sou · GRB3123d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Sammanställning av inkomna synpunkter delbetänkande – Utvecklingskraft för hållbar välfärd (SOU 2003:123) Det offentliga åtagandet och välfärdens finansiering Tillväxt och hållbar utveckling Inbjudan att lämna synpunkter Organisationer som har lämnat synpunkter Sammanställning av inkomna synpunkter på delbetänkande - Utvecklingskraft för hållbar välfärd (SOU 2003:123) inbjöd (dnr Fi2003/6563) totalt 462 organisationer att lämna synpunkter på delbetänkande. Av dem har 315 inkommit med synpunkter. Härutöver har 27 organisationer och enskilda lämnat synpunkter på eget initiativ. Inbjudan redovisas i bilaga 1 och de organisationer och enskilda som lämnat synpunkter i bilaga 2. Hur många som har lämnat svar, uppdelat på de olika instanser som fått inbjudan, framgår av följande: Sammanställningen är disponerad med utgångspunkt i särskilt intressanta och frekvent förekommande synpunkter. Dessa har grupperats i olika avsnitt. Det finns också ett avsnitt med allmänna synpunkter. Avsnittsindelningen är inte på något sätt given. Det finns synpunkter som mycket väl skulle kunna placeras i ett annat avsnitt än där de nu hamnat, valet är i den meningen subjektivt. I sammanställningen redovisas endast exempel på synpunkter. Det innebär att samtliga instanser som inkommit med synpunkter inte finns refererade. De kommuner som lämnat svar är geografiskt jämnt fördelade över landet och representerar både stora och små kommuner samt glesbygds- och storstadskommuner. Synpunkterna från kommunerna är i stor överensstämmelse med varandra. Många kommuner, ca en tredjedel, hänvisar till yttrandet från och samt till kommunförbund i länen. Det förstnämnda är vanligast. får ett starkt stöd för sina utgångspunkter och förslag i betänkandet. I stort sett alla organisationer anser att kommittén har gjort ett förtjänstfullt arbete . anser att utredningens analys täcker in de viktigaste frågeställningarna, dvs. att verklighetsbeskrivningen belyser de förtjänster och de problem som kännetecknar den offentliga sektorns nuvarande struktur, anser att medborgarperspektivet, likvärdig samhällsservice, demokrati och legitimitet är särskilt viktiga utgångspunkter, ställer sig bakom de 21 observationerna som kommittén redovisar som bakgrund till de resonemang som förs om vilka behov av förändringar som närmare bör utredas, ställer sig bakom de förutsättningar för framtida utveckling som kommittén lyfter fram, ställer sig bakom de kriterier för uppgiftsfördelning som kommittén diskuterar, ställer sig bakom de strategier som, enligt kommittén, bör utvecklas. Många instanser anser: att det är viktigt att kommittén i det fortsatta arbetet diskuterar hur den demografiska utvecklingen kan komma att påverka samhällsutvecklingen nationellt och i olika delar av landet samt vad man kan göra för att mildra dess effekter, att den informationstekniska utvecklingens möjligheter när det gäller samordning, effektivisering och utvecklat demokratiskt deltagande bör analyseras, att integrationspolitikens olika aspekter är ett område som kommittén i sitt fortsatta arbete bör fördjupa sig i. Exempel på synpunkter: anser att kommittén i sitt fortsatta arbete måste ta upp bostadsfrågorna och med dem sammanhängande frågor, såsom kommunikationer, till en grundligare analys. Bostadsfrågorna har stor betydelse ur såväl tillväxt- som välfärdsperspektiv. () kommenterar frågan om det minskande arbetskraftutbudet när 40-talsgenerationen går i pension. KI menar att den svaga utvecklingen av arbetskraftutbudet kommer att leda till en motsvarande svag utveckling av den samlade arbetskraftefterfrågan. Enligt institutet kommer att anpassa penningpolitiken så att den samlade efterfrågan på arbetskraft utvecklas i linje med det samlade utbudet. Någon större arbetskraftbrist kommer därför inte att uppstå. Däremot kan brist uppstå inom yrkesgrupper där 40-talsgenerationen är överrepresenterad. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering anser att kommittén, ur ett diskrimineringsperspektiv, närmare behöver utreda om de olika modellerna för ansvarsfördelning kan innebära att grupper i samhället med olika etnisk eller religiös tillhörighet ges olika förutsättningar till bland annat service eller inflytande och att vissa grupper därigenom riskerar att diskrimineras. anser att kommittén i det fortsatta arbetet även bör lyfta fram handikappomsorg, individ- och familjeomsorg samt utsatta grupper vars behov staten måste garantera. ser problem med två huvudmän för samma verksamhet. Det finns också problem när det gäller små kommuners förmåga med att hålla kompetens för alla socialtjänstfrågor. () finner det angeläget att kommittén belyser möjligheten att slå samman den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen och socialbidragen till ett gemensamt ersättningssystem vid inkomstbortfall. FHI lyfter också fram folkhälsofrågorna som en viktig del av arbetet för en uthållig tillväxt, en god välfärd och en ekologiskt hållbar utveckling. lyfter fram kulturpolitikens utveckling och särart Kulturpolitikens betydelse för en hållbar välfärd bör ges större utrymme i utredningens fortsatta arbete, anser . () framhåller betydelsen av att i det fortsatta arbetet väl utnyttja tillgänglig statistisk information. I en framtida förändrad samhällsorganisation blir statistikfrågorna och systemen för informationsförsörjning ännu viktigare än . menar att kommittén tar sin utgångspunkt i de existerande strukturerna och främst prioriterar effektivitet. Demokrativärdet förefaller vara en restpost som tas upp mer ad hoc. menar också att kommittén inte ställer de relevanta följdfrågorna, t.ex. varför så lite decentralisering trots allt tal om decentralisering och varför görs det ständigt avsteg från finansieringsprincipen? i m.fl. saknar jämställdhetsperspektivet i kommitténs analys. i påpekar vikten av att kommittén i det fortsatta arbetet analyserar samhällsorganisationen även från genus-, integrations- och hållbarhetsperspektiv. och ställer sig bakom kommitténs frågeställningar och analys, men menar att den bör kompletteras med en analys av det gränsregionala samarbetet. kommun menar att det har gjorts stora insatser inom IT- området. Detta har, enligt kommunen, lett till begränsade effekter i samordnad och effektiviserad administration. Varje del fortsätter att leva sitt eget liv, trots att teknikutvecklingen ger möjlighet till samordning. anser att det saknas ett synsätt som innebär att den politiska sektorn arbetar på uppdrag av den enskilde väljaren. I regeringens tilläggsdirektiv måste ett sådant synsätt tillfogas kommitténs uppgifter. Hela ska leva understryker betydelsen av att kommittén gör en genomgripande analys av de lokala utvecklingsgruppernas funktion i samhället. de gröna i anser att kommitténs analys borde ha föregåtts av en omvärldsanalys med utgångspunkt i bl.a. miljöförändringar och minskade resurser i samhället. anser att kommitténs medborgarperspektiv saknar ett barn- och ungdomsperspektiv. Stiftelsen anser att det i ett samhälle där det blir ont om arbetskraft, där kunskap blir allt viktigare och människor inte enkelt utbytbara i arbetslivet är det angeläget att underlätta för äldre att kunna kombinera önskan om ett fritt pensionärsliv med att kunna stanna kvar i arbetslivet. Den snabbt ökande äldre befolkningen är ett viktigt resurstillskott för samhället. Förutsättningar för att kunna utnyttja detta resurstillskott är bl.a. en bättre flexibilitet i övergången mellan arbetsliv och pension och att olika hinder för deltagande i arbetsliv och frivilligverksamheter minimeras. TCO menar att kommittén behöver göra en rejäl genomlysning av den moderna människans situation och behov ur ett vardagligt perspektiv. Med en sådan analys i botten blir det lättare att komma fram till hur samhället bör vara organiserat för att på bästa sätt möta medborgarnas behov. 24-timmarsdelegationen anser att kommittén bör få i uppdrag att i det fortsatta arbetet ta hänsyn till informations- och kommunikationsteknikens roll, och offentliga e-tjänsters möjligheter, i det framtida välfärdssamhället. I några svar diskuteras analys och metod i delbetänkandet och inför det fortsatta utredningsarbetet. Bland annat framhålls: att det finns behov av ytterligare kunskapsunderlag, t.ex. forskningsresultat, att det är viktigt att avgränsa uppdraget så att kommitténs fortsatta arbete handlar om områden där problemen bedöms som störst, att utredningsarbetet skall ske öppet och i dialog med samhällets olika aktörer. för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) anger som ett huvudproblem med delbetänkandet att det inte går att se på vilket sätt de redovisade samhällsförändringarna kan tänkas ha betydelse för huvuduppgiften för kommittén, nämligen uppgiftsfördelningen mellan staten, landstingen och kommunerna. FAS anser att det saknas en uttalad analysstrategi och att det behövs en konkret problemanalys av den rådande ordningen. Man tycker också att begreppen utvecklingskraft och medskapande är svåra att operationellt definiera. () anser att analysunderlaget för de strategiska val som föreslås ligga till grund för det fortsatta arbetet är otillräckligt. JämO önskar att jämställdhetsperspektivet skall genomsyra hela det fortsatta arbetet. m.fl. anser att det är nödvändigt att i det fortsatta arbetet ta till vara den utrednings- och forskningskompetens som finns tillgänglig både nationellt och internationellt inom berörda politikområden. anser det också oklart om och hur de förändrade förutsättningarna för välfärd och tillväxtpolitik innebär ett styrningsproblem för den befintliga organisationen och om det finns skäl till att förändra denna. Man saknar en argumentation för att det inte enbart är ett resursproblem utan också styrningsproblem, vilka enbart kan hanteras genom förändringar av samhällsorganisationen. vill tydliggöra det bidrag som forskningen kan ge kommittén. Rådet framhåller att forskningen kan bidra med vidareutveckling och klargörande av begrepp, teorier och samband. Vidare kan forskningen bidra med systematiska data om utvecklingsförlopp, tillstånd och jämförelser , mellan sektorer och mellan länder samt med modeller och beräkningar för värdering av förväntade utvecklingstrender och dess effekter. i föreslår att kommittén i sitt slutbetänkande presenterar flera alternativa lösningar som underlag för nästa remissomgång och en bred offentlig debatt. m.fl. utgår ifrån att det i tilläggsdirektiven klargörs att samarbete måste ske mellan kommittén och den författningsutredning som regeringen ämnar tillsätta. Detta för att ansvaret mellan olika politiska nivåer respektive mellan politiska församlingar och myndigheter skall förtydligas. kommun ser en fara i att ett alltför stort uppdrag till kommittén kan leda till att angelägna reformer fördröjs i onödan. Det framtida uppdraget bör därför etappindelas och ges korta tidsramar så att reformeringen av samhällsapparaten kan börja tidigt inom de områden som är mest angelägna. kommun anser att kommitténs analys bör kompletteras med en särskild analys över de regionala skillnaderna i tillgång till offentlig service och hur detta påverkar befolkningens levnadsvillkor. kommun anser att beskrivningen i kapitel tre i betänkandet avseende samhällsorganisationen i ett antal europeiska länder bör kompletteras med en analys av för- och nackdelar med de olika styrsystemen. offentlig sektor (CEFOS) vid invänder mot prognosverksamheten i betänkandet och anser att dessa inte är realistiska. och Ungdomar (RBU) anför att för att medborgarperspektivet skall få ordentligt genomslag i det fortsatta utredningsarbetet är det viktigt att kommitténs sammansättning och de experter och sakkunniga som knyts till utredningen på ett mer direkt sätt än nu företräder medborgarna. RBU anser att det är förvånande att det inte finns några representanter för folkrörelserna eller frivilligorganisationerna med i kommittén. för forskning om offentlig sektor (Score) anser att kopplingen mellan de beskrivande delarna och förslagsdelarna i betänkandet är otydlig. Det saknas resonemang som härleder föreslagna satsningar bakåt till de breda beskrivningar som finns i kapitel 1-4. Score varnar också för den typ av halvsekellånga framskrivningar som kommittén genomför. Vad hade motsvarande övningar gjorda på 1950- talet sagt om dagens samhälle? Score menar också att kommittén fortsättningsvis kan arbeta med lite djärvare teser och antaganden. bör kommittén möjligt med större tydlighet peka ut vilka frågor som den vill satsa på och grovt peka ut färdriktningen i dessa frågor. Det offentliga åtagandet och välfärdens finansiering Många organisationer tar upp frågan om att det offentliga åtagandet måste klargöras. Från bl.a. statliga myndigheters sida framhålls: att möjligheten till alternativ finansiering bör tas upp och avgifter diskuteras, att långsiktiga finansieringslösningar är viktigt att åstadkomma för att kunna bedriva offentlig verksamhet på ett effektivt sätt. Framförallt kommuner och landsting anser: att privata eller frivilliga alternativ för att utföra offentlig verksamhet bör prövas, att utredningen kan göra en stor insats när det gäller den framtida finansieringen av offentlig sektor och för att åstadkomma en bättre ordning för den finansiella ansvarsfördelningen mellan stat, kommun och landsting, att finansieringsprincipen måste tillämpas fullt ut och konsekvent, att skatteutjämningsbidragets inverkan på utvecklingen av välfärdstjänster och på tillväxten bör utredas. understryker vikten av att kommittén i sitt fortsatta arbete mer handfast analyserar behoven av offentlig service och att dessa behov skall kunna mötas med en effektiv och ändamålsenlig organisation. ser gärna att den roll som aktörer inom social ekonomi, lokalt förankrade kooperativa företag och ideella organisationer m.fl. spelar inom välfärdssystemet analyseras närmare i kommitténs fortsatta anser att det vore värdefullt om kommittén lyfter fram de värderingsförskjutningar som ständigt pågår och vad dessa innebär för behoven av välfärdstjänster under det tidsperspektiv som utredningen har. understryker att viktiga förutsättningar för att klara det offentliga åtagandet är ökad ekonomisk tillväxt och sysselsättning som ger den offentliga sektorn ökade resurser; ökad effektivitet inom områden för offentligt finansierade tjänster samt att når de mål som EU:s medlemsländer enats om enligt den s.k. Lissabonsstrategin. Ett medel för att öka förutsättningarna att nå dessa tillväxt- och välfärdsskapande effekter är enligt verket att öka inslaget av konkurrens i den svenska ekonomin. menar att kommittén borde uppmärksamma formerna för hur avgränsningen av det offentliga åtagandet skall ske så att det kan uppfattas som både rättvist och legitimt av befolkningen. () diskuterar finansieringsprincipen och frågar för vem ett brott mot denna princip är ett problem – för brukaren av kommunala tjänster, för kommunpolitiker eller för valmanskåren. RFV reser frågan om vilken princip som skall vara den överordnade, finansieringsprincipen som skyddar den kommunala ekonomin eller rättsstatens skydd för individen. RFV finner det också olyckligt att i analyser av nuvarande och framtida ansvarsfördelning inom samhällsorganisationen lämna socialförsäkringen utanför. Det är nödvändigt att i analyser av alternativa utformningar av ansvarsfördelningen analysera hur socialförsäkringssystemet kan påverka och påverkas av dessa alternativ. RFV anser att ett realistiskt alternativ för finansiering av t.ex. sjukvård och äldreomsorg är att använda sig av försäkringslösningar. efterlyser djupare belysning av den grundläggande frågan om det offentliga åtagandet gentemot den enskilde. tar, mot bakgrund av hur verket finansieras, upp frågan om hur finansiering, drift och underhåll av väg- och järnvägsstrukturen kan utvecklas mot en ökad medfinansiering från brukarnas sida. för en diskussion om på vilket sätt regelverk och former för finansiering av statsförvaltningen behöver anpassas till nya former för samarbete t.ex. en samlokalisering av myndigheter till en gemensam kundtjänst. föreslår att kommittén utvecklar en modell efter vilken prioriteringsdiskussioner kan föras. Modellen skulle kunna ta utgångspunkt från frågan om en företeelse är ett viktigt samhällsintresse eller inte. Om det är ett samhällsintresse på vilken nivå och i vilken form skall ansvaret då utövas? ser som ett alternativ för att åstadkomma en mer hållbar offentlig välfärd att det offentliga åtagandet koncentreras till ett antal nyckelområden, medan övrigt överlåts på marknaden att hantera. tar upp ett antal frågor om finansiering av offentlig verksamhet, bl.a. om politikområden kan lyftas ur de offentliga budgetarna och ersättas av avgifter och om egenavgiftsandelar kan öka. i anser med utgångspunkt från frågan om hur de offentliga åtagandena skall finansieras att kommittén i den fortsatta analysen bör rikta ökad uppmärksamhet på i vad mån avgiftsfinansiering i större utsträckning än kan betala offentliga åtaganden eller om det finns offentliga åtaganden som måste avvecklas . Också i diskuterar utifrån finansieringsperspektivet att vissa åtaganden kanske måste omprövas. Om inte utbudet av arbetskraft ökar kan resultatet bli att medborgarna själva måste svara för en del av välfärdsproduktionen. i län för ett resonemang som utgår från en skillnad på tjänster som berör eller konsumeras av alla (kollektiva nyttigheter) och tjänster som genom politiska beslut riktas endast till enskilda individer. När det gäller lokala kollektiva nyttigheter efterstävas närhet och engagemang av alla kommuninvånare. Detta talar, enligt , för en indelning av landet i fler och mindre kommuner än som är fallet . När det handlar om individuellt konsumerade tjänster, som vård – skola – omsorg, bör en likabehandling eftersträvas från det offentligas sida. ställer därför frågan om finansierings- och produktionsansvaret för dessa tjänster skall ligga på kommunerna. I anslutning till detta föreslår en övergång till nya nationella försäkringssystem istället för, som , och statlig skattefinansiering av stora verksamhetsområden med individuellt inriktad service. i län anser att kommittén skall få uppgiften att även studera ett scenario då ekvationen minskande resurser för välfärden och växande anspråk på offentligt finansierad välfärd faktiskt inte kan lösas och då samhället följaktligen tvingas att definiera vad som kan erbjudas inom ramen för en minsta garanterad kärnvälfärd. i tar upp frågan om samverkan med privat och kooperativa företag som leverantörer av välfärdstjänster. och , m.fl. redovisar synpunkten att det kommunala välfärdsuppdragets omfattning och finansiering måste klargöras. De anser att detta är en av de mest centrala frågorna för kommitténs fortsatta arbete. Alla förslag till förändringar i struktur och organisation måste beakta denna problematik. Förbunden anser även att kommittén i det fortsatta arbetet bör beakta frågan om kapitalförsörjning till infrastrukturen, inklusive bostadssektorn. Finansieringsprincipen måste förtydligas och tillämpningen breddas. Vidare tar förbunden, tillsammans med flera andra instanser, upp det engagemang i lokala och regionala frågor som finns hos ideella organisationer, kooperativa och lokala utvecklingsgrupper m.fl. SydSam anser att finansieringsprincipen måste gälla alla statliga beslut som direkt eller indirekt påverkar det ekonomiska utrymmet för kommuner, landsting och regioner, inte minst rättighetslagstiftningen. (KSL) m.fl. anser att kommittén bör föreslå förändringar i skatteutjämningssystemet. KSL anser att utjämningssystemet måste befrämja tillväxten. Det bör ingå i kommitténs fortsatta uppdrag att analysera skatteutjämningssystemets effekter på kommunernas och landstingens förmåga att såväl leverera välfärdstjänster på ett likvärdigt sätt i landet, som bidra till den ekonomiska utvecklingen och tillväxten. kommun anser att finansieringsprincipen behöver förtydligas och breddas till alla beslut som påverkar den kommunala ekonomin. kommun m.fl. föreslår att de ekonomiska konsekvenserna av nya lagar och förordningar blir förhandsprövade på samma sätt som lagrådets juridiska granskning av lagförslag. Resultatet av en sådan prövning skulle medföra att nya lagar och förordningar åtföljs av beslut om justerade finansiella villkor som motsvarar de ekonomiska konsekvenserna. ifrågasätter i vilken utsträckning nuvarande och föreslagna skatteutjämningssystem lever upp till uppsatta mål. kommun anför att när det inte råder harmoni mellan upplevda behov och tillgängliga resurser måste endera mer resurser tillföras eller åtagandet begränsas. Det bör lämpligen därför vara en angelägen och nödvändig uppgift att försöka begränsa det offentliga åtagandet. kommun ser gärna att kommittén närmare undersöker möjliga strategier och former för omprövning och/eller avveckling av åtaganden. kommun anser att kommittén i det fortsatta arbetet bör föra ett resonemang om det offentliga åtagandets omfattning och finansiering. Välfärdssystemet bör, enligt kommunen, kunna garantera grundläggande välfärd som individuellt ansvarstagande stimuleras. Den enskilde medborgarens ansvar som producent för sin egen välfärd bör i detta sammanhang särskilt uppmärksammas, t.ex. när det gäller hälsa, utbildning, sysselsättning m.m. Detta är något som också och kommuner tar upp. kommun menar att välfärdssystemet bör kunna garantera grundläggande välfärd som individuellt ansvarstagande stimuleras. kommun anför att i en liten kommun blir det kommunala välfärdsuppdragets omfattning och finansiering en ödesfråga som, om ingenting händer, i nuvarande utvecklingsfas kommer att innebära svåra påfrestningar att klara likvärdighet och kvalitet i barnomsorg, skola och äldrevård. tar också upp frågan om det offentliga åtagandets omfattning och finansiering för att trygga vår gemensamma välfärd. anser att kommittén i sitt fortsatta arbete bör analysera hur offentlig verksamhet kan utvecklas genom att privata utförare ges möjlighet att på lika villkor tävla med de offentliga utförarna om uppdrag. Kommunforskning i anser att en huvudfråga för kommittén är vilken faktisk betydelse utjämningssystemet har för kommunernas satsning på tillväxtbefrämjande åtgärder. Rädda barnen understryker att en frivilligorganisation inte kan ta något formellt ansvar för någon del av välfärden. Däremot kan den bidra till en positiv samhällsutveckling utifrån sitt engagemang. anser att kommittén har förbisett betydelsen av medborgarnas organisering i fristående organisationer. Dessa organisationer har bl.a. tagit på sig uppgifter som de offentliga organen annars hade tvingats fylla. Detta är än mer väsentligt i ett framtidsperspektiv allt eftersom de offentliga resurserna tenderar att bli alltmer ansträngda i förhållande till åtagandena. anser att man vid en utvärdering av framväxten av alternativa driftsformer måste beakta aspekter som t.ex. ekonomisk effektivitet, konkurrens, samt innovationer och nyföretagande på servicemarknaden. Tillväxtdelegationen för delar av Bergslagen, och anser att även ideell medborgarsamverkan i samhällsbyggandet bör lyftas fram på ett tydligt sätt i kommitténs fortsatta arbete. Tillväxtdelegationen m.fl. menar också att det finns ett behov av att närmare analysera den offentliga sektorns ekonomi. Det finns skillnader mellan kommunerna inom Tillväxtdelegationens område som visar på stora variationer med avseende på hur de hanterar utvecklingsarbete. Delegationen anser att de ekonomiska stöd som staten ger för att kompensera svaga kommuner och regioner är defensiva och de riskerar att bli stöd utan långsiktig effekt, trots att de är mycket omfattande. I stället borde de förbindas med krav på kommunerna att arbeta tillväxtinriktat. Tillväxt och hållbar utveckling Många instanser diskuterar tillväxtfrågor. De anser bl.a.: att offentliga insatser för att bl.a. främja tillväxt och näringslivsutveckling närmare bör studeras och analyseras,