sou · GRB364d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Dotterbolag och filialer som omnämns i artikeln blir inte del- tagande bolag. De utgör enbart förutsättningar för att de bolag till vilka de är dotterbolag eller filialer skall kunna bli deltagande bolag. Dotterbolag och filialer belägna utanför EES beaktas inte i detta avseende. Däremot kan ett bolag räkna sig till godo ett dotterbolag inom EES även då detta ägs indirekt via ett dotterbolag i tredje land. Vid fusion (artikel 2.1 i förordningen) får publika aktiebolag som anges i förordningens bilaga 1 delta. För svensk del innebär det att bolag som enligt den svenska aktiebolagslagen klassificeras som publika aktiebolag får delta. Detsamma torde gälla för ombild- ning till ett europabolag (artikel 2.4 i förordningen) även om förordningen här inte innehåller någon uttrycklig hänvisning till bilagan. Vid bildande av holdingbolag (artikel 2.2 i förordningen) är det i stället privata eller publika aktiebolag enligt förordningens bilaga 2 som får delta. För svensk del innebär det att ett bolag som enligt 2 Se Ds 2003:15 s. 26 ff. Genomförandet av direktivet i SOU 2003:64 den svenska aktiebolagslagen klassificeras som ett aktiebolag (publikt eller privat) får delta. Vid bildandet av ett dotterbolag (artikel 2.3 i förordningen) är kretsen betydligt vidare. Här får alla bolag som omfattas av det EG-rättsliga bolagsbegreppet delta, nämligen bolag enligt civil- och handelslagstiftning, inbegripet kooperativa sammanslutningar samt andra offentligrättsliga eller privaträttsliga juridiska personer, med undantag av sådana som inte drivs i vinstsyfte (se artikel 48 i EG-fördraget). Därutöver står möjligheten att bilda dotterbolag öppen för andra offentligrättsliga och privaträttsliga enheter, som har bildats i överensstämmelse med lagstiftningen i en medlemsstat och har sitt säte och huvudkontor i gemenskapen. För svensk del torde i princip alla erkända associationsformer omfattas. I prak- tiken lär det dock främst vara aktiebolag och ekonomiska för- eningar som berörs. Även ett europabolag kan vara ett deltagande bolag vid bildande av ett europabolag genom fusion, i form av holdingbolag eller dotterbolag (artikel 3 i förordningen). Vårt förslag: Begreppet dotterbolag bör definieras genom en hänvisning till definitionen i lagen om EFR. Förordningen innehåller inte någon definition av begreppet dotter- bolag. Vid tillämpning av förordningen får tolkningsfrågan därför lösas med utgångspunkt i vad som föreskrivs i dess artikel 9 c. I direktivet (artikel 2 c) definieras dotterbolag som ett företag över vilket bolaget utövar ett bestämmande inflytande enligt artikel 3.2 3.7 i rådets direktiv /45/EG (EFR-direktivet). EG-rätten innehåller inte någon allmän bolagsrättslig koncern- definition. I rådets sjunde bolagsrättsliga direktiv /349/EEG (det sjunde bolagsrättsliga direktivet) finns bestämmelser som kan sägas innefatta en koncerndefinition. Direktivet ger dock inte denna koncerndefinition betydelse annat än på redovisningsrättens om- råde.3 definieras i bl.a. 1 kap. 5 § aktiebolags- lagen (1975:1385) och 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). 1995/96:10 del II s. 108 113, 175 178 och 288. Genomförandet av direktivet i Definitionerna i dessa båda lagar är i sak likalydande och går tillbaka på föreskrifterna i artiklarna 1.1, 2.1 och 3.2 i det sjunde bolagsrättsliga direktivet. I samband med att det sjunde bolags- rättsliga direktivets koncerndefinition infördes i svensk rätt genom aktiebolagslagen och årsredovisningslagen föreslog en remiss- instans att samma koncernbegrepp skulle införas i skatterättsliga avseenden. Någon samordning med det skatterättsliga koncern- begreppet gjordes dock inte. Definitionen av dotterföretag i det sjunde bolagsrättsliga direk- tivet är närliggande med inte identisk med definitionen av kontrollerat företag i EFR-direktivet. I EFR-direktivet definieras kontrollerande företag enligt följan- de. Med kontrollerande företag avses ett företag som utövar ett bestämmande inflytande över ett annat företag i kraft av till exempel äganderätt, ekonomisk delaktighet eller de regler som gäller för det kontrollerade företaget. Om inte annat visas, anses ett företag utöva bestämmande inflytande över ett annat företag om det i eget eller någon annans namn 1)har rätt att utse fler än hälften av medlemmarna i det andra företagets administrativa organ eller lednings- eller tillsyns- organ, 2)kontrollerar majoriteten av de röster som är knutna till före- tagets emitterade aktiekapital eller 3)äger majoriteten av företagets tecknade egenkapital. Även om de nu angivna förutsättningarna är uppfyllda skall ett företag inte anses vara ett kontrollerande företag om det är ett sådant företag som avses i artikel 3.5a eller 3.5c i rådets förordning av om kontroll av företagskoncentrationer 89/4064/EEG. Bestämmande inflytande skall inte heller anses ut- övas när det endast är fråga om att en tjänsteman utövar sina funk- tioner enligt lagar om likvidation, konkurs, obestånd, betalnings- inställelse, ackord eller liknande förfarande. Vid genomförandet av EFR-direktivet övervägdes frågan om det var möjligt att använda aktiebolagslagens koncernbegrepp.4 Det konstaterades då att det inte var möjligt eftersom det var direk- tivets definition av grupp av gemensamhetsföretag som skulle om- fattas av lagen. 1995/96:163 s. 31. Genomförandet av direktivet i Vi finner inte skäl att göra någon annan bedömning , varför vi föreslår att begreppet dotterbolag definieras genom en hänvis- ning till vad som föreskrivs angående det kontrollerade företaget i 9 12 §§ lag om EFR. 4.2.3Begreppen filial och driftsenhet Vårt förslag: I den nya lagen bör begreppet filial användas i stället för begreppet driftsenhet. Begreppet driftsenhet förekommer på ett stort antal ställen i direk- tivet. Begreppet definieras dock inte. I den engelska versionen av direktivet används begreppet . Begreppet driftsenhet förekommer inte i förordningen. Däremot används begreppet filial. I den engelska utgåvan av förordningen motsvaras begreppet filial av branch. Begreppet filial förekommer inte i direktivet. Begreppet driftställe förekommer inte i direktivet men definieras i rådets förordning (2000/1346/EG) om insolvensförfaranden (arti- kel 2 h) som varje verksamhetsplats där gäldenären annat än tillfälligt idkar ekono- misk verksamhet med personella och materiella resurser. I rådets direktiv (2002/14/EG) om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europiska gemen- skapen (artikel 2 b) anges att med driftställe avses en verksamhet som definieras enligt nationell lagstiftning och nationell praxis där ekonomisk verksamhet som inbegriper mänskliga och mate- riella resurser bedrivs kontinuerligt och som är belägen inom en med- lemsstats territorium. I de engelska versionerna används begreppet för vad som i de angivna rättsakterna fått den svenska beteckningen driftställe. I och rådets direktiv (2000/12/EG) om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (artikel 1.3) definieras filial på följande sätt: ett driftställe som utgör en legalt beroende del av ett kreditinstitut och som självständigt utför alla eller vissa av de transaktioner som är hän- förliga till verksamhet i kreditinstitut, samtliga de driftställen som i en Genomförandet av direktivet i medlemsstat är inrättade av ett kreditinstitut med huvudkontor i en annan medlemsstat skall anses utgöra en enda filial. Filial motsvaras i den engelska utgåvan av branch medan drift- ställen motsvaras av places of business. I EFR-direktivet förekommer termen verksamhet för att beteck- na gemenskapsföretagets verksamhet dels i det land det har sitt säte men dels också för att beskriva den verksamhet företaget har i andra länder. För att peka ut de verksamheter som gemenskaps- företaget driver i andra länder än säteslandet valdes i den svenska lagtexten termen filial.5 I svensk rätt är utgångspunkten att en driftsenhet är en sådan del av ett företag som är beläget inom en och samma byggnad eller inom ett och samma inhägnade område, dvs. fabrik, butik, restau- rang osv.6 Den geografiska begränsningen är dock inte undantags- lös. Av 22 § anställningsskyddslagen framgår att enbart den omständigheten att en arbetstagare har sin arbetsplats i sin bostad inte medför att den arbetsplatsen utgör en egen driftsenhet. Vid fastställande av till vilken driftsenhet en arbetstagare som arbetar i bostaden hör, tas hänsyn till hur verksamheten är organiserad i det enskilda fallet. Det avgörande är huruvida arbetstagaren skall ses som organisatoriskt självständig eller inte. Finns det inte någon anknytning till någon annan driftsenhet kan arbetstagaren hänföras till en egen driftsenhet.7 För arbetstagare vilkas arbete inte är fast förlagt till en viss driftsenhet, t.ex. resemontörer och handelsresande, torde det ligga närmast till hands att anse dem knutna till den enhet varifrån uppdragen utgår eller administra- tionen sker.8 Ett deltagande bolag eller ett europabolag kan ha en eller flera verksamheter belägna både i den EES-stat där europabolaget skall ha eller har sitt säte och i andra EES-stater. I de fall verksamheterna är belägna i säteslandet beaktas och beräknas arbetstagarna i samt- liga verksamheter tillsammans. De anses alltså som arbetstagare i det deltagande bolaget eller europabolaget. Det finns med utgångs- punkt i direktivet inte något skäl att hantera arbetstagare på olika sätt beroende på vilken driftsenhet de tillhör, så länge driftsenheten i fråga är belägen i säteslandet. Så snart verksamheterna är belägna i något annat land än säteslandet, skall dessas arbetstagare dock an- 1995/96:163 s. 34 35. 1973:129 s. 260. 7SOU 1998:115 s. 93 101, prop. 1999/2000:86 s. 123 126 och 133 samt bet. 2001/01:AU4. 8Lunning/Toijer: Anställningsskydd, 8 uppl. 2002, s. 504 505. Genomförandet av direktivet i ses tillhöra arbetsstyrkan i det land där verksamheterna är belägna och inte där bolaget har sitt säte. Vid beräkning av arbetsstyrkan i ett bolags verksamheter i ett och samma land, finns det med direktivets utgångspunkter inte något skäl att beräkna arbetsstyrkan uppdelad på olika drifts- enheter. I lag (1992:160) om utländska filialer m.m. finns bestäm- melser om formerna för näringsverksamhet som bedrivs i av utländska företag och utomlands bosatta svenska eller utländska medborgare. Där anges bl.a. att företag skall bedriva sin verksamhet i genom ett avdelningskontor med självständig förvaltning (filial). Vidare anges att utländska företag och utomlands bosatta utländska medborgare skall anses som svenska rättssubjekt vid bedömningen av om de i ett rättsförhållande, som gäller av dem i bedriven näringsverksamhet, lyder under svensk lag och av om de i ett sådant rättsförhållande är skyldiga att svara inför svensk domstol eller underkasta sig svensk myndighets avgörande. Direktivets avsikt att särskilt utpeka ett företags samtliga drifts- enheter eller verksamheter i ett och samma land som inte är bolagets sätesland, blir enligt vår uppfattning tydligare om man använder begreppet filial. Vi föreslår därför att begreppet filial används i den svenska lagtexten i stället för begreppet driftsenhet. Vi anser dock inte att det finns något behov av att närmare försöka definiera begreppet i detta lagstiftningsärende. 4.2.4Berörda dotterbolag och filialer Berörda dotterbolag eller filialer är de dotterbolag eller filialer som enligt befintligt förslag till bildande av europabolag är avsedda att bli dotterbolag eller filialer till europabolaget när och om detta bildas. Vilka enheter som skall bli dotterbolag eller filialer till europa- bolaget när detta bildas kan komma kan förändras över tiden. Det medför att även antalet berörda dotterbolag eller filialer kan komma att förändras över tiden. Det är huvudsakligen enbart de dotterbolag eller filialer som på angivet sätt är berörda vid det aktuella tillfället, som skall beaktas i de olika förfaranden som anges i direktivet. Genomförandet av direktivet i Vårt förslag: Det organ som företräder arbetstagarna i europa- bolag och dess dotterbolag och filialer i förfaranden som avser arbetstagarinflytande, bör ges den svenska beteckningen euro- peiskt arbetstagarråd. Arbetstagarna företräds i förhandlingar om ett avtal om arbets- tagarinflytande i europabolaget av arbetstagarnas förhandlingsdele- gation, se avsnitt 4.4. När förhandlingar mellan detta organ och de deltagande bolagen har slutförts, skall arbetstagarna för att utöva sin rätt till inflytande företrädas av ett annat organ som skall inrättas för detta ändamål. Detta senare organ har i direktivet givits benämningen representationsorganet. Vi anser att detta organ bör ges benämningen europeiskt arbets- tagarråd, då detta klarare utvisar att det är ett organ för arbets- tagarna. Benämningen passar dessutom bättre det svenska arbets- rättsliga språkbruket. Arbetstagarinflytande innebär enligt direktivet samtliga meka- nismer, däribland information, samråd och medverkan, genom vilka arbetstagarrepresentanterna kan utöva ett inflytande på beslut som fattas inom bolaget. De beslut som inflytandet tar sikte på är sådana som avser ekonomiska frågor, finansiell utveckling och led- ning av bolaget. I de avsnitt som följer här nedan ges allmänna utgångspunkter för vad som enligt direktivet gäller för information, samråd och medverkan. Hur dessa former för arbetstagarinflytande skall utövas i de enskilda fallen är beroende av om inflytandet regleras genom avtal eller referensbestämmelserna. När parterna ingår ett avtal om arbetstagarinflytande i europabolaget skall de själva reglera dessa frågor. För de fall referensbestämmelserna blir tillämpliga finns bestämmelser i vårt lagförslag om hur ett arbetstagarråd, dvs. det organ som skall företräda arbetstagarna i förfaranden som avser information och samråd, skall inrättas. Där finns även närmare reglerat vilka frågor som särskilt skall omfattas och vid vilka till- fällen arbetstagarna har rätt till dylikt inflytande. Genomförandet av direktivet i ring om arbetstagarnas rätt till medverkan för de fall en sådan rätt skall utövas och referensbestämmelserna skall gälla. Begreppet definieras som information till det organ som repre- senterar arbetstagarna från europabolagets behöriga organ, om frågor som rör själva europabolaget eller vilket som helst av dess dotterbolag eller filialer belägna i en annan medlemsstat eller om frågor som faller utanför de lokala beslutsorganens befogenheter i en enda medlemsstat. Informationen skall lämnas , på ett sätt och med ett innehåll som ger arbetstagarrepresen- tanterna möjlighet att göra en noggrann bedömning av eventuella konsekvenser samt, när så är lämpligt, förbereda samråd med europabolagets behöriga organ. Begreppet har i detta direktiv givits en utförlig EG-rättslig definition. Definitionen är dock allmänt hållen och uttrycker enbart den huvudsakliga principen, att information skall lämnas så att den blir meningsfull. I motiven till lagen om EFR uttalades, att frågan om huruvida informations- och samrådsförfarandet med nödvändighet skulle äga rum innan för arbetstagarna viktiga beslut fattades inte var helt klar.9 Med hänsyn till utformningen av definitionerna i det före- liggande direktivet är det däremot helt klart att information och samråd skall ske innan beslut fattas av bolaget. Nationella regler för information och även för samråd, skall tillämpas parallellt med direktivets reglering. För de frågor som faller utanför direktivets reglering skall alltså enbart reglerna i med- bestämmandelagen gälla. Begreppet definieras i direktivet som upprättande av en dialog innefattande utbyte av åsikter mellan det organ som representerar arbetstagarna och europabolagets behöriga organ. Samrådet skall ske , på ett sätt och med ett innehåll som ger arbets- tagarrepresentanterna möjlighet att, på grundval av tillhandahållen 1995/96:163 s. 69. Genomförandet av direktivet i information, lämna synpunkter på det behöriga organets planerade åtgärder vilka kan beaktas i europabolagets beslutsprocess. Begreppet gavs en mera kortfattad definition i EFR-direktivet.10 I det direktivet angavs enbart att samråd innebar utbyte av åsikter och upprättande av en dialog mellan arbetstagarna och lämplig led- ningsnivå. Motsvarande korta definition av begreppet har använts även i direktivet om information och samråd.11 Definitionen från EFR-direktivet har i SE-direktivet utvecklats men den innehåller alltjämt inga detaljer avseende de olika stegen i samrådsförfarandet eller avseende eventuella tidsfrister. Defini- tionen är i stället begränsad till att fastställa den odiskutabla prin- cipen att samrådet skall ske på ett sätt som gör detta meningsfullt. Vår bedömning: Medverkan är arbetstagarnas rätt att välja eller utnämna, föreslå eller avvisa några eller alla ledamöter i bolagets tillsyns- eller förvaltningsorgan. En definition finns för vad som vid tillämpning av omröstningsreglerna skall anses som en minskning av medverkan. Definitionen är inte tillämplig för be- dömning av vad som skall anses som samma nivå ur alla aspekter av arbetstagarinflytande. I det senare fallet tillkommer dels information och samråd dels det materiella innehållet i arbets- tagarinflytandet. Några riktlinjer för värdering av kvaliteten på inflytandet ges dock inte i direktivet. Om sådana blir nödvän- diga torde de enbart kunna tillföras av . Vid bedömning av graden för medverkan skall både avtalad frivillig medverkan och den medverkan arbetstagarna enligt lag har rätt till beaktas. Liksom i svenska aktiebolag utövas aktieägarnas beslutanderätt i europabolag vid bolagsstämma. När det gäller europabolagets övriga organisation kan denna vara uppbyggd på två olika sätt, antingen enligt ett monistiskt system eller enligt ett dualistiskt system. Den monistiska organisationsmodellen som är den som ligger närmast det svenska systemet innebär att det utöver bolagsstämman finns ett bolagsorgan, förvaltningsorganet. 11Europaparlamentets och rådets direktiv /14/EG, artikel . Genomförandet av direktivet i dualistiska modellen finns det två bolagsorgan, ett ledningsorgan och ett tillsynsorgan.12 I den dualistiska modellen svarar ledningsorganet för bolagets ledning och förvaltning, medan tillsynsorganet har till uppgift att tillsätta och entlediga ledamöterna i ledningsorganet samt att kon- trollera ledningsorganets förvaltning. Tillsynsorganet får inte för egen del ha några befogenheter att vidta förvaltningsåtgärder. Leda- möterna i tillsynsorganet väljs av bolagsstämman. I den monistiska modellen är det förvaltningsorganet som utövar ledningen och förvaltningen av bolaget. Förvaltningsorganets leda- möter tillsätts av bolagsstämman. Förvaltningsorganet kan sägas motsvara styrelsen i ett svensk aktiebolag. Det är bolaget självt13 och alltså inte medlemsstaten som bestämmer vilken av organisationsmodellerna som bolaget skall använda sig av. Det innebär att europabolag med säte i i vissa fall kan komma att tillämpa den för svensk aktiebolagsrätt främmande dualistiska organisationsmodellen. Arbetstagarnas eventuella rätt till inflytande i form av medverkanvilket i motsvaras av arbetstagarnas rätt till styrelse- representation skall enligt direktivet i det monistiska systemet utövas i förvaltningsorganet och i det dualistiska systemet i till- synsorganet. Det finns två olika former för medverkan enligt direktivet. Det inflytande som arbetstagarnas representanter utövar på ett bolags verksamhet i de olika bolagsorganen sker genom rätten att antingen a)välja eller utnämna några av ledamöterna i bolagets tillsyns- eller förvaltningsorgan, eller att b)föreslå eller avvisa utnämningen av några eller alla ledamöter i bolagets tillsyns- eller förvaltningsorgan. Om ett förslag till avtal om arbetstagarinflytande i europabolaget är sådant att det skulle innebära en minskning av rätten till med- verkan, krävs det kvalificerad majoritet vid omröstning i förhand- lingsdelegationen för att bifalla förslaget. Man måste därför ha klart för sig vad som enligt direktivet innebär en minskning av rätten till medverkan. I anslutning till omröstningsreglerna finns därför en definition av vad som skall anses som en minskning av medverkan i detta sammanhang. En minskning av rätten till medverkan innebär 12Ds 2003:15 s. 19. 13Artikel 38 i förordningen. Genomförandet av direktivet i att arbetstagarna skulle få rätt att välja, utnämna, föreslå eller avvisa en mindre andel av ledamöterna efter bildandet av europabolaget jämfört med den högsta andel av medverkan som före bildandet gäller i något av de deltagande bolagens organ. Denna rent mate- matiska bedömning av vad som skall anses som en minskning av medverkan skall dock användas enbart i samband med omröst- ningsreglerna. När ett nationellt bolag skall ombildas till ett europabolag före- skriver direktivet, att arbetstagarinflytandet i europabolaget i alla aspekter måste nå upp till åtminstone samma nivå som var gällande i bolaget före ombildningen. Denna regel är inte någon del av omröstningssystemet utan en absolut förbudsregel. I detta fall måste man alltså se till att det rent materiella innehållet i inflytan- det inte försämras. I de olika EES-staterna förekommer alltså olika system inte bara för i vilket organ inflytandet utövas utan också beträffande innehållet i inflytandet. Direktivet värderar inte de olika systemen. Att göra en objektiv och riktig jämförelse av vad som skall anses som samma nivå i alla aspekter vid ett eventuellt byte av organisationsmodell eller form för medverkan förefaller vara en grannlaga uppgift. Den enda instans som kan göra det, torde var . I vissa rättsordningar kan arbetstagarna ha rätt att utse observa- törer till något av bolagets organ. Dessa observatörer saknar röst- rätt i bolagets organ och har enbart rätt att närvara för att inhämta information för arbetstagarnas räkning. Dessa personer bör inte beaktas när det gäller att avgöra om det förekommer medverkan i ett bolag eller att bedöma graden av medverkan i ett dylikt. När man undersöker om arbetstagarna i ett deltagande bolag har rätt till medverkan och vilken grad av medverkan de i så fall har rätt till, skall dels avtalad frivillig medverkan beaktas och dels den medverkan arbetstagarna i fråga enligt lag har rätt till oberoende av om denna rent faktiskt utövas eller inte. Genomförandet av direktivet i 4.4Inrättande av en förhandlingsdelegation Vårt förslag: Det organ som företräder arbetstagarna i för- handlingar om en ordning för arbetstagarinflytande i europa- bolag, bör ges den svenska beteckningen arbetstagarnas för- handlingsdelegation. En ordning för arbetstagarnas inflytande i europabolag skall i första hand bestämmas i förhandlingar mellan deltagande bolag och repre- sentanter för de anställda som berörs av förändringarna. Därför skall ett särskilt organ inrättas, som kan företräda arbetstagarna vid dessa förhandlingar. Detta organ har i direktivet, liksom i EFR- direktivet, i den engelska versionen givits benämningen a special negotiating body och i den svenska det särskilda förhandlings- organet. Vi anser att detta organ, på samma sätt som i lagen om EFR, bör ges benämningen arbetstagarnas förhandlingsdelegation. Skälen till detta är dels att det passar bättre in i det svenska språkbruket och dels att begreppet redan är etablerat i den tidigare lagen. 4.4.1Förutsättningar för att konstituera en förhandlingsdelegation. Vår bedömning: Bolagens skyldighet att vidta nödvändiga åtgärder för att en förhandlingsdelegation skall kunna bildas uppkommer om europabolag skall bildas genom fusion eller i form av holdingbolag, när bildandeplanen offentliggörs. Skyl- digheten uppkommer i ombildningsfallet när bolagsstämman beslutar bifalla ombildningen och i de fall europabolag skall bildas i form av dotterbolag i och med att bolagsstämman i samtliga deltagande bolag bifallit bildandeplanen. Åtgärderna skall vidtas . För att ett europabolag skall få registreras måste det vara klart vilket arbetstagarinflytande som skall gälla i bolaget.