sou · GRB345 · 2004-01-01 00:00:00 — (-1,92)* (-1,61) (-1,90)* -0,0199 -0,0201 (2,37)** (2,49)** (2,43)** (-2,14)** (-1,85)* (-2,02)** -0,0079 -0,0066 -0,074 -0,4336 -0,4048 -0,5249 (-4,51)*** (-4,16)*** (-4,53)*** (-6,63)*** (-6,39)*** (-7,99)*** -0,0076 -0,0063 -0,0072 -0,4422 -0,3840 -0,5171 (-4,23)*** (-3,89)*** (-4,24)*** (-5,61)*** (-5,04)*** (-6,38)*** -0,5298 -0,5236 (0,42) (0,36) (-4,00)*** (-3,95)*** -0,3732 -0,3683 (0,69) (0,61) (-2,19)** (-2,10)** (0,38) (0,21) (0,32) (0,70) (0,33) (0,18) (0,23) (0,94) -0,0003 (-0,14) (0,14) -0,0001 (-0,05) (0,54) -2,2790 -1,1275 -4,1997 (0,61) (0,65) (0,88) (-1,19) (-0,58) (-2,18)** -2,3452 -0,7395 -5,4589 (0,42) (0,47) (0,73) (-1,06) (-0,33) (-2,46)** -0,013 -0,0127 -0,0130 -1,1003 -0,8046 -0,3064 (-0,74) (-0,95) (-0,78) (-1,51) (-1,34) (-0,41) -0,0109 -0,0111 -0,0111 -1,0046 -0,8604 -0,5897 (-0,61) (-0,83) (-0,66) (-1,29) (-1,36) (-0,73) -0,2692 -0,2163 -0,0672 (0,37) (0,20) (0,41) (-3,10)*** (-2,52)** (-0,82) -0,3858 -0,3491 -0,1648 (0,28) (0,09) (0,31) (-4,14)*** (-3,72) (-1,87)* Hausman (p-värde) Anm.: Se anmärkning till tabell 4.2. Källa: Egna beräkningar. Bilaga 6 till LU 2003 Vad gör internationella företag i ? Tabell 4.4 visar resultaten för de nationella industriföretagen. Förutom en viss koncentration till tillväxtbranscher och en tydlig negativ korrelation med exportintensitet verkar dess företag vara ganska jämnt fördelade mellan olika industrier. Observationen att branscher med hög tillväxt har en stor andel av de nationella företagens sysselsättning är intressant, och illustrerar en av deras stora roller i samhällsekonomin. – i detta fall, nationella företag – är vanligare i nya och snabbväxande branscher: om de är framgångsrika är det sannolikt att de hamnar i någon av de andra kategorierna, antingen för att de själva blir multinationella eller på grund av att de blir uppköpta av multinationella företag. Vad gäller de nationella företagens andelar av de olika branscherna – de tre sista kolumnerna – är mönstret tydligt. Rent nationella företag har relativt låga andelar av branscher som karakteriseras av hög tillväxt, höga exportkvoter och stor andel högt utbildad personal. Även om de själva är relativt koncentrerade till tillväxtbranscherna, som de tre första kolumnerna visade, är deras totala andelar för små för att detta ska synas i konkurrensen med svenska och utländska multinationella företag. Hög kapitalintensitet och stora råvarubehov verkar också karakterisera branscher där nationella företag har små andelar. Det är dock svårt att avgöra vilka av dessa variabler som har den starkaste effekten. Sammanfattningsvis ger regressionsanalysen av de multinationella företagens sysselsättningsmönster ett antal intressanta observa- tioner. Vad gäller svenska och utländska multinationella företag är det mest anmärkningsvärda den entydiga positiva effekten av humankapital. Vi tolkar detta resultat så att multinationella företag lockas till branscher med stora humankapitaltillgångar: det kan naturligtvis också handla om motsatt kausalitet, så att inter- nationella företag anställer mycket högutbildad personal. Oavsett vilken av dessa tolkningar som ges företräde är resultatet gynnsamt för . Satsningarna på utbildning verkar ge de önskade resultaten i termer av goda arbetstillfällen i internationella företag. De komparativa fördelarna i branscher med hög humankapital- intensitet framgick också i föregående kapitel, i analysen av Vad gör internationella företag i ? Bilaga 6 till LU 2003 De rent nationella företagens efterfrågan på högutbildad arbetskraft är däremot mycket mindre, vilket vi kunde se redan i tabell 4.1. Regressionsresultaten antyder också att ingen av företagsgrupperna skulle vara särskilt mycket mer FoU-inriktad än de övriga. Istället finns det ett signifikant negativt samband mellan förändringar av branschens FoU-intensitet och förändringar av de svenska multinationella företagens andelar av branschens syssel- sättning. Sammantaget verkar dessa två observationer ge en negativ bild av förhållandet mellan FoU och internationella företag i svensk industri, och de kan också verka svåra att förena med påståendet att har en högre FoU-intensitet än andra länder. Det är därför troligt att resultaten är något missvisande. Den främsta förkla- ringen är att de mest FoU-intensiva branscherna inte sysselsätter särskilt mycket personal som de flesta svenska branscher är relativt FoU-intensiva i förhållande till omvärlden. Dessutom har de mest FoU-intensiva branscherna varit föremål för om- fattande utländska investeringar, oftast i form av uppköp av existerande företag, såsom i fallen med och i läkemedelsbranschen. Det är inte helt tydligt hur denna trend bör tolkas. Å ena sidan tyder det utländska intresset på att den FoU som görs i är värdefull och kan kommersialiseras. I bästa fall leder detta till att ytterligare resurser kan tillföras så att verk- samheten expanderar. Å andra sidan kan ökad utländsk kontroll av FoU-verksamheten leda till att utflyttningen av forskning blir snabbare än vad som skulle varit fallet om kontrollen hade stannat kvar på hemmaplan. I båda fallen gäller dock att det är viktigare än förut för att erbjuda goda förutsättningar för FoU. I detta sammanhang kan man referera till (1999) som menar att FoU och andra strategiska funktioner är starkt koncentrerade till av historiska skäl, och antyder att en stor del av de senaste årtiondenas tillväxt i FoU kanske hamnat i på grund av denna tradition snarare än överlägsna lång- siktiga förutsättningar för avancerad forskningsverksamhet. Detta betonar ytterligare behovet av en god näringsmiljö och goda förutsättningar för avancerad industriell verksamhet. Med tanke på att den högteknologiska produktionen – som kräver stora FoU-insatser och mycket humankapital – är koncentrerad till de internationella företagen ligger det nära till hands att tro att vi också har en förklaring till den svenska para- doxen i deras verksamhet. Om inte har tillräckligt Bilaga 6 till LU 2003 Vad gör internationella företag i ? mycket högteknologisk produktion är det sannolikt att det beror på de internationella företagens produktionsbeslut. De inter- nationella företagen fördelar sin produktion mellan olika länder beroende på efterfrågans fördelning, transportkostnader och produktionsförutsättningar. Ett land som har komparativa fördelar i FoU och annan avancerad verksamhet kommer sannolikt att uppvisa hög FoU-intensitet, men inte nödvändigtvis stor export av högteknologiska produkter. Istället är det troligt att en del av produktionen sker i andra länder, antingen på grund av närhet till marknaden eller på grund av att andra länder har komparativa fördelar i själva produktionen. Det vi inte kunnat visa tydligt i detta kapitel är huruvida de multinationella företagen faktiskt valt att flytta högförädlande verksamhet från till andra länder. Denna fråga har emellertid undersökts i andra sammanhang, med resultat som i breda drag överensstämmer med den bild som utmålats i denna rapport. Hakkala och Kokko (2000) diskuterar till exempel löne- strukturen i de 30 största svenska multinationella koncernernas verksamheter, och finner intressanta skillnader mellan sådana anläggningar vars sysselsättning ökar respektive minskar. Diagram 4.4 bygger på reviderade data som visar genomsnittslönen på arbetsställen med nyskapade och försvunna jobb i förhållande till genomsnittet för svensk tillverkningsindustri 1986–1996. Mönstret för det sena 1980–talet är anmärkningsvärt: arbetsställen med ned- dragningar uppvisade betydligt högre genomsnittslöner än både svensk industri i genomsnitt och arbetsställen med nyskapade jobb. var lönerna på arbetsställen med nyskapade jobb relativt låga, i synnerhet med tanke på att de multinationella företagens löner totalt sett varit betydligt högre än genomsnitten i tillverk- ningsindustrin. har situationen normaliserats, på så sätt att expansionen sker i arbetsställen med betydligt högre löner än i resten av industrin och, med undantag av 1994, högre löner än arbetsställen som genomför neddragningar. En trolig förklaring till resultaten för det sena att inte var särskilt attraktivt som lokalisering för avancerad verksamhet, vilket motiverade neddragningar och utlokalisering till utländska dotter- bolag. Vad gör internationella företag i ? Bilaga 6 till LU 2003 Diagram 4.4 Löner per anställd i förhållande till genomsnittet för svensk tillverkningsindustri (=100), arbetsställen med flera respektive färre jobb 1986–1996 Källa: Hakkala, K. & Kokko, A. [2000], och SCB. Denna förklaring blir ännu mer trovärdig om det också noteras att de svenska utlandsinvesteringarna, i synnerhet de som riktades mot EU, var mycket stora under det sena 1980–talet, och att kapital- intensiteten och produktiviteten i de svenska storbolagens ut- ländska dotterbolag ökade kraftigt –talet.45 Mycket talar således för att den svenska paradoxen var som starkast . Den ökning i relativlönen för nya jobb efter 1990–talets första år som syns i diagram 4.4 antyder att relativa attraktionskraft som lokalisering för avancerad verksamhet gradvis förbättrats. Detta stämmer också överens med våra resultat från kapitel 2, där flera indikatorer visade på förbättringar i ekonomiska prestationer efter finanskrisen . 45 , G. & Kokko, A. [2000]. 5Varför uppvisar högre konkurrenskraft? Även om hör till de mest framstående länderna vad gäller insatser av FoU, utbildning och infrastruktur har våra inkomster och konkurrenskraft varit svagare än hos många konkurrentländer. När vi mäter produktionsresultat snarare än insatser ligger vi ofta nära det västeuropeiska genomsnittet men sällan i någon ledande position. En bidragande orsak kan vara att svenska och utländska multinationella företag valt att lokalisera en relativt stora andel av sin FoU-verksamhet i men lagt en stor andel av den högförädlande verksamheten i andra länder. Detta leder till frågan varför inte varit lika attraktivt för högförädlande produktion som för FoU-verksamhet. Listan på möjliga svagheter i den svenska näringsmiljön kan göras lång, men det är svårt att på ett systematiskt sätt rangordna de olika problem som eventuellt bromsar tillväxten och produktivitetsökningarna. Olika problem rörande utbildningssystemet, skatterna, arbetsmarknadens funk- tion och institutioner, drivkrafterna för entreprenörskap, tillgången på riskkapital och andra faktorer har tagits upp bland annat av Henrekson (1996), (1998), Calmfors och (1999) och m.fl. (2002), liksom av ett stort antal statliga utredningar och kommittéer. Några ytterligare exempel kan tas från IMD:s World Competitiveness Yearbook 2002, som redovisar ett stort antal variabler som beskriver olika aspekter av näringsmiljö och ekonomisk konkurrenskraft i de 49 länder som ingår i under- sökningen. För del får de flesta variabler som rör FoU och kunskapsinfrastruktur höga poäng i förhållande till omvärlden. Ekonomins öppenhet, frånvaron av korruption, näringslivets hän- syn till etiska frågor samt hälso- och miljöfrågor får också höga poäng. Listan på svagheter sträcker sig från höga skatter och trögheter på arbetsmarknaden till den låga andelen av befolkningen Varför uppvisar högre konkurrenskraft? Bilaga 6 till LU 2003 i arbetskraften och bristen på intresse för naturvetenskap och teknik bland ungdomen. Med undantag för skattetrycket, som är det högsta i världen, är det dock noterbart att inte registrerar några absoluta bottennoteringar i någon kategori. Trots det rankas inte bland de 10 länder som har den starkaste sammanvägda konkurrenskraften, utan låg istället på plats nummer 2002. har placering varierat mellan 12 och 16, med åttonde plats som toppnotering , vilket visades i tabell 2.6. Eftersom alla de 243 variablerna som ingår i rankingen har ungefär samma vikt är låga placering inte orsakad av det höga skattetrycket, bristen på riskkapital, svagheter i utbildningssystemet, eller någon annan enskild svaghet i näringsklimatet, utan anledningen är istället att många av vari- ablerna ger en placering. I detta sammanhang kan det vara särskilt intressant att jämföra med , som under det senaste årtiondet kommit fram som en av de starkaste ekonomierna i IMD:s jämförelser. Som tabell 2.6 visade har rangordnats bland de 6 främsta länderna , med andra- och tredjeplaceringar . Vad gäller ekonomins storlek, industristrukturen, utbildningsnivån och många andra variabler finns det stora likheter mellan och . finns områden där lyckats bättre än . Vilka är dessa områden? Här är det lämpligt att skilja på resultaten för IMD:s hårda indikatorer, som bygger på kvantitativ statistik om ekonomisk ut- veckling och infrastruktur, och mjuka indikatorer, som baseras på enkätundersökningar rörande näringsmiljön och näringspolitiken. Medan de kvantitativa måtten baseras på statistik från inter- nationella organisationer och kan antas vara relativt rättvisande grundas de kvalitativa måtten på subjektiva bedömningar hos företagsledare i de 49 länder som ingår i undersökningen. besvarades IMD:s omfattande enkät av sammanlagt 3532 individer, vilket ger ett genomsnitt på 72 personer per land. Det relativt låga antalet svar per land är ett problem eftersom resultaten knappast kan generaliseras med särskilt stor säkerhet. Trots det ger en jämförelse mellan och intressanta resultat. Bilaga 6 till LU 2003 Varför uppvisar högre konkurrenskraft? Så länge jämförelsen begränsas till kvantitativa mått är det svårt att se någon tydlig skillnad mellan de båda länderna. Båda ligger relativt långt framme när det gäller ekonomisk infrastruktur och utbildning, men placeringarna är svagare för de indikatorer som mäter skattetryck, samt för de många mått som bygger på ekonomins storlek. Om det finns något generellt mönster är det en viss övervikt för (till viss del på grund av att den svenska ekonomin är större). Skillnaderna mellan länderna ligger till stor del i de kvalitativa måtten, och då i synnerhet de indikatorer som återspeglar näringslivets förtroende för den ekonomiska politiken och kunskapsinfrastrukturen: de finska enkätsvaren ger nästan utan undantag en mer positiv bedömning av landets förutsättningar. Näringslivets förtroende för det politiska systemet och politiken illustreras av att rankas bland de 10 bästa i 43 av 50 kategorier som rör förhållandet mellan näringslivet och staten (government efficiency): i 18 av dessa rankas som nummer ett, och i 22 kategorier placeras som nummer två eller tre. De finska svaren ligger bland de 10 mest positiva för 28 av 34 enkätfrågor som rör företagsledarnas uppfattningar om närings- livets effektivitet (business efficiency): 12 av dessa är förstaplatser och 5 är andraplatser. De svenska företagsledarnas uppfattningar om näringslivets effektivitet är också relativt positiva, men attityderna vad gäller den statliga sektorn och den ekonomiska politiken är genomgående mera skeptiska. Skillnaderna mellan de svenska och finska företagsledarnas uppfattningar om sin egen omgivning är så stora att de inbjuder till viss misstro. Utan att veta exakt hur många enkäter som besvarats i och och hur urvalet av företagsledare gjorts finns det anledning att vara försiktig i tolkningen av resultaten. Det bör dock påpekas att flera andra internationella observatörer uppmärk- sammat starka konkurrenskraft. Till exempel skriver IMF att; International comparisons of the international business environment inevitably rank near the top. According to Intelligence Unit (2001), in a comparison across 60 countries, was ranked as the sixth most favourable overall business environment through 2005, having placed in the top three on several indicators: political environment, macroeconomic environment, policy towards private enterprise and competition, policy towards foreign investment, financing, and information and Varför uppvisar högre konkurrenskraft? Bilaga 6 till LU 2003 The 2000 World Competitiveness Yearbook paints an equally, if not more, compelling portrait of business competitiveness. In a cross-country comparison of 47 countries, is assessed as being in either first or second place on a remarkably wide variety of indicators, including: gross domestic savings, real growth, restructuring of the economy, growth in direct investment stocks (both inward and abroad), globalization, public service, government decisions, political system, rights and responsibilities of shareholders, insider trading, cellular phone subscribers, connections to the internet, corporate board management, shareholder value, and university education. Finally, has again ranked as the worlds least corrupt country, a feature highly conducive to encouraging innovation and investment. Mot denna bakgrund kan det vara intressant att spekulera kring möjliga förklaringar till de positiva finska bedömningarna av den egna näringsmiljön och näringspolitiken. Den kanske tydligaste skillnaden mellan svensk och finsk industriutveckling under det senaste årtiondet är kanske Nokias enorma framgångar . Även om också skördade stora framgångar hade (och har) en mycket mer central position i den nationella ekonomin. Som kärnan i ett IT-kluster som blivit lika viktigt som de traditionella basnäringarna har också haft ett stort inflytande på den ekonomisk-politiska debatt som förts i . Det är möjligt att därigenom kunnat påverka den ekonomiska politiken i en mer näringslivsvänlig riktning. Koncernens stora kommersiella framgångar, som kommit tusentals andra finska företag till godo, kan naturligtvis ha gjort det lättare att berättiga sådan politik. Det är också troligt att de ekonomiska framgångarna påverkat företagsledarnas subjektiva uppfattningar om de förutsättningar som gäller: ett bättre ekonomiskt utfall leder sannolikt till mera positiva bedömningar av förutsättningarna. Det är ändå inte helt tillfredsställande att förklara hela skillnaden mellan och med ett enskilt företags framgångar, hur stora de än må vara. En alternativ tolkning av särart lägger mycket större vikt på institutionell utveckling och ekono- misk politik. En av orsakerna till telekommunikations- och IT- 46 IMF [2001]. Bilaga 6 till LU 2003 Varför uppvisar högre konkurrenskraft? branschens framgångar i är sannolikt att den ekonomiska politiken byggt på tankar om kluster och innovationssystem, begrepp som populariserats i den akademiska debatten under det senaste årtiondet. Faktum är att den finska näringspolitiken, som explicit betonar betydelsen av ett system- perspektiv på politiken, uppfattats som ett före- döme i internationella sammanhang. En kort sammanfattning av några centrala komponenter i denna näringspolitik är användbar. 5.3Näringspolitik och innovationssystem i Grunderna till dagens finska näringspolitik kan förmodligen spåras tillbaka till , då ekonomin kämpade med de strukturproblem som skapats av oljekriserna. Samma problem diskuterades naturligtvis i , och våra lösningar omfattade bland annat de offensiva devalveringar som återställde industrins konkurrenskraft och 1982. I kom diskussionen att handla mer om kunskap och teknologi. Industriutvecklingen hade varit långsammare än i många andra europeiska ekonomier, och den finska inkomstnivån var fortfarande mycket lägre än i resten av . Därför verkade det självklart att produktivitetsökningar, specialisering och internationell konkurrenskraft var av stor vikt för att kunna nå ikapp grannländerna. Ett särskilt viktigt mål var att diversifiera exporten som dominerades av skogs- och mineral- produkter. Elektronik och informationsteknologi var områden som etablerats ganska och som uppfattades som lovande. Det fanns också en insikt om att många av de politikområden som traditionellt hade behandlats separat – utbildningspolitik, forsk- ningspolitik, teknologipolitik, konkurrenspolitik – faktiskt var be- roende av varandra och därför krävde samordning. En samsyn på näringspolitiken krävde att tekniska, kommersiella och sociala behov behandlades . Ett av de första områden där dessa tankar kom till uttryck var forsknings- och teknologipolitiken. Betoningen på uppgradering från basnäringarna till områden med högre förädlingsvärde krävde större investeringar i kunskap och teknologi, och ett antal insti- tutionella förändringar genomfördes för att uppmuntra FoU i både den offentliga och privata sektorn. 47 Romanainen, J. [2001]. Varför uppvisar högre konkurrenskraft? Bilaga 6 till LU 2003 exempel kan nämnas att universiteten inte tillåtits samarbeta med näringslivet innan , men uppmuntrades gemen- samma projekt. Teknologiska utvecklingscentralen, Tekes, etablerades 1983 för att finansiera tillämpad och industriell FoU. reformerades 1987 och döptes om till för vetenskap och teknologi, SRVT. Medlemskapet i rådet utvidgades till att omfatta representanter för näringsliv och forskarvärld, och rådets status som sakkunnigorgan stärktes. Nya ambitiösa mål för FoU sattes upp. utgjorde FoU-utgifterna av BNP: målet var att nå , . Med begränsade inhemska medel för FoU var det nödvändigt att de tillgängliga resurserna användes effektivt. Detta förutsatte en klusteransats för forskningspolitiken. Den kunskap som skapas genom FoU kan spridas till många företag och kanske till och med komma en hel industri till godo. Det är emellertid inte säkert att kunskapen sprids automatiskt från de företag som genomför FoU- satsningarna. Hur mycket som spiller över till andra beror på hur nära kontakter det innovativa företaget har med andra aktörer, och om de företag som inte själva forskar har kapacitet att ta till sig den kunskap som finns tillgänglig.48 Genom att rikta den offentliga FoU-finansieringen till företag och industrier som ingick i viktiga kluster – där kontakterna mellan företagen ofta är relativt täta – kunde resurserna koncentreras till sektorer där det var mer sannolikt att kunskapen skulle spridas. Genom att explicit kräva deltagande av små och medelstora företag i offentligt finansierade FoU-projekt (som ofta domineras av multinationella företag som ) var det också möjligt att stärka småföretagens förmåga att ta till sig kunskapen. Tanken var alltså att stödja klustret snarare än att stödja något av de enskilda företagen: enligt Romanainen (2001) handlade det om att förbättra integration, samarbete och arbets- fördelning inom hela forskningssystemet [vår översättning]. Andra åtgärder för att stärka industrins konkurrenskraft omfattade reformer av konkurrenspolitiken, privatisering av statliga företag och liberalisering av kapital- marknaden. hade nästan uppnått målet att FoU-utgifterna skulle uppgå till av BNP, men finanskrisen och kollaps de nästföljande åren hotade satsningarna 48 , M. & Kokko, A. [2000]. Bilaga 6 till LU 2003 Varför uppvisar högre konkurrenskraft? och den pågående strukturförändringen. BNP föll med sammanlagt –1993, arbetslösheten växte från 1990 till 1994, och statens skuldsättning ökade från av BNP 1995. Trots dessa motgångar övergavs inte de forskningspolitiska målen: om möjligt stärktes de av krisen. Det stod klart att den strukturomvandling som påbörjats var nödvändig för att bibehålla inkomstnivån, särskilt som det också var klart att medlemskapet i EU och EMU skulle eliminera möjligheterna att skapa konkurrens- kraft genom att låta valutans värde anpassas till utvecklingen i omvärlden. Betoningen på teknisk utveckling och uppgradering blev kvar, och FoU-området var ett av de få områden som skyddades från nedskärningar . infördes också en explicit systemansats för teknologipolitiken. Den första finska studien om industri- kluster och klusterpolitik beställdes från Näringslivets forsknings- institut, , och resultaten integrerades Nationella industristrategi.49 Ett av förslagen i strategin var att det borde skapas en starkare grund för samarbetet mellan de olika aktörerna i innovationssystemet. Detta skulle omfatta bland annat de inblandade ministerierna, offentliga och privata forskningsinstitut, företag och konsumentorganisationer.