sou · GRB3113 · 2004-01-01 00:00:00 — Innehavarna av naturgasledningar skall utan dröjsmål underrätta berörda leverantörer av naturgas. När den balansansvarige, som i ett avtal med en leverantör av naturgas har åtagit sig balansansvaret i de uttagspunkter där leverantören levererar naturgas, får kännedom om att detta avtal skall upphöra att gälla skall den balansansvarige utan dröjsmål underrätta den som har systemansvaret och de innehavare av naturgasledningar på vars ledningsnät de uttagspunkter är belägna där balansansvaret sålunda kommer att upphöra att gälla. I första stycket anges att den som har systemansvaret för naturgas skall utan dröjsmål skall underrätta innehavare av naturgasledningar om ett avtal om balansansvar skall upphöra att gälla för uttagspunkter på ledningsinnehavarens nät. Den som har systemansvaret har också underrättelseskyldighet till de naturgasleverantörer som har ingått avtalet med den balansansvariga. I andra stycket anges att när den som ingått ett avtal om balansansvar med en leverantör av naturgas får kännedom om att detta avtal skall upphöra att gälla så skall den balansansvarige utan dröjsmål underrätta den som har systemansvaret för naturgas och de innehavare av naturgasledningar på vars ledningsnät de uttagspunkter är belägna där balansansvaret kommer att upphöra att gälla. 8 § En leverantör av naturgas, som skall börja leverera naturgas i en uttagspunkt skall anmäla detta till berörd innehavare av naturgasledning. Anmälan skall även innehålla en uppgift om vem som har åtagit sig balansansvaret i uttagspunkten. En leverantör av naturgas som övertar leveranserna till en naturgasanvändare i dennes uttagspunkt får bara göra detta från och med i en kalendermånad. Anmälan enligt första stycket skall därvid ske senast en månad innan övertagandet skall ske. En innehavare av en naturgasledning som tar emot en anmälan enligt första stycket skall sända underrättelser i anledning därav enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om naturgasleverantörers skyldigheter enligt första stycket. I första stycket anges att en leverantör av naturgas skall anmäla till vilka uttagspunkter han skall leverera naturgas till och vem som åtagit sig balansansvaret för dessa leveranser innan leveranserna får påbörjas. Anmälan skall ske till berörda innehavare av naturgasledningar. I andra stycket anges att byte av leverantör av naturgas bara får ske i och att en anmälan om byte av leverantör skall ske senast en månad innan bytet skall ske. I tredje stycket anges att en innehavare av naturgasledning som tar emot en anmälan om leverantörsbyte skall sända underrättelser om leverantörsbytet enligt de föreskrifter som regeringen, eller den myndighets som regeringen bemyndigar, bestämmer. I fjärde stycket bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om naturgasleverantörs anmälningsskyldighet enligt första stycket. 9 § Den som övertar balansansvaret i en naturgasanvändares uttagspunkt får bara göra det från och med i en kalendermånad Den leverantör av naturgas som levererar naturgas i uttagspunkten skall enligt de närmare föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den myndighet som regeringen bestämmer meddelar underrätta berörd innehavare av naturgasledning om övertagandet senast en månad innan det skall ske. Den som har systemansvaret för naturgas får, om det finns särskilda skäl, i det enskilda fallet medge att balansansvaret i en uttagspunkt skall börja gälla tidigare än vad som följer av första stycket. En innehavare av naturgasledning som tar emot en anmälan enligt första stycket skall sända underrättelser i anledning därav enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den myndighet som regeringen bestämmer. I denna paragraf återfinns bestämmelser om när byte av balansansvarig får ske och hur ett sådant byte skall gå till. 10 § En innehavare av naturgasledning skall enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer hålla den som har systemansvaret för naturgas underrättad om de uppgifter som har lämnats enligt 7 §. Han skall dessutom hålla den systemansvariga underrättad om vem som har åtagit sig balansansvaret för hans egna inköp. I denna paragraf anges att innehavare av naturgasledning skall hålla den som har systemansvaret för naturgas underrättad om uppgifter om vem som har balansansvar i uttagspunkter på hans naturgasledning. 11 § Den som har systemansvaret för naturgas skall svara för avräkningen mellan de balansansvariga enligt de föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, myndigheten meddelar. I denna paragraf anges att det är den som har systemansvaret för naturgas som skall svara för balansavräkningen. Särskilda bestämmelser om överföring och leverans av naturgas till konsumenter 1 § Detta kapitel gäller överföring och leverans av naturgas till konsumenter. Med konsument avses en fysisk person till vilken naturgas överförs eller levereras huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. I paragrafen avgränsas kapitlets tillämpningsområde till att avse överföring och leverans av el till konsumenter. Begreppet konsument avser en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Bestämmelserna i kapitlet är således tillämpliga på naturgas för hushållsändamål som överförs och levereras till en privatperson och dennes familj för att användas för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Om naturgasen också används för näringsverksamhet är den huvudsakliga användningen avgörande. 2 § Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelserna i detta kapitel är till nackdel för konsumenten är utan verkan mot denne. I paragrafen slås fast att kapitlets bestämmelser är tvingande till konsumentens förmån. Den jämförelse som nämns i paragrafen skall göras mellan det enskilda avtalsvillkoret och den enskilda lagbestämmelsen som reglerar en viss fråga. Det är således inte fråga om att göra en helhetsbedömning av ett avtal som i vissa avseenden ger konsumenten en sämre och i andra avseenden en förmånligare ställning än vad som följer av lagen. Bestämmelsen innebär att de olika förmåner och befogenheter som lagen tillerkänner konsumenten inte kan inskränkas genom avtal. Konsumenten får däremot alltid åberopa ett avtalsvillkor som är förmånligare än vad som följer av lagens regler. Paragrafen avser avtalsvillkor varigenom konsumenten på förhand godtar inskränkningar i sina rättigheter eller utvidgningar av sina skyldigheter enligt lagen. Däremot hindrar stadgandet inte att konsumenten i ett konkret fall avstår från en befogenhet eller en förmån sedan den väl har blivit aktuell. Frågan huruvida ett sådant avstående eller åtagande från konsumentens sida är bindande för denne får bedömas enligt allmänna avtalsrättsliga regler, bl.a. generalklausulen i 36 § avtalslagen. 3 § Överföring av naturgas får avbrytas, om konsumenten försummar sina skyldigheter och försummelsen utgör ett väsentligt avtalsbrott. Innan överföringen avbryts skall konsumenten uppmanas att inom viss skälig tid vidta rättelse och, i annat fall än som avses i 4 §, underrättas om att överföringen annars kan avbrytas. Sker rättelse får överföringen inte avbrytas. Om omständigheterna ger anledning att befara att ett avbrott skulle medföra ej obetydlig personskada eller omfattande sakskada, får överföringen inte avbrytas. Det gäller dock inte om konsumenten handlar otillbörligt. I paragrafen behandlas de grundläggande förutsättningar som gäller för avbrytande av överföring av naturgas på grund av att konsumenten gjort sig skyldig till ett avtalsbrott. Paragrafen riktar sig mot både innehavare av naturgasledning och leverantör av naturgas. Det är dock endast innehavaren av naturgasledning, vilken svarar för överföringsverksamheten och de anläggningar med vilkas hjälp överföringen sker, som de facto kan avbryta överföringen. Om leverantören anser att det finns grund för att avbryta överföringen på grund av konsumentens försummelse, får leverantören vända sig till innehavaren av naturgasledningen och begära att denne skall avbryta överföringen. Förhållandet mellan innehavare av naturgasledning och leverantören av naturgas får regleras genom avtal. Som framgår av 8 § andra stycket ligger ansvaret för att avbrytandet av överföringen sker i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel på den som tar initiativ till åtgärden. 4 § Om avtalsbrottet består i att konsumenten försummat att betala för överföring eller leverans av naturgas gäller, utöver vad som anges i 3 §, att konsumenten sedan tiden för rättelse gått ut skall uppmanas att betala från det att han har delgetts uppmaningen och en underrättelse om att överföringen annars kan avbrytas. Ett meddelande om den uteblivna betalningen skall lämnas till socialnämnden i den kommun där konsumenten får naturgas överförd. Sker betalning eller är fordringen tvistig får överföringen inte avbrytas. Överföringen får inte heller avbrytas om socialnämnden inom den tid som anges i första stycket skriftligen har meddelat den som lämnat underrättelsen att nämnden tar på sig betalningsansvaret för skulden. Paragrafen behandlar de särskilda förutsättningar som, utöver vad som anges i 3 §, skall vara uppfyllda för att överföringen skall få avbrytas då försummelsen avser bristande betalning. 5 § Innehavaren av en naturgasledning och leverantören av naturgas har rätt till skälig ersättning av konsumenten för kostnader som föranleds av åtgärder som nämns i 3 och 4 §§ . Paragrafen behandlar konsumentens skyldighet att utge ersättning för innehavare av naturgaslednings och naturgasleverantörens kostnader i anledning av förfarandet i 3 och 4 §§. Innehavare av naturgasledning och naturgasleverantören har rätt till ersättning för de kostnader som föranleds av de åtgärder som anges i 3 och 4 §§. Vad som avses är kostnader för uppmaningar och underrättelser till konsumenten och meddelanden till socialnämnden, delgivningsförfarandet samt själva avstängningsåtgärden. Innehavare av naturgaslednings och naturgasleverantör har inte rätt till ersättning i större utsträckning än vad som med hänsyn till omständigheterna kan anses skäligt. I de fall där initiativet till att överföringen avbryts kommer från leverantören bör innehavaren av naturgasledningen kunna kräva antingen leverantören eller konsumenten på ersättning för avstängningsåtgärden. Om innehavaren av naturgasledningen kräver leverantören får denne i sin tur påföra konsumenten denna kostnad. 6 § Underrättelser och meddelanden som avses i 4 § första stycket skall lämnas enligt formulär som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Av paragrafen framgår att underrättelser och meddelanden enligt 4 § första stycket skall lämnas enligt formulär som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 7 § Innehavaren av en naturgasledning får avbryta överföringen av naturgas för att vidta åtgärder som är motiverade av säkerhetsskäl eller för att upprätthålla en god drift- och leveranssäkerhet. Avbrottet får inte i något fall pågå längre än åtgärden kräver. Om innehavaren av naturgasledningen kan förutse annat än kortvariga avbrott i överföringen, skall konsumenten underrättas före avbrottet. Konsumenten skall underrättas personligen eller, om det är lämpligt, genom anslag. Paragrafen behandlar i vilka fall innehavare av naturgasledningar får avbryta överföringen av el och i vilken omfattning han är skyldig att underrätta konsumenten om avbrott i överföringen. 8 § Avbryts överföringen av naturgas på grund av konsumentens försummelse utan att förutsättningarna i 3 och 4 §§ är uppfyllda, har konsumenten rätt till ersättning för skada av innehavaren av naturgasledningen. Har överföringen av naturgas avbrutits på begäran av leverantören av naturgas skall denne, i stället för innehavaren av naturgasledningen, ersätta konsumenten för den uppkomna skadan. Paragrafen behandlar konsumentens rätt till ersättning då innehavaren av naturgasledning bryter överföringen på grund av konsumentens avtalsbrott utan att förutsättningarna enligt 3 och 4 §§ är uppfyllda. Enligt första stycket har konsumenten rätt till ersättning om överföringen bryts på grund av konsumentens försummelse, trots att förutsättningarna för detta inte föreligger enligt 3 och 4 §§. Som exempel kan anges att avtalsbrottet inte är att betrakta som väsentligt, att innehavaren av naturgasledning underlåter att delge konsumenten en underrättelse enligt 4 § eller att överföringen bryts trots att omständigheterna är sådana som anges i 3 § tredje stycket. Av andra stycket framgår att elleverantören ensam skall ersätta skadan, om överföringen avbrutits på dennes begäran. Detta innebär att innehavaren av naturgasledning inte behöver kontrollera att leverantörens begäran att överföringen skall avbrytas har stöd i lag. Om naturgasleverantören begärt att överföringen skall avbrytas får konsumenten således vända sig mot denne med sitt ersättningskrav. 9 § Om innehavaren av naturgasledningen inte har underrättat konsumenten enligt 7 § andra stycket, har konsumenten rätt till ersättning för skada av innehavaren av naturgasledningen Paragrafen behandlar innehavaren av naturgaslednings skadeståndsskyldighet om han brister i sin underrättelseskyldighet enligt 7 § andra stycket. Av paragrafen framgår att innehavaren av naturgasledning är skadeståndsskyldig mot konsumenten om han underlåter att underrätta konsumenten om förutsebara avbrott enligt 7 § andra stycket. Endast den skada som föranleds av den uteblivna underrättelsen är ersättningsgill. 10 § Om överföringen av naturgas avbryts utan att det beror på konsumentens försummelse och utan att det finns rätt att avbryta överföringen enligt 7 § första stycket, har konsumenten rätt till ersättning för skada av innehavaren av naturgasledningen om inte denne visar att avbrottet beror på ett hinder utanför hans kontroll som han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med och vars följder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Beror avbrottet på någon som innehavaren av naturgasledningen har anlitat för att utföra underhåll, reparation eller liknande arbete, är innehavaren av naturgasledningen fri från skadeståndsskyldighet endast om också den som han har anlitat skulle vara fri enligt första stycket. I paragrafen behandlas konsumentens rätt till skadestånd vid kvantitativa driftsstörningar. Rätten till skadestånd om överföringen av el avbryts på grund av konsumentens försummelse utan att förutsättningarna i 3 och 4 §§ är uppfyllda regleras i 8 §. Konsumentens rätt till skadestånd om han inte underrättats enligt 7 § andra stycket bestäms enligt 9 §. Om förutsättningarna för att avbryta överföringen av el i 7 § första stycket inte är uppfyllda, ansvarar innehavaren av naturgasledning enligt bestämmelserna i 10 §. Bland dessa fall inryms även då ett avbrott pågår längre än den aktuella åtgärden kräver. Regler om skadeståndets omfattning finns i 11 §. 11 § Skadestånd enligt 8-10 §§ omfattar ersättning för utgifter och inkomstbortfall samt annan förlust på grund av avbrottet. Om skyldigheten att utge skadestånd skulle vara oskäligt betungande med hänsyn till den skadeståndsskyldiges ekonomiska förhållanden, kan skadeståndet jämkas efter vad som är skäligt. Vid bedömningen skall även beaktas föreliggande försäkringar och försäkringsmöjligheter, den skadeståndsskyldiges förutsättningar att förutse och hindra skadan samt andra särskilda omständigheter Paragrafen behandlar skadeståndets omfattning och jämkning. Enligt första stycket omfattar skadeståndsskyldighet enligt 8– 10 §§ ersättning för utgifter och inkomstbortfall samt annan förlust på grund av avbrottet. Det motsvarar vad som gäller enligt bl.a. konsumentköplagen. I andra stycket ges en möjlighet att jämka ett skadestånd. Bestämmelsen är tillämplig i samtliga de situationer där koncesssionshavare och elleverantörer kan drabbas skadeståndsansvar enligt detta kapitel. 12 § Konsumenten skall underrätta motparten om anspråk på ersättning från det att skadan inträffade. Gör han inte det, har han förlorat sin rätt till ersättning för den uppkomna skadan. Paragrafen innehåller en reklamationsregel. Konsumenten skall underrätta motparten om ett anspråk på ersättning senast från det att skadan inträffade. Om så inte sker förlorar konsumenten rätten till ersättning. Har konsumenten underrättat motparten om sitt anspråk inom tvåårsfristen gäller allmänna preskriptionsregler. 1 § Den som ansöker om koncession för större nya naturgasinfrastrukturprojekt som avser byggande av naturgasledning, naturgaslager eller anläggning för kondenserad naturgas får , efter ansökan, av regeringen beviljas ett tillfälligt undantag från skyldigheterna i 3 kap. 1, 4–5 och 8–9 §§, 4 kap. 1, 4-5 §§ och 6–7 kap. denna lag. I paragrafen anges att den som söker koncession för större nya naturgasinfrastrukturprojekt kan ansöka om att undantas från vissa bestämmelser i naturgaslagen. Bakgrund till bestämmelsen redovisas i 8.14. 2 § Bestämmelserna i första paragrafen gäller också den som avser att väsentligt utöka kapaciteten i befintlig naturgasledning, lager eller anläggning för kondenserad naturgas. Beslut om undantag enligt första stycket får endast avse den utökade kapaciteten i naturgasledningen, naturgaslagret eller anläggningen för kondenserad naturgas. I paragrafen anges att bestämmelserna i första paragrafen också gäller den som väsentligt avser att öka kapaciteten i befintliga system. Ett beslut om undantag får i sådana fall endast omfatta den utökade kapaciteten. 3 § Ett undantag enligt första och andra paragrafen får beviljas bara om följande villkor är uppfyllda: a)investeringen stärker konkurrensen vad gäller gasförsörjning och försörjningstrygghet, b)den risknivå som är förenad med investeringen är sådan att investeringen inte skulle bli av om undantag inte beviljas, c)infrastrukturen kommer att ägas av en fysisk eller juridisk person som åtminstone vad avser juridisk form är skild från de innehavare av befintligt naturgassystem inom vars område infrastrukturen kommer att byggas upp, d)avgifter tas ut av användarna av systemet, e)undantaget inte skadar konkurrensen, en effektiv inre marknad för naturgas eller hindrar befintliga system från att fungera effektivt I paragrafen anges vilka förutsättningar som skall föreligga för att ett undantag skall få beviljas. Bakgrunden till bestämmelsen redovisas i avsnitt 8.14. 4 § Ett undantag enligt första och andra paragrafen skall avse en viss bestämd tid. Ett beslut om undantag skall förenas med de villkor som behövs för att säkerställa att kraven i tredje paragrafen är uppfylls. Om ett undantag beviljas skall det i beslutet anges att det kan komma att ändras eller upphävas av Europeiska gemenskapernas kommission. I paragrafen anges att ett beviljat undantag skall tidsbestämmas och förenas med de villkor som behövs. I beslutet om undantag skall anges att beslutet kan komma att ändras eller upphävas av Europeiska gemenskapernas kommission. 5 § Ett beviljat undantag skall av regeringen utan dröjsmål anmälas till Europeiska gemenskapernas kommission. I paragrafen anges att ett beslut om undantag skall anmälas till Europeiska gemenskapernas kommission. 6 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter som rör handläggning av ansökan om undantag enligt första och andra paragraferna. I paragrafen bemyndigas regeringen att meddela ytterligare föreskrifter som rör handläggning av ansökan om undantag enligt 1 och 2 §§. 3 a § skall från det att en anmälan kommer in till myndigheten fatta beslut i ärendet. får förlänga denna tidsfrist med ytterligare . Om den som anhängiggjort ärendet samtycker får tillsynsmyndigheten förlänga tidsfristen ytterligare. Bestämmelserna i första stycket gäller inte ärenden enligt 2 kap., 6 kap. 1, 4 och 6 §§, 7 kap 5 § andra stycket samt 9 kap. denna lag. I första stycket anges att tillsynsmyndigheten skall avgöra ärenden från det att en anmälan kom in till myndigheten. Denna tidsfrist får förlängas . Om den som anhängiggjort ärendet medger det får tidsfristen förlängas ytterligare. I andra stycket anges att tidsfristen i första stycket inte omfattar ärenden enligt 2 kap. 6 kap. 1, 4 och 6 §§, 7 kap 5 § andra stycket samt 9 kap. 11 kap. Övriga bestämmelser 1 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.bryter mot 2 kap. 1, 1 a eller 2 §§, eller 2.bryter mot villkor som meddelats med stöd av 2 kap. 8 § andra stycket. I ringa fall döms inte till ansvar. Paragrafen motsvarar 7 kap. 1 § i den nu gällande naturgaslagen med den ändringen att även brott mot 1 a §, som avser uppförande av anläggningar för kondenserad naturgas. 4 § Beslut av en myndighet enligt 2 kap. 14 och 15 §§ samt 10 kap. 3,6 och 9 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Regeringen får meddela föreskrifter om överklagande av andra beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Paragrafen motsvarar 7 kap. 4 § och har endast ändrats redaktionellt med hänsyn till att 6 kap. numera ändrats till 10 kap. Detta yttrande är avgivit på ett förslag till delbetänkande där utredaren, som jag anser, fått en alltför på sig för att kunna utarbeta ett tillräcklig utrett förslag. Jag delar utredarens uppfattning att det måste införas en regel i ellagen som mer detaljerat anger vad som skall beaktas vid bestämmandet av utformning av metod för överföringstariffer, för att elmarknadsdirektivets krav i denna del skall anses genomfört. Min uppfattning är att det inte uttömmande går att i en lagtext ange samtliga de omständigheter som skall beaktas vid bestämmandet av hur en nättariff skall utformas utan det måste i viss utsträckning finnas ett utrymme för den enskilde nätägaren, och slutligen myndighet och domstol, att beakta de eventuella särpräglade förhållanden som kan råda för just dennes nätverksamhet. Det är dock mycket viktigt att såväl nätägare som myndighet och domstolar vet vilka parametrar som skall ges särskild tyngd vid bedömningen av en enskild nättariffs skälighet. Ett angivande i lagtexten är av särskild vikt eftersom kravet på regel för metoden för överföringstariffer grundar sig på ett EU- direktiv och därmed , där förarbeten inte har en avgörande roll vid rättstillämpningen såsom varit brukligt i . Därför anser jag att den metod som anvisats i tidigare förarbeten (prop. 2001/02:56 s. 19ff) bör anges utförligare i lagtexten, varför man direkt i lagtexten bör ta in också de övriga rekvisit som lagstiftaren tidigare angett som viktiga parametrar vid bedömningen av skäligheten av en nättariff. De ytterligare faktorer som därvid bör tas med är klimat och geografiskt läge för nätverksamheten samt den överförda energins och effektens fördelning över dygnet och året. Av lagtexten måste också framgå företagens rätt att erhålla en marknadsmässig avkastning. Med hänsyn till de stora skillnader som råder, främst mellan nätverksamhet driven i tätort kontra glesbygd, anser jag att det av författningskommentaren bör framgå att förutsättningarna är olika om nätverksamheten drivs i tätort eller glesbygd och att detta återspeglas i parameterna anslutningspunkternas geografiska läge och geografiskt läge för nätverksamheten. Eftersom lagtexten inte uttryckligen kan innehålla alla parametrar som skall ingå i metoden för överföringstariffen, bör det i lagtexten införas att också andra objektiva och subjektiva omständigheter av liknande art skall beaktas. Som jag tidigare framfört under utredningens arbete är både den objektiva och den subjektiva sidan viktig.