sou · GRB36d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Miljö- och landsbygdsprogrammen, även kallade LBU- programmen, omfattar stöd till miljöbefrämjande och landsbygds- utvecklande åtgärder, och kan beviljas till enskilda, näringsidkare och föreningar/frivilligorganisationer på landsbygden. Programmen omfattar 25 olika stöd, till exempel projektstöd, miljöstöd, kom- pensationsbidrag i mindre gynnade områden, kompetensutveckling och förbättrad bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter – även kallat förädlingsstöd. Projektstöden skall främja utvecklingen av landsbygden bland annat genom samverkan. Två av projektstöden avser miljöbefräm- jande åtgärder.21 Övriga projektstöd ges för insatser som avser att öka antalet lantbruksföretag med kompletterande verksamhet. Projektstöden omfattar fem olika temaområden. Stödet ges till enskilda företagare, företagare i samverkan och frivilligorganisatio- ner och föreningar. Förädlingsstöd ges till de företag22 som arbetar med livsmedels- förädling.23 Stödet är inriktat på i huvudsak två områden: utveck- ling av högförädlade livsmedel av god kvalitet genom investeringar som avser nya produkter/produktionsprocesser och nya marknader samt småskalig livsmedelsförädling som främjar mångfalden av näringslivet på landsbygden och som bidrar till en stärkt konkur- rensförmåga för jordbruksföretagen. För att erhålla stöd krävs bland annat att företaget som söker är ekonomiskt bärkraftigt och att minimikraven för miljö, djurskydd och livsmedelshygien är uppfyllda. har avsatts för förädlings- stöd –2006. Förädlingsstöd lämnas med maxi- malt per ansökan.24 Investeringsstöd ges för delfinansiering av investeringar i fasta anläggningar som kan förbättra miljön, djurmiljön, arbetsmiljön och livsmedelshygienen och/eller öka företagens konkurrenskraft och gynna sysselsättningen för kvinnor och män på landsbygden. Djurmiljöinvesteringar kan beviljas till ny- och ombyggnader av 21Stöd till anläggning av våtmarker och småvatten samt stöd till restaurering av slåtterängar och betesmarker. 22Förädlingsstöd kan endast lämnas till de företag som ligger i de delar av som ligger utanför mål 1-området. 23Stöd kan även lämnas till jordbruksföretag inom sektorerna blommor och plantor. 24Källa: EU10:13. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster djurstallar och andra investeringar som förbättrar djurmiljön och till investeringar för att underlätta betesdrift eller utevistelse. 7.4Pågående initiativ inom EU presenterade kommissionen sin halvtidsöversyn av Agenda 2000-reformen. I halvtidsöversynen gör kommissionen en kort utvärdering av reformens effekter och föreslår ny inriktning för olika delar av den gemensamma jordbrukspolitiken. Av intresse här är att kommissionen lämnat flera förslag som kopplar samman jordbrukspolitiken med djuromsorg och andra politiska mål. Kommissionens förslag som berör djuromsorgsfrågor redovisas kort nedan. När det gäller nötkött vill kommissionen minska ekonomiska incitament för intensiv nötköttsproduktion genom att dels sätta en maxgräns för hur mycket bidrag en uppfödare totalt kan få, dels byta ut djurbidrag mot ett inkomstbidrag som är frikopplat från produktionen och som istället kopplas till gården. Kommissionen uppger vidare att den starka kopplingen av mjölksektorn till nöt- köttssektorn innebär att den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter har särskilt stor bety- delse för nötköttssektorn. För mjölksektorn eftersträvar kommis- sionen ökad konkurrens och en bättre anpassning till världsmark- nadspriserna. Angående den gemensamma jordbrukspolitiken integrering med andra politiska områden, så kallat cross-compliance25, så vill man i halvtidsöversynen göra detta obligatoriskt på gårdsbasis. Alla direktstöd skall villkoras till att man följer gällande bestämmelser och standarder om miljö, livsmedelssäkerhet och djuromsorg. En uppfödare ska således kunna förlora rätten till bidrag om uppföda- ren till exempel bryter mot djurskyddsföreskrifter. Den hållning är att det är effektivare att lösa problem inom djurskyddet genom lagstiftning och tillsyn och inte genom att koppla samman djurskyddet med stödpolitiken. har fram- fört att det skall vara frivilligt för medlemsstaterna att införa dessa åtgärder. 25 Med cross compliance innebär att åtgärder inom ett politikområde samkörs med ett annat politikområde för att få en dubbel effekt. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster Vidare föreslås ökade stöd landsbygdsutveckling genom att föra över resurser från den gemensamma jordbrukspolitikens resurs- område för direktstöd till resursområdet för miljö- och lands- bygdsutveckling – ett obligatoriskt system för modulering införs. På djuromsorgssidan föreslår man att det antas djuromsorgsåtgär- der på samma villkor som man antagit miljöåtgärder. Detta inbe- griper bland annat möjlighet till ekonomisk kompensation för inkomstbortfall eller extra kostnader för den djurhållare som vidtar djuromsorgsåtgärder som går utöver vad som föreskrivs enligt gäl- lande bestämmelser eller vad som går utöver god jordbrukssed. Exportbidragen föreslås beviljas endast efter begäran och pröv- ning om bidrag är befogat och om exporten sker i enlighet med gällande djurskyddsbestämmelser. Kommissionen bedömer att halvtidsöversynens förslag kommer att förbättra möjligheterna att uppnå de jordbrukspolitiska mål som antagits i Agenda 2000-reformen. Jordbrukarna kommer i högre utsträckning att rikta in sig på att producera de varor som ger dem bäst avkastning från marknaden. Effektiviteten och kvali- teten bedöms också öka. För konsumenterna hoppas man också på positiva effekter såsom ökad livsmedelssäkerhet, livsmedelskvalitet, djurhälsa och djurskydd.26 7.5.1Regeringsuppdrag om översyn av avgiftssystemet för besiktning I tidigare avsnitt27 har kort redogjorts för rap- port 17 ; Lokal och regional livsmedelsproduktion – Kartläggning, analys och förslag till åtgärder. I rapporten redo- visas verkets slutsats att avgifter för tillsyn, kontroll med mera ska- par ekonomiska svårigheter för de små företagen på livsmedels- området. För utredningen är speciellt avgifter för kontroll före och efter slakt av intresse. I krävs att de levande djuren besikti- gas före slakt. Vid slakt skall kontroll av slakt- kroppen ske. Utgifter för detta betalas av respektive slakteri och avgiften tas inte ut per djur eller kilo kött, utan efter veterinärens 26Europeiska gemenskapernas kommission: Meddelande från kommissionen till rådet och Halvtidsöversyn av den gemensamma jordbrukspolitiken. KOM (2002) 27Se kapitel 6. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster arbetstid och andra kostnader som resa. konsta- terade att de internationella åtagandena medger en finansiering på annat sätt än genom direkta avgifter som fullt ut täcker myndig- hetens kostnader. Enligt gällande direktiv på området28 är grund- principen att en avgift skall tas ut i samband med slakt baserat på ett visst antal euro per slaktat djur, men direktivet ger möjlighet till höjning eller sänkning av avgiften för att den skall motsvara de fak- tiska kostnaderna. Återbetalning av avgifterna är inte tillåtet. Livs- medelsverket föreslog i rapporten att de tillsynsavgifter som ligger utanför EG-reglernas krav på avgiftsfinansiering bör finansieras över statsbudgeten och att avgiftssystemet borde ses över för att åstadkomma större enhetlighet. gav regeringen i uppdrag att se över avgiftssättningen för veterinärbesiktning i tamboskapsslakterier. redovisade sitt uppdrag till regeringen . har utarbetat en avgiftsmodell som kan tillämpas för alla typer av slakterier. Den baseras på den faktiska tillsynstiden och en fast taxa för tillsynspersonalen. Taxan tar hänsyn till Livs- medelsverkets samliga kostnader för tillsynen. I den modell som föreslås av verket slås resekostnaden ut över alla slakterierna. Det nya systemet innebär lägre avgifter för bland annat småskaliga slakterier och renslakterier, beräknas storska- liga slakterier för tamboskap få en avgiftshöjning i förhållande till nuvarande modell med 3–. För storskaliga fjäderfäslakte- rier beräknas avgiftshöjningen att ligga på . 7.6Utredningens bedömning och förslag angående utveckling av produktionsstrukturer samt ekonomiska faktorer som påverkar djurskydd i samband med handel och transport i EU och i En gemensam utveckling för hela EU är att animalieproduktionen blivit mer storskalig. På EU-nivå har antalet gårdar med små- och medelstora besättningar minskat, liksom antalet småskaliga slakterier, till förmån för andra mer storskaliga produk- tions- och uppfödningsformer som också möjliggjort en högre spe- cialiseringsgrad. UECBV har kommenterat denna utveckling som 28 Direktiv /43/EG. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster positiv eftersom varje lands komparativa fördelar inom animalie- produktionen kan utvecklas bättre i ett mer storskaligt system. Per utförd transport har transporttiden mellan olika destinatio- ner inom EU sjunkit bland annat till följd av bättre infrastruktur på väg och borttagande av gränskontroller med mera. Man hinner numera färdas en längre distans jämfört med vad som varit möjligt tidigare. Men eftersom en ökad handel, specialise- ring och storskalighet medfört en ökad koncentration av produk- tions- och uppfödningsplatserna, är utredningens bedömning att det totala transportarbetet med levande djur har ökat. Bedöm- ningen grundar sig på en översyn av de senaste två decenniernas utveckling vad gäller mängden transporterade djur. Antal djur som transporteras ökar liksom handeln mellan länder långt ifrån varandra. Även importen från tredje land kommer från mer avlägsna länder . Den gemensamma jordbrukspolitikens olika ekonomiska stöd för uppfödning av djur inom EU har också bidragit till en ökning och specialisering av uppfödning av djur.29 har producentpriserna sjunkit både nominellt och realt för både levande djur och animaliska produkter under samma period.30 Detta kan delvis förklaras med att EU minskat prisinter- ventioner (vilket kompenserats med ökade djurbidrag). Här kan också nämnas att man inom livsmedelsindustrin haft produktivi- tetsförbättringar . Per kg färdig animalisk produkt bedömer utredningen att det totala transportarbetet också har ökat.31 Djur – grisar från till , får från till och , nöt- kreatur från till – transporteras över kontinenten åt ett håll för födas upp vidare eller slaktas. Köttet bearbetas inom den nationella livsmedelsindustrin och de färdiga produkterna – spansk skinka, italiensk salami, med mera – färdas tillbaka över kontinenten. Djuruppfödning och produktion av animaliska produkter och kan, på europeisk nivå, i stora drag utmärkas av följande långsiktiga förändringar: en fortsatt specialisering inom djuruppfödningen på nationell nivå och regional nivå, 29Källa: Kommissionen, jordbruksstatistisk årsbok för . 30Källa: Kommissionen, jordbruksstatistisk årsbok för . 31Tonkilometer av transport av levande djur redovisas i i kategorin Levande djur och sockerbetor, varför den exakta siffran ej kan redovisas, den kan dock uppskattas utifrån uppgifter om sockerbetsproduktionen inom EU samt djurhållning. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster en fortsatt koncentration av djurbesättningar till större jord- bruksföretag på färre platser (undantag finns, till exempel i ), en ökad regional koncentration av industrilokaler, en utveckling mot storskalighet, med undantag från vissa regio- ner med speciella förutsättningar, till exempel bergiga områden, glesbygd eller små öar, den gemensamma jordbrukspolitikens inverkan på fördelningen mellan länder av produktion. Att det finns ekonomiska och logistiska förutsättningar för att transportera levande djur över långa avstånd är en förutsättning för den rådande marknadsstrukturen. Med ekonomiska förutsättningar avses att det går att uppnå lönsamhet i produktionen, trots att dju- ren hämtats från avlägsna platser och att det finns ett väl utvecklat handelssystem med levande djur, som minimerar sökkostnaderna. Med logistiska förutsättningar menas bland annat att det finns tek- niska förutsättningar för att kunna transportera djur så att det pas- sar in i ett visst produktionsflöde. Här bör kanske också nämnas att det finns juridiska förutsättningar att transportera djur över långa avstånd. De saknas insamlade data och studier som visar hur pass många av transporterna eller hur stort antal djur som transporteras längre än . Att transporten är gränsöverskridande säger egent- ligen ingenting om transporttidens längd eftersom det beror på avreseort och slutdestination.32 De data som finns om (den upp- givna) transporttidens längd per utförd transport – och antal transporter – är vad som kan fås genom Animo-sytemet. Dessa data är att betrakta som relativt ohanterlinga för en närmare kvantitativ undersökning.33 Utredningen har funnit att gränsöverskridande handel och transport av levande djur sker av följande skäl: 32Det är till exempel svårt att veta om transporter från till och klarar åttatimmarsgränsen eller inte eftersom det inte finns tillgängliga data om regional avreseort och regional destinationsort. 33Animo-meddelanden förvaras av varje Animo-enhet. Det finns ingen systematiserad inrapportering på nationell nivå med statistik från mottagna och avsända Animo- meddelanden. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster Marknadsskäl: konsumentpreferenser. Otillräcklig självförsörjning av vissa djurkategorier (slakt- djur) och därmed olika pris. Med självförsörjningsgrad avses såväl inhemsk konsumtion som efterfrågan från specialise- rad, exportinriktad livsmedelsindustri. Detta kan till exempel handla om att ett slakteri har överkapacitet i förhållande till uppfödning inom ett närliggande upptagningsområde. Hög specialisering i uppfödningsledet (av livdjur). Aktiva kreaturshandlare som förmedlar djur och minskar uppfödarnas sökkostnader. Säsongsvariationer av utbud och efterfrågan på vissa djurslag. Traditionella/kulturella skäl. Möjlighet att avsätta produkter över världsmarknadspriset med hjälp av exportbidrag. Påverkan av nationella marknadens prisläge genom att styra utbudet ( till exempel nötkreatursexport från ). Aktiva kreaturshandlare som förmedlar djur och minskar uppfödarnas sökkostnader. Säsongsvariationer av utbud och efterfrågan på vissa djurslag. Traditionella/kulturella skäl. Otillräcklig självförsörjningsgrad av vissa djurkategorier och därmed olika pris. Här kan till exempel nämnas häst- och kalvimport från till . Aktiva kreaturshandlare som förmedlar djur och minskar livsmedelsproducenternas eller uppfödarnas (av livdjur) sök- kostnader. Säsongsvariationer av utbud och efterfrågan på vissa djurslag, till exempel lamm från runt påsk. Utredningen har undersökt i vilken utsträckning köttproduktionen inom EU svarar mot inhemsk (EU-15) efterfrågan. Kommissionen har i jordbruksstatistik sammanställt varje medlemsstats nivå av Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster självförsörjning för vissa produkter, däribland kött. Med självför- sörjning avses den produktion (av kött) som ett land har i förhål- lande till sin konsumtion. De uppgifter som redovisas av EU ger därför inte information om en medlemsstats nettoexport – extern och intern – av kött eller levande djur vare sig totalt eller relativt, eftersom den inhemska konsumtionen endast ställs i relation till andel av den egna produktionen. Vidare varierar köttkonsumtion per person och år mellan medlemsstaterna. Således har till exempel , som är EU:s största uppfödarland av nötkreatur, ett relativt lågt överskott i förhållande till inhemsk efterfrågan, men överskottet – det vill säga de djur som säljs vidare till annat land – består av en stor mängd djur. Det framgår dock tydligt att de med- lemsstater som har ett underskott i sin produktion i förhållande till inhemsk konsumtion av kött också har en betydande import – såväl intern som extern – av levande djur. Underskott i självförsörjning medför med andra ord stor import av levande djur. Här märks i synnerhet Italien.34 Den totala köttproduktionen inom EU visar däremot på ett överskott för alla djurkategorier inom hela EU, med undantag för hästkött, för vilket konsumtion och självförsörj- ningsgrad inte redovisas. I måste uppfödarna av smågrisar, på grund av att aktuell miljölagstiftning inte medger att smågris föds upp till slaktstorlek, sälja dessa vidare för uppfödning.35 Av detta skäl transporteras flera holländska smågrisar som livdjur till andra länder. Enligt utred- ningens bedömning är det inte den inhemska slaktkapaciteten som i första hand avgör hur pass stor handeln med levande djur är. Tvärtom visar utredningens kartläggning att extern import av slaktdjur till EU är begränsad till ett visst antal länder (som har underskott i sin egen produktion) och att det djurslag där det råder störst underskott i fråga om uppfödning av slaktdjur är hästar.36 Andra länder, som har en stor uppfödning av djur, har också en relativt likvärdig slakterikapacitet. slaktar till exempel av sin uppfödning själva, trots att landet har en självför- sörjningsgrad37 av nötkött på över 1 . Landet är en stor försäljare av nötkött. I de flesta fall fungerar handel med levande 34Källa: Kommissionen, Jordbruksstatistisk årsbok för . 35Miljölagstiftningen reglerar bland annat produktion och omhändertagande av gödsel. 36Se kapitel 5. 37Uppgiften är hämtad från kommissionens jordbruksstatistiska årsbok för . Självförsörjningsgraden bestäms utifrån nettoproduktionens storlek i förhållande till den totala köttkonsumtionen i landet. Detta innebär således att också exporterar en stor mängd kött (här bortses från lagring). Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster djur som en prisstabilisator på slakteri i det egna landet. Försäljning sker när det är möjligt att få ett bättre pris på andra håll, men andelen levande djur, som transporteras ut ur respektive land är mycket litet, även om antalet djur som transporteras är mycket stort. Som exempel kan nämnas att av totalt antal slaktade nöt- kreatur transporterades till annat land för slakt. Antalet livdjur, som transporterades, var cirka 4,5 gånger större än antal slaktdjur. Gränsöverskridande handel med slaktdjur handlar således om att uppnå ökad marginalnytta på lokal (natio- nell) marknad. EU har enhetliga interventionspriser för vissa köttkategorier. För de köttkategorier som inte omfattas av interventionssystemen kan priserna skilja sig mycket åt mellan medlemsstaterna beroende på efterfrågan i förhållande till egen uppfödning. Kilopris för häst (levandevikt) uppgår till exempel i till /kg, medan det uppgår till /kg i , /kg i och cirka 30–/kg levandevikt i . För häst är denna pris- skillnad den helt dominerande anledningen till transport av häst för slakt. En medelstor häst väger och betingar ett värde som levande slakthäst på i , men endast i . Här kan också noteras att det saknas handelsrestriktioner i form av tullar för handel med levande hästar, varför efterfrågan i de län- der där man traditionellt sett konsumerar hästkött är hög och importen från tredje land är relativt stor, men minskande på grund av minskande hästpopulationer. Att uppfödare och slakterier anlitar kreaturshandlare hänger del- vis samman med tradition. Detta är en väl inskolad metod för uppfödare och producenter att förmedla sina djur och alternativa metoder kan ha svårt att konkurrera med de traditionella. Många menar till exempel att djurmarknader inte bara har en ekonomisk utan även en social funktion. Kreatursmarknader i och , fårmarknader i är stora mötesplatser för uppfödare och köttproducenter. Utredningens bedömning är dock att djurhandlare i mycket hög utsträckning påverkar den gränsöver- skridande handelns omfattning. Det kan också nämnas att tillgången på djur varierar olika över året och att det således finns en säsongsstyrd efterfrågan och gränsöverskridande handel med levande djur. Här kan till exempel nämnas handel med får och lamm. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster Utvecklingen av uppfödnings- och produktionsstrukturerna har medfört ökade investeringskostnader i fast kapital för näringen, vilket antagligen medför att möjligheten till att anpassa sin pro- duktion (till exempel i fråga om avsättnings- respektive försörj- ningsmöjligheter) är förhållandevis låg. Med höga kapitalkostnader är det fortfarande lättare att flytta djur än att flytta produktions- och uppfödningsplatser.38 Utredningens bedömning är därför att det krävs stora ingrepp i marknadsmekanismerna för att påverka handeln. För att uppnå en styrande effekt måste transportkostna- den relativt avstånd öka avsevärt. Slutligen uppmuntras uppfödare genom den gemensamma jord- brukspolitikens exportbidrag att transportera levande djur till tredje land. Dessa transporter överstiger alltid . Även om andelen exporterade djur av den totala uppfödningen är ganska liten39 menar uppfödarna att exporten har betydelse för deras möjlighet att upprätthålla högre avräkningspriser på hemmamark- naden genom minskat utbud. 7.6.2Varför transporteras inte kött istället för levande djur? Ovan har diskuterats betydelsen av den nationella självförsörj- ningsgraden av kött i förhållande till den egna produktionen för långväga djurtransporter. Långväga och onödiga transporter av levande djur skulle kunna undvikas om man istället transporterade kött. I kapitel 5 redovisas en översyn av den nationella slakteri- näringens totala produktionskapacitet. Av denna översyn att döma, skulle flera länder kunna sälja mer kött istället för levande djur. Det finns emellertid flera skäl till att man hellre transporterar djur än kött. Utredningen tar här upp ett urval av de skäl som bedömts ha störst inverkan till varför det finns en marknadsefterfrågan på levande djur istället för kött. a)Tradition. I ett land har vissa speciella produktionsmetoder som gör att man själv vill slakta djuren och inte vill hantera fryst kött. Detta gäller till exempel . b)Kultur. I och förekommer olika religiösa regler om hur slakt ska gå till och därför importerar man hellre djur. 38 I bedömningen har dock tagits hänsyn till att miljömässiga förutsättningarna för uppfödning av vissa djurslag (framför allt nötkreatur) inte råder i alla länder. 39 Se kapitel 5. Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd och mönster c)Ekonomiska skäl. Det finns inte resurser att klara kötthantering ur hygiensynpunkt (det saknas till exempel kylbilar). Det är dessutom helt olika företag som arbetar med levande djur respektive kött. Det finns således starka intressen att upprätt- hålla marknaden för levande djur. Investeringskostnader och rörliga kostnader (till exempel vad gäller personalkostnader) kan dessutom vara så pass höga i förhållande till existerande konkurrenter att det av konkurrensskäl inte är intressant att etablera nya slakterier när befintliga slakterier (i andra länder) kan erbjuda uppfödarna ett bättre pris. d)Sociala skäl. Stora investeringar, ibland med hjälp av offentlig finansiering, har gjorts i slakterianläggningar. Slakterinäringen sysselsätter många personer.40 En ökad försäljning av kött skulle kunna ge upphov till fler arbetstillfällen i ett land – men detta skulle ske på bekostnad av arbetstillfällen i ett annat land. En viktig förutsättning för dagens marknadsstruktur är att transportkostnaderna utgör en så pass låg andel av totalkostna- den.41 I uppgår transportkostnadens andel till cirka 8– av slaktkostnaden.42 Antagligen är kostnaden för transporttjänster något lägre i södra och östra , med hänsyn till kapital- och personalkostnader. Transportkostnaden motsvarar av värdet för en slaktkropp av nötkreatur och av värdet för en slaktkropp av gris.43 Här kan också noteras att det förstås finns andra kostnader som också inverkar på lönsamheten och en jämförelse av kostnads- strukturen för små- och storskaliga slakterier i olika medlemsstater skulle tillföra mer information.44