sou · GRB3127d3 · 2004-01-01 00:00:00 — En fjärdedel av förfrågningarna gällde avsiktligt intag, huvudsakligen av läkemedel. Frågor angående feldosering/förväxling av framför allt läkemedel har ökat kraftigt och utgjorde av förfråg- ningarna. Majoriteten av dessa frågor kommer från privatpersoner som oavsiktligt tagit t.ex. dubbel dos av ett läkemedel, vilket sällan innebär någon förgiftningsrisk (Giftinformationscentralen 2003). Giftinformationscentralen ger i första hand upplysning via telefon- förfrågningar. Information till allmänheten finns också som broschyrer och på GICs hemsida. Information ges om hur förgiftningsolyckor kan förebyggas och om första hjälpen vid förgiftningstillbud. Det finns också listor på bland annat kemiska produkter, svampar och växter som kan utgöra en fara för förgiftning, vad som kan göras vid hugg- ormsbett och getingstick, råd om medicinsk kol vid förgiftnings- tillbud med mera. om hur förgiftningstillbud kan förebyggas: Lås alltid in alla läkemedel i ett särskilt medicinskåp. Förvara farliga kemikalier barnsäkert och i originalförpackning och håll noggrann uppsikt över produkterna under användning. Vissa kemikalier är så skadliga, t.ex. kaustik soda och starka syror, att de är olämpliga att ha hemma. Plocka bara svamp som du av egen erfarenhet absolut säkert vet är ätlig. Tänk på att förtäring av giftig svamp kan få all- varliga följder. Se till att barn har stövlar när de går i ormrika marker, och lär dem att aldrig plocka upp ormar. Ha alltid medicinskt kol hemma. Tänk på att risken för förgiftningstillbud ökar när barnet är på besök i mindre "barnsäker" miljö. Ett samarbete finns mellan och i frågor som gäller förgiftningar och tillbud. bok – Ofarligt Hur man undviker förgiftningstillbud och ger första hjälpen, där GIC informerar om förgiftningsrisker i hemmet, ger råd om första hjälpen och förslag till åtgärder för att förhindra olyckor. Två omfattande listor över kemiska produkter respektive växter ingår. Boken vänder sig främst till småbarnsföräldrar men även till alla andra som har hand om barn. Boken finns också i en nätversion på (2002). Informerar om kemikalier som kan utgöra en risk för förgiftning i skriften Kemikalier i barns vardag, finns även tillgänglig på deras hemsida (Kemikalieinspektionen 2002). 7.5.3Förbättrad information om innehållet i kemiska produkter Olyckstillbud med kemiska produkter är alltså relativt vanliga. Ofta är det små barn som smakar på eller spiller produkten över sig. För att Giftinformationscentralen ska kunna ge adekvata råd vid förgiftningstillbud måste fullständig information om innehållet i kemiska produkter finnas, det gäller alla kemiska produkter även de som bedöms som ofarliga. lämnas information om produkternas kemiska sammansättning till GIC av tillverkare och importörer på frivillig väg. Produktinformationen hanteras och lagras enligt sekretess- lagen och används enbart för värdering av produktens akuta giftig- het. Vid besvarandet av förfrågningar röjs aldrig något om produktens sammansättning, utom då sådana upplysningar kan ha betydelse för läkare som skall behandla en förgiftad patient. Giftinformationscentralen anser att det inte är sannolikt att alla företag frivilligt förser GIC med information om samtliga produkter som finns på markanden. Enligt GIC är produktinformationen väsentligen tillfredställande när det gäller konsumentprodukter men när det gäller industrikemikalier saknas information om många produkter. pågår en diskussion inom EU att samla ett antal direktiv på kemikalieområdet i en EU-förordning, som i motsats till tidigare direktiv, blir direkt bindande för medlemsländerna. Regeringen har i detta sammanhang för avsikt att ge Kemikalie- inspektionen i uppdrag att titta på innehållet i olika produkter som vänder sig till konsumenter. Hur uppdraget ska utformas utreds i . Att ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att utreda möjligheten att förelägga producenter och leverantörer av kemiska produkter en skyldighet att ge GIC detaljerad information om sammansättningen av sina produkter passar väl in inspektionens utredningsuppdrag. Regeringen föreslås ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att utreda om företag som tillverkar och/eller säljer kemiska produkter, som kan utgöra en hälsofara, kan föreläggas skyldighet att förse Giftinformationscentralen med dessa produkters kemiska sammansättning. Barnsäkerhetsdelegationen bedömer att Giftinformationscentralens verksamhet är väl fungerande och väl känd både av allmänhet, hälso- och sjukvård och andra praktiker. För att ytterligare för- bättra GIC:s möjligheter att ge adekvata råd anser delegationen att alla företag som tillverkar och/eller säljer produkter som kan utgöra en förgiftningsrisk ska vara skyldiga att förse GIC med uppgifter om produkternas kemiska sammansättning. Barn och ungdomar kommer ständigt i kontakt med produkter som på olika sätt kan utgöra en risk för att skadas. I ett globalt perspektiv är utbudet av produkter enormt och ett allt friare flöde av varor och tjänster inom EU, där producenterna själva svarar för produktens säkerhet, betyder att frågan om produktsäkerhet för konsumenten bör följas noggrant. Arbetet med att göra produkter säkra bedrivs genom arbete med olika produktdirektiv på europeisk nivå och standardisering både på nationell och internationell nivå. Det är nödvändigt att de regelverk som finns inom området kontinuerligt ses över och för- bättras då det ständigt kommer ut nya produkter på marknaden. Delegationen har valt att inte ge förslag till förbättringar inom detta område, då vi konstaterar att det fortlöpande bedrivs ett omfattande arbete av olika verk och myndigheter inom produktsäker- hetsområdet. Bland annat genom , Konsument- verket, . Vi beskriver nedan kortfattat exempel på produktsäkerhetsarbete som berör barn och ungdomar. Exempel på lagstiftning och tillsyn inom området produktsäkerhet arbetar för att tillverkarna ska göra så säkra produkter som möjligt. Verket kontrollerar att produkter som säljs på marknaden, uppfyller fastställda säkerhetskrav, bland annat med stöd av produktsäkerhets- och leksakslagen. När det gäller säker- heten hos alla de elprodukter som finns på marknaden så kontrolleras de av med stöd av ellagen (1997:857). Produktsäkerhetslag (1988:1604) Denna lag har till ändamål att motverka att varor och tjänster orsakar skada på person eller egendom. Lagen tillämpas beträffande varor och tjänster som tillhandahålls i näringsverksamhet och om varor som tillhandahålls i offentlig verksamhet. En förutsättning är att varan eller tjänsten i inte obetydlig omfattning utnyttjas eller kan komma att utnyttjas av konsumenter för enskilt bruk. Med stöd av lagen utövar tillsyn. Särskilda säkerhetskrav för leksaker gäller enligt lagen (SFS 1992:1327) och förordningen om leksakers säkerhet (KOVFS 1993:9) samt föreskrifter. Lagstiftningen överför EU:s direktiv om leksakers säkerhet till svensk lagstiftning. En leksak får bara säljas om den uppfyller lagens krav beträffande säkerhet, information och märkning. Om en leksak tillverkas helt i enlighet med den europeiska standarden för leksakers säkerhet (SS-EN 71-1:1999), anses den uppfylla kraven i leksakslagen. I detta fall krävs inte att leksaken provas av en oberoende institution. Skulle dock till- verkaren välja att inte tillverka leksaken helt enligt standarden krävs att leksaken typgodkänts av en tredje part. kan med stöd av produktsäkerhetslagen ingripa mot leksaker som har säkerhetsbrister, även om den uppfyller kraven i leksaksstandarden eller har typgodkänts. Det kan inträffa om standardens krav visar sig vara för lågt ställda eller om en tillämplig standard eller standardregel saknas. Elprodukters säkerhet regleras av EU-direktiv som implementeras i den svenska ellagstiftningen. Lagstiftningen syftar till att endast säkra produkter ska få placeras på marknaden och tillämpas på i stort sett alla elprodukter. kan med stöd av ellagstiftningen hindra för- säljning eller annan överlåtelse av elprodukter med säkerhetsbrister. Ett omfattande samarbete sker med såväl elsäkerhetsmyndigheter i medlemsländerna inom EU som . Myndigheter och kommissionen informerar varandra när en farlig produkt har stoppats för fortsatt försäljning i ett land så att produkten även stoppas i övriga länder. Produkter som kan vara farliga för användaren, t.ex. el-produkter, maskiner och leksaker måste enligt lag vara CE-märkta (1992:1534). Genom CE-märket garanterar tillverkaren eller importören att produkten uppfyller alla grundläggande hälso- och säkerhetskrav och utan märket får produkterna inte säljas. CE- märkningen handlar om säkerhet och har ingenting med produkt- ens kvalitet, funktion eller prestanda att göra. Märkningen gäller för många produkter som säljs inom EU, oavsett om de har tillverkats i eller utanför EU. CE-märket är det enda märke som krävs för att produkten ska anses vara säker nog för att få säljas i och i resten av EU. En marknadskontroll infördes för att garantera CE-systemets trovärdighet och för att se till att produkterna verkligen uppfyller de krav på hälsa och säkerhet, som tillverkaren garanterar med CE- märket. Marknadskontroll innebär att EU ländernas olika myndig- heter på olika sätt kontrollerar att produkterna som säljs uppfyller de krav direktiven ställer samt att de är CE-märkta. kontrollerar leksaker och personlig skyddsut- rustning för privat bruk, kontrollerar elprodukter och kontrollerar maskiner och personlig skyddsut- rustning. Andra myndigheter med kontrollansvar för vissa produkt- grupper är , , , samt SWEDAC (Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll). Exempelvis genomför marknadskontroller av elektriska och elektroniska produkter. Kontrollvolymen inom elpro- duktområdet omfattar ca 70 000 produkttyper. Tillverkare, importörer och butiker besöks och kontroll görs av ett urval av dessa produkter. Om en produkt misstänks vara bristfällig köps den in för test och kontroll. Bristfälliga produkter kan beläggas Om produkterna har mycket allvarliga brister kan verket även besluta att de ska återtas från konsument. På finns varningar (aktuella och tidigare) för leksaker och andra produkter som kan vara farliga för barn. Där finns också råd om rätt skyddsutrustning för olika aktiviteter som t.ex. hjälmar vid cykling och flytvästar. Listor med elprodukter som har försäljningsförbud finns på . Där finns också råd och allmän information om elsäkerhet. Information om skador relaterat till produkt I finns detaljerad information om olycksfallsskador relaterat till produkt i den urvalsbaserade delen i det nationella informations- systemet om personskador (tidigare kallat EHLASS, se kap. 6.4 ). Syftet är att samla information om vilka produkter som orsakar skador och därmed få ett underlag för ett effektivare produktsäkerhetsarbete.