sou · GRB342d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Detta är onekligen ett problem och har tidigare anförts som skäl mot att vid umgängessabotage dra in underhållsstödet (se prop. 1997/98:7 s. 61). Beaktas måste dock att det här inte rör sig om några större belopp. Hela underhållsstödet dras inte in, endast en viss del av det. Detta skall sättas i relation till de vitesbelopp som kan utdömas vid umgängessabotage. Nekas nettoberäkning eller upphävs ett beslut om nettoberäk- ning gäller de vanliga reglerna om umgängesavdrag i 23 § USL. Om ett beslut om nettoberäkning upphävs bör det förflyta innan en ny begäran om nettoberäkning kan prövas. En behöver förflyta för att det förhållande som föranledde upp- hävandet skall hinna ändras. Det är också nödvändigt för att en bidragsskyldig förälder inte skall kunna utnyttja reglerna och gå ut och in i nettoberäkningssystemet på det sätt som är mest ekono- miskt förmånligt för honom eller henne. Umgänget är ju sällan helt jämnt fördelat . innebär nettoberäknings- metoden att avdragen fördelas jämnt . En bidragsskyldig som väljer att före ett längre sommarumgänge gå över till att begära sedvanligt umgängesavdrag enligt 23 § USL och därefter att gå tillbaka till en nettoberäkning skulle därmed bli överkompenserad. Också administrativa hänsyn talar för en tidsgräns. Enligt mening är en tvåårsperiod rimlig. bör den bidragsskyldige alltså ånyo kunna få en begäran om nettoberäkning prövad. En omständighet som i och för sig skulle kunna beaktas vid be- stämmandet av tidsfristen är anledningen till att beslutet om netto- beräkning upphävts. Ett hänsynstagande till skälet bakom upp- hörandebeslutet skulle göra regeln mer rättvis. En sådan ordning skulle emellertid lätt kunna ge upphov till konflikter mellan föräld- Även enkelhetsskäl talar mot ett sådant hänsynstagande. Vid en samlad bedömning anser utredningen att övervägande skäl talar för att hänsyn inte bör tas till varför beslutet en gång upphävts. Utredningens förslag: bör ges i uppdrag att utvärdera reglerna om bistånd för umgängesresor i social- tjänstlagen. Geografiska avstånd och därmed förenade resekostnader kan med- föra att barnet inte får möjlighet att umgås med den särlevande för- äldern i den utsträckning som är önskvärd (se bilaga 2 och bilaga 13). De flesta barn bor dock ganska nära den särlevande föräldern. Många har mindre än till den särlevande föräldern och ganska få barn har fem mils resväg till den andra föräldern (se bilaga 2). De regler om fördelning av resekostnader som införts genom reform innebär att föräldrarnas gemensamma ansvar be- tonats och att deras gemensamma ekonomiska förmåga kan ut- nyttjas bättre . Reformen håller på att ut- värderas av vårdnadskommitté (dir. 2002:89). Saknar en av föräldrarna eller båda föräldrarna ekonomisk förmåga att stå för resekostnaderna kan det dock fortfarande uppstå svårigheter. Frågan om att införa ett särskilt stöd från det allmänna för um- gängesresor har övervägts och avvisats (se SOU 1995:26, prop. 1997/98:7 och bet. 1997/98:LU12). Ett sådant stöd skulle, oavsett hur det utformades, medföra stora kostnader. En möjlighet att ekonomiskt underlätta umgängesresor skulle kunna vara att beakta resekostnader när återbetalningsskyldigheten fastställs, inom ramen för den bidragsskyldiges förbehållsbelopp. Genom ett lägre återbetalningsbelopp skulle på så sätt ett statligt stöd indirekt utgå för umgängesresor. En sådan ordning skulle dock leda till ett omfattande administrativt merarbete för försäk- ringskassorna. Den skulle inte heller medföra någon lättnad eller endast en mycket liten lättnad för bidragsskyldiga föräldrar som på grund av svag ekonomi inte är återbetalningsskyldiga. Någon regel om förbehåll för resekostnader bör därför inte införas i USL. Inte heller är det lämpligt att beakta resekostnaderna inom ramen för umgängesavdraget. En sådan ordning skulle leda till att boföräldern indirekt – vid sidan av de civilrättsliga reglerna i FB om resekostnader – genom ett lägre underhållsstöd får ta del i kostna- den för umgängesresorna. Många boföräldrarna lever under små ekonomiska omständigheter och ett lägre underhållsstöd riskerar att gå ut över barnets dagliga försörjning. Även administrativa skäl talar mot en sådan ordning. I avsaknad av särskilt stöd till umgängesresor är det viktigt att reglerna om bistånd i SoL fungerar väl. och läns- styrelserna har i ett projekt arbetat med barnperspektivet i hand- läggningen av ekonomiskt bistånd. Resultatet från projektet har redovisats i rapporten vid handläggning av ekonomiskt bistånd. Kostnader för umgängesresor nämns i rap- porten som ett område av flera där det är viktigt att bevaka ett barnperspektiv. föreslår att får i uppdrag att följa upp reglerna om bistånd för umgängesresor. Vid uppföljningen bör undersökas hur vanligt det är med ansökningar om ekonomiskt bistånd för umgängesresor och hur dessa ansök- ningar bedöms. Ger bestämmelserna om ekonomiskt bistånd i SoL ett tillfredsställande skydd för barn med ekonomiskt svaga föräld- rar? Skulle det visa sig att de nuvarande reglerna inte är tillräckliga för att säkerställa umgänge i önskad omfattning för dessa barn bör det övervägas hur skyddet kan stärkas. Utredningens förslag innebär att ett större antal bidragsskyldiga än kommer att vara berättigade till umgängesavdrag. Umgänges- avdrag leder till motsvarande reduktion av underhållsstödet. Några direkta kostnader för det allmänna är därför inte förknippade med reformen. Reformen bedöms inte heller leda till några nämnvärda administrationskostnader för försäkringskassorna. Möjligheten till nettoberäkning innebär att många bidrags- skyldiga i stället för att begära umgängesavdrag kommer att begära nettoberäkning. Nettoberäkningen är enklare för försäkrings- kassorna att administrera. Det kan inte uteslutas att förslaget om nettoberäkning kan komma att öka antalet domstolsprocesser om umgänge. Ökningen torde dock knappast bli annat än marginell. Däremot kan antas att föräldrar som är överens i något större omfattning än kommer att begära att deras avtal godkänns av socialnämnden. Redan när det blev möjligt för föräldrar att vända sig till få sina avtal godkända kompenserades kommunerna för den för- väntade kostnaden (se prop. 1997/98:7 s. 101 f.). har dock antalet avtal understigit det förväntade. Den ökning som kan komma att ske bedöms rymmas inom befintliga ramar.