppbyggnad etc. Europeisk samverkan kring forskning och utveckling stimuleras av EU:s fonder och program för stöd till FoU. Det femte ram- programmet som löpt 1998–2002 har som ett huvudområde haft målet att skapa ett användarvänligt informationssamhälle, med användning av geografisk information som ett prioriterat del- område. Inom GIS-teknikutveckling framhålls bl.a. transporter, miljö, turism, statistik, meteorologi och nya former för leverans och publicering av data. Ett sjätte ramprogram öppnades för ansökningar . Det innehåller nya forskningsområden, har en större budget och andra typer av nätverk och projekt. En annan ny satsning är Networks of Exellence, dvs stora expertnätverk som får EU-stöd. Det är tydligt att arbetet för att uppnå en gemensam europeisk informationsinfrastruktur nu intensifieras genom både mer formaliserade initiativ från Europeiska kommissionen och i enskilda samverkansprojekt mellan olika europeiska aktörer. kommer sannolikt allt fler nationella databaser att ersättas med enhetligt uppbyggda europeiska databaser, där dock ansvaret för uppbyggnad och ajourhållning oftast ligger kvar på ansvariga myndigheter i respektive medlemsland. En viktig driv- kraft för denna utveckling är att efterfrågan på gränsöverskridande data och tjänster ökar. Integrationen av den europeiska informationsinfrastrukturen kommer konkret att påverka informationsinnehållet i Lantmäteri- verkets och andra myndigheters databaser. Vilken information som skall anses utgöra ett offentligt åtagande kommer delvis att definieras inom ramen för EU-samarbetet. Däremot förefaller inte påverka villkoren för tillhandahållande av grund- läggande information. Medlemsländerna har t.ex. inom ramen för den nuvarande formuleringen av PSI-direktivet ett stort utrymme för olika finansieringsprinciper. Integrationsarbetet innebär också betydande arbete inom flera områden, bl.a. standardisering av data, förbättrade och användar- anpassade metadata, anpassning av data och databaser till gemen- samma krav samt uppbyggnaden av enhetliga referenssystem. Även om inom flera områden ligger långt framme i utvecklingen, kommer ökade krav att ställas på och andra aktörer inom den svenska informationsinfrastrukturen för geo- grafisk information och fastighetsinformation. Tydligt är att natio- nell samordning och samverkan behöver utvecklas ytterligare, detta både för att säkra det nationella genomförandet av gemensamma europeiska krav och för att underlätta formulerande av samlade svenska synpunkter och ställningstaganden. Behovet av ökad sam- ordning blir mycket konkret inom ramen för INSPIRE, där det klart uttalas att ett organ i varje land skall ha ett samlat ansvar för det nationella genomförandet. Behovet av ökad nationell sam- verkan gäller också i högsta grad mellan berörda myndigheter och . Det finns klara motiv för att aktivt delta i och försöka påverka inriktningen av det europeiska arbetet. Ett skäl är att som nämnts tidigare ligger långt framme inom området och bör kunna lämna värdefulla bidrag till arbetet. Offentlighets- principen, den nära kopplingen mellan fastighetsinformation och geografisk information samt den internationellt sett starka samord- ningen inom fastighetsinformationsområdet är svenska framgångs- faktorer. Ett annat skäl till aktiv medverkan är att inriktningen på de bindande beslut som tas inom ramen för det europeiska samarbetet påverkar de nationella kostnaderna för genomförandet. Det ökande europeiska samarbetet förbättrar också möjlig- heterna för och andra svenska myndigheter att i t.ex. projektform arbeta fram nya tekniska lösningar och gräns- överskridande tjänster i samverkan med andra europeiska aktörer. Projektsamarbetet skyndar på och sänker kostnaderna för teknik- och tjänsteutveckling. Det politiska målet är att skall vara en ledande IT-nation och som första land bli ett informationssamhälle för alla (prop. 1999/2000:86, bet. 1999/2000:TU9, rskr. 1999/2000:256). Statens insatser skall enligt propositionen bidra till ökad kompetens att utnyttja dess tjänster tillgänglighet till informationssamhället. IT skall vara ett redskap som underlättar måluppfyllelse på olika områden. Vägledande för IT-politiken är IT-politiken bygger på att det är marknaden som skall vara drivande. Den offentliga sektorn har en roll i första hand som reglerare, upphandlare och föredöme. Den nationella IT-strategi som tidigare lagts fast (prop. 1995/96:125, bet. 1995/96:TU19, rskr. 1995/96:282) skall fortsätta att gälla. I strategin framhålls bl.a. vikten av att till stöd för sam- hällets informationsförsörjning utforma en väl fungerande infra- struktur som ger hög tillgänglighet till basinformation och som verkar tillväxtbefrämjande. Som exempel på sådan information anges de centrala registren över fastigheter/byggnader och grund- läggande geografiska data. Geografisk informationsteknik är en viktig del i utvecklingen mot informations- och kunskapssamhället. Geografiska data kan hanteras för analyser i s.k. geografiska informationssystem (GIS), vilket ger förutsättningar för en mer rationell hantering av ärenden inom olika samhällssektorer bl.a. samhällsplanering, räddnings- tjänst, miljöövervakning, transportplanering och försvar. Informa- tionen används också i ökande utsträckning inom den privata sektorn, bl.a. inom bank- och kreditväsendet, jord- och skogs- bruket, åkerinäringen och turismen. Inom mobila lösningar är möjligheten till positionering och tjänster baserade på lokaliseringsdata mycket intressanta. T.ex. är tjänster som redan finns såsom kartor över gatunätet viktiga för sjuktransporter, taxi m.m. Lika så kan tjänster som visar vägen till närmsta apotek, restaurang m.m. bli mer och mer intressanta. I en sådan tjänst utnyttjas såväl geografisk information som databaser från t.ex. gula sidorna. Dessa tjänster finns delvis , men kommer sannolikt att finna större spriding när trådlösa nät med god överföringskapacitet byggs upp. 3G-operatörers investeringar i 3G-utbyggnaden samt regering- ens investeringar i bredbandsutbyggnaden är enorma. Användarnas nytta av dessa investeringar och tillväxten inom sektorn är mycket beroende av det utvecklas tjänster som tar dessa nät i anspråk på ett dynamiskt sätt. Tillgången till data till överkomliga priser kommer naturligtvis att vara viktig för att tjänsteleverantörer skall vara intresserade av att utveckla tjänster. Om grunddata är kostsamt kommer slutkostnaden för användare av tjänster att bli så hög att det motverkar spridningen av nya tjänster vilket vore beklagligt. Regeringen vill dessutom gärna främja en ökad användning av elektroniska tjänster och elektronisk kommunikation varför en kostnadssättning som försvårar tjänsteutveckling vore direkt i strid med regeringens önskemål på området för elektroniska kommuni- kationer. databaser med geografisk information och fastighetsinformation kan också ha direkt effekt på IT-utveck- lingen eftersom den t.ex. används av operatörer vid anläggningen av radiomaster (). har tagit ställning till området elektronisk kommuni- kation genom behandlingen av lagen (2003:389) om elektronisk information (prop. 2002/03:110, bet. 2002/03:TU6, rskr. 2002/03:228). Målet för sektorn elektronisk kommunikation är att enskilda och myndigheter skall få tillgång till effektiva och säkra elektroniska kommunikationer. Lagen ger en möjlighet att bidra till uppföljningen av det IT-politiska målet.