sou · GRB39d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Utredningen föreslår att skatten på bekämpningsmedel höjs för varje helt kilogram verksam beståndsdel. Vid en användning av ca verksam beståndsdel beräknas höjningen ge en ökad bruttoskatteintäkt om . För att få en relevant beräkning av den offentlig-finansiella nettoeffekten tas hänsyn till indirekta effekter, eftersom underlaget för annat skatteuttag kan minska vid en höjning av skatten på bekämpningsmedel. För att förenkla beräkningen antas att skatte- höjningen enbart påverkar näringsinkomster. Minskningen av näringsinkomster antas i sin tur minska avsättning till periodiseringsfond och expansionsfond samt minska underlaget för räntefördelning. Med hänsyn tagen till avsättning till periodise- ringsfond är den effektiva bolagsskatten , vilket leder Övervägande och förslag – bekämpningsmedelsskatten till att den indirekta effekten i form av minskade skatteintäkter uppskattas till . Den periodiserade nettoeffekten för åren 2004–2006 och även den varaktiga nettoeffekten i form av ökade skatteintäkter för den offentliga sektorn blir . Konsekvenser för företag och enskilda Den kostnadsökning för företag inom jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk som blir följden av utredningens förslag bedöms som måttlig. Högre priser på preparaten bör i viss utsträckning kunna kompenseras genom förbättrade bekämpningsmetoder och därmed något lägre förbrukning av bekämpningsmedel. Lönsamhe- ten i enskilda företag bör därför inte påverkas mer än marginellt. Förslaget bedöms inte ha särskilda konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag. Höjningen av skatten på bekämpningsmedel från till för varje helt kg verksam beståndsdel i medlet bör leda till en viss minskning av bekämpningsmedelsanvändningen. Därigenom uppnås också en minskning av riskerna med användningen, om än marginell. Detta innebär i sin tur att kostnadseffektiviteten ur miljösynpunkt förbättras något. Under utredningens gång har fråga väckts om att skatten på bekämpningsmedel även bör omfatta vissa medel som är undantagna från beskattning, nämligen träskydds- medel och ättika. Utredningen anser att denna fråga inte omfattas av uppgiften enligt direktiven. En eventuell beskattning av dessa medel får därför övervägas i ett annat sammanhang. Utredningen vill också peka på att definitionen av bekämpnings- medel inte är densamma i LSB som i miljöbalken.24 Detta kan i vissa 24 Jfr prop. 1997/98:90. Övervägande och förslag – bekämpningsmedelsskatten situationer vara förvillande. Under utredningens gång har det också pekats på att enligt gällande bestämmelser skall skatt tas ut på bekämpningsmedel för vilka det inte krävs KemI:s godkännande. Detta medför också vissa problem. Utredningen föreslår att det görs en allmän översyn av dessa frågor. 11 Förslag till författningsändringar 11.1.1Skattskyldigheten och skattskyldighetens inträde Enligt 4 § LSG är den skattskyldig till gödselmedelskatt som 1. godkänts som lagerhållare enligt 4 a §, 2. i annat fall än som avses i 1, yrkesmässigt tillverkar gödselmedel, och 3. i annat fall än som avses i 1, för in gödselmedel till för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. I kapitel 7 har redogjorts för att vid de av skattemyndigheterna genomförda kontrollaktionerna har vissa förfaranden uppmärk- sammats med avseende på skattskyldigheten och skattskyldig- hetens inträde. Således fick i kännedom om att lantbrukare i hade köpt handelsgödsel från dansk leverantör med bl.a. det villkoret att leveransen till respektive gård skulle ske fritt gården. Ingen av dessa lantbrukare var registrerad som skattskyldig till gödselmedelsskatt. RSV ansåg att lantbrukar- na var skattskyldiga och beslöt därför att registrera köparna som skattskyldiga till gödselmedelsskatt. Besluten överklagades till Länsrätten i som i domar ansåg att vederbörande köpare inte hade fört in gödselmedlen till , eftersom medlen enligt köpeavtalet med säljaren hade levererats fritt gården. Länsrätten fann således att köparen i inte var skattskyldig till gödselmedelsskatt. Utredningen avstår från att närmare kommentera utgången i länsrätten utan konstaterar endast att frågan om vem som i den angivna situationen skall anses ha fört in gödselmedlet till och därmed är skattskyldig kan bli föremål för olika bedömningar. Det finns därför ett behov att komplettera bestämmelserna om skattskyldigheten så att tveksamheter inte skall uppkomma om vem som är skattskyldig i en situation där leveransen av gödselmedel sker av annan än köparen själv. Utredningen förslår att 4 § första stycket 3. kompletteras på så sätt att den bli skattskyldig till gödselmedelsskatt som under angivna förutsättningar till för in eller i tar emot gödselmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. Tidpunkten för skattskyldighetens inträde, när det gäller skatten för kväveinnehållet, är beroende av om den skattskyldige är godkänd lagerhållare eller inte. En avgörande skillnad mellan skattskyldiga som är godkända resp. inte godkända lagerhållare är att en godkänd lagerhållare kan föra in gödselmedel under skatteuppskov, t.ex. vid leverans till en köpare som inte är godkänd lagerhållare. När det gäller skatt för kadmiuminnehållet medges godkända lagerhållare inte något uppskov med skatten. Som angetts i det föregående är, enligt 4 § första stycket 3. LSG, den, som inte är godkänd lagerhållare, skattskyldig som till för in gödselmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. I sådant fall inträder skyldig- heten att betala skatt, enligt bestämmelserna i 5 §, när ett gödselmedel förs in till landet. Utredningens förslag är att bestämmelsen i 4 § första stycket 3. kompletteras på så sätt att även den som i tar emot gödselmedel för samma ändamål kan bli skattskyldig. Om den som för in en skattepliktig vara till inte är skattskyldig kan således den bli skattskyldig som i tar emot varan. Tidpunkten för införseln och mottagandet sammanfaller normalt inte. I praktiken kan det tvärtom förekomma fall där avsevärd tid förflyter mellan dessa tidpunkter. Därmed uppkom- mer frågan om förslaget om komplettring av bestämmelserna om vem som är skattskyldig i sin tur bör föranleda motsvarande komplettering av reglerna om skattskyldighetens inträde. Bestämmelser om att skattskyldigheten under vissa förutsätt- ningar åvilar antingen den som till för in en skattepliktig vara eller den som i landet tar emot varan finns i andra lagar om punktskatter, t.ex. 9 § första stycket 5 lagen (1994:1563) om tobaksskatt, 8 § första stycket 5 lagen (1994:1564) om alkoholskatt och 4 kap. 1 § 5 lagen (1994:1776) om skatt på energi. Skatt- skyldighetens inträde för både den som för in varan till och som tar emot varan i har i dessa lagar knutits till tidpunkten när den skattepliktiga varan förs in till landet, 20 § första stycket 6 tobaksskattelagen, 19 § första stycket 6 alkoholskattelagen resp. 5 kap. 2 § 3 energiskattelagen. Skattskyldighetens inträde för den som i tar emot gödselmedel bör regleras på samma sätt som i de angivna lagarna. Bestämmelserna i om när skyldigheten att betala skatt inträder behöver således inte kompletteras. 11.2.1Ändring av gällande skattesats Enligt 2 § LSB skall skatt betalas med för varje helt kilogram verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. Utredningen har kommit fram till att skatten på bekämpnings- medel skall bibehållas. I avsnitt 10.8.5 har nivån på skattesatsen närmare övervägts. Utredningen föreslår således att skatten på bekämpningsmedel skall höjas till för varje helt kilogram verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. 11.2.2Skattskyldigheten och skattskyldighetens inträde Enligt 4 § LSB avses med skattskyldig 1. den som inom landet yrkesmässigt tillverkar bekämpningsmedel, och 2. den som för in bekämpningsmedel till landet för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. I avsnitt 11.1.1 har lämnats en redogörelse för att gödselmedel, som köpts från utlandet, av säljaren levererats till svenska lantbrukare fritt gården. Vid domstolprövning i första instans har mottagaren av gödselmedlet inte ansetts skattskyldig. Problemet är detsamma vid införsel av bekämpningsmedel. Utredningen föreslår därför att också 4 § 2 LSB kompletteras på så sätt att även den som i tar emot bekämpningsmedel för yrkesmässig återförsälj- ning eller för egen yrkesmässig användning inom landet kan bli skattskyldig till bekämpningsmedelsskatt. Regelsystemet i LSB är uppbyggt på likartat sätt som i LSG. De kontroll- och redovisningsproblem som föreligger med nu gällande regler och med de nya bestämmelser som gäller fr.o.m. är således i stort sett lika för uppbörden av båda skatterna. I fråga om skattskyldigheten anser utredningen att det, på sätt som i LSG, bör övervägas att i LSB införa en ny kategori skatt- skyldiga, nämligen godkända lagerhållare. Detta skulle medföra förbättrade kontrollmöjligheter för beskattningsmyndigheten. Ett närmare övervägande av denna fråga faller dock utanför ramen för denna utrednings uppgift. Enligt 5 § LSB inträder skattskyldigheten, såvitt här är av intresse, när 1. bekämpningsmedel levereras till en köpare och 2. när ett bekämpningsmedel tas i anspråk för något annat ändamål än försäljning. Om förslaget till ändring i 4 § om skattskyldighet genomförs bör, efter mönster från LSG, 5 § om skattskyldighetens inträde kompletteras. Utredningen föreslår att skattskyldighetens inträde för den som är skattskyldig enligt 4 § 2 regleras i ett andra stycke i paragrafen innebärande att skyldigheten att betala skatt inträder när ett bekämpningsmedel förs in till . 11.3Ändringar i skattebetalningslagen (1977:483) Förfarandet för beskattningen regleras fr.o.m. i skattebetalningslagen. Skattekontosystemet enligt denna lag är alltså tillämpligt även på punktskatter. Skyldigheten att lämna deklaration regleras i 10 kap. skattebetal- ningslagen. gäller samma redovisningsperioder för punktskatter som för andra skatter och avgifter enligt lagen. Punktskatterna skall redovisas i en särskild punkskattedeklaration. Den som är skattskyldig enligt 4 § första stycket 2 eller 3 LSG skall enligt 10 kap. 32 b § skattebetalnings- lagen redovisa skatten i en särskild skattedeklaration för varje skattepliktig händelse. Sådana skattskyldiga benämns händelse- skattskyldiga. Deklarationen skall lämnas dagar efter den skattepliktiga händelsen.1 Det har framkommit att den förhållandevis långa tiden mellan den skattepliktiga händelsen och när den särskilda skattedeklaratio- nen skall lämnas in utgör ett särskilt kontrollproblem för skatte- förvaltningen. För de harmoniserade punktskatterna har kontroll- problemen lösts på så sätt att det för de händelseskattskyldiga finns en anmälningsplikt enligt vilken de i förväg skall tala om att en 1 Jfr prop. 2001/02:127 s. 185. leverans kommer att ske och att säkerhet kommer att ställas.2 Att tidigarelägga deklarationstidpunkten för händelseskattskyldiga enligt LSG skulle enligt utredningen medföra en förbättring av kontrollmöjligheten för skatteförvaltningen. Utredningen förslår därför att den särskilda deklarationen skall lämnas in senast efter den skattepliktiga händelsen. Ändringen bör göras i 10 kap. 32 b § skattebetalningslagen. Utredningen anser också att man bör överväga att låta reglerna om deklarationstidpunkt i det föreslagna andra stycket i 10 kap. 32 b § skattebetalningslagen även omfatta skattskyldiga till bekämpningsmedelsskatt i motsvarande situationer. Denna fråga bör dock inte prövas innan ställning tas till om en ny kategori skattskyldiga skall införas i LSB, nämligen godkända lagerhållare.3 För att underlätta kontrollverksamheten är det viktigt att beskattningsmyndigheten får kännedom om att gödselmedel och bekämpningsmedel förs in i . Utredningen anser därför att särskilda bestämmelser om rapportskyldighet bör införas. Om vid kontroll av transport enligt lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter får veta att gödselmedel eller bekämpningsmedel förs in i från annat EU-land bör det åligga denna myndighet att rapportera detta till beskattnings- myndigheten. Utredningen föreslår därför att bestämmelser införs om skyldighet för att till RSV rapportera sådan införsel. Denna skyldighet bör lämpligen regleras i särskilda förordningar till LSG och LSB.4 När det gäller import av gödselmedel och bekämpningsmedel från tredje land bör åläggas att rapportera sådan import till beskattningsmyndigheten. Av rapporten bör framgå vem som har tagit in gödselmedlet eller bekämpningsmedlet, innehållet i medlet (exempelvis kväve och andelen kadmium i fosfor) samt vilka kvantiteter som tagits in. Om beskattningsmyndigheten får del av dessa uppgifter skulle kontrollen underlättas och underlaget för riktiga beskattningsbeslut förbättras. Det skulle också innebära införlivandet i svensk lagstiftning av det s.k. Cirkulationsdirektivet (92/12 EEG) i t.ex. 14 § och 17 § i lagen om tobaksskatt. 3Se även avsnitt 11.2.2. 4Jfr 23–25 §§ alkoholförordningen (1994:2046). att beskattningsmyndigheten vid utebliven deklaration skulle få underlag för att kunna beskatta den skattskyldige efter skön. Mot angiven bakgrund föreslår utredningen därför att det införs en bestämmelse om skyldighet för att till beskattnings- myndigheten rapportera införsel av gödselmedel och bekämpnings- medel från tredje land. Även denna skyldighet för bör regleras i särskilda förordningar till LSG och LSB. De föreslagna ändringarna beräknas kunna träda i kraft . 12.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel Som framgår av avsnitt 11.1.1 är det påkallat att komplettera be- stämmelserna om skattskyldighet. Skyldig att betala skatt skall den vara som, utan att vara godkänd lagerhållare, till för in eller i tar emot gödselmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. Den som inte är godkänd lagerhållare och som från annat land köper in gödselmedel för angivna ändamål och i tar emot dessa medel blir således genom denna komplettering skattskyldig även om han inte själv fört in medlen. Av 5 § framgår att skyldigheten att betala skatt in- träder när medlet förs in i landet. Vissa språkliga ändringar har vidtagits i syfte att nå en överens- stämmelse med lydelsen i andra lagar på punktskatteområdet. 12.2Förslag till lag om ändring i lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel I denna paragraf regleras gällande skattesats. Genom ändringen skall skatt betalas med för varje helt kg verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. Ändringen innebär således en höjning av skat- tesatsen med . Ändringen innebär att bestämmelserna om skattskyldighet, i enlig- het med 4 § LSG, kompletteras. Skyldig att betala skatt skall den vara som 1. inom landet yrkesmässigt tillverkar bekämpningsmedel samt 2. till för in eller i tar emot bekämpningsmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig använd- ning inom landet. Ändringen har motiverats i avsnitt 11.2.2 jämfört med 11.1.1. Vissa språkliga ändringar har gjorts. Paragrafen har genom ändringen fått ett andra stycke vari stadgas att skyldigheten att betala skatt för den som är skattskyldig enligt 4 § 2 inträder när ett bekämpningsmedel förs in till . Änd- ringen har närmare motiverats i avsnitt 11.2.2. Vissa språkliga änd- ringar har vidtagits även i denna paragraf. 12.3Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Av skäl som närmare redovisats i avsnitt 11.3 bör tiden för den som är skattskyldig enligt 4 § första stycket 2 eller 3 LSG att lämna in en särskild skattedeklaration kortas av. Ändringen innebär att de- klarationen skall lämnas in senast efter den skattepliktiga händelsen. Skyldigheten för dessa skattskyldiga att redovisa skatten i en särskild skattedeklaration kommer genom ändringen att regle- ras i ett särskilt stycke i paragrafen. Översyn av skatterna på bekämpningsmedel Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppgift att utvärdera skatterna på bekämpningsmedel och handelsgödsel. Utredaren skall dels analysera och bedöma skatternas påverkan på användningen av bekämpningsmedel respektive handelsgödsel, dels bedöma vilka effekter de har på miljön. Med utgångspunkt i detta skall det utredas om skatterna bör förändras så att de kan fungera som effektivare styrmedel på miljöområdet utan att kraven på kostnadseffektivitet eftersätts. Utredaren skall beakta om statligt stöd och beakta övrig relevant gemenskapsrätt. Särskilda miljöskatter på bekämpningsmedel och handelsgödsel infördes genom lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel respektive genom lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel (prop. 1983/84:176, bet. 1983/84:SkU47, rskr. 1983/84:383). Syftet med miljöskatterna var att minska användningen av kemikalier i jordbruket och på så sätt minska jordbrukets negativa påverkan på miljön. Med gödselmedel förstås både kemiskt framställt gödselmedel (handelsgödsel) och organiskt gödselmedel (t.ex. stallgödsel). Då det enligt lagen om avgift på gödselmedel med gödselmedel avsågs endast kemiskt framställt gödselmedel används här termen handelsgödsel. Med bekämpningsmedel avses ämnen eller beredningar som är avsedda att användas till skydd mot egendomsskada eller olägenhet för människors hälsa, förorsakad av växter, djur, bakterier eller virus. Huvuddelen av bekämpningsmedelsskatten berör således jordbruket. Även inom andra sektorer, såsom t.ex. skogs- och trädgårds- sektorn, används bekämpningsmedel och handelsgödsel. andra näringar än jordbruket träffas således också av miljöskatterna. Belopp motsvarande merparten av de influtna skatterna användes inledningsvis till finansiering av bl.a. forskning och olika projekt med miljöprofil (jfr 1992:41 s. 15). En mindre del av uttaget återfördes till jordbruket i form av bl.a. rådgivning och information om ett bättre växtnärings- utnyttjande. Den beteckning som valts för en viss pålaga, i detta fall avgift, är inte avgörande för dess statsrättsliga karaktär. En skatt kan karaktäriseras som ett tvångsbidrag till det allmänna, medan med avgift vanligen förstås en penningprestation som betalas för en specificerad motprestation från det allmänna. En penningprestation får anses ha karaktär av avgift och inte skatt när penning- prestationen tas ut endast i näringsreglerande syfte och i sin helhet tillförs näringsgrenen i fråga enligt särskilda regler (jfr prop. 1973:90 s. 213, 219 - 220). Det uttag som gjordes var således huvudsakligen att betrakta som en skatt. Redan tidigare fanns dock en prisregleringsavgift på både bekämpningsmedel och handelsgödsel inom ramen för jordbruksprisregleringen. Syftet med denna prisregleringsavgift var att finansiera delar av kostnaderna för överskotten av spannmål. Den tidigare införda prisregleringsavgiften fortsatte att gälla även efter det att miljöskatterna på bekämpningsmedel och handels- gödsel infördes. beslutades åtgärdsprogram inom bekämpningsmedels- respektive växtnäringsområdet (prop. 1987/88:128, bet. JoU1987/88:24, rskr. 1987/88:374, SFS 1988:638 och 639). Målet med programmen var att bl.a. uppnå en halvering av kväveut- lakningen från jordbruket fram . bekämpningsmedel och handelsgödsel fördubblades för att finansiera åtgärdsprogrammen. Reformeringen av jordbrukspolitiken, som beslutades , medförde att prisregleringsavgiften slopades . Miljöskatterna på bekämpningsmedel och handelsgödsel behölls emellertid oförändrade. Ett miljöersättningsprogram, som delvis finansierades av EU, infördes . Utformningen av detta program innebar en väsentlig förstärkning av miljöåtgärderna inom jordbruket i . höjdes skatterna på såväl bekämpningsmedel som handelsgödsel väsentligt (prop. 1994/95:75,bet. 1994/95:JoU7, rskr. 1994/95:126, SFS 1994:1706 och 1707). Syftet med höjningen var att bl.a. ytterligare minska användningen av bekämpningsmedel och handelsgödsel. Höjningen av skatterna sammanföll med införandet av det EG-medfinansie- rade miljöersättningsprogrammet. ändrades lagarna om avgift på bekämpningsmedel och gödselmedel bl.a. på så sätt att avgiften ersattes av den adekvata benämningen skatt (prop.1994/95:213, bet. 1994/95:SkU29, rskr. 1994/95:321, SFS 1995:617 och 616). uppgick statens intäkter från skatten på handelsgödsel till och skatten på bekämpningsmedel till . Regeringen uttalade i budgetpropositionen (prop. 2000/2001:1, volym 1, s. 36 resp. 230, bet. 2000/01:FiU1) att en översyn bör göras av skatterna på bekämpningsmedel och handelsgödsel med sikte på att förbättra deras effektivitet som miljöstyrmedel utan att kraven på kostnadseffektivitet eftersätts. I regeringsförklaringen aviserades att de s.k. gödselskatterna i lämplig form skall återföras till jordbruket och att förslag läggs fram under riksdagsåret. Regeringen uttalade i vårpropositionen (prop. 2000/01:100 s. 34, 66 och 131) att regeringen avser att ta upp ytterligare diskussioner med näringen och om hur återföringen skall ske. Utredaren skall belysa erfarenheterna av nuvarande miljöskatter på bekämpningsmedel och handelsgödsel. Utredaren skall då dels analysera skatternas påverkan på användningen av bekämpnings- medel respektive handelsgödsel, dels bedöma vilka effekter skatterna har på miljön. Utredaren skall också bedöma kostnader för uppbörd och kontroll av miljöskatterna samt effekter på jordbrukets internationella konkurrenskraft. Med utgångspunkt i ovanstående analys skall utredaren undersöka om skatterna bör ändras för att deras effektivitet som miljöstyrmedel skall förbättras, utan att kraven på kostnads- effektivitet eftersätts. Utredaren skall i det sammanhanget studera alternativa modeller för miljöskatter, men även andra former av styrmedel eller åtgärder som fyller samma syfte med undantag av den fiskala effekten. Utredaren skall redovisa hur den delen av bekämpningsmedels- skatten och handelsgödselskatten som inte berör jordbruket skall beaktas, bl.a. när det gäller skogsbruket. Utredaren skall även försöka uppskatta hur stora volymer bekämpningsmedel och handelsgödsel som förs in olagligt från tredje land respektive EU-länder och för vilka skatt således inte betalas. () har i rapporten Sektorsmål och åtgärdsprogram för reduktion avväxtnäringsförluster (Rapport 2000:1) lämnat en lägesbeskrivning när det gäller växtnäringsförluster i jordbruket samt redovisat möjliga åtgärder eller styrmedel för att nå uppsatta miljömål. När det gäller bekämpningsmedel har , genom ett beslut av regeringen , fått i uppdrag att utarbeta ett förslag till handlingsprogram för användning av bekämpningsmedel i jordbruks- och trädgårdsnäringen. Utredaren skall ta del av arbete inom de aktuella områdena. Som ett underlag för sin översyn skall utredaren undersöka motsvarande skatte- och miljölagstiftning samt andra miljöåtgärder i några jämförbara länder, t.ex. , och . Utredaren skall också belysa andra betydelsefulla internationella erfarenheter av olika ekonomiska styrmedel och åtgärder på området. Utredaren skall i sitt arbete beakta om statligt stöd. Särskilt de nya riktlinjerna för godkännande av statligt stöd på miljöområdet – och de begränsningar på medlemsstaternas nationella handlingsutrymme som dessa innebär – skall uppmärk- sammas i sammanhanget (EGT C 37, . Utredaren skall beakta övrig relevant gemenskapsrätt. Som utgångspunkt för utredarens förslag gäller att de eventuella förändringar av skatterna eller alternativa system som föreslås skall vara kostnadseffektiva vad avser administration, kontroll och uppföljning. Effektiv miljöstyrning skall vägas mot administrativ enkelhet. Utredaren skall redovisa hur föreslagna åtgärder skall finansieras. Redovisning av uppdraget m.m. Utredaren skall i sitt arbete samråda med , , Kemikalieinspektionen och andra berörda myndigheter samt föra en dialog med relevanta intresseorganisa- tioner och andra samhällsaktörer. Utredaren skall redovisa resultatet av sitt arbete .