sou · GRB3127d4 · 2004-01-01 00:00:00 — Elevskyddsombuden har inte fått tillräckliga arbets- miljökunskaper. Dåvarande i gjorde en inventering av de yngsta elevernas arbetsmiljö (förskoleklass till och med årskurs 6). Inventeringen gjordes i samarbete med berörda skolledningar, skyddsombud och skolhälsovårdspersonal. Eleverna fick själva berätta om de risker och brister som de upplever i skolan, vilket gav en bild av riskerna i arbetsmiljön. Lokaler och utemiljö är inte utformade för att passa 6-åringar och orsakar därmed skador och tillbud. Miljön för denna nya grupp av elever som kommit in i (1998) är dåligt anpassad till deras behov och förmåga. Ofta saknas klara och tydliga rutiner för rapportering av elevernas tillbud och skador. Med minderårig avses enligt Arbetsmiljölagen (1977:1160) person som ännu ej fyllt . Trots att det i arbetsmiljölagen (AML) och i föreskrift (AFS 1996:1) finns väl reglerat vad som gäller för minderåriga i arbetslivet, noterar delegationen att det inträffar både allvarliga arbetsskador och dödsfall i samband med minderåriga ungdomars arbete. Enligt () är de stora arbetsgivarna väl med- vetna om reglerna och anlitar oftast inte minderåriga till riskfyllda arbetsuppgifter. Små företag och familjeföretag är inte alltid med- vetna om att man bryter mot reglerna. Enligt AV finns det troligen brister i kunskapen om föreskrift- erna, som säger att minderåriga ska få utbildning och information så att de klarar arbetsuppgifterna utan att skada sig och att de dessutom ska ha en handledare som hjälper dem. Det är tidskrävande att se till att de minderåriga verkligen har tagit till sig informationen och förstår allvaret med att de inte får göra vissa saker. AV menar att det är svårt att få ut information till småföretagare och vill istället satsa på ungdomarna så att de känner till vilka regler som gäller. Inför sommarloven bör det i skolan ges information om vad eleverna ska tänka på då de söker sommarjobb. Det gäller så väl avtal, löner, arbetstider som arbetsuppgifter och arbetsmiljöfrågor. Sommararbete är för ungdomar en viktig start inför det framtida arbetslivet. Det är därför betydelsefullt att arbetsuppgifterna är säkra och anpassade till rätt nivå när det gäller kunskap, utveckling och ålder. 10.1Hur många minderåriga skadas i arbete har det anmälts mellan 140 till 150 arbetsskador bland minderåriga, är pojkar. Största gruppen anmälda arbetsskador återfanns bland elever i grundskoleutbildning och gymnasial studieförberedande utbildning eller yrkesutbildning (). Näst största grupp var köks- och restaurangpersonal (). Drygt var fjärde drabbad ungdom hade mindre än en veckas erfaren- het av arbetsuppgiften (motsvarande andel för alla åldrar var ). av skadehändelserna inträffade månad, men det framgår inte om det är sommarjobb eller annan typ av tillfälligt arbete. De vanligaste skadehändelserna bland pojkar var maskin- och hanteringsolyckor och bland flickor händelser orsakade av person/djur och fallolyckor. Framför allt var andra personer, knivar och trappor inblandat i skadehändelserna. Sårskada på hand var den vanligaste skadan bland pojkar och stukning/sträckning bland flickor. (Arbets- miljöverket 2001; 2003) Antalet omkomna minderåriga i arbetsolyckor omkom sju minderåriga i arbetsplats- olyckor, dvs. mer än en person . Någon typ av fordon eller lantbruksmaskin har varit inblandad i de sju dödsolyckorna. Fem av de omkomna var pojkar. Sex av de omkomna var och en omkommen var (Statistikenheten , särskilt uttag ). Arbetsskadestatistiken varierar med antalet sysselsatta , då antalet anmälningar till (registrering startade ) var som högst, till 1999 har antalet anmälda arbetsolyckor bland minderåriga minskat , från 1 818 till 143 stycken (minskningen för alla åldrar var ). minskade antalet anställda i åldern 16– (Arbetskraftsundersökningar, ). fanns det ca 34 800 sysselsatta i åldersgruppen 16–. då antalet anmälda arbetsolyckor var 110 har arbetsolyckorna bland minderåriga ökat , medan olyckorna för samtliga åldrar ökat . Arbetsgivaren är skyldig att efterleva arbetsmiljölagen och före- skrifterna om minderåriga och ansvarar för att kraven som ställs på minderårigas arbetsmiljö blir uppfyllda. I Arbetsmiljölagen (1977:1160), kapitel 5 finns de regler som gäller minderåriga. Bland annat står att en minderårig inte får anlitas till eller utföra arbete som medför risk för olycksfall, överansträngning eller annan skadlig inverkan på den minderåriges hälsa eller utveckling. Arbetarskyddsstyrelsens föreskrift om minderåriga I Arbetarskyddsstyrelsens (nu ) föreskrift om Minderåriga (1996:1), finns allmänna råd om tillämpningen av föreskriften. I råden står det bland annat att arbetsuppgifter för minderåriga skall väljas med stor omsorg och att särskild hänsyn skall tas till den minderåriges fysiska och psykiska förutsättningar för arbetet. Betryggande säkerhet skall ges mot olycksfall. Hänsyn ska tas till att minderåriga saknar erfarenhet från arbets- livet och att de därmed inte har samma möjlighet som vuxna människor att göra bedömningar av risker eller konsekvenser av olika handlingar. Den minderårige ska få all den kunskap som behövs, anpassad till ålder och mognad. Den som har ansvaret för introduktion och handledning måste försäkra sig om att den minder- årige har förstått informationen. Den som är instruktör för minder- åriga ska själv känna till riskerna och veta hur man arbetar säkert. I föreskriften finns regler som styr minderårigas arbetstider. I en särskild bilaga i föreskrifterna för minderåriga finns en lista på vissa riskfyllda arbetsuppgifter som är förbjudna, t.ex. arbete på hög höjd, arbete där det finns rasrisk, arbete med farliga ämnen. Riskfyllda arbetsuppgifter som är förbjudna att utföra för minder- åriga inom jordbruket finns också nämnda i bilagan. Enligt lagen om arbetsskadeförsäkring (SFS 1976:380) är arbets- givaren skyldig att anmäla arbetsskada till . Som arbetsskada räknas arbetsolyckor och arbetssjukdomar. Arbetsskade- försäkringen gäller alla som förvärvsarbetar samt den som genomgår utbildning, om utbildningen är förenad med särskild risk för arbets- skada. All praktisk verksamhet i skolan som slöjd, teknik och laborationer torde höra till utbildning med särskild risk. får kopior på alla arbetsskadeanmälningar och registrerar dessa i informationssystemet om arbetsskador (). Denna arbetsskadestatistik används bland annat som ett hjälpmedel för att identifiera riskgrupper och arbetsmiljöproblem. Försäkrings- kassan gör en bedömning av anmälningarna om skadan ska bedömas som arbetsskada eller inte. Arbetsgivare anmäler arbetstagares skada. Det gäller minderåriga som har tidsbegränsad anställning som vikarie, projektanställd, annan överenskommen visstidsanställning eller är provanställd. Det framgår inte i om den minderåriges arbetsskada uppkommit i samband med sommarjobb. Skolan anmäler studerandes skada. Arbetsskadeförsäkringen gäller elever i yrkesutbildning eller förberedande yrkesutbildning efter fullgjord skolplikt, i årskurs 7 eller högre årskurs i , i särskolans yrkesskola och i gymnasieskola eller motsvarande utbildning. Men då bara i de moment som kan jämföras med eller som liknar förvärvsarbete och eleven därmed kan utsättas för särskild risk. Utöver anmälan till ska arbetsgivaren, enligt Arbetsmiljöförordningen (SFS 1997:1166) 2 §, utan dröjsmål underrätta Arbetsmiljöinspektionen om ett olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet orsakat dödsfall, svårare personskada eller sam- tidigt drabbat flera arbetstagare. Enligt finns troligen en stor underrapportering till på grund av okunskap om de regler som gäller för att anmäla arbetsskada samt att många anser det onödigt att anmäla då man inte tror att man kommer att få någon ekonomisk ersättning. Enligt AML 3 kap. 2 § är arbetsgivaren skyldig att internt registrera, utreda och följa upp arbetsolyckor. Dessutom krävs det i före- skrifterna om systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1) att arbetsgivaren gör en skriftlig sammanställning av ohälsa, olycksfall och allvarliga tillbud som inträffat i arbetet. Detta gäller även för eleverna. För att arbetsgivaren ska kunna uppfylla detta krav krävs det att arbetsplatsen har rutiner för anmälan av skador och tillbud. 10.4Information till arbetsgivare och arbetstagare informerar arbetsgivare i broschyren Så får barn och ungdomar arbeta. I foldern ges information om arbets- miljölagens kapitel 5 och Arbetsskyddsstyrelsens föreskrift om minderåriga som reglerar minderårigas arbetsförhållanden, där ges också allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna. Informationsmaterialet finns också tillgänglig på . AV planerar en egen hemsida för skolan. Där är tanken att det inför skollov ska finnas aktuell information till både minderåriga och arbetsgivare om t.ex. riskfyllda arbetsupp- gifter och arbetstidsregler. AV besvarar frågor från såväl skolor, arbetsgivare som elever och deras föräldrar om vad barn och unga får jobba med både under skoltid, skollov och under praktik. Enskilda distrikt på Arbetsmiljöinspektionen informerar särskilt . Stora arbetsgivare som kommuner påminns om bestämmelserna, eftersom vård och omsorg ofta har scheman som inte stämmer med arbetstidskraven och undantag måste sökas för varje minderårig som inte har arbetstider som följer kraven. Facklig information om avtal och regler till de som sommararbetar LO har telefonjour dit ungdomar som sommar- arbetar kan ringa och få svar på frågor om avtal och regler. Telefon- jouren på LO Ung hade ca 2 500 respektive 3 000 kontakter (telefon eller e-post) med ungdomar . Av de ca 3 000 kontakterna rörde 26 stycken () arbetsmiljöfrågor (i ). Information finns också på hemsidan LO Ung. besöks arbetsplatser där ungdomar arbetar av fackliga representanter (besöktes 1 500 arbetsplatser där ca 7 000 ungdomar träffats). Inför har LO en kampanj som riktar sig till sommararbetande ungdomar. fanns en länk från en populär ungdomssida på Internet (Lunarstorm) till LO Ung (LO:s hemsida ). LO efterlyser ett partsamarbete där arbetsmarknadens parter tillsammans med ansvariga myndigheter via en portalingång på Internet kan informera om villkoren för minderårigas arbete. SIF informerar via sin hemsida ungdomar som ska sommararbeta, ha praktisk arbetslivsorientering eller praktik. Information ges om de regler som finns i föreskriften om minder- åriga och är indelad för vad som gäller för olika åldrar, , 13 till 15 och 16 till (SIF:s hemsida ). 10.5Minderårigas arbete i jordbruk och skogsbruk Jord- och skogsbruksmiljön är riskfylld där bland annat djur, maskiner och fordon kan utgöra en fara för olycksfallsskador. Barn och ungdom är särskilt utsatta eftersom den egna gården är både bostad, arbetsplats och lekplats. inträffar omkring 20 händelser som leder till personskada (alla åldrar) inom jord- och skogsbruket i (Lantbrukarnas hemsida ). Föreskrifterna om minderåriga gäller för arbete inom familjejord- bruket, dvs. även när minderåriga hjälper till på familjens gård. Det räcker att barnen utför ett arbete, de behöver inte vara anställda och få betalt. Föräldrarna ska följa föreskrifterna och ansvarar för att deras barn inte utför riskfyllda arbetsuppgifter som finns angivna i bilagorna till AFS 1996:1. Skador bland minderåriga i jordbruksmiljö Data från den urvalsbaserade delen i den nationella skaderegist- reringen (se kap 6.4 , EHLASS) visar att 672 barn och ungdomar skadades i jordbruksmiljö åren 1998 till 2001, varav var flickor. av de skadade blev inlagda på sjukhus för vård. Var fjärde skada uppstod efter ett fall från hög höjd (mer än ). Hästar är inblandade i av skadehändelserna i denna miljö. Av de 295 arbetsolyckor som anmäldes till var sju stycken relaterade till lantbruksmiljö. Förebyggande arbete mot minderårigas skador inom familjejord- bruket I projektet , inom (), bedrivs ett arbete för ökad säkerhet för barn och ungdomar i jord- och skogsbruket. Personskadorna ska minskas genom en bred sam- verkan av aktörerna inom jord- och skogsbruket. Genom information och utbildning ska medvetenheten öka om skaderiskerna. Exempel på aktiviteter inom FarmarBUS är information via massmedia och att arrangera gårdsvandringar med temat barnens säkerhet. Arbetet bedrivs i samverkan med bland annat naturbruksgymnasier och hög- skolor, sjukvården, försäkringsbolag, , Barnombuds- mannen, . pågår ett samarbete mellan lantbruks- universitet (SLU) och FarmarBus med att ta fram råd för barns och ungdomars medverkan i lantbruksarbetet. deltar i arbetet med att bedöma riskerna för olika arbetsuppgifter inom lantbruket. Arbetet ska resultera i rekommendationer om vilka arbetsuppgifter barn får utföra alternativt inte utföra. LRF anser att i samverkan med arbetsmark- nadens parter kontinuerligt bör bedriva information i skolan och detta ska då även gälla Naturbruksgymnasier och skolor som bedriver utbildning i djurhantering. Att hantera djur är en av de farligaste sysselsättningar som man kan ägna sig åt i lantbruket. En viktig grupp att nå med information om minderårigas arbetsmiljö är de som bedriver verksamhet inom jord- och skogsbruk, rid- skolor eller annan hästverksamhet t.ex. hästturism eller hästgårdar där många unga flickor deltar i arbetet utan tillräckliga kunskaper om arbetets risker eller där utövaren saknar kunskap om arbets- miljö och säkerhet. 10.6Barnombudsmannen och minderårigas arbetsmiljö I yttrande (Dnr 4.1:0553703) angående ILO:2003-års rapportering om tillämpningen av ratificerade ILO- konventioner (). Enligt Barn- ombudsmannens kännedom fungerar den svenska lagstiftningen för minderåriga (1996:1) i stort sett väl och stämmer överens med artikel 32 i FN:s konvention om barnets rättigheter. BO pekar dock på några punkter som kan förbättras. Informationen till både arbetsgivare och de minderåriga måste förbättras. Informationen ska avpassas till den unges ålder och mognad. Det är viktigt att barn själva ges tillräckliga möjligheter att känna till sina rättigheter för att på så sätt ha reella möjligheter att också hävda dessa. Enligt lagen om anställningsskydd (1982:80) har man rätt till anställningsbevis först efter en månads arbete. BO anser att det borde finnas ett krav på anställningsbevis, oavsett anställ- ningens längd eftersom det främst är barn och ungdomar som arbetar än en månad. Vissa delar av bilagan till AFS 1996:1 angående riskfyllda arbetsuppgifter bör ses över bland annat arbete på hög höjd, fysisk tunga arbeten, arbete som innebär transport eller hantering av tungt gods. Enligt ska en kartläggning göras angående var de värsta formerna av barnarbete förekommer. Barnombuds- mannen efterlyser en sådan kartläggning vad gäller de arbeten som nämns i artikel 3 d i konventionen, dvs. arbeten som genom sin natur kan skada barns hälsa, säkerhet och moral. FN:s konvention om barnets rättigheter, art. 32 1.Konventionsstaterna erkänner barnets rätt till skydd mot ekonomiskt utnyttjande och mot att utföra arbete som kan vara skadligt eller hindra barnets utbildning eller äventyra barnets hälsa eller fysiska, psykiska, andliga, moraliska eller sociala utveckling. 2.Konventionsstaterna skall vidta lagstiftningsadministrativa och sociala åtgärder samt åtgärder i upplysningssyfte för att säkerställa genomförandet av denna artikel. mål och med beaktande av tillämpliga bestämmelser i andra internationella instrument skall konventionsstaterna särskilt a)fastställa en miniålder eller miniåldrar som minderåriga skall ha uppnått för tillträde till arbete b)föreskriva en lämplig reglering av arbetstid och arbets- villkor c)föreskriva lämpliga straff eller andra påföljder i syfte att säkerställa ett effektivt genomförande av denna artikel. 10.7Barn och ungdomar ska skyddas från att skadas under arbete Regeringen föreslås ge i uppdrag att utreda hur information till aktörer som ansvarar för minderårigas arbetsmiljö kan utökas och förbättras för att minska arbets- skadorna. Barnsäkerhetsdelegationen menar att nuvarande lagstiftning om minderårigas arbetsmiljö är tillräcklig men ytterligare insatser för att sprida kunskapen om reglerna till alla berörda aktörer är nöd- vändig för att förhindra allvarliga personskador och dödsfall bland minderåriga arbetstagare. bör i samverkan med arbetsmarknadens parter och skolan inför informera ungdomar som ska arbeta . En viktig grupp att nå med information om minderårigas arbetsmiljö är de som bedriver verksamhet inom jord- och skogsbruksmiljön. En grupp som är viktig att nå med information om lagstiftningen är föräldrarna till de minderåriga ungdomar som arbetar. Regeringen föreslås ge i uppdrag att utreda hur informationen till de aktörer som ska anmäla arbets- skador kan utökas och förbättras. Det är viktigt att minderårigas arbetsskador blir anmälda, på så sätt förbättras underlaget för det skadeförebyggande arbetet. Delegationen anser att det är väsentligt med ökad information till alla arbetsgivare både offentliga och privata om de regler som gäller för anmälan om arbetsskada. 11.1Barn och unga i trafiken Biltrafiken påverkar barns och ungas liv och hälsa på många sätt. Trafiken innebär ökade möjligheter att transportera sig, men kan utgöra ett hinder för barn att upptäcka och utforska sin närmiljö. Hårt trafikerade gator och motorleder begränsar ofta barns möjlighet att på egen hand ta sig till kompisar och fritids- aktiviteter. Trafiken innebär också en risk för skador och andra hälsorisker i form av avgaser och buller. Trots att antalet dödsfall till följd av vägtrafikskador har minskat i utgör trafikskador fortfarande den främsta döds- orsaken för barn och unga. I propositionen Transportpolitik för en hållbar utveckling (1997/98:56) framhåller regeringen att barns behov, framför allt med avseende på tillgänglighet, säker trafik och god miljö bör vara vägledande för transportsystemets utformning och funktion. Väg- verket skriver också i sitt inriktningsdokument Barn () att barn utifrån sina behov och förutsättningar ska tillförsäkras bästa möjliga villkor när det gäller att förflytta sig och att resa säkert inom hela vägtransport- och kollektivtrafiksystemet. Trafikmiljön är ett komplext system som kräver motoriska och mentala färdigheter som ännu inte är färdigutvecklade hos barn. Därför bör miljön i så hög grad som möjligt anpassas utifrån barnens möjligheter och förmåga. När barn och unga börjar cykla, köra moped och bil ökar deras rörelsefrihet, men också risken att skadas. Figuren på nästa sida visar att skadorna ökar när barn debuterar som olika typer av trafikanter. Åldersfördelning av sjukhusvårdade skador för olika trafikant- grupper , 1987–1994 (m.fl. 2001). För cykelskador visar figuren exempelvis hur den första toppen skador inträffar när barn ofta börjar cykla och den andra toppen är när de börjar cykla mer och i mer trafikerade områden. Det är också i den åldern som användningen av cykelhjälm minskar. , , () och polisen har utarbetat ett gemensamt policydokument för arbetet med barn och trafiksäker- het. Dokumentet är tänkt att utgöra en gemensam grund för det fortsatta arbetet inom området. Det omfattar barn och innehåller avsiktsförklaringar från de medverkande myndig- heterna och organisationerna. Som ett led i sitt arbete mot en ökad kundorientering har Väg- verket startat ett externt nätverk för arbetet med barn och trafik. Syftet med nätverket är dels att fungera som ett forum för kunskapsöverföring och diskussion i frågor som berör barn och trafik, dels att skapa förutsättningar för samverkan i gemensamma frågor. 11.1.1Hur exponeras barn och unga för trafik? Regeringen föreslås ge i uppdrag att vidareutveckla exponeringsstudier när det gäller barn/unga och trafik t.ex. var, hur och hur mycket barn och unga rör sig i trafikmiljön, för att bland annat kunna följa utvecklingen . I flera länder har fotgängarskador bland barn minskat trots att trafiken ökat. Ska detta tolkas som att barns säkerhet i trafiken ökat? Eller ligger förklaringen i barns minskade exponering för trafik och minskade rörelsefrihet som fotgängare? För att kunna svara på denna fråga måste vi veta var, hur och hur mycket barn och ungdomar rör sig i trafikmiljön genom olika typer av exponerings- studier. I finns en tradition av att skilja barn och bilar åt. Det var banbrytande forskning som visade att barn inte kan anpassas till trafikmiljön genom att lära sig uppträda korrekt. Hennes slutsats var att trafiken därför måste anpassas till barnen. Denna syn präglade de utredningar om barns utemiljöer som genom- fördes och som kommit att få stort genomslag i plan- eringen av bostadsområden i (SOU 1970:1, SOU 1975:30; SOU 1975:31). går utveckling mot att olika trafikslag och trafikantgrupper ska dela på gaturummet och att trafiken ska anpassas efter svagare trafikantgrupper. Vilka konsekvenser detta får för barns säkerhet och rörelsefrihet finns lite kunskap om. Därför är det viktigt att utveckla kontinuerliga exponeringsstudier som kan belysa detta. genomför och Väg- och transportforsknings- institutet (VTI) kontinuerliga exponeringsstudier. Vi menar att det är viktigt att vidareutveckla mätinstrument för barn och ungdomars resvanor. Fenomen som behöver belysas är t.ex. barns och ungdomars , hur möjligheten till fria skolval påverkar resvanorna med mera. En engelsk studie (1990) visade stora skillnader i barns rörelsefrihet . fick av barnen gå själva till skolan, jämfört . Dess- utom fick allt färre barn gå över gator, cykla eller åka buss själva. I har vi inte haft en lika dramatisk förändring av andel barn som går själva till skolan, även om det skett en nedgång även här. gick av barnen själva till skolan och , , var andelen (1985 och 2000 refererade i Björklid 2002b). Björklid menar att forskning ger stöd för att barn har förlorat sin självständiga rörelsefrihet och att det innebär ett hot mot deras livskvalitet. I en jämförande studie av fyra bostadsområden med olika trafik- lösningar framkom att det fanns stora skillnader i barns rörelse- frihet beroende på trafikutformningen. I områden med trafik i eller i nära anslutning, ansåg 10–av föräldrarna till sjuåringar att det var helt säkert för barnen att gå själva till skolan, mellan att det var säkert att ta sig till grönområden och mellan 40–ansåg det helt säkert att gå till kamrater. I det trafikseparerade området bedömde drygt hälften av föräldrarna att det var helt säkert för barnen att gå till skola, grönområde och kamrater. I det helt trafikseparerade området hade barnen störst rörelse- frihet. Där fick av sjuåringarna gå ensamma till grön- område, kamrater och skolan. Minst rörelsefrihet hade barnen i det nästan trafikseparerade innerstadsområdet som kringskars av högt trafikerade gator. där fick av sjuåringarna gå till kamrater själva, fick gå till grönområden och till skolan (Björklid 2002b). Studierna visar att trafikmiljöns utformning har stor betydelse för barns rörelsefrihet, vilket är viktigt att ha i åtanke när utvecklingen går mot allt mer integrerade gatumiljöer. När det gäller trafiken i redan bebyggda bostadsområden, tillämpas gårdsgator på vissa platser. Gårdsgator innebär att biltrafiken begränsas och anpassas till dem som går och leker på gatan (2001, 1994). 11.2Från trafikseparering till blandtrafikerade gatumiljöer Regeringen föreslås ge och i uppdrag att i samråd med utveckla kriterier som säkerställer barns och ungas säkerhet och utveckling i bland- trafikerade väg- och gatumiljöer. Vi menar att utvecklingen mot att oskyddade trafikanter och trafiken ska dela på gaturummet kan få konsekvenser för barn både i form av ökade skaderisker och minskade utvecklingsmöjligheter om detta inte genomförs på ett klokt sätt. Därför krävs ett utvecklings- arbete för att ta fram kriterier för hur gaturummet ska utformas, som beaktar barns och ungdomars behov. Allmänt kan sägas att biltrafikberoendet ökar. och övriga länder i har en stadspolitik som eftersträvar en blandad markanvändning. har differentiering som planeringsprincip ifrågasatts (dvs.