sou · GRB372d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Anthropogenically induced changes in sediment and biogenic silicia fluxes in . Geology 31(1):71-74. 4), U. & , L. Näringsmängden ökar – sy- rebrist orsaken. Miljötillståndet i egentliga . 5)Conley, D., Humborg, C., Savchuk, O., , L. & , F. 2002. Hypoxia in the Baltic Sea and basin-scale changes in phos- phorous biogeochemistry. 36(24):5315- 5320. 6), U., Hajdu, S., , J. och , R. Baltic nitrogen fixation estimated from the summer increase in upper mixed layer total nitrogen. Limnology and Oceanography 46(4): 811-820. 7)Eilola, K. Oceanographic studies of the dynamics of fresh- water, oxygen and nutrients in the Baltic Sea, Filosofie Doktorsav- handling, Oceanografi, . 8)Stigebrandt, A. Regulation of vertical stratification, length of stagnation periods and oxygen conditions in the deeper deep- water of the Baltic proper. Ber., Warnemunde. 9)Schaffer, G. Redfield ratios, primay production, and orga- nic carbon burial in the Baltic Sea. Deep Sea Res. 10)Poutanen, E.-L. & Nikkilä, K. Carotenoid pigments as tracers of cyanobacterial blooms in recent and postglacial sedi- ments of the Baltic Sea. 11), T., Kononen, K., Olsonen, . & , K. The history of cyanobacterial blooms in the Baltic sea. 12), A., , , , P. & , C. Formation of Fe(III) oxyhydroxide colloids in freshwater and brackish seawater, with incorporation of phosphate and cal- cium. Geochimica et cosmochimica acta. 66(5):745-758. 13)Wasmund, N., M. and K. Lochte. Evidence of nitrogen fixation by non-heterocystous cyanobacteria in the Baltic Sea and re-calculation of a budget of nitrogen fixation. 14)Bianchi, T.S., Engelhaupt, E., , P., , , , C. and , R. Cyanobacterial blooms in the Baltic Sea: natural or human-induced? 15), , , L., , A.-K., & ,J. A nu- trient budget model of the Baltic Sea. In: , , , L. (eds.). A system analysis of the Baltic Sea. 16), S. 1969. Hydrography of the Baltic deep basins. 17), S.W. eutrophication: a definition, social causes, and future concerns. 18), B.-O. & , K. The environmental status of the Baltic Sea in the 1940s, today and in the future. 19)NRC (). Understanding and reducing the effects of nutrient pollution. Na- tional Academy Press. 20), K, , R. & Bonsdorff, E. Temporal and spatial large-scale effects of eutrophication and oxygen deficiency on benthic fauna in Scandinavian and Baltic waters – a review. Oce- anography and : an 40:427-489. 21), L., , A., , P.-O. & Wennhage, H. Distribution of algal mats throughout shallow soft bottoms of the Swedish archipelago. 22)Cederwall, H. & , R. Biological effects of eutro- phication of the Baltic Sea, particularly the zone. 23)OSPAR assessment 2002. Swedish national report on eutrophication status in the and the . 24)Aertebjerg G, . (Eds.) Nutrients and Eutrophication in Danish . A Chal- lenge for Science and Management. National Environmental Rese- arch Institute. 25), K. & Heilmann, J.P. Primary production in the : past and present. 26)HELCOM 1990. Background docu- ment. Second Periodic Assessment of the state of the envi- ronment of the Baltic Sea, 1984-1988. Baltic Sea Environment Proc. 27), P. & , B. Long-term trends in Secchi depth in the Baltic Sea. 41: 346-351. 28), R. Man´s impact on the ecosystem of the Baltic Sea: Energy flows today and at the turn of the century. 29)Kautsky, N., Kautsky, H., Kautsky, U. & , M. Decreased depth penetration of Fucus vesiculosus L. since the 1940s indicates eutrophication of the Baltic Sea. 30)Cederwall, H. & , R. Biomass increase of benthic macrofauna demonstrates eutrophication of the Baltic Sea. (suppl.) 31)1995. Belastning på havet. & Ejhed, H. Beslut vid regeringssammanträde . En kommission tillsätts för att göra en sammanfattning av kunskapsläget, såväl nationellt som regionalt, avseende miljötillståndet i Sveriges kust- och havsområ- den både i och i , utforma övergripande strategier och föreslå åtgärder som kan bryta den pågående negativa utvecklingen i havsmiljön så att de tre miljömålen Hav i balans samt levande kust och skär- gård, Giftfri miljö och Ingen övergödning kan nås . Kommissionens arbete skall utgöra ett komplement till miljö- målsarbetet. Utgångspunkten för kommissionens arbete skall vara en ekosystemansats, där de mänskliga aktiviteter som påverkar havsmiljön ingår. En vägledning för arbetet bör vara de problem som beskrivs nedan under vart och ett av de tre aktuella miljökva- litetsmålen. Kommissionen får fritt välja metod och innehåll för arbetet. För att inhämta så bred erfarenhet och sakkunskap som möjligt skall kommissionen samråda med berörda aktörer som , relevanta myndigheter, vetenskapliga institutioner, sektorer och enskilda organisationer. För att kunna åstadkomma effektivare lösningar på havsmiljö- problemen bör kommissionen se över det samlade forskningsbeho- vet. En analys skall göras av hur resultaten av forskning bör tas till vara, samordnas och omsättas till övergripande strategier och åt- gärder . Problemens karaktär kräver oftast gemensamma internationella lösningar. Inom de problemområden som behandlas skall kommis- sionen analysera de legala aspekterna utifrån nationell lagstiftning och internationella regler. Kommissionen skall vid behov ge förslag till nationella eller internationella initiativ inom ramen för åtaganden. Uppdraget skall redovisas till regeringen . Målet för det miljöpolitiska arbetet är att till nästa generation kun- na lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i är lösta. fattade beslut om en ny struktur i arbetet med miljömål och fastställde 15 nationella miljökvalitetsmål (prop. 1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183). antog regeringens proposition 2000/01:130, Svenska miljömål – delmål och åtgärdsstrategier, i syfte att nå de antagna miljökvalitetsmålen (bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). Miljökvalitetsmålen definierar det tillstånd för den svenska mil- jön som miljöarbetet skall sikta mot. Delmålen anger att en viss miljökvalitet skall vara uppnådd eller att förändringar skall vara genomförda för att miljökvalitetsmålen skall kunna uppnås inom en generation. Delmålen avser i de flesta fall läget . Regeringen har utsett ansvariga myndigheter för uppföljning och utvärdering av de 15 miljökvalitetsmålen. Myndigheterna skall till- sammans med berörda sektorer svara för att lämpliga indikatorer utvecklas, ge en samlad redovisning av måluppfyllelsen, föreslå kompletterande insatser och i övrigt verka för att miljökvalitets- målen nås. är ansvarig myndighet för bl.a. miljö- kvalitetsmålen Hav i balans samt levande kust och skärgård och Ingen övergödning. Kemikalieinspektionen är ansvarig myndighet för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Ett särskilt miljömålsråd har inrättats. Det ansvarar för en sam- lad uppföljning och rapportering av miljömålsarbetet till reger- ingen. De tre miljökvalitetsmål som närmast berör havsmiljön är Hav i balans samt levande kust och skärgård, Giftfri miljö och Ingen övergödning. Uppfyllelsen av dessa mål är viktigast för att miljösi- tuationen i haven skall förbättras. rapporter de Facto 2000 och de Facto 2001 ger en sammanfattande bild av miljösituationen och av när miljömålen kan väntas uppnås. Miljö- målsrådets första redovisning av utvecklingen mot miljökvalitets- målen konstaterar att det kommer att vara mycket svårt att inom tidsramen nå miljökvalitetsmålen Giftfri miljö och Ingen övergöd- ning trots att flera åtgärder vidtas. För miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård gör bedöm- ningen att det är möjligt att uppnå målet, men att fler åtgärder krävs. Uppfyllelse av detta mål förutsätter även att miljökvalitets- målen Ingen övergödning och Giftfri miljö uppnås. Även många motstående intressen i kustområden har betydelse för möjlighe- terna att nå målet. En fördelning av arbetet med att uppfylla miljö- kvalitetsmålen sker genom regeringsuppdrag i myndigheternas re- gleringsbrev. Beträffande miljöförhållandena i öppet hav är också beroende av internationellt samarbete. På grund av de naturliga systemens tröghet kommer det att ta innan situationen har återställts till acceptabel nivå. Åter- hämtningstiden för havet är mycket lång och det kan ta decennier innan målet Ingen övergödning är uppnått. presenterade en kemikaliestrategi som kommer att få stor betydelse för kemikaliearbetet inom EU och därmed för strävandena att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. För miljökvalitetsmålet Hav i balans har slagit fast att den biologiska mångfalden i och skall beva- ras samt att havens produktionsförmåga skall vara långsiktigt håll- bar. Kust och skärgård skall ha en hög grad av biologisk mångfald, upplevelsevärden samt natur- och kulturvärden. Näringar, rekrea- tion och annat nyttjande av hav, kust och skärgård skall bedrivas så att en hållbar utveckling främjas. Miljökvalitetsmålet Ingen övergödning anger att halterna av gödande ämnen i mark och vatten inte skall ha någon negativ in- verkan på människors hälsa. Vidare skall inte förutsättningarna för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark eller vatten påverkas negativt. Beträffande miljökvalitetsmålet Giftfri miljö har lagt fast att miljön skall vara fri från ämnen och metaller som skapats i eller utvunnits av samhället och som kan hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden. Miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård Allvarliga rubbningar i ekosystemen i havs- och kustmiljön kan kräva samordnade insatser som går utöver redan planerade program och åtgärder. Samtliga mänskliga aktiviteter som påverkar haven bör ingå i en övergripande ekosystemansats. Ett flertal nyckelarter i ekosystemet är starkt påverkade, vilket leder till systemförändringar i havs- och kustmiljöer. Flera fiskbe- stånd har reproduktionsstörningar, vissa djurarter är utrot- ningshotade och vissa biotoper är utsatta för miljöpåverkan. Fisket har haft en betydande påverkan på fiskebestånden, vilket lett till förändringar i ekosystemen. Nuvarande fiske på t.ex. torsk i befinner sig ej inom säkra biologiska gränser. Bifångster i fisket kan hota såväl fiskarter som däggdjur och fåglar. Övergödningssymptomen yttrar sig i alg- och planktonblomning och i vissa områden förekommer syrebrist i bottenvatten under . Behovet av att genomföra en nationellt samordnad inventering av från bevarandesynpunkt värdefulla vat- tenområden, bl.a. i kustvatten och hav, är stort. Det krävs övergripande och samordnade insatser för att åstad- komma en återställning av ekosystemet och jämka motstående intressen. Konflikter finns inte bara inom fisket, utan också rörande utbredning och storlek av bestånd av skarv och säl. Beva- rande av skyddsvärda miljöer och ett varsamt brukande behövs vid kust och i hav. Beträffande sjöfartens miljöpåverkan på havsmiljön är det ange- läget att undersöka beredskap för olyckor och nödsitua- tioner till havs med hänsyn till de ökade oljetransporterna i . Möjligheterna att ytterligare begränsa sjöfartens påver- kan bör övervägas. För att minska riskerna med användningen av kemikalier pågår ett omfattande arbete både i , inom EU och internationellt. Målsättningen är att särskilt farliga ämnen skall fasas ut och ersättas med mindre farliga ämnen eller alternativa tekniker samt att utby- tes- och försiktighetsprincipen skall tillämpas i större omfattning. Hur utsläpp av kemiska ämnen till havet kan minskas och hur deras effekter kan minimeras bör analyseras. Behovet av ytterligare forskningsinsatser bör undersökas, fram- för allt för att fånga upp nya trender och hot, från t.ex. triklosan, PFOS och läkemedelsrester. Både avseende nya hot och kända kemikalier i havet, bl.a. PCB, kadmium, dioxin och DDT, bör behovet av utökad miljöövervakning och användning av indikatorer analyseras. Därutöver bör tillämpningen av utbytes- och försiktig- hetsprincipen belysas. Beträffande båtbottenfärger bör fortsatt forskning och övergri- pande effektivitetstester övervägas för att få fram gångbara gift- fria alternativ till dagens skadliga färger. Hur fler ämnen kan regle- ras i ett internationellt perspektiv bör undersökas, liksom vilka lokala åtgärder - t.ex. miljökrav på /skeppsvarv och konsu- mentinformation - som kan vidtas. Utsläpp av övergödande ämnen är ett problemområde som bör belysas närmare. Källor till utsläppen är jordbruket, avloppsanlägg- ningar, avloppsreningsverk, deposition, industri samt skogsbruk. Jordbruket är den enskilt största källan. Det finns indikationer som visar att generationsmålet inte nås . På grund av de naturliga systemens tröghet kommer det att ta innan situa- tionen har återställts till en acceptabel nivå. Åtgärderna kan därför komma att behöva förstärkas. En genomgång av vilka kunskaper som finns om problematiken med övergödning i de olika havsbassängerna bör genomföras både ur ett nationellt och regionalt perspektiv. En sådan genomgång är av väsentlig betydelse som underlag för att kunna utveckla övergri- pande och regionala strategier med avseende på både kväve och fosfor. Övergripande strategier såväl som regionala strategier är viktiga underlag för att kunna anpassa det framtida sektoriella åtgärdsarbetet till problemens omfattning, sammansättning och karaktär. Det internationella samarbetet bl.a. inom ramen för arbetet i () har betydelse för att kost- nadseffektiva åtgärder skall kunna vidtas för att minska övergöd- ningen i . Kommissionens uppdrag är att göra en sammanställning av kun- skaperna om miljötillståndet i kust- och havsområden, både i och i . Utifrån denna skall kommissionen föreslå övergripande strategier och åtgärder inom olika problemområden som kan bryta den negativa trend som råder i vissa delar av Sveriges kust- och havsmiljö. Utgångspunkten för kommissionens arbete bör vara en ekosystemansats i vilken samtliga aktiviteter som påverkar den miljön bör ingå. En vägledning för arbetet skall vara de problem som beskrivits ovan under vart och ett av de tre miljökvalitetsmålen. För att kunna åstadkomma effektivare lösningar på havsmiljö- problemen bör kommissionen se över det samlade forskningsbeho- vet. En analys skall göras av hur resultaten av forskning bör tas till vara, samordnas och omsättas till konkreta strategier och åtgärder . Med beaktande av aktuell forskning inom havsmiljöområdet skall behov av ytterligare insatser identifieras. Problemens karaktär kräver oftast gemensamma internationella lösningar. Inom de problemområden som behandlas skall kommis- sionen analysera de legala aspekterna utifrån nationell lagstiftning och internationella regler. Kommissionen skall vid behov ge förslag till nationella eller internationella initiativ inom ramen för åtaganden. Den nya roll som HELCOM kommer att spela då ytterligare inom en överskådlig tid kommer att ingå i EU skall analyseras, liksom den strategiska roll som kan spela i detta sammanhang. Även erfarenheter från deltagande i andra internationella havsmiljösammanhang kan inhämtas. Kommissionen skall analysera de samhällsekonomiska konse- kvenserna av förslagen samt redovisa eventuella statsfinansiella effekter. För de förslag som har statsfinansiella effekter skall kommissionen lämna förslag till finansiering. små företag skall redovisas i en särskild konsekvensanalys enligt kommittéhandboken, Ds 2001:1. Arbetets genomförande, tidsplan m.m. Kommissionens arbete bör ses som ett komplement till Miljömåls- rådets arbete. Arbetet skall inriktas på att gå utöver redan pågående arbete som bedrivs för att uppnå miljökvalitetsmålen. Kommissio- nen får fritt välja metod och innehåll för arbetet. Principen om ett sektorsintegrerat miljöansvar skall vara vägledande i kommissio- nens arbete. Kommissionen skall samråda med berörda aktörer, som , relevanta myndigheter, vetenskapliga institu- tioner, sektorer, experter och forskare inom olika områden samt enskilda organisationer vars medlemmar berörs. Uppdraget skall redovisas till regeringen . Experter i de fem arbetsgrupper som varit knutna till Havs- miljökommissionen. Arbetsgruppen för övergödning: Arbetsgruppen för fiske: Arbetsgruppen för gifter: Arbetsgruppen för sjöfart: Internationella experter, ekosystemansatsen Corvallis, OR 97331-3601 2500 EX The Hague , regelverk och internationella organisationer mål och tillämpningsområde (MB 1 kap. 1 §) Bestämmelserna i syftar till att främja en hållbar ut- veckling, vilket innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. En sådan utveckling byg- ger på insikten att naturen har ett skyddsvärde och att människans rätt att förändra och bruka naturen är förenad med ett ansvar för att förvalta naturen väl. skall tillämpas så att människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägen- heter oavsett om dessa orsakas av föroreningar eller annan på- verkan värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas den biologiska mångfalden bevaras mark, vatten och fysisk miljö i övrigt används så att en från ekologisk, social, kulturell och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushållning tryggas återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med material, råvaror och energi främjas så att ett kretslopp uppnås Områden av riksintresse skall representera nationallandskapen i den svenska naturen eller utgöra värdefulla områden för olika sek- torsintressen för t.ex. yrkesfisket, kulturmiljövården, naturvården eller friluftslivet. Riksintresse för yrkesfiske (MB 3 kap. 5 §) Vattenområden som har betydelse för yrkesfisket eller för vatten- bruk är av riksintresse och skall skyddas mot åtgärder som kan på- tagligt försvåra näringarnas bedrivande. Riksintresse för kultur, naturvård eller friluftsliv (MB 3 kap. 6 §) Områden av riksintresse utgörs av mark- och vattenområden som har betydelse för naturvård, kulturmiljövården eller friluftslivet och skall skyddas mot åtgärder som kan påtagligt skada natur- eller kulturmiljön. Områdesskydd är den vanligast förekommande skyddsformen för arter, habitat och områden värdefulla för friluftsliv, näringar samt natur- och kulturvärden. Nationalpark (MB 7 kap. 2 §) Ett mark- eller vattenområde som tillhör staten får efter medgivande av regeringen förklaras som nationalpark, i syfte att bevara ett större sammanhängande område av viss landskapstyp, i dess naturliga tillstånd eller i väsentligt oförändrat skick. Naturreservat (MB 7 kap. 4 §) Mark- eller vattenområden som av eller kommunen förklaras som naturreservat i syfte att bevara biologisk mångfald, vårda och bevara värdefulla naturmiljöer eller tillgodose behov av områden för friluftslivet. Områden som behövs för att skydda, återställa eller nyskapa värdefulla naturmiljöer eller livsmiljöer för skyddsvärda arter får också förklaras som naturreservat. För att engagera kommunerna i naturvårdsarbetet, har dessa jämsides med fått befogenhet att besluta om naturreservat. Djur- och växtskyddsområde (MB 7 kap. 12 §) Om det utöver förbud enligt skydd för djur- och växtarter, samt jakt- och fiskelagstiftningen, behövs särskilt skydd för en djur- eller växtart inom ett visst område, får eller kommu- nen meddela föreskrifter som inskränker rätten till jakt och fiske, samt allmänhetens eller markägarens rätt att uppehålla sig inom området. Strandskyddet råder vid hav, insjöar och vattendrag. (MB 7 kap. 13 §) Syftet med strandskyddet är att trygga förutsättningarna för all- mänhetens friluftsliv och att bevara goda livsvillkor på land och i vatten för djur- och växtlivet. Strandskyddet i vissa kustkommuner har utvidgats till att gälla 300 m från stranden ut i vattnet och upp på land. Inom strandskyddsområdet är det förbjudet enligt 7 kap. 16 § MB att ändra byggnader så de kan tillgodose ett väsentligen annat än- damål än de har använts till utföra grävningsarbeten eller andra förberedelsearbeten för be- byggelse som avses i ovanstående punkter utföra andra anläggningar eller anordningar som hindrar eller avhåller allmänheten att beträda ett område där allemansrätten gäller, eller som väsentligen försämrar livsvillkoren för växt- och djurarter utföra andra åtgärder som väsentligen försämrar livsvillkoren för växt- och djurlivet Byggnader, anläggningar, anordningar och åtgärder som behövs för jordbruket, skogsbruket eller yrkesfisket, och som inte är avsedda för bostadsändamål, är undantagna från strandskyddsbestämmel- serna. Om det finns särskilda skäl får eller kommu- nen, om delegation finns, bevilja dispens, men endast om det är förenligt med strandskyddets syften. Miljöskyddsområde (MB 7 kap. 19 §) eller vattenområde där det krävs särskilda föreskrifter för att delar av eller hela området är utsatt för föroreningar eller inte upp- fyller miljökvalitetsnorm, skall regeringen eller efter regeringens godkännande meddela föreskrifter om skyddsåtgärder eller begränsningar för verksamheter inom området som behövs för att uppnå syftet med området. Skydd för djur- och växtarter (MB 8 kap. 1 och 2 §§) Föreskrifter om förbud att döda, skada eller fånga vilt levande djur, samt skada, ta frö eller andra delar från vilt levande växter får med- delas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer, om det finns risk för att vilt levande djur- och växtarter kan komma att försvinna, utsättas för plundring eller för att uppfylla internationella åtaganden om skydd av arten. En nyhet i är de s.k. miljökvalitetsnormerna. Miljökva- litetsnormer är föreskrifter om lägsta godtagbara miljökvalitet hos mark, vatten, luft eller miljön i övrigt. Medan tidigare miljölagstift- ning enbart avsåg att minimera och dämpa miljöstörningar så långt det var skäligt, ställer med andra ord också direkta krav på slutresultatet, dvs. på vilka egenskaper miljön ska ha för att kunna anses acceptabel. Den svenska fiskerilagstiftningen är underordnad Europeiska unio- nens fiskeripolitik som främst kommer till uttryck i förordningar utfärdade av Europeiska gemenskapen (se nedan). Grunderna för den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) följer av rådets förord- ning (EG) nr 2371/2002 av om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Av denna s.k. grundförordning framgår att fiskeripolitiken i huvudsak avser sådan näringsverk- samhet inom de tre områdena resurser, marknad och struktur som utgår från fiske och vattenbruk i havet. Därför ankommer det på medlemsstaterna att utfärda de resursreglerande föreskrifter som behövs i sötvattensområdena och avseende fritidsverksamheter. har av regeringen tilldelats huvudansvaret för ge- nomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken i . I den svenska fiskerilagstiftningen finns föreskrifter dels för komplettering och verkställighet av den gemensamma fiskeripoliti- ken, dels föreskrifter av helt nationell karaktär. har natio- nellt självbestämmande över sina fiskevatten ut från baslinjen (den linje som knyter samman de yttre skären). Fiskelagen (1993:787) gäller rätten till fiske samt fisket inom Sveriges sjöterritorium och inom ekonomiska zon. I de fall som anges särskilt gäller lagen även svenskt havsfiske utanför den ekonomiska zonen. Fiskelagen är en parallell lag till . I lagen finns bl.a. föreskrifter om fisket. Enligt dessa får regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, utfärda föreskrifter dels för fiskevården som förbjuder eller begränsar fiske i vissa avse- enden, dels meddela föreskrifter om vilken hänsyn fisket skall ta till naturvårdens intressen. ändras fiskerilag- stiftningen i flera avseenden, bl.a. får ökade möjlig- heter att meddela föreskrifter för fisket. Detta gäller bl.a. den yrkesfiskelicens som krävs för att få bedriva yrkesmässigt fiske. har yrkesfiskelicensen givit innehavaren en generell rätt att fiska all tillåten fisk. I fortsättningen skall licens kunna ges bara för visst fiske. I enlighet med artikel 174.2 i EG-fördraget bygger miljöpolitiken på försiktighetsprincipen och på principerna att förebyggande åt- gärder bör vidtas, att miljöförstörning bör hejdas vid källan och att förorenaren skall betala.