sou · GRB328 · 2004-01-01 00:00:00 — Det medför att det i princip inte är möjligt att utsträcka rätten till extra studiebidrag till familjer med högre inkomst än vad som gäller . Utredningen anser dock att en begränsad kostnadsökning är motiverad för att realt återställa bidraget till den nivå det hade före de åtstramningar som genomfördes . Trots de nackdelar i form av marginaleffekter som utredningen pekat på i kap. 5.2. anser också att rätten till extra studiebidrag skall prövas mot ett ekonomiskt underlag som främst består av föräldrarnas inkomst. föreslår: att extra studiebidrag skall läm- nas med /mån om det ekonomiska underlaget inte överstiger /år. Om inkomsten är högre minskas bidraget av den överskjutande inkomsten lämnas extra tillägg med om det ekonomiska underlaget är . Ligger det ekonomiska underlaget mellan och får man /mån och om underlaget är 105 000–är månadsbeloppet . Den trappstegsformade avtrapp- ningen av beloppet har den fördelen att mindre förändringar av inkomsten inte förändrar månadsbeloppet. Konstruktionen medför dock stora marginaleffekter vid en inkomstökning som leder till att bidrag lämnas med ett lägre belopp. Det kan också konstateras att drygt tre fjärdedelar av dem som får extra tillägg får det högsta beloppet. Inom bostadsbidraget – liksom exempelvis i stu- diemedelssystemet – sker en procentuell avtrappning av bidrags- beloppet över en viss inkomst. anser att det är en fördel om reglerna är konstruerade på ett likartat sätt för det extra studiebidraget. Bidra- get bör därför minskas av den överskjutande Det innebär att rätten till bidrag försvinner vid ungefär samma inkomst som enligt nuvarande regler. Månadsbeloppet har varit oförändrat . Om belop- pet varit knutet till prisbasbeloppet och alltså höjts i takt med kostnadsutvecklingen, skulle det vara /mån. Studie- hjälpsutredningen föreslår att beloppet skall fastställas till /mån. Det innebär att det oreducerade extra studiebidraget kommer att vara lika stort som studiebidraget och barnbidraget. Det ger enkla regler som är lätta att informera om. Ungdomar som kan få oreducerat extra studiebidrag får dubbelt så mycket bidrag som de som endast får studiebidrag eller barnbidrag. Inkomstgränserna bör också anpassas till den löneutveckling som ägt rum . Utredningen föreslår att fullt bidrag skall lämnas om det ekonomiska underlaget är högst /år. föreslår: att rätten till extra studiebidrag skall prövas mot den skattepliktiga inkomsten under ett kalenderår. I de fall ansökan berör två kalenderår görs inkomstprövningen mot det första av de två kalenderåren. Hänsyn skall kunna tas till väsentliga inkomstminskningar. Den studerandes egen inkomst skall inte räknas in i det ekonomiska underlaget. Till inkomsten skall läggas av föräldrarnas och den studerandes förmö- genhet . prövas rätten till extra tillägg mot ett ekonomiskt underlag som består av föräldrarnas och den unges beräknade inkomst under det läsår som ansökan avser. En ansökan om extra tillägg kan bara avse en hösttermin och en därpå följande vårtermin och rätten till stöd prövas mot inkomsten –. I det eko- nomiska underlaget inräknas även den unges och föräldrarnas för- mögenhet. Eget småhus eller bostadsrätt skall dock inte inräknas. Om familjens sammanlagda förmögenhet är större än 75 000 kro- nor räknas av den överstigande förmögenheten in i det ekonomiska underlaget. anser att det bör vara möjligt att på ett enkelt sätt kontrollera riktigheten i de inkomstuppgifter som ligger till grund för framtida beslut om särskilt studiebidrag. sökande skyldiga att med intyg styrka alla inkomstuppgifter. Om familjen saknar inkomster och lever av socialbidrag skall intyg från socialförvaltningen skickas med. Detta leder till extraarbete för så- väl de sökande som CSN och kommuner. Ändå finns betydande osäkerheter i uppgifterna om beräknad inkomst. De som får extra tillägg är skyldiga att anmäla inkomstökningar som påverkar rätten till bidrag, men det är osäkert i vilken utsträckning det görs. Utredningen anser också att rätten till det framtida extra studiebi- draget liksom endast skall prövas mot skattepliktiga inkomster. Det förenklar för de sökande och ökar möjligheten till kontroll. För att ge möjlighet till en enkel kontroll av riktigheten i de lämnade inkomstuppgifterna bör inkomsten avse ett beskatt- ningsår, dvs. Då kan en kontroll göras då taxeringen för året är klar. Dagens regler att extra tillägg bara kan sökas för läsår bör upp- hävas. Den som vill söka extra studiebidrag för en vårtermin och en påföljande hösttermin bör få göra det. Inkomstprövningen kom- mer då att göras mot inkomsten under kalenderåret. Det vanligaste torde dock även vara att extra studiebidrag söks för ett läsår åt gången. Då kommer den tidsperiod då bidraget lämnas att beröra två kalenderår. Utredningen föreslår att rätten till extra studiebidrag skall prövas mot inkomsten under det första av de kalenderår som ansökan berör. Det skulle exempelvis innebära att inkomsten skall ligga till grund för bedömningen av rätten till extra studiebi- drag för den som söker för och . Jämfört med dagens regler skulle förslaget innebära en viss lindring av marginaleffekterna för en familj som får ökad inkomst. I det angivna exemplet skulle en inkomstökning inte påverka rätten till extra studiebidrag . Reg- lerna bör dock ta hänsyn till att inkomsten kan minska. Om famil- jen får en väsentlig inkomstminskning som ansökan avser bör det kunna beaktas. I likhet med vad som föreslås i fråga om inkomstökningar bör familjen också anmäla minskade inkomster. Den studerandes egen arbetsinkomst bör enligt utredningens uppfattning inte inräknas i det ekonomiska underlaget. skall inkomsten tas med även då den är så låg att den unge inte behöver lämna självdeklaration. Om den unge kan bidra till sin försörjning genom eget arbete bör det inte leda till en reducering av det extra Däremot bör, i likhet med vad som gäller för bostadsbidraget, inkomst av kapital beaktas För att ytterligare förenkla reglerna har utredningen övervägt möjligheten att ta bort den förmögenhetsprövning som finns . Det är mycket ovanligt att familjer som uppbär extra tillägg redovisar förmögenhet. Sannolikt skulle en eventuell förmögenhet återspeglas i inkomst av kapital, som skall inräknas i den inkomst som ligger till grund för behovsprövningen. Det kan dock framstå som stötande om extra studiebidrag ges till den som har förmö- genhet men som inte redovisar någon skattepliktig inkomst. Stu- diehjälpsutredningen har därför funnit att det är nödvändigt att ha kvar förmögenhetsprövningen. Utredningen föreslår dock att reg- lerna skall ändras så att de blir de samma som för bostadsbidraget. Till det ekonomiska underlaget skall därför läggas av den förmögenhet som överstiger . Privatbostads- fastighet eller privatbostadsrätt och skulder med säkerhet i egen- domen skall dock inte medräknas. Såväl föräldrarnas som den unges egen eventuella förmögenhet bör inräknas. Regeringen har i prop. 2002/03: 33 Barns förmögenhet vid beräkning av bostadsbidrag föreslagit att barns förmögenhet skall undantas vid beräkning av bostadsbidrag vad gäller sådana ersätt- ningar som betalats till barn med anledning av kroppsskada, kränk- ning, sjukdom eller olycksfall. anser, att samma regler bör gälla i fråga om barns förmögenhet vid prövning av fråga om rätt till särskilt studiebidrag. Ett av målen med det extra studiebidraget bör vara att bistå föräld- rarna i deras underhållsskyldighet mot sina barn. Det innebär i princip att inkomstprövningen skall göras mot inkomsten hos båda föräldrarna. Det skulle innebära att även inkomster hos en under- hållsskyldig förälder som inte bor tillsammans med den unge skall beaktas, något som skulle strida mot målet att bidraget skall riktas till ungdomar i inkomstsvaga familjer. Ensamstående föräldrar med barn har ofta en svag ekonomisk situation, varför den underhålls- skyldige förälderns ekonomiska situation inte bör påverka inkomstprövningen. Däremot finns skäl för särskild bedömning avseende ombildade familjer. För att avgöra om en familj utgör en inkomstsvag familj bör ombildade familjers sammantagna ekono- miska situation beaktas vid bedömning av behov av extra studiebi- drag. När en ensamstående förälder gifter sig eller sammanbor med annan än barnets förälder finns i och för sig ingen underhållsskyl- dighet för make eller sambo för andra än egna barn. Däremot finns en tydlig hushållsgemenskap i dessa familjer som inverkar på bedömningen av om familjen som sådan är att betrakta som inkomstsvag eller inte. Därför bör, i likhet med reglerna för bostadsbidrag, inkomstprövningen göras mot familjens samlade inkomstsituation. Med familj bör förstås makar som lever tillsam- mans och sammanboende som har eller har haft gemensamma barn eller är folkbokförda på samma adress. anser att i undantagsfall bör avsteg göras från huvudregeln om prövning mot föräldrarnas (vårdnadshavar- nas) ekonomi. Till stöd för denna ståndpunkt får utredningen framföra följande. har avslagit ett antal över- klaganden, där den unge antingen inte haft någon som helst kon- takt med sina biologiska föräldrar , eller helt har brutit med dem Problemet kan vara särskilt betydande för invand- rarflickor från , där konflikter uppstått mel- lan föräldrarnas värderingar och det svenska samhället. Frågan bör kunna lösas genom att CSN i författning medges rätt att göra avsteg från regeln om prövning mot föräldrarnas inkomst. Denna möjlighet bör endast användas i enstaka undantagsfall. I författning kan detta uttryckas på så sätt att avsteg får göras om det finns syn- nerliga skäl för detta. Ovan anförda exempel utgör fall där möjlig- heten att göra undantag bör kunna komma i fråga. Den närmare användningen av möjligheten till undantag får fastställas genom CSN:s och överklagandenämndens praxis. 8.6Det ekonomiska stödet för studerande i gymnasiesärskolan 8.6.1Vad innebär utredningens huvudförslag? Utredningens huvudförslag innebär i korthet följande Studiebidrag från månaden efter 18-årsdagen t.o.m. det första kalenderhalvåret det år då den studerande fyller . Studiemedel det år som den studerande fyller . Rätt till extra studiebidrag. Rätt till ekonomiskt stöd för inackordering och resor om den studerande inte har rätt till det enligt andra regler. För studerande i gymnasiesärskolan innebär ett genomförande av förslaget att de i likhet med alla andra ungdomar får barnbidrag till och med den månad de fyller . Därefter får de studiebidrag till dess de fyller . Detta bidrag skall inte avräknas mot andra ersättningar som den studerande får, t.ex. aktivitetsersättning. Samma regler gäller även här jämfört med studerande i den vanliga gymnasieskolan, vilka får studiebidrag utan prövning mot egen ekonomi. I likhet med vad som gäller för andra utbildningar skall studiebidraget dras in endast om den studerande avbryter utbild- ningen och formellt har avförts som elev i skolan. Det övervägande antalet studerande i gymnasiesärskolan har emellertid fyllt när de avslutar sin utbildning. För dessa ung- domar är något av följande alternativ tänkbara fortsatt studiebidrag från med det år de fyller till dess den studerande avslutar sin gymnasieutbildning studiemedel på samma sätt enligt vad som gäller för jämnåriga studerande i den vanliga gymnasieskolan. gör följande överväganden. Ett fortsatt studiebidrag innebär inte någon förändring i sak jämfört med dagens system förutom att bidraget skall benämnas studiebidrag i stället för förlängt barnbidrag. Det alternativet fram- står som orättvist mot denna grupp av studerande eftersom de får sämre ekonomiskt stöd än jämnåriga ungdomar i den vanliga gym- nasieskolan. Det andra alternativet stämmer bättre överens med principen att studerande i gymnasiesärskolan skall behandlas likadant som andra ungdomar i gymnasieutbildning. Vad som talar mot detta alternativ är att statsmakterna haft inställningen att särskolan endast skall utgöra en möjlighet till utbildning för de elever som på grund av funktionshinder inte kan nå målen för utbildningen i den vanliga gymnasieskolan. De elever som inte tillhör målgruppen skall enligt detta synsätt inte erbjudas utbildning i gymnasiesärskolan. Vidare gäller också principen att ingen skall behöva skuldsätta sig för att kunna avsluta en gymnasieutbildning. Det argumentet är relevant för dessa studerande, vilka normalt torde få svårt att hävda sig på arbetsmarknaden. förordar, trots ovan redovisade motar- gument, att studerande i gymnasiesärskolan som fyllt bör få rätt till studiemedel såvida de inte i annan ordning får ekonomiskt stöd för sin försörjning. I kap. 7 § lagen om allmän försäkring föreskrivs att den som på grund av funktionshinder ännu inte har avslutat utbildning på grundskolenivå och gymnasial nivå vid ingången av juli månad det år då han eller hon fyller har rätt till hel aktivitetsersättning skolgången varar. De elever i gymnasiesärskolan, som inte har rätt till aktivitetser- sättning bör enligt utredningens uppfattning få rätt till studiemedel till dess de avslutat sin utbildning. På så sätt stämmer förslaget överens med utredningens utgångspunkter att ungdomar i gymna- sial utbildning så långt möjligt skall behandlas enhetligt. Förslaget innebär också att elev i gymnasiesärskolan skall få rätt till ersättning för dagliga resor mellan hemmet och skolan eller för ekonomiskt stöd till inackordering, om den studerande inte har rätt till detta enligt andra regler, t.ex. LSS. Utredningen har arbetat från utgångspunkten att studerande i gymnasial utbildning så långt möjligt skall behandlas enhetligt och att endast sakligt motiverade skillnader skall finnas kvar. Vid genomgången av de villkor som gäller för studerande i de olika ut- bildningsformerna har utredningen inte kunnat finna några argu- ment som talar emot att också elever i gymnasiesärskolan bör få extra studiebidrag. Dessa ungdomar och deras familjer får inte något ekonomiskt stöd av samhället i annan ordning, varför någon dubbelkompensation inte skulle ske om de får rätt till detta bidrag. Författningstekniskt kommer detta till uttryck genom att gymna- siesärskolan tas med i bilaga A till studiestödsförordningen. 8.6.2Vad innebär utredningens alternativa förslag? I detta fall blir följden en försämring för dessa studerande på så sätt att man får studiebidrag i stället för såsom förlängt barnbidrag . får dessa elever, om förutsättningarna är uppfyllda rätt till extra stu- diebidrag. De ungdomar som har rätt till vårdbidrag, eller aktivitetsersättning kommer också att ha rätt till detta. Om detta alternativ genomförs finns det anledning att överväga hur dessa studerande skall kompenseras ekonomiskt. Också enligt detta förslag bör en studerande i gymnasiesärskolan få ekonomiskt stöd eller ersättning för dagliga resor mellan bosta- den och skolan om han eller hon inte har rätt till detta enligt andra regler, t.ex. LSS. 8.7Lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag bör upphävas Utredningen har föreslagit att barnbidraget skall förlängas till och att samtliga studerande i gymnasial utbildning därefter skall ha rätt till ungdomsstudiestöd till och med det första kalenderhalvåret de fyller . Till skillnad från vad som gäller skall också studerande i gymnasiesärskolan få rätt till ungdomsstudiestöd. Dessa studerande skall precis som ungdomar i gymnasieskolan, komvux m.fl. utbildningsformer, ha rätt till studiemedel för tid därefter under förutsättning att de inte har rätt till aktivitetser- sättning. Då uppkommer frågan om lagen (1986: 378) om förlängt barnbidrag fyller någon funktion . gör följande bedömning. I 1 § föreskrivs att en elev i har rätt till förlängt barnbidrag från och med kvartalet efter det eleven fyllt . Rätt till förlängt barnbidrag har också de som genomgår utbildning i särskolan– både den obligatoriska särskolan och gymnasiesärsko- lan– samt specialskolan. Utredningen har i kap. 5 närmare redo- gjort för det förlängda barnbidraget. Av denna redogörelse framgår att ett stort flertal av de studerande, drygt 27 500, tillhör kategorin som automatiskt får det förlängda barnbidraget. Endast 10 600 barn och ungdomar får förlängt barnbidrag av annan orsak. Antalet ungdomar som får förlängt barnbidrag på grund av utbildning i gymnasiesärskolan uppgår till endast till cirka 5 500 personer. I kap. 8.6.1. har utredningen redogjort för de föreslagna för- ändringarna i det ekonomiska stödet till studerande i gymnasiesär- skolan. Utredningen anser att det inte längre finns något behov av förlängt barnbidrag, eftersom de studerande som har rätt till detta kommer att få motsvarande eller högre ersättning i annan ordning. Med hänvisning till ovan anförda skäl föreslår Studiehjälpsutred- ningen därför att rubricerad lag skall upphävas som det nya systemet införs. Utredningens förslag kan innebära en försämring för vissa stude- rande i gymnasiesärskolan, eftersom det förlängda barnbidraget lämnas oberoende av om den studerande har några andra inkoms- ter. Däremot skall studiemedel och aktivitetsersättning inte kunna uppbäras . Utredningen konstaterar dock, att förslaget sammantaget inte bör medföra någon försämring för denna grupp av elever. De kommer att omfattas av undomsstudiestödet, vilket kan medföra en rätt till extra studieidrag. På så sätt får de rätt till ekonomiskt stöd, som de tidigare inte kunnat få. Förslaget ligger också i linje med utredningens utgångspunkter att ungdomar i gymnasial utbildning så lång möjligt skall behandlas likvärdigt. 8.8Övergripande frågor om ungdomarnas situation har i kap. 4 konstaterat att det finns anmärkningsvärda brister i fråga om samhällets stöd och hjälp till ungdomar. Eftersom dessa frågor ligger utanför utredningens upp- drag, lämnar utredningen inte några konkreta förslag. Iakttagel- serna är dock av den arten att utredningen finner anledning att kommentera dem närmare också i förslagsdelen. I kap. 4 konstaterade utredningen dessutom att ett inte obe- tydligt antal ungdomar vare sig går i gymnasieskolan eller deltar i några andra aktiviteter som kommunen svarar för. Till detta kom- mer att det statistiska underlaget avseende dessa ungdomars situa- tion, dvs. hur många det handlar om, hur deras situation ser ut m.m. förefaller bristfälligt. Utredningen har särskilt noterat att ansvarsfrågorna är oklara; kommunerna har en möjlighet men inte någon skyldighet att ordna någon verksamhet för dem. Utred- ningen finner situationen oroande och anser att regeringen inom ramen för ungdomspolitiken bör ta ett initiativ för att klarlägga ansvarfrågorna. När ingripande väl sker genom eller de rättsvårdande myndigheternas försorg har situationen i regel tillåtits att utveckla sig alltför långt. har – såsom framgått på flera ställen i detta betänkande – kunnat konstatera att den omfattande neddrag- ningen av den elevsociala verksamheten har medfört oacceptabla konsekvenser. Den elevsociala situationen i gymnasieskolan är otillfredsstäl- lande. Även om frånvaro och studieavbrott sett till det totala anta- let elever synes vara av mindre betydande omfattning framstår ändå ökningen av ärendetillströmningen hos CSN som oroande. Enligt utredningens uppfattning är skolk inte sällan ett symptom på en otillfredsställande social situation såsom mobbning, drogmissbruk eller en allmänt svår livssituation. Om adekvata åtgärder sätts in – exempelvis inom det beslutade programmet för elevhälsa – bör många problem kunna upptäckas och adekvata stödåtgärder vidtas. 2000 har i tidigare nämnt betänkande SOU 2002: 120 Åtta vägar till kunskap – En ny struktur för gym- nasieskolan föreslagit att ansvaret för uppföljningen av ungdomar skall förtydligas. Kommittén konstaterar att utvärderingar på det arbetsmarknadspolitiska området entydigt pekar på att ungdomsåt- gärder som endast syftar till att hålla ungdomar sysselsatta ger mycket liten avkastning för den enskilde i form av framtida syssel- sättning. Kommittén konstaterar att det finns behov av att förtyd- liga kommunernas ansvar att erbjuda utbildning till ungdomar som avbrutit eller aldrig påbörjat en gymnasieutbildning, och att verk- samheten skall syfta till att ungdomarna påbörjar eller återupptar dessa. För den lilla grupp ungdomar som av olika sociala skäl inte kommer att söka en gymnasieutbildning anser kommittén att gym- nasieskolan bör ha ett ansvar att erbjuda insatser där eleverna får tillfälle att inhämta kunskaper som de saknar, som de erbjuds vägledning och får en individuell studieplan. Syftet skall vara att eleverna successivt påbörjar en gymnasial utbildning. Kommittén konstaterar att dessutom förutsätter ett fungerande uppföljningsansvar att kommunerna bygger upp rutiner och system för hur de kontinuerligt skall kunna hålla sig informerade om vad ungdomar, som inte påbörjat eller har avbrutit gymnasiestudier, har för sysselsättning. konstaterar för egen del att åtgärder utifrån de riktlinjer som kommittén drar upp måste vidtas skynd- samt, och att dessa torde utgöra ett effektivare incitament för eleverna att skaffa sig en utbildning än en aldrig så genomgripande förändring av studiestödet. Slutligen noterar med tillfredsställelse att regeringen nu har tillsatt den i budgetpropositionen 2002/03 aviserade utredningen om kartläggning av ungdomar, som varken studerar, arbetar eller söker arbete. För egen del vill utredningen understryka att det inte endast bör vara en möjlighet utan en uttrycklig skyldighet för kommunerna att ta ansvar för arbetslösa ungdomar , som inte genom- går gymnasieskola eller liknande utbildning. 8.9.1Elever som genomgår utbildning vid särskilt ungdomshem I 10 kap 2 § skollagen föreskrivs att ett skolpliktigt barn som vistas i ett sådan hem som avses i 12 § lagen (1990: 52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och som inte lämpligen kan fullgöra sin skolplikt på annat sätt skall fullgöra den genom att delta i utbildning vid hemmet. När den unge är skol- pliktig skall han eller hon genom huvudmannens försorg ges möj- lighet att få sådan utbildning som de behöver och inte lämpligen kan få på annat sätt. I förordningen om undervisning av barn och ungdomar som vistas vid särskilda ungdomshem föreskrivs, för- utom annat, att huvudmannen för ett särskilt ungdomshem skall fullgöra de uppgifter i fråga om undervisningen vid hemmet som annars ankommer på huvudmannen för eller gymna- sieskolan. (SiS) är huvudman för den utbildning som bedrivs vid dessa hem, s.k. § 12-hem. har antalet icke skolpliktiga ungdomar, som varit intagna i sådana särskilda ungdomshem, uppgått till drygt 400. Det sam- manlagda antalet elever som är omhändertagna antingen med stöd av LVU eller enligt lagen (1998: 604) om verkställighet av sluten ungdomsvård (LSU) uppgår totalt till cirka 700. Den sistnämnda författningen avser sådana ungdomar som av allmän domstol dömts till sluten ungdomsvård såsom påföljd för brott. De ungdomar som är intagna erbjuds möjlighet till utbildning på såväl grundskole –som gymnasienivå. För gymnasieungdomar handlar det i stor utsträckning om det individuella programmet, Det ekonomiska stödet till eleverna varierar mellan olika skolor. De enskilda elevernas vistelsetid vid skolorna varierar också. I en del skolor som har yrkesinriktad gymnasieutbildning, framför allt de tidigare ungdomsvårdsskolorna, får eleverna ett ekonomiskt bidrag genom skolans försorg som kan vara högre än studiebidraget. Om skolorna inte själva ger den utbildning som ele- verna önskar kan de det tas emot som elever i vistelsekommunens gymnasieskola. Dessa elever har rätt till studiehjälp, eftersom de går i gymnasieskolan och inte i den av SiS anordnade utbildningen. SiS har i skrivelse till regeringen hemställt att gymnasieutbild- ning vid dess särskilda ungdomshem skall tas upp i bilagan till stu- diestödsförordningen, som anger vilka utbildningar som skall berättiga till studiehjälp. Regeringen har överlämnat skrivelsen till utredningen.