sou · GRB391d4 · 2004-01-01 00:00:00 — Valfrihet och många alternativ att välja på ser vi som en självklarhet för att kunna tillgodose olika människors behov i olika situationer och skeenden i livet. Vårt förslag om en skattereduktion för hushålls- nära tjänster ska därför ses som ett av flera alternativ inom ramen för service i hemmet. Tyvärr är det endast personer med mycket höga inkomster som kan köpa hushållsnära tjänster. Om skatterna sänks på dessa tjänster skulle det bli möjligt för fler att köpa dem. Därmed skulle bördorna för många familjer bli lättare. Det skulle för många inne- bära färre stressmoment i vardagslivet samt en högre livskvalitet. Vidare kan denna avlastning ses som en del i ett förebyggande arbete som gör att vi orkar arbeta högre upp i åldrarna. De tjänster som utförs i det egna hemmet eller på den egna tomten ska berättiga till skattelättnad. Det innebär att skatten sänks för ett antal hushållstjänster där det är lätt att göra det själv och där någon vit marknad knappast förekommer, exempelvis städning, gräsklippning och snöskottning. Förslaget omfattar även sådana tjänster som redan delvis utförs på en vit marknad, som målning, snickeriarbete och reparation av hushållsapparater. Reservationer och särskilda yttranden emot utesluts offentligt subventionerade tjänster, exempelvis offentlig hemtjänst och andra tjänster som normalt inte utförs i hemmet, exempelvis advokat- och arkitekttjänster. Vi vill göra vita hushållstjänster tillgängliga för människor med normala inkomster. Vi föreslår att en skattereduktion på 50 pro- cent införs för privatpersoners betalning av arbetskostnaden för hushållstjänster inkl moms som utförs i det egna hemmet upp till ett tak på per hushåll och år. Förslaget innebär att det vita priset halveras jämfört med dagens regler. Alla borde vara medvetna om att orimliga skatteregler lägger en död hand över marknaden för vita hushållstjänster. Många jobb i denna sektor kommer aldrig till stånd. Hundratusentals hushåll, framför allt barnfamiljer och äldre, köper tjänsterna svart. Tusen- tals människor arbetar utan att få del av de gemensamma trygghets- systemen. Så ser verkligheten ut. Vi vill genom vårt förslag: Göra svarta jobb vita. Öka valfriheten för hushållen. Reservationer och särskilda yttranden av ledamöterna (), (), de () och Den parlamentariska utredningen 2005 har inriktat sitt arbete på att identifiera och analysera hinder, men också möjlig- heter, för att skapa en långsiktig och hållbar utveckling av äldrepolitiken. Vår bedömning är att föreliggande slutbetänkande tillfört mycken kunskap om förutsättningarna för framtidens äldre- politik. Vi noterar också med tillfredsställelse den tydliga fokuse- ring på individens behov och önskemål, som görs i detta betän- kande. Detta överensstämmer med moderat politik. Vi instämmer i flertalet av de 100 förslag som har presenterats i slutbetänkandet, men beklagar ändå att utredningens majoritet inte har förmått gå längre i sin ambition att konkretisera de egna slutsatserna i verkliga åtgärder. I stället hänvisas många och viktiga frågor tillbaka till regeringen för vidare handläggning, med risk för att angelägna beslut kan komma att fördröjas. På ett mycket rättframt, tydligt och nästan smärtsamt sätt beskrivs i betänkandet ett samhälle som står inför allvarliga problem, såväl för samhällsmedborgarna som för de enskilda indi- viderna. Fler äldre behöver vård och omsorg som färre arbetar. De yngres försörjningsbörda blir tung, som loka- la och regionala skillnader uppstår när det gäller äldres vård- och omsorgsbehov. Ekvationen går, enligt vår mening, inte ihop. kommer behovet av regelbunden vård och omsorg för äldre människor att öka, när andelen äldre personer snabbt blir större. Den medicinsktekniska utveck- lingen kommer sannolikt att medföra förbättrade möjligheter till diagnos och behandling högre upp . är det troligt att fler i den yngre äldre åldersgruppen kommer att ställa större krav på vården. Därmed accentueras behovet av mer resurser till hälso- och sjukvården. Reservationer och särskilda yttranden Hur väl förberett är samhället för att möta utmaningen när de äldre blir fler, färre förvärvsarbetar och ekonomin sviktar? Slut- betänkandet beskriver hur tiden bör användas för att förbättra förutsättningarna för ekonomisk tillväxt. Därefter kom- mer med största sannolikhet en debatt som handlar om fördelning mellan generationerna. I betänkandet står bl.a. följande att läsa: Hela samhället måste mobiliseras för att möta de ut- maningar som följer med en åldrande befolkning. instämmer till fullo i ställningstagandet. Utredningen får enligt direktiven inte ta upp huvudmanna- skapsfrågorna och den framtida finansieringen av äldreomsorgen. På grund av dessa begränsningar saknas möjlighet att ta de helhets- grepp som behövs för att pröva nya lösningar. SCB:s framskrivning av försörjningskvoten ger anledning till stark oro. (SOU 2000:7) visar i sin analys att det blir svårt att finansiera välfärdssystemet enbart via skatter om nuvarande ambitioner skall bibehållas. Problembilden beskrivs också av i dess långsiktiga perspektiv: Kommunala framtider en långtids- utredning om behov och resurser . för Framtidsstudier drar slutsatsen att den svenska ekonomin med stor sannolikhet kommer att befinna sig i en prekär situation med låg tillväxt, lågt sparande, budgetunderskott och för- modligen också bytesbalansunderskott. Sammantaget visar detta enligt vår uppfattning att tillväxtens betydelse för utvecklingen inte nog kan betonas. Hur används resurserna ? Variationerna när det gäller andelen äldre som får hemtjänst i ordinärt boende eller bor i en särskild boendeform är stora i landets kommuner. Forskare som närmare har försökt härleda dessa varia- Reservationer och särskilda yttranden tioner (bl.a. Trydegård 2000) har inte kunnat påvisa några enskilda faktorer som förklarar denna variation. Också har i uppföljningar och utvärderingar konstaterat att det inte finns några rimliga förklaringar till skillnaderna när det gäller kostnad och resurstillgång. Varför det är så stor skillnad i kommunerna är en fråga som sällan diskuteras. Inte heller är det möjlig att få svar på frågan om vad den offentligt finansierade vården och omsorgen kostar och hur resurserna används. Moderata synpunkter och förslag Mot bakgrund av ovanstående har i beredningen framfört att resurserna för vård och omsorg bör fördelas efter individuella behov vid större behov avsätts mer resurser men också att pengarna bör följa de äldres val av vårdgivare i hela landet och inom EU. För att detta skall bli möjligt krävs att finansieringen av äldreomsorgen blir en statlig angelägenhet och att det görs en överenskommelse mellan de politiska partierna i syfte att garantera resurser till en värdig vård och omsorg. Med en sådan lösning och med en likvärdig behovsbedömning i landet får vården om äldre samma förutsättningar och de äldre får en vård vars kvalitet de kan känna sig tillfreds med. Vi beklagar att utredningen inte har velat gå oss tillmötes i denna fråga. Vår upp- fattning är att situationen i landet är allvarlig och kräver snara åt- gärder. Vår ambition är att helt ta bort den övre ålders- gränsen för bilstöd till personer med funktionshinder. Vi ser därför med glädje att utredningen uppmanar regeringen att se över ålders- gränsen . Vi hade dock velat gå ett steg längre. Reservationer och särskilda yttranden I slutbetänkandet noterar man att det finns en tröghet när det gäller tillgång till användbara och ändamålsenliga produkter och tjänster för äldre. är många leverantörer ovilliga att utveckla ny teknik innan de ser att någon vill betala för produkterna. Vården har å sin sida svårt att formulera sina önskemål innan det finns ett utbud. Vi menar att en fri marknad på hjälpmedelsområdet skulle generera en bättre utveckling. har tidigare i motioner föreslagit en hjälpmedelsgaranti för att förbättra situationen. I slutbetänkandet framhålls att äldre genom förebyggande åtgärder kan vara delaktiga i samhällslivet och att det finns starka skäl för att uppmuntra ett förebyggande hälsoarbete. Vi menar bestämt att detta arbete bäst sker nära människor på det lokala och regionala planet och inte minst i nära samarbete med de organisationer och föreningar som på ett föredömligt sätt enga- gerar sig för äldres situation. har vid ett flertal tillfällen betonat vikten av sådant arbete och vi anser att nationella medel som satsas på förebyggande hälsoarbete i stället bör satsas nära människorna och deras livs- miljö. Vården och omsorgen om äldre regleras i främst tre lagar: Hälso- och Sjukvårdslagen (1982:763), Socialtjänstlagen (2001:453) och Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (1993:387). Lagarna bygger på delvis olika principer. Detta för- hållande komplicerar situationen inom vård och omsorg. Det hand- lar om skillnader inom områden som dokumentation, sekretess och rättssäkerhet. har föreslagit en översyn av lagarna i syfte att sammanföra dessa. Vi har också föreslagit att och länsstyrelsernas tillsynsenheter ska sammanföras till en ny och oberoende myndighet för att garantera en kraftfullare tillsyn. Reservationer och särskilda yttranden Rätt att välja boende är det möjligt också för en äldre person med varaktigt vård- och omsorgsbehov som vill flytta till en annan kommun att ansöka om bistånd i den kommunen. I slutbetänkandet framgår att detta enligt upp- följning (2001) inte varit något problem. Trots detta kan vi i (Äldres rätt att flytta kommunernas tillämpning av 6 h SoL) notera att många äldre har ansökt om att få byta boende, men inte fått sina ansökningar be- viljade. Av ansökningarna framgår att orsaken till att man vill flytta är att komma närmare sina barn, barnbarn eller hembygd. Andra önskemål är att man vill åldras tillsammans med landsmän eller där man känner gemenskap. Ett annat skäl, som är nog så viktigt, är att man vill flytta p.g.a. otrivsel. Vi konstaterar att friska skattebetalare självklart kan flytta och bo som man vill. Barnbidrag, skolpeng och studiebidrag följer den enskilde. finns det också större frihet att välja vårdgivare. Men, som gammal och sjuk skattebetalare måste man ansöka om att få flytta och låta någon som inte känner till behoven eller bak- grunden till ansökan göra en bedömning. Det finns enligt samma rapport information om behovsbedöm- ningar gjorda per telefon. Detta är oförenligt med en politik som ska visa äldre respekt och omtanke. Vi föreslår fritt vårdval i hela också för äldre som be- höver av vård och omsorg. I direktiven till SENIOR 2005 framhålls bland annat följande: Det är angeläget att beredningen särskilt beaktar behov av åtgärder som innebär att äldres resurser i form av erfarenheter, kompetens och kunskaper i högre utsträckning tas till vara inom olika samhälls- sektorer. Vidare finns under viktiga områden som bör beaktas i beredningens arbete bland annat en punkt om äldres delaktighet i arbetslivet och möjligheter att fortsätta ett aktivt yrkesliv efter uppnådd pensionsålder. Reservationer och särskilda yttranden I beredningens delbetänkande Riv ålderstrappan! framhålls i en ruta att: förändringar som kan göras i arbetsrätten och skattelagstiftningen för att stimulera arbetsgivarna att anställa redan pensionerade personer måste undersökas. Dessutom påpekas i delbetänkandet att lagar och regler som för- hindrar, försvårar eller gör det ekonomiskt ointressant för personer som vill kombinera förvärvsarbete med pension måste identifieras och undanröjas. Trots direktiven och förslagen i delbetänkandet, och trots att det under hearingarna i anslutningen till delbetänkandet tydligt fram- kom att det behövs ekonomiska incitament både för den enskilde och för arbetsgivarna för att fler ska finnas kvar i arbetslivet längre än , läggs i detta slutbetänkande inga konkreta förslag. är genomsnittsåldern för utträdet ur arbetslivet lägre än . vill vi att de första för alla inkomsttagare ska vara befriade från inkomstskatt. Vi vill också successivt avskaffa den statliga inkomstskatten helt och hållet. Dessa åtgärder främjar tillväxten, som de ger individen starka ekonomiska incita- ment att utbilda sig, arbeta, arbeta mer och dessutom högre upp i åldrarna. Vi anser att äldre personers kompetens och erfarenhet bättre måste tas till vara i arbetslivet. Diskriminering av äldre måste mot- verkas och arbetslivet göras mer flexibelt så att äldre får ökade möjligheter att till exempel förkorta sin arbetstid. Likaså måste eget företagande uppmuntras i alla åldersgrupper. Utredningen har lagt ned ett stort och gediget arbete på att få fram konkreta förslag till lagändringar som gör det möjligt för de kom- muner som så önskar att ge service i hemmet till sina invånare över en viss ålder och utan behovsbedömning. Tyvärr visade det sig att det tänkta förslaget blev komplicerat. Det blev dessutom, och kanske framför allt, så ofördelaktigt ekonomiskt på grund av momsreglerna att det i princip blir helt ointressant både för kom- munen och för den enskilde. Nuvarande momsregler innebär näm- ligen att moms ska tas ut om inte servicetjänsten har behovs- bedömts. Med anledning av detta har utredningen landat i att Reservationer och särskilda yttranden endast föreslå försöksverksamhet för service i hemmet inom nu- varande lagstiftning. Vi vill för vår del trots detta se möjligheterna och därför anser vi att det måste vara möjligt att ha en försöksverksamhet utanför nuvarande lagstiftning. Detta skulle innebära att intresserade kom- muner kan få pröva nya former för service i hemmet genom att riksdag och regering under en begränsad försöksperiod möjliggör avsteg från nuvarande lagstiftning. Detta skulle öka intresset samt ge ett bredare underlag för framtida ställningstaganden. har tillsammans med , och lagt en separat gemensam reservation om 50 pro- cents skattereduktion för hushållsnära tjänster. Detta förslag från oss bör ses som ytterligare ett alternativ. Det ena alternativet ute- sluter inte det andra utan ska betraktas som olika sätt att öka val- möjligheter och självbestämmande. Reservationer och särskilda yttranden av ledamöterna () och (). Äldreberedningen SENIOR 2005 har haft regeringens uppdrag att skapa förutsättningar för en långsiktig utveckling av äldrepolitiken. En viktig utgångspunkt är sådana kända demografiska förändringar i det svenska samhället som innebär en ökning av såväl antal som andel äldre i befolkningen under . Äldre- beredningens 100 förslag är framåtsyftande och harmoniserar mycket väl med en kristdemokratisk människosyn och vår vision om ett samhälle där varje människa kan möta livsloppets olika faser med trygghet och garanterad värdighet. Det är ytterst tillfreds- ställande att beredningen betonar att också äldrepolitiken behöver en värdegrund som hävdar människans värde och människans väl. Vi står fullt ut bakom beredningens grundsyn samt dess analyser och förslag. Men varje ansats till framåtblickande måste ha sin för- ankring i dagens situation. Vi vill i detta särskilda yttrande knyta an beredningens analyser och förslag till den förda dagspolitiken, främst på nationell nivå, samt understryka några av de många aspekter som vårt betänkande tar upp. Det kan konstateras att många människor i känner, och ofta uttrycker, en välgrundad oro inför det egna åldrandet. Kunskapen om det ökande antalet äldre i samhället och erfarenhet av de påfrestningar som offentlig vård, omsorg och service utsatts för är en bidragande orsak till denna oro. Oron för framtiden grundas i känslan av minskande delaktighet i samhälls- livet, ensamhet och isolering, brist på respekt och olika uttryck för diskriminering. Sist men inte minst bristande tilltro till samhällets förmåga att tillgodose en värdig vård och omsorg. Det nya pen- sionssystemet syftar till att garantera de äldre ekonomisk trygghet och oberoende men fortfarande lever en stor grupp pensionärer under ansträngda ekonomiska villkor. Även detta inger oro för framtiden. Förutsättningarna att forma den äldrepolitik för morgondagen som uttrycks i nationella målsättningar och i regeringens direktiv till äldreberedningen måste också ha sin utgångspunkt i dagens förda politik. De politiska prioriteringar som krävs för att garantera den växande andelen äldre ett gott och värdigt liv kan inte skjutas utan måste återspeglas exempelvis i de årliga besluten Reservationer och särskilda yttranden Den nödvändiga saneringen av statens finanser under det senaste årtiondet har i hög grad drabbat kommunernas och landstingens vård, omsorg och service till de äldre. Uppgifter har ofta ålagts kommunerna från den statliga nivån utan att finan- sieringsprincipen tillämpats. Den kommunala sektorn måste ges ökade resurser till sina angelägna åtaganden. När antalet vårdplatser mer än halverats har detta främst drabbat de äldre vårdbehövande. Landstings- vårdens neddragningar har inte motsvarats av en utbyggnad av kommunernas särskilda boendeformer. och läns- styrelserna har i en gemensam kartläggning uppmärksammat att närmare 5 000 äldre, trots konstaterade behov och i många fall er- hållna biståndsbeslut, inte fått plats i särskilt boende. Dessa per- soners vårdbehov och rättstrygghet har därmed åsidosatts. Ett annat problemområde är personalförsörjningen inom vård och om- sorg. Trots uppenbara problem att rekrytera och behålla personal med adekvat kompetens saknas en samlad strategi från regeringens sida. Det mångkulturella måste även återspeglas i personal- sammansättningen. De anhörigas och närståendes insatser i vården och omsorgen är ovärderliga och måste få ett bättre stöd från samhällets sida. Det är bra att beredningen föreslår en lagreglerad skyldighet att ge ett sådant stöd. Habilitering, rehabilitering och förebyggande insatser måste vara naturliga delar i all vård. Utgångs- punkten för service, vård och omsorg ska vara varje människas individuella behov. Äldreberedningens framtidsbilder blir, mot bakgrund av dagens förhållanden och brister, så mycket viktigare att förverkliga. Även om beredningen inte behandlar personalfrågorna och frågor om vårdens organisation finns det skäl att relatera dessa dagsaktuella problemområden till vårt uppdrag att skapa förutsättningar för en långsiktig utveckling av äldrepolitiken. Hälften av befolkningen mellan 60 står utanför arbetskraften. Den genomsnittliga pensionsåldern ligger ett stycke under . Dessutom är sjukfrånvaron omfattande i de högre åldrarna. visar den demografiska utvecklingen entydigt att samhällsekonomin behöver fler arbetstimmar per individ. I en studie som gjorts av Äldreberedningen svarade att en förkortad arbetstid under skulle underlätta för dem att fortsätta arbeta till . Av dessa var andelen kvinnor något högre än andelen män. Enligt en studie gjord av kunde av Reservationer och särskilda yttranden kvinnorna och av männen i åldrarna 50 tänka sig att minska arbetstiden även om det medförde lägre lön. Beredningen konstaterar att det på dagens arbetsmarknad ofta handlar om heltidsarbete eller inget arbete alls för de äldre. Slut- satsen är att den äldre arbetskraften bör stimuleras till deltidsarbete istället för att sluta helt, möjligheterna till deltidsarbete bör förbättras och lagstiftningen ses över. En rätt att gå ned i arbetstid skulle då kopplas till ett uttag av pensionsbestämmelserna och gälla för arbetstagare . Det nya pensionssystemet möjliggör uttag av pension i form av kvarts, halv eller tre kvarts pension. Dock finns ingen generell rätt för arbetstagaren att gå ned i arbetstid i mot- svarande mån. En ändrad sysselsättningsgrad förutsätter att arbets- tagaren kommer överens om det med sin arbetsgivare. Redan i början av den s.k. arbete disku- terades frågan om att knyta arbetstagares rätt till deltid till uttag av pension. I delbetänkandet SOU 2002:58 Tid – för arbete och ledig- het, skriver kommittén att man ämnar återkomma till frågan i sitt slutbetänkande. När detta nu avgivits konstaterar dock kommitténs majoritet att mer ingående undersökningar krävts för att undersöka effekterna på arbetskraftsutbudet varför inget förslag läggs till förändrad lagstiftning. Enligt vår mening borde denna kommitté ha belyst effekterna på arbetskraftsutbudet och föreslagit en föränd- rad lagstiftning. Människors behov av att successivt kunna trappa ner sitt arbets- liv, istället för att gå från heltid till inget arbete alls, motsvarar mångas önskemål. Lagstiftning och regelverk bör kunna möjliggöra för dem som lämnat arbetsmarknaden helt före uppnådd pensionsålder, att stanna kvar fler år på villkor man själv kan välja. Den enskildes önskemål om arbetstidens omfattning är självfallet beroende av en rad faktorer som hälsa, arbetskrav, familjens behov, privat ekonomi, fritidsaktiviteter och omgivningens attityder. Mot bakgrund av att den faktiska pensionsåldern ligger under , finns stora möjligheter att öka arbetskraftsutbudet om fler väljer att vara kvar fler år i arbetslivet. Det är beklagligt att en sådan inriktning av politiken inte prioriteras. Beredningen har mycket tydligt tagit upp diskrimineringsfrågan och pekat på en rad områden där äldre diskrimineras i samhället. Det är en uppenbar brist att svensk lagstiftning ännu inte innefattar ålder som diskrimineringsgrund. Trots uttalade ambitioner från regeringens sida att åtgärda denna brist har andra grunder getts Reservationer och särskilda yttranden förtur i den pågående diskrimineringsutredningen. Det är vår för- hoppning att Äldreberedningens tydliga signaler leder till lagförslag från regeringens sida där också ålder innefattas som diskrimineringsgrund. Så är redan fallet i flertalet europeiska länder och i den stadga som EU antog i sägs att diskriminering på grund av ålder ska vara förbjuden. Kvarboendeprincipen måste hävdas för att tillgodose människors berättigade önskan om valfrihet och möjlighet till makt över sin egen livssituation. Tillgång till service i hemmet utan behovspröv- ning skulle möjliggöra ett längre kvarboende för många människor. Den nationella försöksverksamhet som beredningen föreslår skulle, enligt vår mening, kunna kombineras med en delreform som inne- bär skattelättnader för hushållstjänster. Detta förslag har vi utveck- lat i en gemensam fyrpartireservation. De äldre i samhället måste ses som en tillgång, inte en belastning. I en samhällsutveckling där viktiga grundläggande värden har urholkats har en del av respekten och samhörigheten mellan gene- rationerna förlorats. Denna utveckling måste vändas och Äldre- beredningen har visat på vägar till ett samhälle för alla. Äldre personer representerar en livserfarenhet som är omistlig för det svenska samhällets vitalitet och tillväxt. I det mångkulturella måste också äldre invandrares situation och behov tillgodo- ses. Respekten för äldres integritet och självbestämmande måste vara det förhållningssätt som genomsyrar alla samhällsinsatser. Människors oro inför åldrandet ska mötas med en hög ambitions- nivå från samhället när det gäller äldrepolitikens många sidor. Trygghet, värdighet och delaktighet måste erbjudas alla oavsett ålder. Reservationer och särskilda yttranden av ledamoten () Detta betänkande har en bäring långt in . De demo- grafiska förändringarna innebär genomgripande förändringar i tillvaron för alla samhällsmedborgare, för såväl yngre som äldre. Den tid vi har på oss för att anpassa de politiska besluten och sam- hällsbygget till den nya verkligheten är kort. För att lyckas fordras djupa och omfattande diskussioner om livsloppet och åldrandet, där så många som möjligt kan delta. Debatten kommer med nödvändighet att handla om samhällsekonomin, hur vårt arbetsliv skall utvecklas och hur våra trygghetssystem skall utformas. I denna diskussion måste tydligare prioriteringar och hur våra sam- lade resurser skall utnyttjas och fördelas, ingå. Tiden är knapp, ju snabbare vi kommer igång med förändringsarbetet och med före- byggande åtgärder av olika slag, desto bättre rustade står vi inför framtida utmaningar och påfrestningar.