sou · GRB3118d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Den allmänna samlingslokalen som resurs är inte given men föränderlig och måste anpassas! skall också konstateras att den allmänna samlings- lokalen som viktig infrastrukturell resurs inte alltid spelar en given roll. Dess ändamålsenliga funktion är i praktiken inte alltid där, är föränderlig och måste anpassas. betydelse är också i hög grad potentiell, vilket innebär att den på många ställen inte är helt utvecklad eller fullt ut en utnyttjad resurs. En anpassning behövs som sagt och några utgångspunkter för en sådan anpassning skall här nämnas, innan mer preciserade intryck redovisas längre fram. I tätort och särskilt i storstad, särskilt tydligt i förortsmiljö, tycks det, generellt sett, finnas för få eller för få lätt tillgängliga, för svåråtkomliga eller dyra, samlingslokaler. Efterfrågetrycket är starkt. Tillgången är inte i nivå med efterfrågan. Särskilt påtagligt tycks detta också vara i miljöer där det finns en stark mobilisering, exempelvis genom invandrarföreningar, och där ungdoms- aktiviteter pyr och söker växtutrymme. Det underskott som det handlar om är ett behov av föreningshusfunktion, parallellt med kulturhusfunktion och ungdomshusfunktion. Många föreningar är här lokalmässigt hemlösa och behovet av kulturmöten i vid skala, inte minst för de unga, är påtagligt. På landsbygd och i glesbygd tycks tillgången till allmänna sam- lingslokaler på många håll vara mer än nog. Detta är dock en san- ning med modifikation. Många samlingslokaler är en bra sak i sig, eftersom de spelar en viktig roll för närsamhället, för livsmiljöns vitalitet och ibland för upprätthållandet av ett närsamhälle över- huvudtaget. Mer än nog eller för många äger sin sanning i rela- tion till möjligheterna till att genom nysatsningar tekniskt och lokalmässigt kunna utrusta och utforma lokalerna. En koncentra- tion kan i detta avseende ibland nog vara en förutsättning, vilket i sig skulle kunna förbättra lokalernas användbarhet. Det finns ofta en spänning mellan centrum och periferi, med dessa beteckningars relativa och flytande betydelse, vad gäller till- gång till olika resurser och ömsesidigt utbyte, liksom när det gäller olika typer av satsningar på olika verksamheter och aktiviteter, och detta såväl mellan större tätorter och landsbygd som inom tätorten (mellan city och förort) och landsbygdsmiljön (mellan tätort och by) själv. I sammanhanget skall påpekas att det finns förtjänster med såväl det perifera och centrala, lilla och stora. Stor konst får ofta rum i små och perifera lokaler och småskuren kommersialism och billig populism kan förekomma i såväl det centrala och stora som det perifera och lilla. Det förefaller vara högst angeläget att man från både centrums som periferins sida förmår att länka upp sig mot varandra verksamhetsmässigt. Ett centralt utbud av kultur- arrangemang och kursverksamhet kan decentraliseras för en större bredd och vice versa kan ett lokalt utbud kopplas med det som händer centralt, som en mobilisering av efterfrågan eller som ett vidgat publik- och aktivitetsunderlag. En sådan samordning och motsvarande synergieffekt skulle man i betydligt större utsträck- ning än vad som är fallet i många fall vilja se. De stora samlingslokalerna bör finna former för att öppna upp sig för, göra sig mera tillgängliga för, icke så köpkraftiga behov och intressen och de mindre lokalerna bör fortsatt synliggöra sig för nya behov och intressen, även sådana som inte är så väletablerade i närsamhället. De allmänna samlingslokaler som har en anknytning till alternativa levnadssätt, exempelvis det drogfria, bör också i högre grad än vad som tycks vara fallet synliggöra sig själva just som det alternativ man utgör och anknyta till de strömningar i samhället som ligger nära ifrågavarande alternativa livsformer. Inom ung kultur och ny politisk rörelse finns härvidlag en del att medvetet anknyta till. En nedläggning av en allmän samlingslokal kan innebära både en hemlöshet för vissa aktörer om motsvarande lokaler inte finns att tillgå och en möjlighet till koncentrerad nysatsning om där finns andra motsvarande lokaler att vidareutveckla. Profana lokaler kan inte så lätt ersättas av icke profana, lokaler med varie- rande stark ideologisk anknytning är inte utbytbara o.s.v., som konkurrerande lokaler kan undergräva förut- sättningarna för växt och expansiv vitalitet. Vad som måste under- strykas är under alla villkor att en omstrukturering varken är något positivt eller negativt i sig. Allt hänger samman med de konkreta betingelserna och i vilken grad olika behov och intressen kommer i kläm. Med den vitalisering som har skett, dock inte alltid i så traditio- nella former, med det mångkulturellt blandade samhället, med ungdomskulturens och nya kulturuttrycks allt intensivare genom- slag och med en revitaliserad politisk aktivism i relation till globali- seringsfrågor, miljöfrågor och könsidentitetsmässiga frågor, har behovet av allmänna samlingslokaler i realiteten kommit att allt mer accentueras, oavsett i vilken grad detta accentuerade behov uttryckligen har hamnat på den politiska dagsagendan eller ej. Det handlar inte bara om ett behov av specialfunktioner av typen arrangemangs- och gästspelsscener, utan om ett behov av mötes- lokaler, verksamhetslokaler och träningslokaler. Viktigt att fram- hålla är behovet av produktionslokaler, kombinerat med kultur- husfunktioner, där professionellt och ideellt, experimentellt och etablerat, ungt och traditionellt kan mötas och brytas mot vart- annat. Rent generellt behövs det betydligt mera rum eller utrymme för kulturmöten och samlade verksamheter över gränser, ideologiska, livsåskådningsmässiga o.s.v. Rent generellt är det också motiverat att efterlysa en större koppling mellan nya politiska rörelser och de allmänna samlingslokalerna. Samtidens samhällsengagemang bör i högre grad dras in i den allmänna samlingslokalens offentlighet för att få spela den konstruktiva roll som samhällsengagemang måste få spela. Genusfrågan är nära relaterad till behovet av att särskilt och målmedvetet uppmärksamma könsrelaterade behov. Sådana pockar i realiteten starkt på med de organiserade strävanden som här finns, bland unga kvinnor på musikområden, bland kvinnor i etniska minoritetsgrupper kring skilda livsformer o.s.v. I alla dessa avseen- den föreligger det en utmaning vad beträffar den allmänna sam- lingslokalens anpassning till en roll och funktion som motsvarar vår tids, vårt samtidssamhälles och den samtida demokratins behov. Där är alltid en tät och skör relation mellan artikulering av behov/ intressen och dynamik i termer av utbud/efterfrågan, tillgång till/ till- gänglighet till och faktiskt nyttjande/ändamålsenlighet! Uppenbart är att en allmänna samlingslokalens roll och funktion är nära relaterad till en känslig artikulering av behov och intressen och dynamik av utbud och efterfrågan, tillgänglighet och faktiskt utnyttjande. Behovs- och intresseperspektivet handlar om hur behov föder intressen och intressen föder behov, parallellt med att skilda behov och intressen i varierande grad uppmärksammas, synliggörs och artikuleras. Utbuds- och efterfrågeperspektivet handlar om att efterfrågan pockar på ett utbud, men också att ett utbud väcker efterfrågan, inte bara tillfredsställer ett redan artiku- lerat behov eller intresse. I en djupare mening handlar utbud och efterfrågan också om såväl den reella tillgången till lokalen som dess ändamålsenlighet i relation till specifika behov och intressen. Och i såväl artikulering som dynamisk anpassning finns det ett utrymme för prioriteringar och maktspel som inte bara bör upp- märksammas, utan som också konstruktivt bör tillämpas inom ramen för en medveten politik för allmänna samlingslokaler och deras funktion. Det lokala politiska rummet/utrymmet, dess maktkonstellationer och prioriteringar, såväl inom föreningslivet självt som inom politisk ledning och förvaltning, är den grundläggande betingelsen för en den allmänna samlingslokalens vitala betydelse! Den täta och sköra relationen mellan behov och intressen, utbud och efterfrågan och tillgänglighet och reellt utnyttjande är också något som är nära förbundet med det lokala politiska rummet, dess maktkonstellationer och prioriteringar. Ett generellt intryck är att den allmänna samlingslokalens lokala betydelse är starkt avhängig av den lokala politikens inställning och öppenhet, program och handlingsberedskap, inte minst när det gäller expansiv och offensiv respektive mera defensiv eller kontraktiv hållning när det gäller den allmänna samlingslokalens utformning och bruk, funktion och roll. En avgörande roll tycks spelas av inställningen, själva utvecklings- och förändringsinriktningen. En mångfald i förändring Allmänna samlingslokaler är inte bara en sak, stöpta i samma form, utan en mångfald! Ett påtagligt intryck är att den allmänna samlingslokalen inte är en enda sak, inte är stöpt i samma form, och att den funktion som skall fyllas, den roll som skall spelas, inte kan stöpas i samma form. Det kontextuella sammanhanget för funktionen, de skilda behoven och intressena, de faktiska och efterfrågade mötena och verksam- heterna, är avgörande. Den etniskt blandade och minoritets- dominerade förorten har andra behov än glesbygdsorten, likaväl som den centralt belägna stora samlingslokalen har en samlad funktion som skiljer sig från den centralt belägna mindre allmänna samlingslokalen. Den allmänna samlingslokalen är en mångfald i sig självt. Det pyr av nytänkande och nyskapande lokalt och underifrån! Ett starkt intryck är också att det finns många vitala samlings- lokaler, liksom konstruktiva utvecklingsidéer och pågående utvecklingsprojekt, vad beträffar allmänna samlingslokaler i konkret bruk, såväl på mindre som större orter. Problemet är inte att det saknas idéer, ambitioner och förnyelsearbete. Problemet tycks vara att dessa behöver mera luft under vingarna. Det förefaller inte som om goda exempel så lätt får en spridningseffekt, vilket kanske hänger samman med att nytänkande och ny öppenhet utvecklas lokalt och underifrån och i allt för hög grad existerar i en slags marginalitet. Det är ändå något förvånande att goda exempel inte får ett större genomslag och det känns motiverat att efterlysa ett starkare synliggörande och erkännande av konstruktivt nytänkande och nyskapande. Ett mera organiserat idéutbyte mellan de aktörer som driver allmänna samlingslokaler skulle mot bak- grund av den bild som denna studie har gett behövas. Särskilt pockande är etniska minoriteters särskilda lokalbehov, de ungas särskilda lokalbehov, nya kulturella uttrycksformers och uttryckssätts lokalbehov och de nya sociala rörelsernas lokalbehov, samt i allt detta inte minst specifikt könsrelaterade behov. Dessa gruppers och verksamhetsformers särskilda lokalbehov har vi redan påtalat och behoven hänger dels samman med samhälls- förändringen i sig i alla dess dimensioner av nytt och förnyelse, med det engagemang och de mer eller mindre formellt organiserade aktiviteter som växer fram kring detta det nya och framväxande, och dels med det relativa utanförskap i relation till makten över den allmänna samlingslokalen som det nya och inte redan etablerade av naturliga skäl präglas av. Viktigt att påtala är också att etniska minoriteter inte alltid tycks se den resurs som den allmänna samlingslokalen utgör. Detsamma tycks vara fallet för den unga generationen. Nya verksamhetsformer och kulturuttryck, liksom nya politiska aktivi- tetsformer, tycks heller inte riktigt aktivt pocka på den allmänna samlingslokalen som plattform, forum och arena. Den könsrela- terade dimensionen är inte minst viktig att påminna om i samman- hanget. Förfördelad part är som regel genomgående den kvinnliga sidan, vars behov och intressen heller inte generellt och relativt sett får det gehör som i sak både är motiverat i sig och jämlikt. Ett genomslag för nämnda gruppers och verksamhetsformers behov och intressen förutsätter att den allmänna samlingslokalen aktivt på olika sätt gör sig synlig och öppen för motsvarande behov och intressen. Hänvisning till okunskap och bristande kännedom om regler och villkor förmår inte bryta med den inlåsning eller utestängseffekt som ibland kan konstateras i relation till denna typ av behov. Synlighet och öppenhet att släppa in innebär däremot en möjlighet till vitalisering av den allmänna samlingslokalen, lokal kultur och lokal demokrati, vilket också visar sig i de fall där sådan öppenhet och förnyelse praktiseras. Det behövs en lokalrörelse för den mångkulturella förorten! Utvecklingen när det gäller allmänna samlingslokaler på lands- bygden har eller varit av expansiv karaktär. En motsvarande utveckling när det gäller den mångkulturella förorten, inte bara storstadsförorten, utan den etniskt blandade förorten generellt, där en expansiv utveckling är av behovet klart påkallat, saknas. Behovet av allmänna samlingslokaler är här mycket stort. Läget är uppenbarligen på vissa ställen mycket trängt när det gäller tillgången till samlingslokaler, dels till följd av tillgängliga samlingslokalers omfattning och karaktär, dels till följd av en en viss slutenhet, inte avsiktlig, men faktisk, visavi grupper som unga, nyskapande kulturaktiva, politiskt aktiva inom nya sociala rörelser och även etniska minoriteter. som det också på vissa ställen kan vara ganska välför- sett vad gäller lokaltillgången, så kan det råda en brist på rum i relation till de specifika behov som utvecklas och den köpkraft, ekonomiska såväl som politiska, som dessa grupper eller behov har, eller överhuvudtaget den synlighet eller brist på synlighet som den allmänna samlingslokalen som resurs präglas av. Sammanfattningsvis behövs det en lokalrörelse för den mång- kulturella förorten. Demokrati för ett mångkulturellt samhälle för- utsätter allmänna samlingslokaler för en mångkulturell befolkning och mångkulturella behov. Saknas sådana blir effekten lätt en slags enklavisering. Olika grupper med sina specifika behov och intres- sen isoleras från varandra, istället för att dras in i den allmänna samlingslokalens offentlighet med dess möjlighet till öppet möte och utbyte. Det behövs mångkulturella inslag i den lilla lokala samlingslokalen! På motsvarande sätt som det behövs en lokalrörelse för den mång- kulturella förorten, behövs det också generellt sett ansträngningar för och satsningar på ett mångkulturellt inslag i den lilla lokala samlingslokalen. Denna är som regel tätt förbunden med närsam- hället och dess väletablerade krafter. Här kan det ibland vara moti- verat att uttryckligen eftersträva en breddning och sådana ansträngningar och satsningar görs också i form av koordinerade samordningar rörande kulturutbud och kulturaktiviteter av olika slag. Denna konstruktiva tendens är det viktigt att underblåsa. Vikten av att bruka Inte bara förvalta, utan bruka! Ett viktigt intryck är att det är bruket och inte bara det förvaltande handhavandet av den allmänna samlingslokalen som i allt högre grad är det avgörande. De allmänna samlingslokalerna utgör, just som allmänna samlingslokaler, ett viktigt nav när det gäller det lokala samhällets sociala liv med, vad vi redan har påtalat, i ökande grad en tyngdpunkt i de innehållsliga verksamheter som är för- bundna med lokalerna såsom sådana eller i sig. Det räcker inte längre bara, generellt sett, med att tillhandahålla lokalen, utan man måste också på det ena eller andra sättet involvera sig i dess bruk, om den allmänna samlingslokalens betydelse skall kunna inlösas. Att bruka handlar ofta om att hitta sin nisch, allt beroende på storlek, yttre betingelser och lokala behov. Detta att bruka är också relaterat till de ideella insatsernas egenintresse. Någon intervjuad har påtalat att även det ideella arbetet, en nödvändig komponent i den allmänna samlingslokalens samlade betydelse och funktions- sätt, måste löna sig. Detta löna sig handlar om att bruka för bestämda ändamål och allt det som man härigenom får tillfälle att tillgodogöra sig. Den verksamhetsmässiga aspektens ökade betydelse! Det samtida samhället präglas i hög grad av det innehålls- industriella, av upplevelseindustrin och det upplevelsebaserade, men också av aktivitetsdelaktighet och inte bara passivt deltagande. I motsvarande grad tycks det vara betydelsefullt att den allmänna samlingslokalen präglas av en fördjupad verksamhets- planering och verksamhetsanpassning. Den verksamhetsmässiga aspekten har fått en ökad betydelse. Det räcker inte längre att bara ställa lokal till förfogande, utan den allmänna samlingslokalen måste förbindas med en spontan såväl som planerad verksamhets- mässighet. Vad som är angeläget tycks vara såväl diversifiering som integrering. Öppet hus med utrymme för skilda verksamheter, även spontana och gränsöverskridande, men också en målmedveten planlagd verksamhet inifrån den allmänna samlingslokalen själv. Självklart är förutsättningarna, möjligheterna och angelägenheterna härvidlag varierande för skilda samlingslokaler, av olika storlek och art och i olika miljöer. Vikten av kulturprogram! Mer precist tycks det ganska allmänt finnas behov av kultur- program för deltagande och delaktighet, för livskultur och kultur- liv, för gemensamt skapande och förnyelse, för kontakter över gränser, etniciteter, generationer och genrer. Sammanhanget för detta är bland annat att kultur har blivit till en allt viktigare kapitalform. Man behöver bara hänvisa till kulturindustrins ökade betydelse, sådant som musikrörelse, media, design o.s.v., för att understryka denna ökade betydelse. Kreativitet och innovation förmedlas i allt högre grad genom stil och subkultur och kulturellt kapital blir i samma grad en allt viktigare grundval för social differentiering och ojämlikhet. Den allmänna samlingslokalens funktion och roll för närsamhälle och demokrati, för medborgerlig delaktighet och deltagande, påverkas också av denna djupgående samhällsförändring. Vikten av kulturprogram är uppenbar. Inte bara det permanenta, utan också det tillfälliga! För verksamhetsinriktningen tycks det vara centralt att man förmår gripa tillfället, att lämna rum för tillfällighetsarrangemang och till- fälliga verksamheter, inte bara det mer permanenta eller återkom- mande. Ett uttryck som är användbart i sammanhanget är att se till att där finns tillgängliga spontanytor. Orsaken till detta är att sam- tidens livskultur och kulturliv i allt högre grad inriktas på det temporära och informella, upplevelsen och det omedelbara. Inte bara i sig själv, utan mobiliserande och i samarbete/ sam- verkan/samordning! En viktig ledstjärna tycks också vara att samverka med skilda aktörer och parter, att länka eller kedja ihop sig och att i bred mening samutnyttja. Uppkopplingar, nätverkskontakter och partnerskapssamverkan är tidstypiska nyckelord som också är av central betydelse för den allmänna samlingslokalen. Någon inter- vjuad har påtalat att det handlar om att få igång ett nytt samarbete på konstiga nya sätt, att slå pakter och att mäkla fram gemen- samma resurser genom flersektoriell samverkan och gränsöver- skridande partnerskap. Samverkan handlar om en mobilisering av skilda kulturresurser i vid mening. Den allmänna samlingslokalen kan vara en katalysator för olika krafter och att länka ihop handlar om en koppleriverksamhet, att samlat mobilisera de resurser som de facto finns, ideella, privata och offentliga, materiella och mentala o.s.v. Dessutom handlar det inte bara om parter i en vanlig mening, utan även om individuella resurser, inte bara av eldsjälstyp, utan också om individer med särskilt engagemang, särskild kompetens och kreativitet. Infrastruktur – Engagemang – Aktivitet! Den allmänna betingelsen för den allmänna samlingslokalens dynamiska betydelse tycks vara kombinationen av infrastrukturell lokaltillgång, föreningsaktivitet och ideellt engagemang samt verk- samhetsmässig aktivitet i olika former, både inre och yttre, egen- organiserad och organiserad av olika brukare. kunna formulera det så att det avgörande är initiativet och att detta initiativ får plats och utrymme att verka. Fördelen med den verk- samhet som knyts till den allmänna samlingslokalen, med den nära kopplingen till det självskapade och ideella, är också att den inte tenderar att gå under av sin egen tyngd. Även om man lever ekonomiskt sett trångt, så finns där ett mervärde som väger tyngre än den ekonomiska sparkost man som regel har att hålla sig till. Motsvarande verksamhet, helhetsfinansierad, tjänste- mannastyrd och professionellt inriktad, tenderar i många fall att undergrävas finansiellt. Kompetens och Pedagogik, Personal och Coaching! Mer specifikt tycks den dynamiska betydelsen i allt högre grad för- utsätta tillgång till kunskap och kompetens, vid sidan av ändamåls- enlig lokalutformning, utrustning och teknik. Det handlar om arrangörsledet, om publikarbete och marknadsföring. Det handlar om pedagogik, personalresurser för olika former av projektledning och verksamhets-coaching, eftersom det finns så mycket av, vad många intervjuade har understrukit, aktivitetskraft att förädla. Det initiativ som den allmänna samlingslokalen underförstås lämna rum för tenderar att bli allt mera ambitiöst, vilket kanske hänger samman med en allt starkare konkurrens om medborgarnas enga- gemang, tid och resurser. Det tycks vara en viktig dynamisk betingelse om man har tillgång till personresurser av multikaraktär, kulturblandad, könsblandad och generationsblandad, samt att det finns utrymme för en inre kompetensutveckling. Utformnings- och utrustningsfrågornas tilltagande vikt! Möjligheten att vidmakthålla en vital funktion och roll handlar inte bara om lokalen i sig, tillgänglig pedagogisk och annan kompetens, verksamhetscoaching och projektledarskap, utan också om lokalens fysiska utformning och tekniska utrustning. Man kan alltså inte bara se på upplåtelsen i sig, utan måste också beakta lokalens beskaffenhet och vilken verksamhet som är möjlig i lokalen, den innehållsliga funktionen, de aktiviteter och processer som den allmänna samlingslokalen anknyter till och möjliggör. Mediala resurser och uppkopplingsmöjligheter är i ökande grad nödvändiga. Nya aktivitets- och mötesformer, nya kulturuttryck, kräver en ny teknisk infrastruktur. Den allmänna samlingslokalen blir alltmer, och måste i allt större utsträckning bli, ett digitalt hus, för att fullt ut kunna fylla sin funktion. Inte bara efterfrågestyrning utan också utbudsinriktning! För den allmänna samlingslokalens dynamiska betydelse spelar relationen mellan utbud och efterfrågan en viktig roll. Efterfrågan pockar på ett utbud, vilket naturligtvis motiverar en slags efter- frågestyrning när det gäller den allmänna samlingslokalens funktion och roll. Men utbud föder också en efterfrågan, vilket i ett mera offensivt perspektiv talar för också en utbudsinriktning. Att ställa rum till förfogande offensivt, vad beträffar ändamålsenlig utform- ning och bruk, funktion eller roll, tycks i sig vara en viktig förut- sättning för att ge den allmänna samlingslokalens en vital betydelse för närsamhälle och lokal demokrati. Där utrymme ges tenderar också aktivitet och engagemang att uppstå eller uppträda. Utbudet skapar sin egen efterfrågan, en efterfrågan som i många avseenden väcker behov och intressen och härigenom breddar och fördjupar ett medborgarengagemang. Vikten av att öppna upp för och släppa in det nya! Sammanfattningsvis är det viktigt att understryka att den allmänna samlingslokalen generellt sett tycks spela en viktig roll, men också att denna roll på många sätt kan och måste vitaliseras som en viktig beståndsdel i ett demokratiskt samhälle genom att man öppnar upp för och släpper in det nya, lämnar rum för deltagande och delaktighet och eftersträvar att vara en plattform, ett forum och en arena för en livskultur och ett kulturliv av vår tids snitt och som möter det förändringstryck som nya behov och intressen för- anleder.