sou · GRB356d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Ändringen föreslås träda i kraft . 2Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med arbetshandikapp Förslaget innebär både materiella ändringar och ändringar av mer redaktionell karaktär. I detta avsnitt beskrivs kortfattat de mer övergripande redaktionella ändringarna. De materiella ändringarna behandlas nedan för varje paragraf för sig. I 33 § anges under vilka förutsättningar skyddat arbete hos och skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare kommer till stånd. Som framgår av avsnitt 4.10.1 föreslås insatsen skyddat arbete hos ersättas av allmänt skyddat arbete (). Genom ändringarna delas 33 § upp på flera paragrafer enligt föl- jande. I 33 § anges att det finns två former av skyddat arbete. När- mare bestämmelser om allmänt skyddat arbete tas in i 33 a –b §§. Regleringen av vilka förutsättningar som gäller för att skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare skall komma till stånd flyttas till en ny bestämmelse, 33 c §. För att öka överskådligheten i avsnittet om skyddat arbete tas nya underrubriker in närmast före 33 a, 33 c, 36 och 37 §§. En ny underrubrik tas även in i avsnittet med gemensamma bestämmelser närmast före en ny paragraf, 42 a §, som behandlar återkallande av en anvisning till allmänt skyddat arbete. Ändringen innebär att andra stycket, som hänvisar till avtal mellan staten och , tas bort. I och med att även andra arbetsgivare än får möjlig- het att anordna allmänt skyddat arbete, föreslår utredningen i avsnitt 5.7.3 ändrade former för ekonomiskt stöd till arbetsgivare som anordnar sådant arbete. Det nuvarande systemet, där genom ett avtal med staten får ekonomiskt stöd för sin verk- samhet, föreslås tas bort. Därmed bör även hänvisningen i para- grafen till avtalet tas bort. föreslås dock få ekono- miskt stöd på samma sätt som sker . Upplysningen om avtalet bör därför stå kvar i paragrafen till dess löper ut . Skyddat arbete hos får enligt 7 § andra stycket inte kombineras med någon annan insats som regleras i förordningen om särskilda insatser för personer med arbetshandikapp. Denna begränsning har sin grund i att , med nuvarande bidragskonstruktion, anses vara kompenserad för sådana kostnader. Som framgår av avsnitt 5.7.3 föreslår utredningen att arbetsgivare som anordnar allmänt skyddat arbete endast skall få stöd till sina kostnader för lön till den arbetshandikappade och viss omkost- nadsersättning (se 36 a § nedan). Mot denna bakgrund anser utred- ningen att det skall vara möjligt att kombinera allmänt skyddat arbete med andra insatser i förordningen. Ändringen innebär att förbudet mot att kombinera skyddat arbete hos i 7 § andra stycket tas bort och att en ny streck- sats, enligt vilken allmänt skyddat arbete kan kombineras med andra arbetsmarknadspolitiska program för personer med arbets- handikapp, förs in i första stycket i paragrafen. Allmänt skyddat arbete skall kunna kombineras med stöd till hjälpmedel på arbets- platsen, särskilda insatser för syn- och hörselskadade enligt 16 § 1 och, om fråga är om en person med gravt arbetshandikapp, med särskilda insatser för syn- och hörselskadade enligt 16 § 2 och med stöd till personligt biträde. Allmänt skyddat arbete skall också kunna kombineras med särskild stödperson för introduktion och uppföljning under uppföljning enligt 21 §. Allmän skyddat arbete får dock inte kombineras med särskilt stöd vid start av näringsverk- samhet eller lönebidrag. Karaktären och syftet med stödformen särskilt stöd vid start av näringsverksamhet gör den olämplig att kombinera med allmänt skyddat arbete. Stödformen lönebidrag avser anvisningar till anställningar på den reguljära arbetsmarkna- den. I bestämmelsen anges att skyddat arbete finns i form av allmänt skyddat arbete och skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare. Definitionen av de två typerna av skyddat arbete finns i 33 a § respektive 33 c §. Begreppet allmänt skyddat arbete () är nytt. Som beskrivits ovan i avsnitt 4.10.1, skall allmänt skyddat arbete kunna anordnas av såväl som andra arbetsgivare. Allmänt skyddat arbete kan anordnas både av privata och offentliga arbetsgivare. I paragrafen, som är ny, anges vilka förutsättningar som gäller för att allmänt skyddat arbete skall komma till stånd. Paragrafen har utformats med reglerna för skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare som förebild. För att allmänt skyddat arbete skall komma till stånd skall länsarbetsnämnden anvisa en person med arbetshandikapp anställning hos en arbetsgivare och lämna ekonomiskt stöd till arbetsgivarens lönekostnad. I enlighet med vad som gäller för skyddat arbete hos skall länsarbetsnämnden också komma överens med arbetsgiva- ren om anställning av personen i fråga för att skyddat arbete skall komma till stånd. Detta är en naturlig ordning, eftersom en anvis- ning till skyddat arbete rimligen inte kan göras förrän en sådan överenskommelse har träffats. Som ett sista villkor gäller att länsarbetsnämnden skall lämna ekonomiskt stöd till arbetsgivaren i form av omkostnadsersättning. Närmare bestämmelser om omkostnadsersättningen förs in i en ny paragraf, 36 a §. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 4.3. Enligt utredningens förslag skall alla särskilda insatser för perso- ner med arbetshandikapp föregås av ett kartläggnings- och utred- ningsprogram. Om den enskilde efter kartläggnings- och utred- ningsprogrammmet anvisas allmänt skyddat arbete skall denna anvisning tidsbegränsas. Den första anvisningen skall inte omfatta . Bakgrunden till denna tidsbegränsning, som närmare har beskri- vits i avsnitt 4.10.5, är att den enskilde inte bör erbjudas en tillsvi- dareanvisning förrän det har kunnat konstateras att detta är det enda reella – och lämpliga – kvarstående alternativet. Innan den första anvisningsperioden har upphört skall läns- arbetsnämnden pröva om den anvisade kan övergå till annan anställning. Om länsarbetsnämnden finner att den anvisade även framöver har behov av allmänt skyddat arbete kan nämnden besluta om en ny anvisning. En sådan anvisning skall gälla tills vidare. Enligt 37 § i förordningen skall länsarbetsnämnden regelbundet pröva om den som har skyddat arbete kan övergå till annan anställ- ning. Under den inledande tidsbegränsade anvisningsperioden skall utvecklingsinsatserna följa den individuella plan som har tagits fram för den enskilde och behovet av att göra sådana prövningar får därför normalt sett förutsättas vara mycket begränsat. Om det finns särskilda skäl får länsarbetsnämnden redan första gången en person är aktuell för allmänt skyddat arbete, i stället för en tidsbegränsad anvisning, besluta att anvisningen skall gälla tills vidare. Med särskilda skäl avses framförallt att det står klart redan efter kartläggningsfasen att den enskilde inte kommer att ha förutsättningar att övergå till annan anställning. Det kan t.ex. röra sig om personer som har mycket omfattande funktionsnedsättningar. Paragrafen är ny. I paragrafen anges under vilka förutsättningar skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare kommer till stånd. Bestämmelsen har flyttats över från 33 § tredje stycket och innebär inte några änd- ringar i sak. får arbetsgivare som anställer någon i skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare enligt 36 § stöd för sina lönekostnader på samma sätt som gäller för lönebidrag. Som redovisats ovan i avsnitt 5.7.3 skall arbetsgivare som anstäl- ler personer i allmänt skyddat arbete ha rätt till samma typ av stöd för lönekostnader som gäller för skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare. Bestämmelsen har ändrats i enlighet härmed. Paragrafen är ny. I paragrafen definieras vad som avses med omkostnadsersätt- ning. Syftet är att ge arbetsgivaren ersättning för de utvecklings- insatser som denne genomför för den enskilde utöver att tillhanda- hålla arbete. Arbetsgivaren kan få ersättning för sina kostnader för arbetsled- ning, anpassningsåtgärder, stödinsatser, utbildning, praktik och andra liknande kostnader som arbetsgivaren har för den anställde. Omkostnadsersättning kan endast utgå när det är fråga om all- mänt skyddat arbete. Som redovisats ovan föreslås allmänt skyddat arbete kunna kombineras med andra arbetsmarknadspolitiska program eller insatser. Omkostnadsersättning får inte lämnas för kostnader som arbetsgivaren kan få ersättning för genom sådana program eller andra insatser som regleras i förordningen. En arbetsgivare som t.ex. kan få ersättning för kostnader för viss utbildning av syn- och hörselskadade personer enligt 16 § har inte rätt till omkostnadsersättning för dessa kostnader. Verksamhetens innehåll, kvalitet och resultat gynnas av en lång- siktig planering. Det är en fördel om den enskilde, arbetsförmed- lingen och arbetsgivaren vet vilka förutsättningar som kommer att gälla . Av detta skäl bör ersättningen fast- ställas i förväg för en period om högst . Arbetsförmedlingen bör innan löper ut diskutera med arbetsgiva- ren om vilken nivå som skall gälla för omkostnadsersättningen under nästa period, för det fall den enskilde skall vara kvar i allmänt skyddat arbete. Omkostnadsersättning får lämnas till en arbetsgivare med högst och anställd i allmänt skyddat arbete. Paragrafen reglerar utbetalningen av lönebidrag och stöd till skyd- dat arbete hos en offentlig arbetsgivare. Ändringen innebär att paragrafen även skall omfatta stöd till all- mänt skyddat arbete. Samma regler kommer därmed att gälla för stöd till allmänt skyddat arbete som för skyddat arbete hos en offentlig arbetsgivare. Reglerna om utbetalning i 39 § gäller såväl stöd till arbetsgiva- rens lönekostnader för anställda i allmänt skyddat arbete som för omkostnadsersättning. Som beskrivits ovan, i anslutning till 36 a §, skall länsarbetsnämnden fastställa omkostnadsersättningens storlek för med hänsyn till de insatser som skall genomföras . Utbetalningen av omkostnadsersättningen skall emellertid ske i efterskott på samma sätt som gäller för stöd till lönekostnader. Arbetsgivaren har endast rätt till ersättning för verkliga och visade kostnader. Paragrafen är ny. Genom paragrafen införs en möjlighet för länsarbetsnämnden att återkalla en anvisning till allmänt skyddat arbete om syftet med anvisningen kan fullföljas. En återkallelse kan bli aktuell om en arbetsgivare t.ex. kan erbjuda den anvisade arbete på grund av arbetsbrist eller dylikt. Även när det efter hand visar sig att ett anvisat arbete av någon anledning inte är lämpligt för den anvisade bör en återkallelse kunna ske. Det kan också finnas andra skäl som gör att syftet med anvisningen inte kan fullföljas. Styrning och inriktning av Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppgift att se över styrning och inriktning av . Syftet med verksamhet är att producera efterfrågade varor och tjänster och genom detta skapa meningsfulla och utvecklande arbeten med god arbetsmiljö åt personer med arbets- handikapp där behoven finns. Verksamheten skall anpassas till de förutsättningar personer med arbetshandikapp har och bedrivas enligt affärsmässiga principer samt på marknadens villkor, varvid skall iakttas att övrigt näringsliv inte utsätts för osund konkurrens. Utredningens uppdrag är att pröva om statens styrning av är ändamålsenlig för detta syfte och att vid behov lämna förslag till åtgärder som förbättrar styrningen så att högre grad av ändamålsenlighet och effektivitet uppnås. analysera resultatet av verksamhet i förhållande till regeringens mål och krav på verksamheten, pröva arbetsmarknadspolitiska uppdrag och vid behov lämna förslag till ändringar, pröva ändamålsenligheten med nuvarande finansieringsmodell och vid behov lämna förslag till alternativ modell, se över nuvarande rekryteringsprocess för anställning i , föreslå alternativa insatser som kan kompensera en eventuell minskning av arbetstillfällen vid , samt utvärdera nuvarande associationsform och analysera om utgångspunkterna i proposition 1991/92:91 om ombildning av till aktiebolag är giltiga. Ett omfattande utredningsarbete föregick etable- randet av 1980. Förslaget till den nya organisationen finns i betänkandena Skyddat arbete (SOU 1972:54) och arbete (SOU 1975:82). Förslagen i betänkandena kom att ligga till grund för beslut (prop. 1977/78:30, bet. 1977/78:AU16, rskr. 1977/78:74) om den nya organisationen. tillkallade regeringen en särskild utredare med uppdrag att genomföra en översyn av . Betänkandet i går, och (SOU 1991:67) överlämnades till regeringen och på grundval av förslagen i detta betänkande beslutade om ombildning till aktie- bolag per (prop. 1991/92:9). Regeringen tillkallade en utredare för att se över de sysselsättningsskapande åtgärderna för arbetshandikappade – anställning med lönebidrag, offentligt skyddat arbete och arbete inom . Utredningen antog namnet LOSAM- utredning (SOU 1997:64). Utredningen remissbehandlades och regeringen tog ställning till förslag och synpunkter som förts fram av utredningen i budgetpropositionen (prop. 1998/99:1). Syftet med verksamhet är att producera efterfrågade varor och tjänster och genom detta skapa meningsfulla och utvecklande arbeten med god arbetsmiljö åt personer med arbetshandikapp där behoven finns. Regeringen ställer vissa krav på verksamhet: skall ge arbete åt arbetshandikappade anställda under ett visst minsta antal arbetstimmar. av arbetshandikappade som rekryteras till skall tillhöra de prioriterade grupperna, dvs. intellek- tuellt arbetshandikappade, psykiskt sjuka och flerhandikappade, enligt de definitioner som och har enats om. brutto av anställda med arbetshandikapp skall lämna för ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Anställda i har rätt att återgå till efter att ha gått över till en annan anställning. avses övergångar oavsett om de leder till en återgång till eller inte. Övergångskravet är formulerat i termer av bruttoöver- gångar. skall verka för att andelen kvinnor som lämnar bolaget skall öka för att uppgå till den genomsnittliga andelen anställda kvinnor i bolaget. Vidare skall i möjligaste mån undvika att säga upp arbets- handikappade anställda på grund av arbetsbrist. Minskningar av antalet arbetshandikappade anställda bör i första hand ske genom naturlig avgång. bör, om möjligt, ta regionalpolitisk hänsyn i samband med eventuella omstruktureringar och undvika att lägga ner verk- samheter på orter med svag arbetsmarknad. Rekryteringen och den lokala fördelningen av de anställda görs i samråd med . Regeringen aviserade i budgetpropositionen (prop. 2001/2002:1) en samlad översyn av hur de arbetshandikappades ställning skall stärkas på framtidens arbetsmarknad. Övriga statliga insatser inom området utreds inom ramen för utredningen program för personer med nedsatt arbets- förmåga (dir.2002:22). Under har eget kapital minskat p.g.a. nega- tiva ekonomiska resultat. har möjligheterna att erbjuda sysselsättning till arbetshandikappade minskat. Verksamheten har blivit alltmer känslig för fluktuationer i efterfrågan för bolagets produkter och tjänster. Vidare har den ökande internationella kon- kurrensen och de industriella strukturförändringarna i drabbat hårt. Bolaget har haft svårt att omvandla sin allt mindre efterfrågade legotillverkning till utökad verksamhet inom tjänstesektorn. Regeringen har sänkt sysselsättningskravet för utan att minska mer- kostnadsersättningen. är kravet att jämföra med som var det ursprungliga kravet i samband med bolagiseringen. Sänkningen är en tillfällig åtgärd avsedd att minska överkapacitet och att skapa utrymme för att genom strukturella åtgärder uppnå balans i sin eko- nomi. Genom dessa sänkningar är omfattning nere i de lägsta volymerna sedan verksamheten bolagiserades. överlämnade till regeringen mot bakgrund av denna pro- blematik ett förslag till modell för beräkning av den statliga mer- kostnadsersättningen (N2001/6253/A). Regeringen har i uppföljningen av verksamhet uppmärk- sammat att metoderna för att styra verksamheten behöver ändras. Detta behov har även påtalats av . I enlighet med propositionen 1991/92:91 om ombildning av till aktiebolag mm., beslutade att ändra utform- ningen av sysselsättningskravet. Detta bestod av en ram för det högsta antalet arbetade timmar som fick ligga till grund för statsbidraget. I stället övergick staten till ett krav baserat på en viss minsta volym arbetstimmar. Denna minsta volym fastställdes till , som är den volym som har gällt fram . När kravet infördes var en volym som utan svårighet kunde uppnå, med hänsyn till de marknadsförutsättningar och till den storlek på den statliga ersättningen som gällde . Sysselsättnings- volymerna i ökade successivt från 32,0 till . Modellen var tänkt att under- lätta för att öka antalet anställda under goda konjunkturer, när affärerna gick bra och bolaget kunde betala en större del av arbetskraftskostnaderna. har dock haft återkommande problem med att uppnå den nödvändiga beläggningen. skall enligt avtalet med staten i möjligaste mån undvika att säga upp arbetshan- dikappade anställda. Att har som policy att inte säga upp arbetshandikappade i samband med strukturförändringar har gjort att det finns en viss svårighet att sysselsätta ett givet antal personer när försäljningen minskat. Som nämndes ovan beslutade regeringen att sänka sysselsättningskravet som en tillfällig åtgärd för att minska överkapacitet och ekonomiska underskott. Sysselsättningskravet är , dvs. 3,4 miljoner färre arbetstimmar eller cirka 2 800 färre anställda än det antal som motsvarar en sysselsättningsnivå av . hade 25 328 anställda med arbetshandikapp. Olika bedömningar av den optimala omfattningen för finns i och i 2000:14 Stödet till arbetshandikappade – modeller för en reformering av statens insatser. Mot denna bakgrund skall utreda- ren redovisa förslag till metoder för att styra omfattningen av verksamhet. 1991/92:91 om ombildning av till aktiebolag mm., fastställdes kravet för rekryteringen från de prioriterade grupperna till . De prioriterade grupperna definierades som intellektuellt arbetshandikappade, psykiskt sjuka och flerhan- dikappade. Närmare definitioner har och Arbetsmarknads- styrelsen enats om i samverkansavtal. har uppfyllt kravet för rekryteringen från de prioriterade grupperna. har dock i rapporten 1999:18 – en effektiv åtgärd? beskrivit hur kraftiga offentliga besparingar och en successiv minskning av merkostnads- ersättningen har tvingat att prioritera verksamhetens kost- nadseffektivitet. Enligt RRV har kostnadseffektiviteten blivit ett outtalat mål som utgör ett incitament för att skall efter- sträva att förhandla till sig arbetssökande som har så bra arbetsför- måga som möjligt. Utredaren skall bedöma i hur stor utsträckning målet uppfyllts och även vara obehindrad att lämna förslag på hur det kan omformuleras. I fann man starka skäl att betona rehabiliterande och utvecklande syfte och att skärpa kravet för övergångarna. Regeringen har successivt ökat kravet på övergångar från 1992 till dagens . Riks- revisionsverket har i rapport 1999:18 – en effektiv åtgärd? hävdat att prioritering av kostnadseffektiviteten utgör ett outtalat mål som står i konflikt med kravet att arbetet skall vara rehabiliterande. Utredaren skall mot denna bakgrund lämna förslag till hur genomströmningen i kan öka. Andelen anställda arbetshandikappade kvinnor i har legat kring . Ändå har andelen kvinnor som övergått till arbete endast legat kring . Staten har i avtalet med ställt krav på att bolaget skall verka för att andelen kvinnor som lämnar bolaget skall öka för att uppgå till den genomsnittliga andelen anställda kvinnor i bolaget. Utreda- ren skall analysera och synliggöra anledningarna till att övergång- arna till arbete inte blir fler för de kvinnliga arbetshandikappade anställda och lämna förslag till hur dessa övergångar kan öka. Av bolagsordning framgår bl.a. att bolaget skall skapa meningsfulla arbeten åt personer med arbetshandikapp där behoven finns. Utredaren skall visa hur genomför denna uppgift samt vilka konsekvenser det får för bolagets förutsättningar att bedriva en effektiv verksamhet. Utredaren skall i sin analys beakta de konkurrenssnedvridande effekter som verksamhet kan ge upphov till samt ta hän- syn till relevanta delar av EU:s gemensamma regelverk. Regeringen har efter utskottsinitiativ (bet. 1996/97: AU1), i sina årliga krav på verksamhet, uttalat att bör, om möjligt, ta regionalpolitisk hänsyn i samband med omstrukture- ringar och undvika att lägga ner verksamheter på orter med svag arbetsmarknad. har avvecklat en del verksamheter och därigenom minskat sin geografiska täckning. Utredaren skall bedöma om den regionala hänsynen behöver tydliggöras och om så är fallet föreslå hur ett sådant uppdrag skulle kunna formuleras. Även kostnaden för ett sådant uppdrag bör beräknas. Utredaren skall dessutom föreslå hur verksamheten skall följas upp och utvärderas. Utredaren skall bedöma möjligheten och lämpligheten att särskilja flera arbetsmarknadspolitiska uppdrag för med hänsyn till exempelvis olika målgrupper inom verksamheten. Även ansvarsför- delningen mellan och skall prövas och eventuella förslag lämnas på hur nuvarande uppdrag kan omformuleras eller brytas ner på olika deluppdrag. Med den finansieringsmodell som gällde från /85 fram till bolagisering, fastställdes merkostnadsersätt- ningen som en viss procentandel av lönesumman (inklusive lönebi- kostnader) för de anställda med arbetshandikapp (SOU 1991:67 i går ). Vid bildande motsva- rade statens ersättning till av lönerna för de arbetshandikappade. Motsvarande siffra var . I propositionen 1991/92:91 om ombildning av till aktie- bolag, beslutade att övergå till en finansieringsmodell baserad på ett fast krontalsbelopp som skulle omräknas med hänsyn till pris- och löneutvecklingen. presenterade en studie av mer- kostnader, som ett underlag för att kunna fastställa den statliga ersättningen. Den uppskattning som gjordes av merkostnadernas storlek granskades senare av konsultfirman , som visade att antagandena i analys var kopplade till en stor osäkerhet och att beräkningarna var mycket känsliga för dessa antaganden. ges en fast, nominell ersättning. Detta innebär att bolaget måste kompensera prisutvecklingen för samtliga verksam- hetskostnader med effektivitetsförbättringar och ökad intjänings- förmåga. Utredaren skall pröva finansieringsmodellens ändamåls- enlighet och vid behov lämna förslag till en ny modell. Bland annat skall utredaren pröva om det är möjligt med en merkostnadsersätt- ning som delvis är uppdrags- eller individbaserad och som tar hän- syn till antalet arbetstimmar. Modellen skall även vara förenlig med statens mål och krav för . Möjliga målkonflikter skall syn- liggöras. Förslag skall lämnas om hur dessa målkonflikter skall hanteras. Tillsvidareanställning är den normala anställningsformen för arbetshandikappade Samhallanställda. Med utgångspunkt i detta och mot bakgrund av sina förslag i övrigt skall utredaren överväga om det finns skäl att ändra tillämpningen av gällande regler för anställning. Konjunktursvängningar och andra förändringar i marknadsförut- sättningarna påverkar uppenbarligen verksamheten inom . Utredaren skall föreslå alternativa insatser inom eller utanför för de arbetshandikappade som inte kan erbjudas syssel- sättning inom bolaget. Dessutom har avvecklat vissa olön- samma verksamheter och därigenom minskat sin lokala täckning. En del av sådan avvecklad verksamhet har övertagits av kommuner och andra aktörer med olika finansieringsformer, omfattning, kon- struktion och resultat. Utredaren skall pröva behovet av alternativa insatser till när inte erbjuder sysselsättning. Om sådana insatser behövs skall utredaren även föreslå hur de kan sty- ras och finansieras. I sammanhanget skall gränsdragningen mot andra konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder bely- sas. är till för att skapa meningsfullt och utvecklande arbete åt arbetshandikappade som inte kan få ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Det är av stor vikt att säkerställa rekryteringen från denna målgrupp och att kvalitetssäkra processen.