sou · GRB3101 · 2004-01-01 00:00:00 — Implementeringen av den s.k. International Security Code är i det senare fallet ett viktigt steg för att minska riskerna. De största hamnarna (beräknat i årston) är , , /, , , , , , , , , , och . Broar har byggts mellan och liksom mellan de danska öarna. Konsekvenserna av detta har blivit att färje- trafiken t.ex. mellan och har upphört. Även om den ökade biltrafiken framför allt i och talar för att vägnätet kommer att byggas ut så gör utredningen bedömningen att det inte kommer leda till någon minskning, snarare en viss ökning, av färje- och fartygstrafiken över . bedöms inte, , innebära några större förändringar i transportflödena till sjöss. Den bredspåriga järn- vägen i de forna sovjetiska områdena framstår dock som effektiv, särskilt vad gäller godstransporter. Emellertid innebär den breda spårvidden, jämfört med den i övriga vanliga smalare spårvidden, liksom befintliga signalsystem, att en infrastrukturell obalans råder på järnvägsområdet, mellan vissa Östersjöstater och övriga Europa.4 Genom bl.a Europeiska investeringsbanken har mycket stora belopp investerats i järnvägarna i öst och i väst. Flygtrafiken har utvecklats kraftigt . Stora företagsekonomiska förändringar har skett inom den Östersjö- områdesbaserade luftfarten. Det ryska flygbolaget , t.ex., är nedbrutet till ett flertal mindre bolag, men kärnan fungerar 4 Community Initiative Programme, 2000 2006, Baltic Sea Region . fortfarande som ett nationellt flygbolag i . Lett- land, och har egna nationella bolag, men de har ett dominerande utländskt ägande och ingår i europeiska allianser. Alla huvudstäder samt vissa regionala centra har internationella flyg- platser med ett omfattande linjenät. Utvecklingen tycks dessutom gå mot upprättandet av regionala flygförbindelser som t.ex. - , och . Det subregionala flygnätverket i Östersjö- regionen är sammanlänkat med det europeiska och det interkon- tinentala flygnätverket. Detta var inte fallet . Denna positiva utveckling bedöms fortsätta. Ur säkerhetssynpunkt kan detta dock vara problematiskt då allt större resurser kommer att behöva att avdelas för olika typer av säkerhetsarrangemang såsom trafikreglering och kontroll av resande vid flygplatserna. I ett förslag från , från till , finns ett transportinriktat program Transport (TEN-T) som syftar till en inte- grering av transportinfrastrukturen inom EU:s gemensamma marknad. I korthet går projektet ut på att binda samman regioner inom EU. Av totalt 29 prioriterade projekt berör 4 st. Östersjö- området: Nordiska triangeln: med anslutningar från Åbo och ryska gränsen Bro över Fehmarn Belt Uppgraderade farleder som länkar samman kontinentala med Projekten genomförs i en första våg med påföljande uppdrag . I förslaget finns en rekommendation om en EU-finansiering av investeringarna. Det vidare transportnätet utanför EU, t.ex. det paneuropeiska transportnät- verket in i , ansluter till TEN-T. I alla berörda länder går utvecklingen inom IT och telefoni mycket snabbt. I de baltiska länderna där man i praktiken startade från noll, , har utvecklingen gått påfallande fort. Man hade inget arv vilket ledde till att den modernaste tekniken kunde introduceras direkt. En viss, sannolikt temporär, mättnad kan skönjas i de nor- diska länderna vad gäller mobila system även om avmattningen kan ha sin orsak i konjunktursvängningar. Sannolikt kommer det nya 3G-systemet och andra elektroniska kommunikationssystem fram- över, att leda till ökat utbud och höjd efterfrågan av ny teknik i hela . Lika snabb som intensiv, i hela , är utvecklingen av användandet av Internet. En viktig effekt av detta är att språk- kunskaperna i engelska hos användarna förbättras. Andra effekter av att allt fler människor i använder Internet är att flödet av information mellan människor ökar och att nätverks- byggandet mellan länderna och regionerna stärks på ett mycket påtagligt sätt. Goda möjligheter har därmed skapats för att bygga upp infor- mationsnätverk av olika slag. Effekterna leder emellertid till ett ökat beroende i regionen av alltid tillgängliga och tillförlitliga gränsöverskridande elektroniska kommunikationer. Stora stör- ningar kan uppträda om de elektroniska kommunikationerna inte fungerar. De kan tänkas bli föremål för sabotage och manipulering. I finns en rik tillgång på naturresurser som kan användas för energiproduktion. I , och består en förhållandevis stor dela av elproduktionen av vattenkraft. I , , och kommer en stor del av produktionen från kärnkraft. Kärnkraften orsakar inte några ut- släpp men är omdiskuterad av säkerhetsskäl. I utvinns elenergi från oljeskifferanläggningar och i och i utvinns energi från kol.5 På grund av skillnader i naturresurser, klimatologiska faktorer, tillgång till billig kraft, riskvilligt kapital, m.m. varierar energi- produktionen mellan länderna betydligt. Likaså varierar efterfrågan bl.a. beroende av energipriser, allmänt elberoende och betalnings- disciplin. Det sistnämnda innebär att en del energiföretag i några Östersjöstater har stora fordringar hos sina kunder. Dessa obetalda skulder utgör problem när staten vill sälja ut företagen till privata 5 årliga rapportering till regeringen om energimarknaderna runt . har de högsta elpriserna till industrin, de lägsta.6 Ett stort problem är svavelutsläppen och utsläpp i form av kväveoxid. Inom har lagts fram förslag för att minska de försurande utsläppen i och i övriga . I och med EU-inträdet kommer högre krav att ställas på de baltiska staterna och vad gäller miljö- och säkerhetsinsatser inom energiförsörjningen. I , i och i finns en elproduktions- kapacitet som uppgår till ca 260 GW (gigawatt). Variationen i efterfrågan, utbud och skillnaderna i sammansättningen av elproduktionen utgör drivkrafter för att integrera elmarknaderna i regionen. I har elproducenterna samarbetat . Pågående omstruktureringar i övriga kommer att innebära att energimarknader avregleras, privatise- ringar påskyndas och att samarbetet på energiområdet i hela stärks. Reformeringen av energimarknaden med- för att energiflöden kan utjämnas så att produktionsöverskott i ett område kan fördelas till ett annat område där det finns ett under- skott. Metoderna och infrastrukturen för detta kan innebära, okända, risker vilka bör utredas och så långt som möjligt elimi- neras. 6 årliga rapportering till regeringen om energimarknaderna runt . 4Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer 4.1Hanteringen av civil säkerhet inom tre programområden bestämdes att hanteringen av civil säkerhet inom Östersjöstaternas råd skulle organiseras så att ett utpekat medlemsland land skulle utses att vara lead nation för civil säkerhet. Tanken med detta var att frågorna på området på detta sätt skulle kunna ägnas särskilt intresse och ges en bredd genom att medlemsländerna själva fick driva frågor om civil säkerhet, på sitt sätt, som lead nation. Vid den här tidpunkten utsågs att vara lead nation för civil säkerhet. fattades också beslut om (internt departe- mentsbeslut hos UD) att en speciellt utsedd person, verksam vid enhet för , skulle arbeta för att samordna det regionala samarbetet rörande civil säkerhet och pla- ceras vid Östersjöstaternas råds sekretariat på , i . Denna ordning innebar att frågor om och kring civil säkerhet i ur ett svenskt perspektiv fick en ganska tydlig profil och en dynamik, . Som stöd hade sekretariatet och denne svenske medarbetare på svenska myndigheter att tillgå. Bland dessa märks bl.a. SRV, FOI, SOS, RPS, KBV och ÖCB. Dessa myndigheter var alla mer eller mindre verksamma på beredskapsområdet eller inom civil säkerhet. Det låg också i deras intresse att kanalisera frågor om civil säkerhet genom Östersjöstaternas råd. Genom att det fanns en sådan UD-ingång till Östersjöstater- nas råd kunde kompetens förmedlas till sekretariatet och till dem som drev diskussioner om civil säkerhet vidare. Frågorna kunde gälla allt från planering och samordning av räddningsinsatser och övningsverksamhet till forskningssamarbete och gemensam kon- ferensverksamhet inom civil säkerhet och på krishanterings- Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer Andra frågor kunde avse specifik kunskapsuppbyggnad eller riktade forsknings- eller utbildningsinsatser på krishanterings- området m.m. Flera gemensamma konferenser om civil säkerhet, beredskap och krishantering genomfördes tillsammans med de baltiska staterna, och . deltog den högsta politiska ledningen i några av de baltiska staterna vid dessa konferenser. Gemensamma politiska uttalanden från både baltiskt och nordiskt håll sågs som vägvisare för det fortsatta arbetet. Den civila säkerheten i var en högprofilfråga. Som ett resultat av detta initierades ett omfattande bilateralt samarbete inom civil säkerhet med företrädare från den centrala, regionala och lokala nivån, i länderna i , i , i och i . Här lades ofta grunden till och förutsätt- ningarna för de stora och uppsamlande internationella kon- ferenserna. En lärdom från är att en aktiv och effektiv forsk- ningspolitik inom skapar gynnsamma förut- sättningar för utvecklingen av civil säkerhet. I detta ligger att forsk- ningsprojekt inriktas mot områden som hanteras inom den Nordliga dimensionen och att samarbetet mellan näringsliv, offentliga organ och internationella forskarsamhällen uppmuntras. Iakttagelsen senare del är att civil säkerhet inom Östersjöstaternas råd vid det tillfället hanterades på flera plan, av många inblandade aktörer som från sina respektive utgångspunkter kunde forma ett fungerande samspel. Det är utredningen uppfatt- ning att detta samspel tillsammans med sekretariatet och andra medlemsländer drev verksamheten inom civil säkerhet framåt. Avsikten med lead nation-systemet var att det skulle rotera bland medlemsländerna. Det är utredningens uppfattning att modellen med lead nation-systemet lett till en viss nedprioritering av området civil säkerhet inom Östersjösamarbetet. Anledningen finns sannolikt att söka i det faktum att sekretariatet varken har uppgiften eller kapaciteten att kontinuerligt följa upp frågan. De potentiella konsekvenserna av att området inte utgör en central del av sekretariatets arbete gör att utredningen ser skäl för att söka organisatoriska lösningar vilka kan bidra till att öka medvetenheten om olika frågor som berör civil säkerhet. Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer Inom Östersjöstaternas råd bedrivs verksamhet inom civil säker- het inom tre beslutade programområden nämligen: räddningstjänst, katastrof- och krishantering samt övervakning. har varit ett programområde inom samarbetsområdet civil säkerhet inom . är lead nation för räddningstjänstsamarbetet. En styrgrupp har bildats tillsam- mans med och . är ett av de huvudspår som identifierats inom för den fortsatta inrikt- ningen inom området civil säkerhet. Vid toppmötet i rekommenderade stats- och regeringscheferna fortsatta satsningar och förordnade snabb implementering av samarbetet på räddnings- tjänstområdet mellan och EU inom ramen för den Nordliga dimensionen. Ett program har skapats för räddningstjänstsamarbete inom ramen för av räddningstjänstexperter från och Europeiska kommissionen. Programmet kallas för EURO- BALTIC Civil Protection Programme. Det övergripande syftet med EUROBALTIC-programmet är att förbättra skyddet av människoliv och miljön mot tekniska olyckor och naturkatastrofer. Olika aktiviteter i syfte att stärka räddnings- tjänstsamarbetet i har initierats inom program- met, t.ex. övningar, seminarier och möten mellan experter på olika områden. Särskild prioritering har införandet av det gemensamma europeiska larmnumret 112 haft. finansierades de aktiviteter som genomfördes inom ramen för EUROBALTIC-programmet med medel ur de nationella räddningstjänstmyndigheternas budgetar. För att skapa stabilare och mer långsiktiga ramar har man inom programmet arbetat för andra former av finansiering. godkändes en ansökan till INTERREG IIIB (se nedan under 4.2.8 EU Den Nordliga dimensionen) för de aktiviteter som skall genomföras inom EU och till och med , i form av ett projekt. är sk. lead partner för projektet. För aktiviteterna i , , , och har ansökan om bidrag gjorts till andra fonder. Förutom Räddnings- verket har , och varit involverade i räddningstjänstarbetet. Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer För att kunna hantera kriser och katastrofer på ett framgångsrikt sätt är det nödvändigt att ha kännedom om hur svåra händelser utvecklas och hur de kan bemästras. Flera forskningsprojekt på krishanteringsområdet har därför initierats och flera krishante- ringsövningar har ägt rum. Pådrivande i den processen är För- svarshögskolan/CRiSMART. bistår med finansiering av olika forskningsprojekt. Samarbetet inom katastrof- och krishanteringsområdet, mellan forskare och prak- tiker, syftar till att höja förmågan att hantera kriser av olika slag som kan drabba regionen. För att effektivisera arbetet med att övervaka kuster och gränser i har ett samarbete mellan kustbevaknings- och gränsbevakningsmyndigheter etablerats. Samarbetet syftar till att höja kvaliteten på utfört arbete genom bl.a. erfarenhetsutbyte, utbildnings- och övningsaktiviteter och genom att samutnyttja expertis, speciell områdeskompetens och utrustning. Från svensk sida har framför allt KBV varit pådrivande. 4.2Internationella aktörer inom civil säkerhet Östersjöstaternas råd, , bildades . Syftet var att ta tillvara samarbetsmöjligheterna inom regionen. Östersjöstaternas råd utgör en av flera mellan- statliga organisationer som verkar för samarbete, fred och demo- krati i hela eller delar av . Östersjöstaternas råd har, som nämnts ovan, tolv medlemmar: , , , , , , , , , , samt den Europeiska kom- missionen. För spelar Östersjöstaternas råd en viktig roll för att överbrygga skiljelinjer i norra och för att förebygga att nya skiljelinjer uppstår. Rådet har konsekvent ställt sig bakom och de baltiska staternas ansökan om medlemskap i Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer unionen och stött fortsatta samarbete med EU. Rådet spelar en betydelsefull roll för genomförandet av EU:s Nordliga dimension vilket är liktydigt med EU:s relation till sina nordliga grannar, inom och utanför . Östersjöstaternas råd har följande syften: should serve as an overall regional forum focusing on needs for intensified co-operation and co- ordination among the Baltic Sea States. The aim of the co-operation should be to achieve a genuinely democratic development in the Baltic Sea region, a greater unity between the member countries and to secure a favourable economic development. Östersjöstaternas råd sammanträder på utrikesministernivå en gång . Vid varje möte utfärdas en kommuniké som tar upp väsentliga frågor för och för Östersjösamarbetet. Mellan rådsmötena styrs verksamheten av en ämbetsmanna- kommitté (). , som har en samordnade roll, sammanträder ca . Under CSO finns tre permanenta arbetsgrupper: en för demokratiska institutioner, en för ekonomiskt samarbete och en för nukleär säkerhet. Ordförandeskapet roterar inom Östersjöstaternas råd. har de flesta medlemsstater suttit som ordförande i rådet. upprättade Östersjöstaternas råd ett internationellt sekre- tariat med säte i . Sekretariatet förbereder möten och övervakar att besluten verkställs. Östersjöstaternas råd samarbetar inom ramen för sitt arbetsfält med ett flertal myndigheter och organisationer på den lokala, regionala, centrala och överstatliga nivån. Ett stort antal frågor inom en mängd olika områden diskuteras vid möten, seminarier, workshops och konferenser som rådet deltar, eller medverkar i. Några av dessa samarbetsområden är: Barn i utsatta situationer Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer Miljö och utveckling (Baltic 21) Vid toppmötet i beslöt man på initiativ av statsminister och förbundskansler att bilda en särskild aktionsgrupp mot den organiserade brottsligheten i Öster- sjöområdet. Gruppen skulle bestå av personliga företrädare för regeringscheferna i CBSS-länderna. Under denna grupp finns en särskild kommitté som organiserar samarbete mellan Östersjö- staternas brottsbekämpande myndigheter. har Dan- mark ordförandeskapet i aktionsgruppen. Ett särskilt prioriterat arbetsområde inom Östersjöstaternas råd är bevakningen, rapporteringen och genomförandet av The Northern Dimension Action Plan. Programmet startade, efter ett initiativ inom EU, . Syftet med planen är att fokusera på de speciella förhållanden som råder i nordliga delar: hårt klimat, långa avstånd, stora skillnader i levnadsstandard, miljö- mässiga utmaningar, särskilda problem vad gäller transporter, gränskontroller och möjligheten att passera gränser. Programmet syftar till att främja samarbete över gränserna, bygga upp säkerhet och stabilitet i regionen, värna om miljön och överbrygga och eliminera skiljelinjer mellan länderna i . Utöver finns ett stort antal organisationer och myndig- heter som arbetar med frågor vilka har anknytning till, eller som på olika sätt berör frågeställningar, utvecklings- eller problem- områden, i , som bedöms kunna innefatta även frågor kring civil säkerhet. Nedan följer en sammanställning av svenska eller internationella organisationer/motsv. som utred- ningen bedömer skulle kunna vara av intresse för det fortsatta arbetet med att utveckla samarbetsområdet civil säkerhet inom Östersjöstaternas råd. Utredningen kommer, längre fram, att åter- komma till några av de här nämnda organisationerna. Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer är en samarbetsorganisation mellan parla- menten i , och . En överenskommelse om samarbete undertecknades mellan och . De två organisationerna genomför åter- kommande möten där frågor av gemensamt intresse diskuteras. genomförde och sitt 4:e gemensamma möte. Parlamentariker och experter från och de baltiska staterna träffades under en tredagars kon- i där ett antal frågor, på vitt skiljda områden, dis- kuterades. Tre frågor ägnades särskilt intresse: Kampen mot organiserad brottslighet inklusive drogproble- matik och korruption. Civil säkerhet och civil krishantering. Utvecklingen av regionalpolitiken inom EU inklusive frågor kring arbetet med utvecklingen av den Nordliga dimensionen Nordic Dimension. I ett gemensamt uttalande från och Baltiska för- samlingens presidium uttalades bl.a.: För att säkerställa en demokratisk utveckling, för medborgar- nas trygghet och för att välfärden skall kunna utvecklas måste den organiserade brottsligheten bekämpas. Korruption är ett hinder för politisk, ekonomisk och social utveckling. Omedel- bara åtgärder måste vidtas för att alla former av handel med människor (trafficking) ska förhindras. Samhället kan inte heller acceptera allt det lidande som handeln med droger, m.m. förorsakar. Den civila säkerheten måste stärkas genom gemensamma insatser så att kapacitet kan byggas upp för att förhindra, möta och hantera alla former av naturliga och tekniska, svåra olyckor och katastrofer. Den Nordliga dimensionen utgör ett naturligt och bestående arbetsfält inom den . Uppmärksamhet måste riktas mot alla insatser som ger praktiskt resultat. Sam- arbetet mellan EU-länder och länder som inte är medlemmar i måste stärkas. Lovvärda initiativ från enskilda parlament eller organisationer måste uppmuntras. Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer tog stats- och premiärministrarna i initiativ till att ett särskilt program för hållbar utveckling i , Baltic 21, skulle etableras. Med hållbar utveckling avsågs i detta fall såväl ekonomiska, sociala som miljömässiga faktorer. skulle genom detta beslut bli det första området i världen som därmed satt upp ett sådant gemensamt mål för en hållbar utveckling i regionen. beslöts vidare att även utbildningsfrågor skulle inklu- deras i Baltic 21-programmet. Utbildningsfrågorna bedömdes så pass viktiga och helt avgörande för den fortsatta utvecklingen i . har programmet kunnat konstatera att ändå får bedömas som en förhållandevis välmående del av . Emellertid går en tydlig skiljelinje mellan det gamla och de nya marknadsekonomierna i öst. Spåren från Sovjettiden finns fortfarande kvar bl.a. i form av sociala problem och ekonomisk eftersläpning. formaliserades när utrikesministrarna från de nordiska länderna och samt en representant från Europeiska unionen undertecknade den s.k. Kirkenäsdeklarationen och därmed etablerande . Samarbetet inom ramen för rör bl.a. räddnings- tjänstfrågor. initierade pro- jektet Emergency and Rescue Service Co-operation in Barents Region för att bygga vidare på det samarbete som inleddes under övningen Barents Rescue . Projektet, som skall pågå mellan åren 2003 2005, syftar till att utveckla det lokala samarbetet mellan räddningstjänsterna i och skall koncentreras på gemensam utbildning och övning samt samarbete i juridiska och administrativa frågor. I deltar de fem nordiska länderna, , Fin- land, , och samt och den Europeiska kommissionen som medlemmar. Verksamheten inom rådet har vitaliserats. Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer () är namnet på den kom- mission som har upprättats av nio tillsammans med representation från Europeiska unionen. Arbetet inom kommis- sionen och dess undergrupper bygger på en konvention som har ratificerats av samtliga länder runt samt . Syftet med arbetet inom kommissionen är att skydda den miljön i . Detta görs genom rekom- mendationer. Rekommendationerna är till skillnad från konven- tionen inte legalt bindande. Tanken är att deltagarländerna skall se till att besluten genomförs via de egna nationella systemen. antogs ett tjugoårigt program The Baltic Sea Joint Comprehensive Environmental Action Programme (JCP) för att återställa ekologiska balans. En viktig del i programmet är att åtgärda de 132 hot spots som identifierats som stora för- orenare av . har 50 stycken åtgärdats. En av arbetsgrupperna inom HELCOM har tagit avgörande steg i implementeringen av ett gemensamt system för övervakning av fartygsrörelser i (). De beslut som har fattats innebär att samtliga länder nu bygger upp sin infrastruktur för systemet så att täckningen i Öster- sjön blir komplett . Kommissionen HELCOM har sitt sekretariat i . Ordförandeskapet roterar och arbetet är uppdelat i underliggande arbetsgrupper. HELCOM rapporterar med jämna mellanrum vid CSO:s återkommande möten. De nordiska länderna , , , och samt de självstyrande områdena , och , har haft ett nära politiskt samarbete . Samarbetet har ägt rum inom som är ett forum för parla- mentariker från de nordiska länderna. då bildades sker ett nära samarbete mellan de nordiska regeringarna och rådet. Samarbetet koordineras av de nordiska samarbetsministrarna. ärtrots namnet inte ett utan flera ministerråd. Flertalet nordiska fackministrar möter sina nordiska kollegor i ministerråd ett par Hanteringen av civil säkerhet och dess aktörer Undantag är främst utrikes- och försvars- ministrarna, som står utanför . Detta hind- rar dock inte att även dessa ministrar regelbundet möts inom rådet. Det började då passfrihet infördes för medborgare i . Arbetet fortsatte med insatser för en gemensam arbets- marknad och ett antal konventioner undertecknades på det sociala området. Arbetet tar sin utgångspunkt i gemensamma uppfatt- ningar och värderingar om medbestämmande, mänskliga rättig- heter, jämställdhet mellan könen och respekt för minoriteter. Det nordiska samarbetet sträcker sig numera också till de nor- diska närområdena, , , , nordvästryssland samt det arktiska området. Ca en femtedel av ministerrådets budget är öronmärkt för aktiviteter i dessa områden. Av särskilt intresse för ministerrådet är EU-utvidgningen till länderna runt och plats i det nya . En utpekad uppgift är att säkra ett konstruktivt och framgångsrikt samarbete i frågor som rör och . Trots att samtliga nordiska länder inte är medlemmar av den Europeiska unionen betonas ständigt det europeiska samarbetet, vid mötena inom . I det parlamentariska Östersjösamarbetet Baltic Sea Parlia- mentary Co-operation (BSPC) deltar nationella och regionala parlament i länderna runt .