sou · GRB342d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Indrivning får dock, om den bidragsskyldige kan antas komma att slutbetala förfallna belopp, begäras senare, dock senast efter det att fordran skulle ha betalats. Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet Möjligheten att förlänga tiden I förarbetena uttalas att möjligheten att förlänga tiden utöver tvåmånadersfristen i första hand är avsedd att användas i samband med att fattar beslut om återbetal- ningsbelopp (prop. 1998/99:1, utg.omr. 12 s. 15). Vid stor arbets- belastning kan handläggningen av en ansökan om underhållsstöd ta relativt . Detta kan medföra att den bidragsskyldige inled- ningsvis fått en så stor skuld att han eller hon har svårt att betala beloppet . Vidare uttalas att en bidragsskyldig som regel inte bör tillåtas att ackumulera en större skuld i ett löpande ärende än det som gäller enligt huvudregeln. Även om varken ordalydelsen av bestämmelsen eller förarbetsuttalandena utgör något hinder mot att använda den förlängda fristen i ett pågående ärende har praxis på försäkringskassorna gått i riktning mot att denna möjlighet inte utnyttjas alls. Tidsfristen i indrivningsförordningen gör alltså att försäkrings- kassan har ett begränsat utrymme att träffa individuella överens- kommelser om betalning med en bidragsskyldig. Detta utrymme var betydligt större inom ramen för bidragsförskottssystemet. För- säkringskassan trädde då in i barnets rätt till underhållsbidrag. Fordran på underhållsbidrag är en privaträttslig fordran och försäk- ringskassan hade vid indrivning samma ställning som det bidrags- berättigade barnet. Detta innebar att det var försäkringskassorna som avgjorde när ett ärende skulle överlämnas till kronofogdemyn- digheten. Som praxis utvecklats innebär dagens regler i praktiken att en bi- dragsskyldig som blir föremål för indrivning endast har möjlighet att undgå att nya återbetalningsfordringar överlämnas till krono- fogdemyndigheten om han eller hon slutreglerar skulden mycket snabbt eller beviljas anstånd. föreslår att en skuld som avser återbetalningsskyldighet skall överlämnas till kronofogdemyndig- heten senast efter det att den äldsta fordran skulle ha betalats. Samtliga förfallna återbetalningsfordringar skall då över- lämnas till kronofogdemyndigheten, dvs. även sådana som varit förfallna än . Sedan återbetalningsford- ringarna har lämnats för indrivning skall , som en bidragsskyldig har kvar återbetalningsskulder hos kronofogdemyndigheten, senast , överlämna eventuell ny upplupen skuld för indrivning. Förfarandet bör tillgå så att gör en avstämning av den bidragsskyldiges skuldförhållanden. Finns det vid denna kontroll Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet en total skuld hos som överstiger skall den bidragsskyldige uppmanas att betala hela skulden vid äventyr av att denna överlämnas till kronofogdemyndigheten för indrivning. Denna gräns om sammanfaller med gränsen för överlämnande för indrivning av privatpersoners skatteskulder. Huvudregeln enligt förslaget blir alltså att inte behöver överlämna obetalda återbetalningsfordringar till krono- fogdemyndigheten förrän den äldsta fordringen är . Möjligheten att lämna över fordringar till kronofogde- myndigheten trots att ingen av dessa uppnått en ålder av bör emellertid finnas även i fortsättningen, bl.a. för att undvika att en bidragsskyldig släpar efter med fyra månaders skuld. Detta gäller i praktiken (se RFV:s vägledning 2001:2 s. 78). Skillnaden mot dagens regler blir att en bidragsskyldig som är föremål för indrivning hos kronofogdemyndigheten kan undgå att återbetalningsbelopp överförs dit . kan, om förutsättningar finns, vänta med att överlämna fordringen och detta även i pågående ärenden. får enligt utredningens bedömning anses vara en rimlig avvägning mellan de krav som kan ställas på en effektiv indriv- ningsverksamhet (jfr prop. 1992/93:198 s. 54) och de önskemål som finns om ett ökat handlingsutrymme för försäkringskassorna vid tillfälliga ekonomiska svårigheter hos en bidragsskyldig. Den bidragsskyldige får med för- slag mer tid på sig för att slutbetala skulder hos och större möjlighet att förhindra att nya skulder överförs till kronofogdemyndigheten. Det är inte meningen att en bidragsskyl- dig under verkställigheten hos kronofogdemyndigheten skall få förbehålla sig medel för att han eller hon skall kunna betala de löpande återbetalningsbeloppen. I praktiken kan det därför bli svårt för en bidragsskyldig att slutbetala skulder hos kronofogdemyn- digheten som löpande återbetalningar skall göras. Men den bidragsskyldige får åtminstone större möjlighet än att reda upp situationen och därmed undgå att fordringar lämnas till kronofogdemyndigheten för indrivning. Förslaget innebär visserligen att särregler införs för fordringar avseende återbetalningsskyldighet. gäller dock en fem- månadersfrist för överlämnande av fordringar avseende återbetal- ningsskyldighet, även om denna inte är huvudregeln. Det finns också särregler för skattefordringar och för fordringar på fel- Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet För felparkeringsavgifter gäller en femmånaders- frist. Förslaget leder till att färre uppgifter behöver kommuniceras mellan försäkringskassor och kronofogdemyndigheter, vilket underlättar hanteringen för dessa myndigheter. En trolig följd av författningsändringen är att varje s.k. skuldpost hos kronofogdemyndigheten i allmänhet kommer att bestå av flera återbetalningsfordringar än . Detta får betydelse för frågor om sekretess hos kronofogdemyndigheten och därmed för vilka upp- gifter som får lämnas i kreditupplysningar. skärptes sekretessen för de uppgifter som behandlas inom exekutionsväsendet. Sekretess gäller numera i mål och ärenden om utsökning och indrivning för uppgifter om en- skilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon den enskilde närstående lider skada eller men. Sekretess gäller dock inte uppgifter i ett pågående mål och inte heller för beslut. Uppgifter om förpliktelse i ett avslutat mål omfattas inte heller av sekretess, om verkställighet för en annan förpliktelse har sökts eller om verkställighet tidigare sökts och uppgiften inte är äldre än . De skärpta sekretessreglerna har betydelse för kreditupplys- ningsverksamheten. En uppgift som omfattas av sekretess får näm- ligen inte behandlas i kreditupplysningsverksamhet (se 8 § kredit- upplysningslagen [1973:1173]). Betalas en skuld som lämnats till kronofogdemyndigheten innan myndigheten har fattat beslut om t.ex. löneutmätning, och blir uppgiften därigenom sekretesskyddad hos kronofogdemyndigheten, skall uppgiften gallras ur kredit- upplysningsföretagets register och kommer då inte längre att fram- gå av en kreditupplysning. En förutsättning är dock att det inte finns någon ytterligare ansökan om verkställighet mot den enskilde registrerad hos kronofogdemyndigheten . I sådana fall gäller ju, som framgått, inte sekretess. Upprepade betalningsförsummelser som lett till att fordringar lämnats över till kronofogdemyndigheten framgår alltså fortfarande av en kredit- upplysning. När det gäller fordringar som avser återbetalningsskyldighet görs ansökningar om verkställighet ofta kontinuerligt . Den bidragsskyldige har alltså ofta varit föremål för ansökan om verk- ställighet , vilket gör att sek- retess inte gäller för uppgifter om betalningsförsummelser och att uppgifterna får finnas i kreditupplysningar. Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet En konsekvens av utredningens ändringsförslag är att informa- tionen om betalningsförsummelser i kreditupplysningar blir mindre aktuell och mindre detaljerad, eftersom verkställighet sannolikt kommer att sökas vid färre tillfällen och för flera fordringar åt gången. Man kan dock jämföra med vad som gäller för privat- rättsliga fordringar som förfaller månatligen, t.ex. hyra. Enligt huvudregeln får en kreditupplysning inte innehålla uppgifter om andra betalningsförsummelser än sådana som slagits fast av en domstol eller en annan myndighet. I regel sker detta först och domen eller utslaget, liksom uppgiften, avser då ofta flera månaders hyresfordringar. I detta sammanhang kan också nämnas ett förslag som Under- hållsstödsutredningen tagit del av i samband med den hearing som utredningen höll om underhållsstödet. Enligt detta förslag skall ges rätt att avgöra när en fordran skall överlämnas till kronofogdemyndigheten. En fordran skulle därmed inte behöva överlämnas t.ex. om försäkrings- kassan kan konstatera att den bidragsskyldige saknar betalnings- förmåga. Att införa en sådan ordning strider emellertid enligt Underhålls- stödsutredningens uppfattning mot principen bakom hanteringen av offentligrättsliga fordringar, som i allmänhet framstår som effektiv. Mot den bakgrunden är utredningen inte beredd att föror- da en sådan lösning. Till detta kommer det administrativa mer- arbete och den sämre förutsebarhet som en sådan ordning skulle leda till. 14.4.3Utmätning för fordran som ännu inte förfallit till betalning skall inte längre vara möjlig Utredningens förslag: Möjligheten till utmätning av lön för en fordran på återbetalningsskyldighet som avser nästkommande månad tas bort. En fordran som avser underhållsbidrag eller återbetalningsskyldig- het enligt USL behöver enligt dagens regler inte ha förfallit till betalning för att den skall kunna läggas till grund för löneut- mätning. Utmätning får ske även för en fordran som avser näst- följande månad (7 kap. 6 § andra stycket UB). Att verkställighet kan ske för en fordran på återbetalningsbelopp som inte har förfallit till betalning kan ifrågasättas av principiella Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet Bestämmelsen har sin förklaring i att kronofogdemyndigheten efter löneutmätning skall kunna överföra medel till barnet i för- skott för närmast kommande månad. Återbetalningsskyldigheten enligt USL reglerar dock endast förhållandet mellan staten och den bidragsskyldige. Barnet har redan fått stöd för månaden genom utbetalning av underhållsstöd. Utredningen an- ser mot denna bakgrund att det inte finns skäl att tillåta utmätning för återbetalningsfordringar som ännu inte har förfallit till betal- ning. 14.4.4Ändrad företrädesrätt vid löneutmätning för fordringar som avser återbetalningsskyldighet Utredningens förslag: Vid löneutmätning skall fordringar som avser återbetalningsskyldighet inte längre ha samma företräde till betalning som fordringar på underhållsbidrag utan likställas med andra statliga fordringar. gäller vid löneutmätning att statens fordran avseende åter- betalningsskyldighet har samma företrädesrätt som en fordran på underhållsbidrag enligt ÄktB eller FB (7 kap. 14 § första stycket 1 UB). Vid underhållsstödets tillkomst motiverades denna ordning av att en förälder som är återbetalningsskyldig enligt reglerna om underhållsstöd anses ha fullgjort sin underhållsskyldighet intill det belopp som lämnas i underhållsstöd till barnet (prop. 1995/96:208 s. 67). Den nuvarande ordningen kan ifrågasättas. Skälet till att underhållsbidragen prioriteras särskilt högt, nämligen barnets behov av medel för sin försörjning, finns ju inte beträffande åter- betalningsbeloppen. Barnet har redan fått medel till sin försörjning genom utbetalningen av underhållsstödet och kommer inte i bättre läge genom statens företrädesrätt. Ur principiell synvinkel framstår det som lämpligare att låta fordringar på återbetalningsskyldighet jämställas med statens andra fordringar. Det innebär att fordringar på underhållsbidrag enligt ÄktB och FB vid löneutmätning kommer att betalas före fordringar på åter- betalningsbelopp. I de fall det finns ett fastställt underhållsbidrag som överstiger , får också den överskjutande delen av underhållsbidraget företräde framför återbetalning av underhålls- Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet stöd, dvs. medel som kan sägas avse barnets basbehov. Sådana fall är dock inte särskilt vanligt förekommande.1 Fordringar på underhållsbidrag där har inträtt i barnets rätt (31 § USL) kommer även fortsättningsvis att om- fattas av den bästa företrädesrätten. Detta kan tyckas inkonsek- vent, eftersom barnet även här har fått sin försörjning tryggad genom underhållsstödet. har därför övervägt om även dessa ärenden borde flyttas ner till punkt 3 i företrädesordningen och handläggas som fordringar avseende återbetalningsskyldighet. En fordran på underhåll är emellertid en privaträttslig fordran och detta ändras inte av att har övertagit fordringen. Detta talar mot att fordringen bör jämställas med offentligrättsliga fordringar. En sådan ändring skulle dessutom kunna få negativa följder i internationella sammanhang när det gäller indrivning av underhållsbidrag. De konventioner som finns inom detta område avser privaträttsliga fordringar och det skulle kunna bli svårt att motivera att en fordran enligt 31 § USL i dessa sammanhang skall betraktas som privaträttslig som fordringen i behandlas som offentligrättslig. Underhålls- stödsutredningen anser mot denna bakgrund att övervägande skäl talar för att företrädesrätten inte bör ändras beträffande fordringar där trätt in i barnets rätt. Eftersom fordringar som avser återbetalningsskyldighet får en lägre prioritet vid löneutmätning kommer staten att få mindre be- talt på sådana fordringar. Detta uppvägs till viss del av att betal- ningarna på andra statliga fordringar ökar. Sammantaget kommer dock statens intäkter att minska något eftersom privaträttsliga fordringar på underhåll får betalning först. Med hänsyn till det relativt ringa antalet sådana fall görs dock här bedömningen att intäktsminskningen blir marginell. En följd av förslaget är att fördelningsregeln i 7 kap. 16 § UB, som tillämpas vid löneutmätning, inte längre kommer att gälla fordringar på återbetalningsskyldighet. I stället gäller att influtna medel kommer att krediteras äldsta fordran också vid löneut- mätning i likhet med vad som gäller för andra offentligrättsliga fordringar. Detta blir enklare att förstå för bidragsskyldiga och underlättar kronofogdemyndighetens handläggning. Som en följd av detta bör också fördelnings- och krediteringsreglerna för 1 fanns det 542 barn i underhållsstödssystemet som hade ansökt om indrivning av underhållsbidrag som översteg . Deras gemensamma fordran uppgick till . 179 barn hade ansökt om indrivning av hela sitt underhållsbidrag. Deras gemensamma fordran uppgick till 2, . Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet som nu också tillämpar fördelningsregeln i 7 kap. 16 § UB, ändras (se följande avsnitt). Sammanfattningsvis anser alltså att fordringar på återbetalningsskyldighet vid löneutmätning inte längre bör ges företräde enligt 7 kap. 14 § första stycket 1 UB utan föras till de fordringar som anges i 2 § lagen (1993:891) om indriv- ning av statliga fordringar m.m., vilka fordringar har företräde enligt 7 kap. 14 § första stycket 3 UB. () har i en skrivelse till föreslagit det- samma (se Fi1998/2842). 14.4.5Möjlighet för en bidragsskyldig att betala löpande fordringar som verkställighet pågår Utredningens förslag: Betalningar som görs till försäkrings- kassan skall krediteras fordringar som finns hos försäkrings- kassan. Detsamma skall gälla för umgängesavdrag som begärs hos . Om en bidragsskyldig betalar till och för- säkringskassan redan har lämnat över fordringar till kronofogde- myndigheten för indrivning, så meddelar kronofogdemyndigheten hur stort belopp som har betalats till kassan, varefter de överlämnade fordringarna sätts ned. meddelar dock inte kronofogdemyn- digheten hur det frivilligt inbetalade beloppet skall krediteras. En del kronofogdemyndigheter tillämpar i dessa situationer 7 kap. 16 § UB vid fördelning och kreditering av beloppet. Andra myndigheter tillämpar i stället de regler som gäller vid verkställighet i allmänhet, dvs. kreditering sker på äldsta skuld. En konsekvens av utredningens förslag beträffande företrädes- rätten i 7 kap. 14 § UB är som nämnts att de särskilda fördelnings- och krediteringsreglerna i 7 kap. 16 § UB inte längre kommer att gälla för fordringar avseende återbetalningsskyldighet för under- hållsstöd. Därmed finns det inte heller någon anledning för försäk- ringskassan att tillämpa regeln vid frivilliga betalningar dit (8 § RFV:s föreskrifter om underhållsstöd). Även denna regel härrör från bidragsförskottssystemet och motiverades av barnets behov av medel för sin försörjning. Om fördelningsregeln i 7 kap. 16 § UB inte längre tillämpas på frivilliga betalningar till skapas förutsättningar Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet för mer flexibla regler. En av gäldenärer efterfrågad möjlighet är att aktuella återbetalningsskulder skall kunna betalas löpande hos för- säkringskassan, även om verkställighet pågår. Visserligen torde det ofta vara så att den bidragsskyldige inte har förmåga att betala löpande fordringar som kronofogdemyndigheten driver in betalning för andra fordringar, t.ex. genom löneutmätning. Det förekommer dock att bidragsskyldiga betalar till försäk- ringskassan trots att verkställighet pågår. Detta leder emellertid med nuvarande regler bara till att de löpande återbetalningsford- ringarna överlämnas för indrivning och att försäk- ringskassan meddelar kronofogdemyndigheten om betalningen så att de överlämnade fordringarna sätts ned med motsvarande belopp. Förslaget om att skall kunna lämna över fordringar senare syftar till att en gäldenär skall kunna komma ikapp med betalningarna. Det skulle försvåras om kreditering först skulle ske på äldre fordringar som lämnats över till kronofogde- myndigheten. Utredningen anser att om frivilliga betalningar görs till försäk- ringskassan och det finns fordringar där, bör dessa fordringar kre- diteras i första hand. Har en bidragsskyldig betalat till försäkrings- kassan får det anses innebära att den bidragsskyldige avsett att be- tala fordringar som finns där. Mot detta skulle kunna anföras att det finns en risk för att äldre fordringar som finns hos kronofog- demyndigheten preskriberas om den bidragsskyldige frivilligt be- talar nyare fordringar som finns hos . Man får dock hålla i minnet att verkställighet pågår beträffande de äldre fordringarna och att det utrymme som finns tas i anspråk för betal- ning av dessa fordringar. Om gäldenären, t.ex. genom privata lån eller uppoffringar, ändå betalar löpande fordringar till försäkrings- kassan bör inte detta nämnvärt påverka statens möjlighet att få betalt även för äldre fordringar. RFV bör således ändra 8 § i verkets föreskrifter om underhålls- stöd så att betalningar krediteras fordringar som finns där. Enligt utredningen bör föreskrifterna utformas så att äldre fordringar krediteras först och att proportionering sker om flera fordringar är lika gamla. Om den bidragsskyldige riktar en betalning till att avse en viss fordran skall detta dock – liksom – beaktas. Den föreslagna ordningen står i överensstämmelse med den all- männa regeln om att en gäldenär har möjlighet att bestämma vad en betalning avser och gäller för övrigt även vid betalning av andra statliga fordringar, t.ex. kan en skattskyldig betala en aktuell skatt Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet till skattemyndigheten trots att äldre skattefordringar finns hos kronofogdemyndigheten. Förslaget leder också till en minskad administration hos myn- digheterna. skickas datafiler mellan RFV och RSV med uppgifter om inbetalningar m.m. för fördelning och kredite- ring. I systemet ses varje barn som en fordringsägare och varje månadsbelopp som en fordran. Det innebär bl.a. att när en debite- ring för ett visst barn för en viss månad ändras så sker en omräk- ning av alla senare gjorda inbetalningar med avseende på fördelning och kreditering. Detta ställer mycket stora krav på ADB-systemen. En hel del åtgärder måste skötas manuellt hos kronofogdemyndig- heten. Umgängesavdrag behandlas i dessa sammanhang som en betal- ning och anmälan om umgängesavdrag görs hos . Det är därför naturligt att även umgängesavdrag som begärs hos krediteras fordringar som finns där. Beslut om nedsättning av återbetalningsskyldighet av annan an- ledning, t.ex. på grund av ändring av det taxeringsbeslut som legat till grund för bedömning, måste dock hänföras till fordringarna för tiden i fråga. 14.4.6Redovisning av influtna medel, m.m. Utredningens bedömning: Återbetalningsbelopp som flyter in till kronofogdemyndigheten bör inte längre översändas till utan i stället redovisas mot statsbudgeten. Saken bör dock tas upp i samband med det principiella utveck- lingsarbetet av den ekonomiska styrningen i staten som pågår i . och bör träffa en överenskommelse om att betalningar enligt en betalningsplan vid skuldsanering skall uppbäras av kronofogdemyndigheten. gäller att de medel som flyter in till kronofogdemyndigheten på grund av återbetalningsskyldighet översänds till RFV. För att minska administrationen bör i stället kronofogdemyndigheten kunna redovisa dem direkt mot statsbudgeten. För att RFV skall kunna göra korrekta anslagsframställningar bör dock RSV redovisa det influtna beloppets storlek till RFV. Frågan om myndigheters redovisning direkt mot statsbudgeten övervägs i det principiella utvecklingsarbetet av den ekonomiska styrningen i staten som på- Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet Enligt be- dömning är det lämpligt att ovanstående fråga tas upp i det sam- manhanget. Betalningar avseende återbetalning av underhållsstöd enligt en betalningsplan vid skuldsanering görs till . Betalningar av andra slag av offentligrättsliga fordringar görs vid skuldsanering i regel till kronofogdemyndigheten. Enligt Under- hållsstödsutredningens mening bör samma sak gälla för återbetal- ningsbelopp. En sådan ordning förutsätter en överenskommelse mellan myndigheterna. Redovisning bör ske direkt mot statsbud- geten enligt vad som sagts ovan. 14.5Tidigare delgivning av beslut om återbetalningsskyldighet Utredningens förslag: Den försäkringskassa som beviljar underhållsstöd skall också vara behörig att i samband därmed fatta beslut om återbetalningsskyldighet. Frågor om återbetalningsskyldighet och om minskning av under- hållsstöd på grund av umgängesavdrag skall, till skillnad mot vad som gäller själva underhållsstödsärendet, prövas av den försäk- ringskassa som skall avgöra ett ärende avseende den bidragsskyl- dige (37 § fjärde stycket USL). Beslut om att bevilja underhållsstöd och beslut om att fastställa återbetalningsskyldighet skall delges den bidragsskyldige (14 § andra stycket USL). En fordran på återbetalningsskyldighet förfaller till betalning tidigast efter den dag då den bidragsskyldige delgetts beslutet (6 § andra stycket USF). Hur stor skuld som första gången förfaller till betalning i ett ärende är bl.a. beroende hos försäkrings- kassan. Enligt bedömning skulle handlägg- ningstiderna kunna kortas om den försäkringskassa som beviljar underhållsstöd också får fastställa återbetalningsskyldighet första gången detta skall göras i ett ärende. I de fall en boförälder och en bidragsskyldig tillhör olika försäkringskassor slipper man därmed skicka över akten innan beslutet om återbetalningsskyldighet kan fattas. Kommer besluten i ett sammanhang blir dessa sannolikt också lättare att förstå för en bidragsskyldig. Dessutom blir det i flera fall bara fråga om en delgivning med den bidragsskyldige. Indrivning av fordringar avseende återbetalningsskyldighet beslutet om att underhållsstöd beviljats och de bidragsskyldiga har delgetts beslutet, uppmärksammar de bidragsskyldiga inte att även delgivningskvittot avseende återbetalnings- skyldigheten skall skickas tillbaka. Ärendet drar därmed ut . Bristande delgivning av beslutet om att bevilja under- hållsstöd hindrar i och för sig inte att beslut om återbetalnings- skyldighet fattas men beloppet förfaller, som nämnts, inte till betalning förrän delgivning skett.