sou · GRB3122d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Alla ändringar som behövs för att anpassa artikel 7.3 och bilaga I B (särskilt i syfte att eventuellt lägga till belysningsarma- turer i hushåll, glödlampor och fotovoltaiska produkter, dvs. solpaneler), bilaga II (särskilt med hänsyn till utvecklingen av ny teknik för behandling av WEEE), bilagorna III och IV till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 14.2. Innan bilagorna ändras skall kommissionen bland annat samråda med tillverkare av elektriska och elektroniska produkter, materialåtervinningsföretag, behandlingsaktörer och miljöorganisationer samt fackliga organisationer och konsu- mentorganisationer. 1.Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel 18 i direktiv /442/EEG. 2.När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut /468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmel- serna i artikel 8 i det beslutet. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut /468/EG skall vara . 3.Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. (1) EGT L 377, 31.12.1991, s. 48. L 37/32 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna skall fastställa påföljder för överträdelse av nationella bestämmelser som antagits i enlighet med detta direktiv. Dessa påföljder skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall se till att inspektion och övervakning gör det möjligt att kontrollera att detta direktiv genomförs korrekt. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2.Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till alla lagar och andra författningar som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. 3.Under förutsättning att de mål som ställs upp i detta direktiv uppnås får medlemsstaterna införliva bestämmelserna i artiklarna 6.6 och 10.1 samt artikel 11 genom avtal mellan de behöriga myndigheterna och de berörda ekonomiska sekto- rerna. Sådana avtal skall uppfylla följande krav: a)Avtalen skall vara verkställbara. b)I avtalen skall målen med tillhörande tidsfrister anges. c)Avtalen skall offentliggöras i medlemsstatens officiella tidning eller i någon annan officiell handling som allmän- heten har likvärdig tillgång till och skall överlämnas till kommissionen. d)De resultat som uppnås skall på de villkor som anges i avtalet övervakas regelbundet, rapporteras till de behöriga myndigheterna och kommissionen samt göras tillgängliga för allmänheten. e)De behöriga myndigheterna skall se till att det sker en granskning av vilka framsteg som görs enligt avtalet. f)Om avtalet inte följs måste medlemsstaterna genomföra de relevanta bestämmelserna i detta direktiv genom att anta lagar eller andra författningar. 4.a) och , som med hänsyn till övergripande brist på infrastruktur för materialåtervinning, geografiska förhållanden – till exempel ett stort antal små öar samt landsbygds- och bergsområden, låg befolkningstäthet, och låg konsumtionsnivå för elektriska och elektroniska produkter, inte förmår att vare sig uppnå det insamlingsmål som nämns i artikel 5.5 första stycket eller återvinningsmålen enligt artikel 7.2 och som, enligt artikel 5.2 tredje stycket i rådets direktiv /31/EG av om deponering av avfall (1) får ansöka om en förlängning av den tidsfrist som anges i den artikeln, får förlänga de perioder som avses i artiklarna 5.5 och 7.2 i det här direktivet upp . Dessa medlemsstater skall underrätta kommissionen om sina beslut senast för direktivets införli- vande. b)Kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater och om dessa beslut. 5.Kommissionen skall efter det att detta direktiv har trätt i kraft lägga fram en rapport för Europaparla- mentet och rådet på grundval av de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av detta direktiv, särskilt när det gäller separat insamling, behandling, återvinning och finansieringssystem. Rapporten skall vidare grunda sig på den tekniska utvecklingen, vunna erfarenheter, miljökraven och den inre marknadens funktion. Den skall vid behov åtföljas av förslag till översyn av de relevanta bestämmelserna i detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. (1) EGT L 182, , s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 37/33 Kategorier av elektriska och elektroniska produkter som omfattas av detta direktiv 6.Elektriska och elektroniska verktyg (med undantag för storskaliga, fasta industriverktyg) 7.Leksaker samt fritids- och sportutrustning 8.Medicintekniska produkter (med undantag för alla implantat och infekterade produkter) L 37/34 Europeiska unionens officiella tidning Förteckning över produkter som skall beaktas i enlighet med detta direktiv och omfattas av kategorierna i bilaga I A 1.Stora hushållsapparater Stora kylapparater Andra stora apparater som används för kylning, bevarande och lagring av livsmedel Tvättmaskiner Torktumlare Diskmaskiner Matlagningsapparater Elspisar Andra stora apparater för matlagning och annan beredning av livsmedel Elektriska värmeapparater Andra stora apparater för uppvärmning av rum, sängar och sittmöbler Elektriska fläktar Annan fläkt-, utsugningsventilations- och luftkonditioneringsutrustning Andra apparater för rengöring Apparater för sömnad, stickning, vävning och annan bearbetning av textilier Strykjärn och andra apparater för strykning, mangling och annan klädvård Brödrostar Kaffekvarnar, kaffebryggare och utrustning för öppning eller förslutning av behållare och förpackningar Elektriska knivar Hårklippningsapparater, hårtorkar, elektriska tandborstar, rakapparater, massageapparater och andra apparater för kroppsvård Klockor, armbandsur och utrustning för mätning, angivelse eller registrering av tid Vågar 3.IT- och telekommunikationsutrustning Centraliserad databehandling Stordatorer Minidatorer Skrivarenheter Persondatorer: Persondatorer (inbegripet centralenhet, mus, bildskärm och tangentbord) Bärbara datorer (inbegripet centralenhet, mus, bildskärm och tangentbord) Europeiska unionens officiella tidning L 37/35 Elektriska och elektroniska skrivmaskiner Andra produkter och annan utrustning för elektronisk insamling, lagring, behandling, presentation eller kommuni- kation av information Användarterminaler och -system Andra produkter och annan utrustning för överföring av ljud, bilder eller annan information genom telekommuni- kation 4.Hemutrustning Radioapparater TV-apparater Videokameror Videobandspelare Andra produkter och annan utrustning för inspelning eller återgivning av ljud eller bilder, även signaler eller annan teknik för överföring av ljud och bilder än genom telekommunikation Belysningsarmaturer för lysrör med undantag för belysningsarmaturer i hushåll Lysrör Urladdningslampor med hög intensitet, inbegripet högtrycksnatriumlampor och metallhalogenlampor Lågtrycksnatriumlampor Annan belysning eller utrustning för spridning eller kontroll av ljus med undantag för glödlampor 6.Elektriska och elektroniska verktyg (med undantag för storskaliga, fasta industriverktyg) Borrmaskiner Utrustning för svarvning, fräsning, slipning, polering, sågning, kapning, klippning, borrning, håltagning, stansning, falsning, bockning eller liknande bearbetning av trä, metall och andra material Verktyg för nitning, spikning eller skruvning eller för avlägsnande av nitar, spikar eller skruvar eller liknande användning Verktyg för svetsning, lödning eller liknande användning Utrustning för sprutning, sprejning, spridning eller annan behandling av flytande eller gasformiga ämnen Gräsklippare och andra trädgårdsredskap L 37/36 Europeiska unionens officiella tidning 7.Leksaker samt fritids- och sportutrustning Elektriska tåg eller bilbanor Handhållna konsoler till videospel Videospel Datorer för cykling, dykning, löpning, rodd osv. Sportutrustning med elektriska eller elektroniska komponenter Spelautomater 8.Medicintekniska produkter (med undantag för alla implantat och infekterade produkter) Utrustning för strålbehandling Nukleärmedicinsk utrustning Laboratorieutrustning för in-vitro-diagnostik Analysatorer Andra apparater för påvisande, förebyggande, övervakning, behandling och lindring av sjukdomar, skador eller funktionshinder 9.Övervaknings- och kontrollinstrument Rökvarnare Mätnings-, vägnings- eller justeringsapparater för hushålls- eller laboratorieutrustning Andra övervaknings- och kontrollinstrument som används i industrianläggningar (t.ex. i kontrollpaneler) Automater för varma drycker Automater för flaskor eller burkar med varma eller kalla drycker Automater för fasta produkter Alla apparater som automatiskt levererar alla slags produkter Europeiska unionens officiella tidning L 37/37 Selektiv behandling av material och komponenter i avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektro- niska produkter i enlighet med artikel 6.1 1.Åtminstone följande ämnen, preparat och komponenter skall avlägsnas från allt separat insamlat WEEE: Kondensatorer som innehåller polyklorerade bifenyler (PCB) i enlighet med rådets direktiv /59/EG av om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT) (1). Komponenter som innehåller kvicksilver, t.ex. strömbrytare och bakgrundsbelysning. Kretskort, allmänt i mobiltelefoner samt i andra apparater om kretskortets yta är större än . Bläckpatroner, flytande och i krämform samt färgbläck. Plast som innehåller bromerade flamskyddsmedel. Asbestavfall och komponenter som innehåller asbest. Freoner (CFC), halogenerade kolväten (HCFC), vätefluorkolföreningar (HFC) och kolväten (HC). Bildskärmar med flytande kristaller (eventuellt tillsammans med höljet) som är större än och alla sådana som belyses bakifrån med gasurladdningslampor. Utvändiga elektriska kablar. Komponenter som innehåller eldfasta keramiska fibrer enligt beskrivningen i kommissionens direktiv /69/EG av om anpassning till tekniska framsteg av rådets direktiv /548/EEG om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (2). Komponenter som innehåller radioaktiva ämnen med undantag för komponenter under den tröskel för undantag som fastställs i artikel 3 i och bilaga I till rådets direktiv /29/Euratom av om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning (3). Elektrolytiska kondensatorer som innehåller potentiellt skadliga ämnen (höjd > , diameter > eller ungefär samma volym). Sådana ämnen, preparat och komponenter skall bortskaffas eller återvinnas i enlighet med artikel 4 i direktiv /442/ EEG. 2.Följande komponenter av WEEE som samlats in separat skall behandlas enligt följande: Katodstrålerör: Den fluorescerande ytbeläggningen skall avlägsnas. Produkter som innehåller gaser som bryter ned ozon eller har en global uppvärmningspotential (GWP) som överstiger 15, t.ex. i skum och kylslingan: Gaserna skall avlägsnas och behandlas på ett korrekt sätt. Gaser som bryter ned ozon skall behandlas i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 2037/2000 av om ämnen som bryter ned ozonskiktet (4). Gasurladdningslampor: Kvicksilvret skall avlägsnas. 3.Med beaktande av miljöaspekterna och önskvärdheten av återanvändning och materialåtervinning, skall punkterna 1 och 2 tillämpas på ett sådant sätt att miljövänlig återanvändning och materialåtervinning av komponenter eller hela apparater inte hindras. 4.Inom ramen för det förfarande som avses i artikel 14.2 skall kommissionen möjligt bedöma om noteringen om kretskort i mobiltelefoner, och bildskärmar med flytande kristaller (1) EGT L 243, 24.9.1996, s. 31. (2) EGT L 343, 13.12.1997, s. 19. (3) EGT L 159, 29.6.1996, s. 1. (4) EGT L 244, 29.9.2000, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2039/2000 (EGT L 244, 29.9.2000, s. 26). L 37/38 Europeiska unionens officiella tidning Tekniska krav i enlighet med artikel 6.3 1.Anläggningar för lagring (även tillfällig lagring) av WEEE före behandling (utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i rådets direktiv /31/EG): Lämpliga områden med ogenomtränglig ytbeläggning utrustade med anordningar för uppsamling av spill samt vid behov spilloljekärl försedda med oljeavskiljare. Lämpliga områden med väderbeständiga tak. 2.Anläggningar för behandling av WEEE: Vågar för att väga det behandlade avfallet. Lämpliga områden med ogenomtränglig ytbeläggning och väderbeständiga tak utrustade med anordningar för uppsamling av spill samt vid behov spilloljekärl försedda med oljeavskiljare. Lämpliga lagerutrymmen för nedmonterade, lösa delar. Lämpliga behållare för lagring av batterier, kondensatorer som innehåller PCB/PCT samt annat farligt avfall, t.ex. radioaktivt avfall. Utrustning för rening av vatten i enlighet med hälsovårds- och miljöbestämmelser. Symbol för märkning av elektriska och elektroniska produkter Symbolen för elektriska och elektroniska produkter som skall samlas in separat består av en överkryssad soptunna på hjul, enligt nedan. Symbolen skall tryckas på ett synligt ställe, vara tydligt läsbar och outplånlig. KOM(2003) 219 slutlig 2003/0084 (COD) om ändring av direktiv /96/EG om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (framlagt av kommissionen) 1.1.Översyn av finansieringsskyldigheterna enligt direktivet om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter och rådet antog direktiv /96/EG om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE)1. Detta direktiv innehåller bestämmelser om insamling och miljövänlig behandling av WEEE. Tillverkarna av elektrisk och elektronisk utrustning skall finansiera insamling2, behandling, återanvändning, återvinning och miljövänligt bortskaffande av WEEE. I direktivet görs dels en åtskillnad mellan avfall från privathushåll och avfall från andra användare och dels mellan nytt och historiskt avfall. Nytt avfall är avfall från produkter som släpps ut på marknaden efter . Historiskt avfall är avfall från produkter som släppts ut på marknaden före detta datum. När det gäller nytt avfall är det tillverkarna som enskilt har ansvaret för finansieringen. Detta gäller både privathushåll och andra källor3. När det gäller finansieringen av historiskt avfall görs en åtskillnad mellan avfall från privathushåll och avfall från andra källor. –När det gäller historiskt avfall från privathushåll skall finansieringen bäras av ett eller flera system som alla tillverkare som finns på marknaden när kostnaderna uppstår proportionellt skall bidra till, till exempel i förhållande till deras respektive andel av de olika produktmarknaderna.4 –När det gäller historiskt avfall från andra användare än privathushåll skall tillverkarna sörja för finansieringen. Medlemsstaterna får alternativt föreskriva att även andra användare än privathushåll helt eller delvis skall vara ansvariga för denna Tillverkare och andra användare än privathushåll får sluta avtal som fastställer andra finansieringsmetoder, utan att det påverkar detta direktiv.5 Detta betyder att när det gäller historiskt avfall från privathushåll skall man använda kollektiva system, som innebär att tillverkare av nya produkter betalar för finansieringen av gamla produkter. När det gäller historiskt avfall från andra källor än privathushåll skall man i princip använda ett enskilt system, som innebär att tillverkare av gamla produkter betalar för finansieringen de produkter som de själva tidigare släppt ut på marknaden6. 1EGT L 37, , s. 24. 2Tillverkarnas finansieringsskyldighet avseende insamling av produkter från privathushåll gäller endast från insamlingsplatsen. 3Artikel 8.2 och artikel 9 första stycket i direktiv /96/EG om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE), EGT L 37, , s. 24. 4Artikel 8.3 i direktiv /96/EG om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE), EGT L 37, , s. 24. 5Artikel 9 andra stycket i direktiv /96/EG om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE), EGT L 37, , s. 24. 6Detta gäller endast för det alternativ som beskrivs i detta stycke, dvs. om tillverkarna betalar, om ansvaret inte läggs på användarna och om inga andra finansieringsavtal slutits. Mot bakgrund av att de Avsnitten nedan rör endast historiskt avfall från andra källor än privathushåll. 1.2.Finansieringsreglernas konsekvenser för historiskt avfall från andra källor än privathushåll. Skyldigheten att återta WEEE som släppts ut på marknaden i det förflutna leder till ett ansvar med retroaktiv verkan som inte föreskrivits. Hur betungande detta blir beror på de produktvolymer som företagen sålt i det förflutna. Skyldigheten kommer att bli särskilt betungande för företag som har en sjunkande försäljning men som tidigare sålt stora volymer. Nya företag kommer inte att åläggas några sådana skyldigheter. Det har uttryckts farhågor om att företag som redan har svårigheter kan hamna i insolvens på grund av detta, beroende på ansvarets omfattning. Varje sådant ansvar kommer att märkas i de berörda företagens räkenskaper. 2.DISKUSSIONEN I OCH RÅDET Enligt kommissionens ursprungliga förslag7skulle finansieringen av historiskt avfall från andra källor än privathushåll regleras genom avtal mellan tillverkarna och användarna av produkterna vid köptillfället. Under första behandlingen ändrades denna bestämmelse till föreskriften att när det gäller kostnaderna för hantering /.../ skall tillverkarna sörja för finansieringen. var denna formulering godtagbar för samtliga institutioner. Det var först under de sista stadierna av arbetet med att anta WEEE-direktivet som institutionerna uppmärksammade finansieringskonsekvenserna av artikel 9 i direktivet. Ingen ändring av denna artikel hade gjorts i andra behandlingen, och därför var det omöjligt att ändra texten i det skedet. , rådet och kommissionen enades emellertid om ett gemensamt uttalande8. , rådet och kommissionen noterar att det finns farhågor om de ekonomiska konsekvenser som kan bli följden av den nuvarande ordalydelsen av artikel 9 och förklarar därför att de gemensamt har för avsikt att undersöka denna fråga . Kommissionen förklarar att om dessa farhågor skulle visa sig riktiga kommer den att föreslå att artikel 9 i direktivet ändras. och rådet åtar sig att agera snabbt, i enlighet med sina respektive interna förfaranden, om ett sådant förslag läggs fram. Detta förslag utgör en uppföljning till detta uttalande. alternativa lösningarna endast anger vad som får göras och inte påverkar tillverkarnas grundläggande skyldigheter beaktas inte dessa alternativ nedan. 7Förslag till och rådets direktiv om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE), KOM(2000) 347, EGT C 365 E, 19.12.2000, s. 184. 8EGT L 37, , s. 39. , rådet och kommissionen underströk att det var nödvändigt att undersöka denna fråga . Tidspressen berodde på att ändringen måste antas innan WEEE-direktivet införlivas med medlemsstaternas lagstiftning, dvs. Annars skulle all nationell lagstiftning som antagits också behöva ändras. Denna brådska är också skälet till att kommissionen inte genomfört någon egen undersökning. Förslaget är begränsat till att förtydliga de regler för finansiering av historiskt avfall från andra källor än privathushåll som anges i artikel 9, för att undvika de konsekvenser som man uttryckt farhågor om. Förlaget innebär inte några ändringar av reglerna för avfall från privathushåll eller av det enskilda ansvar som gäller för finansiering av nytt avfall från andra källor än privathushåll, och inga andra aspekter av WEEE-direktivet påverkas. Förslaget innebär att ansvaret för att finansiera historiskt avfall från andra källor än privathushåll flyttas från tillverkarna av produkten till de tillverkare som tillhandahåller en ny produkt, i de fall då en sådan ny produkt existerar. När det gäller historiskt avfall som inte ersatts av nya produkter skall ansvaret vila på andra användare än privathushållen. Detta görs genom att första meningen i andra stycket i artikel 9 i WEEE-direktivet ändras till följande ordalydelse, som antagits av och rådet: Medlemsstaterna skall se till att finansieringen av kostnaderna för hantering av WEEE från produkter som har släppts ut på marknaden före (historiskt avfall) sker i enlighet med [följande två] stycke[n]. När det gäller historiskt avfall som ersätts av produkter som är av samma typ eller av produkter som fyller samma funktion skall kostnaderna finansieras av tillverkarna av dessa nya produkter när de tillhandahåller dem. Medlemsstaterna får alternativt föreskriva att även andra användare än privathushåll helt eller delvis skall vara ansvariga för denna finansiering. När det gäller annat historiskt avfall skall kostnaderna finansieras av andra användare än privathushåll. 4.3.Motiv för den föreslagna ändringen Vid tiden för förlikningen var näringslivets viktigaste argument att redovisningsreglerna skulle kunna göra det nödvändigt med en periodisering för att ta hänsyn till framtida finansieringsskyldigheter som uppstår när historiska produkter blir till avfall. Man uttryckte oro för att detta skulle kunna hota den ekonomiska bärkraften för företag som redan hade svårigheter. Det bör dock noteras att bekräftandet av en periodisering (eller brist på periodisering) inte påverkar det faktiska kassaflödet till följd av finansieringsskyldigheter. Dessa avgörs av skyldigheterna och inte av den därpå följande redovisningen, som endast återspeglar de existerande skyldigheterna. Därför är det själva finansieringsskyldigheterna som förslaget inriktas på. För att undvika att oproportionerligt tunga bördor läggs på vissa företag som tidigare haft stora marknadsandelar har ansvaret för finansieringen av återtagandet av historiskt avfall flyttats från tillverkaren av produkten. Enligt förslaget skall detta ansvar flyttas från tillverkaren av den produkt som blivit till avfall till den tillverkare som säljer en ny produkt som ersätter produkter som är av samma typ eller som fyller samma funktion. Detta innebär att tillverkarnas finansieringskonsekvenser begränsas till kostnaderna för WEEE som återtas när en ny produkt säljs. Därför kommer dessa kostnader endast att uppträda om företagen säljer nya produkter. Det kan också finnas historiskt avfall som inte ersätts av nya produkter. I sådana fall kommer ansvaret för att finansiera kostnaderna för återtagande att vila på andra användare än privathushåll. Dessa ändringar kommer också att undanröja problemet med WEEE som kommer från företag som inte längre existerar och som ingen därför har ansvaret för. Denna förskjutning av ansvaret kan anses strida mot principen att förorenaren skall betala. Det bör emellertid noteras att det när det historiska avfallet släpptes ut på marknaden inte fanns någon lagstiftning som tillämpade principen att förorenaren skall betala, i den mening som avses i reglerna för ny utrustning i direktiv /96/EG. Därför skulle man kunna säga att det tidigare regelverket stred mot principen att förorenaren skall betala. Det är emellertid svårt att skilja på om det är tillverkaren eller användaren som är den som förorenar. Därför är det tveksamt om det är en korrekt tillämpning av principen att förorenaren skall betala om man låter ansvaret vila på tillverkaren av den ursprungliga produkten. Oavsett vilken ståndpunkt man intar i denna fråga kommer det vara omöjligt att rätta till situationen utan att upprätta ett ansvar med retroaktiv verkan, med alla de konsekvenser som beskrivs ovan.