sou · GRB377d2 · 2004-01-01 00:00:00 — En särskild utsatthet (SOU 1998:139) skriver: Bland människor som är födda i andra länder finns det fler som är sjuka och har funktionshinder än bland dem som är födda i . Störst är skillnaden om man jämför infödda svenskar med personer Vägen vidare – med kartläggning som grund som kommer från länder utanför . Det är större skillnad i hälsa mellan kvinnor som är födda utomlands och kvinnor i hela befolk- ningen än mellan männen. Bland invandrarna blir skillnaderna mellan könen också tydligare än i hela befolkningen. Av nybörjarna i sfi /00 hade nära hälften gjort avbrott/studieuppehåll vid mättillfället /02. av dessa uppgav sjukdom som orsak. Det finns dock anledning att anta att en stor del av dem som ryms inom kategorin okänd anledning samt de som inte påbörjar sfi-studier inom den i är de vars hälsa försvårar studier. Eftersom invandra- res hälsa generellt sett är sämre än inföddas finns det även starka skäl att tro att ett mycket stort antal individer inom sfi-utbild- ningen p.g.a. fysisk och/eller psykisk ohälsa inte fullt ut kan till- godogöra sig studierna. RRV skriver i rapporten etablera sig i (RRV 2002) att det inte är ovanligt att upp emot en fjärdedel av flyktingarna i många kommuner inte kan tillgodogöra sig introduktionen fullt ut p.g.a. diverse psykiska och fysiska hinder. Utredningen om flyk- tingmottagande och introduktion har gjort liknande iakttagelser och menar i sitt betänkande Etablering i (SOU 2003:75) att fortsatta ansträngningar bör göras för att komma till rätta med problemen. konstaterade i en studie (1997) att företrädare för sällan spelade en roll i det kommunala flyktingmottagandet – förmodligen, menade verket, eftersom hälsoaspekterna hade kommit lite i skymundan p.g.a. betoningen av den s.k. arbetslinjen. Den centrala överenskommelse om introduktion av flyktingar och andra nyanlända (2001b) som flera centrala myndigheter har undertecknat har ett fokus på individer i arbetsför ålder och på egenförsörjning, vilket innebär att stora grupper som står längre från arbetsmarknaden utesluts. Detta har uppmärksam- mats av och som tagit initiativ till arbete kring en ny överenskommelse om hälsa och integration. En sådan arbetas nu tillsammans fram av dessa två myndigheter samt AMS, , Myndigheten för skol- utveckling, , , Riksförsäkrings- verket, , samt , . utarbetas en delöverens- kommelse om den i . Denna överenskommelse ska omfatta även grupper som står utanför ersättningsförord- Vägen vidare – med kartläggning som grund ningen, dvs. En utgångspunkt för arbetet är att ohälsa inte ska vara ett absolut hinder för att delta i intro- duktion till det svenska samhället och/eller sfi. Utredningen väl- komnar detta arbete och menar att den har förutsättningar att få stor betydelse för sfi-studerande. I propositionen Mål för folkhälsan (2002/03:35) ville regeringen lägga en grund för förutsättningar för god folkhälsa på lika villkor för hela befolkningen. Regeringen pekade på att det är särskilt viktigt att motarbeta ojämlikheter i hälsa som bottnar i kön, klass- tillhörighet, etnicitet eller sexuell läggning. I propositionen läm- nade regeringen förslag till ett nationellt folkhälsomål: Att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. konstaterar att invandrares hälsa är en komplex fråga som berör hela samhället. Vi menar att sfi-utbildningens aktörer, särskilt sfi-läraren som träffar de studerande, kan bidra genom att uppmärksamma signaler på de studerandes hälso- tillstånd t.ex. på det sätt vi föreslår inom ramen för kartläggnings- processen som beskrivs nedan och genom att utforma sfi-utbild- ningen på ett flexibelt sätt (se kapitel 12). 10.2.6Kartläggning och individuell planering för sfi- studerande Utredningen menar att en förutsättning för framgångsrika sfi- studier är en omsorgsfull kartläggning och studieplanering med utgångspunkt i ett individperspektiv. För detta är en samverkan med den studerande och med andra inblandade aktörer som t.ex. arbetsförmedling, yrkesutbildning, flyktingmottagning, social- tjänst, rehabilitering, arbetsgivare nödvändig. Att ha ett konkret material som grund för en sådan kartläggning kan underlätta såväl kartläggningsarbete som samverkan. Skol- verket arbetar med att utveckla ett stödmaterial kring kartläggning och studieplanering i sfi. Materialet kommer att utgå från en processmodell samt förutsätta ett samarbete mellan kommunens olika aktörer. Dessa ska kunna använda materialet som underlag för samarbete kring alla sfi-studerande. Dessutom arbetar med att ta fram ett bedömnings- material för de olika kurserna i den nya kursplanen. Materialet ska ge lärarna inom sfi-utbildningen stöd vid bedömning och betygs- Vägen vidare – med kartläggning som grund sättning vid de olika kurserna bl.a. genom att presentera förslag på olika aktiviteter som kan ligga till grund för en systematisk bedömning/utvärdering av de studerandes kunskaper och medve- tenhet. Enligt tidtabellen ska båda materialen publiceras . Utredningen bedömer att dessa båda material kommer att utgöra en konkret och tydlig grund för kartläggningsprocessen och för samarbetet kring studerande inom sfi. Vi kommer därför i våra överväganden nedan att utgå från dessa material och kommentera de utgångspunkter som vi ser är viktiga för sådant arbete. Kommunen ska ha motsvarande skyldighet att upprätta indivi- duella studieplaner för sfi-studerande, som de har för stu- derande inom komvux, vilket ska regleras i förordning. ska, som en del av det stödmaterial för kartlägg- ning och studieplanering som man nu utarbetar, formulera ett konkret underlag för samtal kring utbildningsrelaterade hälso- frågor. På samma villkor som andra studerande på komvux ska sfi- studerande redan under sin sfi-utbildning utifrån behov få till- gång till adekvat vägledning och validering såsom en del av vux- nas lärande enligt proposition (2000/01:72). Utredningen vill betona att kartläggning, vägledning och validering inte enbart får bli en fråga för gruppen nyanlända flyktingar som ju ska ha en individuell introduktionsplan. Även den som kommer som anhörig eller som har bott länge i landet och t.o.m. kanske studerat på sfi tidigare kan ha behov som liknar nyanlända individers. I propositionen om vuxnas lärande (2000/01:72) beskrivs en infrastruktur som ska komma alla studerande tillgodo. Man beskri- ver där s.k. vägledningscentra som ett nav dit (blivande) studerande kommer för att få stöd inför studier och finna vägar mot vidare Vägen vidare – med kartläggning som grund Sådant stöd är naturligtvis viktigt för alla invånare i en kom- mun. För flyktingar och invandrare är dock sådant stöd än vikti- gare, eftersom inte alla har tillgång till de kunskaper om utbild- nings- och samhällsstrukturer som infödda invånare oftast har. Det är också så att utländsk yrkesutbildning och arbetserfarenhet i högre grad än svensk behöver valideras eftersom dessa ofta inte motsvarar de svenska utbildningsvägarna eller bedömningsmal- larna. Genom en kartläggningsprocess blir mål och helhet tydliga för individen, som lättare kan göra en realistisk bedömning av sina möjligheter och göra aktiva val . Kartläggning och utbildningsplanering kan också utgöra grund för samverkan inter- kommunalt och regionalt, vilket i sin tur kan medge individuellt anpassade utbildningar. Inom sfi-utbildningens heterogena målgrupp ryms en stor varia- tion i synen på utbildning och i förståelsen av det svenska samhället och arbetslivet. Individernas syn på och förståelse av olika typer av planer och planering varierar också mycket, och därmed synen på hur aktiv man själv kan och bör vara i sådant planerande. Många mår också mycket dåligt psykiskt och fysiskt, varför man behöver extra stöd i sin kartläggningsprocess (se kapitel 10 och 11.4). Dess- utom har många individer kunskaper och erfarenheter som inte är direkt översättbara på svenska förhållanden, vilket gör att det ford- ras stor kunskap bland handläggare och vägledare för att ta tillvara detta (se kapitel 2). För många av samtalen i kartläggningsprocessen kommer tolk att behövas. Det fordras då stor kunskap hos tolken som bör vara kunnig och väl förberedd på vad samtalets syfte är. Den norska kursplanen för Norsk med sammfunnskunnskap for vaksne innvandrarar, anger att ett planlagt samtal bör äga rum mellan ansvarig lärare och den studerare varje termin. Man skriver bør det vere tolk til stades for å sikre at kommunikasjonen blir så god som mogleg. Utredningen menar att kartläggning, vägledning och validering ska ses som delar i en process och anser att sfi-studerande redan under sin sfi-utbildning utifrån sina behov och på samma villkor som andra studerande inom komvux ska ha tillgång till adekvat vägled- Vägen vidare – med kartläggning som grund ning och validering såsom en del av vuxnas lärande enligt proposi- tion 2000/01:72. Det är viktigt att en valideringsprocess inleds så tidigt som möj- ligt så att individen kan bilda sig en uppfattning om sina möjlig- heter på den svenska arbetsmarknaden och behovet av komplette- rande studier samt börja planera för sin framtid. Även i förhållande till sfi-målen finns det behov av att göra en bedömning av tidigare kunskaper, t.ex. kan studerande som vistats i ha tillägnat sig sådan kunskap om och strategier i samhällslivet att viss samhällslivsorientering kan valideras bort. För den som förvärvsarbetar kan moment inom (kapitel 8) valideras bort. Det är individens behov, förutsättningar, kompetens och mål som ska vara utgångspunkten för kartläggningen. Studieplanering är en viktig del i den mer långsiktiga kartläggningsprocessen som har ett längre perspektiv än studierna. Kartläggningen bör alltså också beskriva vägen vidare; vägen efter sfi. En annan central utgångspunkt är att kartläggningen ska utgå från ett helhetsperspektiv på individen, vilket innebär att kartlägg- ningen måste ske i samarbete och med individen i centrum och ta hänsyn till individens livsvillkor, inklusive hälsa. Individen ska självfallet vara med på de möten där beslut om hans/hennes framtid fattas. Även om alla har ett ansvar att ge korrekt information och en realistisk bild av möjligheter och hinder, så handlar det främst om att stödja individens ambitioner och mål. En tredje utgångspunkt rör samarbetet. Att flera aktörer är inblandade får inte medföra konkurrens om vilken plan som är överordnad. Istället bör en (1) plan som täcker in en längre tids- period och som har legitimitet hos varje relevant aktör urformas. Varje aktör kan däremot ha sin respektive plan som stöd för de åtgärder man har ansvar för. Vår fjärde utgångspunkt rör sfi-studerandes tillgång till och organisationen av kartläggning, vägledning och validering. Utred- ningen för flyktingmottagning och introduktion lämnar i sitt betänkande Etablering i (SOU 2003:75) förslag till hur kartläggningsprocessen för flyktingar bör påbörjas och därefter byggas på under en första planeringsperiod. Resultatet ska vara en individuell plan, eller snarare ett avtal mellan individen och de aktörer som berörs. stödjer detta förslag. Det är dock av stor vikt att även andra sfi-studerande än flyktingar, dvs. andra nyanlända invandrare samt de som bott en tid Vägen vidare – med kartläggning som grund i , ska ha likvärdiga möjligheter att få stöd av kartläggning, bedömning och en individuell plan inför studie- och yrkesval. Det skulle vara en stor fördel om ovannämnda planeringsperiod också vore tillgänglig för andra nyanlända invandrare. Det är också nöd- vändigt att de strukturer och rutiner för vägledning, kartläggning och validering som skapas inom infrastrukturen för vuxenutbild- ningen är tillgängliga och anpassade till de behov som sfi-stude- rande har. Att inblandade aktörer är överens om ansvarsfördelning i de olika faserna i kartläggningsprocessen kan vara avgörande för effektivi- teten och måluppfyllelsen. Förutsättningarna för samarbete varierar mycket i olika kommu- ner, vilket inte gör det fruktbart att föreslå en särskild ordning för ansvarsfördelning kring kartläggningsprocessen. Vi menar istället att varje kommun utifrån sina befintliga strukturer och fora för samverkan bör se över möjligheter och minimera hinder för att skapa en helhet i planering och kartläggning för sfi-studerande. Vi vill däremot föra ett resonemang kring frågan om samarbete i syfte att peka på några viktiga punkter att ta upp i diskussioner kring en ansvarsfördelning. Den övergripande ansvarsfrågan gäller dels vem som bör ta initi- ativ till ett första och påföljande kartläggningssamtal i de fall där flera är berörda och dels vem som ska ha ansvaret för att upprätta en mer långsiktig plan, som även beskriver mål efter sfi-studierna. En grundtanke är möjligen att den handläggare som har hand om den studerandes försörjning bör vara med i varje avgörande samtal. För flyktingar och i vissa fall andra nyanlända som får introduk- tionsersättning är det oftast naturligt att ansvarig är kommunens introduktionssamordnare, dvs. handläggare på flyktingmottag- ningen. För arbetslösa invandrare som befinner sig nära arbetsmarkna- den och som sökt sig till arbetsförmedlingen eller i de fall där indi- viden studerar sfi parallellt med t.ex. arbetsmarknadsåtgärder kan det vara naturligt att handläggaren på arbetsförmedlingen har det aktiva ansvaret. För de individer som har försörjningsstöd och som studerar sfi, eventuellt kombinerat med annat, kan det oftast vara rimligt att Vägen vidare – med kartläggning som grund handläggare inom har det grundläggande samordnings- ansvaret tills individen får annan försörjning. När det gäller övriga studerande som inte har en koppling till , kan möjligen vägledaren på kommunens vägledningscentra ha ett övergripande ansvar då sfi-utbildningen troligen enbart är en del av det som individerna behöver. individen enbart studerar på sfi är det möjligen mest ändamålsenligt att sfi-läraren/anordnaren har det sammankallande ansvaret, men detta bör i så fall ingå i en överenskommelse mellan berörda aktörer. Vägledning bör påbörjas före eller vid utbildningens början och fortsätta genom en samverkan mellan sfi-lärare, kommunens eller högskolans vägledare och/eller vägledaren vid arbetsförmedlingen. Enbart information om utbildningsvägar och arbetsmarknad är emellertid inte tillräckliga insatser. Informationen om yrken och yrkesinnehåll behöver i många fall konkretiseras, breddas och för- djupas med information om arbetsmiljö och andra arbetslivsfrågor. Besök i olika arbetsmiljöer konkretiserar individens bild av arbets- livet och kan också bidra till att bredda den enskildes önskemål och valalternativ. En samverkan mellan vägledare och sfi-lärare kring det som utredningen beskriver som Lärande i samhälls- och arbets- liv (kapitel 8) medverkar till att ge en god bild av detta. Kartläggningsprocessen kommer naturligtvis att se olika ut i olika kommuner och vara olika för olika studerande. Det finns dock anledning att tro att varje kartläggning kommer att genomgå vissa liknande faser. presenterade ett arbets- material kring kartläggning och bedömning, som beräknas bli fär- digt (2003i). Materialet beskriver tre faser innehållande olika moment som utgör grunden för följande resonemang. Hur jag använder svenska Vägen vidare – med kartläggning som grund IISpråklig kompetensbedömning samt bedömning av omvärlds- och samhällskunskap IIIKommentarer och övergripande studieplanering (Vilken stu- dieväg i sfi, vilken sfi-kurs? Praktik förvärvs- arbete/annan sysselsättning? Planering av validering? Utredningens kommentar: Det är viktigt att ansvarsfördelningen mellan aktörer klargörs, precis som att den studerandes ansvar görs tydligt och att tid för övriga samtal och måluppfyllelse bestäms här. I denna fas bör också den studerandes hälsa i ett vidare begrepp uppmärksammas en första gång. Det kan finnas många anledningar, både medvetna och omedvetna, till att den studerande inte medde- lar sitt hälsotillstånd i ett första samtal (se 11.4-11.7). Utredningen menar dock att det är av mycket stor betydelse att anordnare och lärare får ökad möjlighet till större kunskap om den studerandes hälsotillstånd i syfte att få ett underlag för ökad individualisering och flexibilitet i utbildningen. Det är dock mycket viktigt att i allt som rör den studerandes hälsa bygga på en absolut respekt för den studerandes integritet. Utredningen föreslår att som en del av stödmaterialet för kartläggning och studieplanering utarbetar ett underlag för sådant samtal kring utbildningsrelaterade hälsofrågor. Underlaget ska kunna användas inom samtliga de kartläggningsfaser som beskrivs av . Att ett sådant underlag används som utgångspunkt för flera samtal medför att såväl lärare som studerande utifrån konkreta utbildningssituationer får upprepade och konkreta möjligheter att reflektera kring dessa frå- gor och vidta eventuella åtgärder. Det ger också utrymme för – och bygger på – att den studerande berättar vad hon vill när hon vill. Att komma tillbaka till samtal kring hälsa är också viktigt eftersom hälsotillståndet kan förändras under utbildningen och eftersom läraren kanske fått ökad insikt i olika förhållanden som kan påverka inlärningssituationen. Att snabbt komma underfund med sådana faktorer medför att utbildningen blir mer individuellt anpassad och därmed mer effektiv. Som stöd för dessa samtal föreslår utredningen i avsnitt 11.7 att två olika informationsmaterial, varav ett på olika språk, om olika funktionsnedsättningar (inklusive traumarelaterade symptom) och rättigheter kopplade till detta utarbetas. I denna fas kan också vid Vägen vidare – med kartläggning som grund behov göras den hörselscreening som utredningen föreslår i 11.5 göras. I denna fas kan också övriga aktiviteter som validering, yrkes- praktik, förvärvsarbete eller andra studier diskuteras och grovt tidsplaneras. Här bör ingå att beskriva de olika erfarenheter som den studerande har, t.ex. lång erfarenhet av storhushåll eller hant- verk, så att den studerande kan relatera sina kunskaper och erfaren- heter till det svenska samhällets strukturer och organisation. I den språkliga kompetensbedömningen ingår bedömning av den studerandes kunskaper om samhälls- och arbetslivsorientering , som alltså utgör en del av förutsättningarna för inplacering i stu- dieväg och grupp. Detta är speciellt viktigt för att kunna individua- lisera utbildningen för dem som varit längre i landet och kanske tillägnat sig praktisk kunskap om samhälls- och arbetsliv. Individuell planering av sfi-studierna I Introduktionssamtal till sfi-studier II Individuell studieplan för sfi-studierna upprättas – i samarbete med övriga aktörer III Språkportfölj upprättas – utveckling av självbedömning Utredningens kommentar: Utredningen ser det som mycket viktigt att sfi-läraren/anordnaren i introduktionssamtalet för den stude- rande beskriver sfi-utbildningen; dess mål, uppläggning, innehåll, arbetssätt samt dess möjligheter och krav. Vid återkommande samtal konkretiseras och diskuteras den studerandes studiemål och –resultat. Det har mycket stor betydelse att detta lyfts fram för diskussion även vid upprepade andra tillfällen i den dagliga verk- samheten för att ge såväl lärare som studerande ökade möjligheter till förståelse av eventuellt olika syn på utbildningens utformning och därmed ge ökade möjligheter till inlärning. I denna fas bör även vid behov andra utbildningsaktörer medverka, t.ex. lärare i andra skolformer, studievägledare, kurator etc. Utredningen föreslår att sfi ska inordnas i komvux (se kapitel 9) där individuell studieplan ska upprättas för varje studerande. Utredningen har ovan beskrivit vikten av sådan plan för sfi-stude- rande och föreslår därför att kommunen ska ha motsvarande skyl- dighet att upprätta individuella studieplaner även för sfi-studerande och att detta ska regleras i förordning. Vi vill starkt betona att den Vägen vidare – med kartläggning som grund individuella studieplanen bör samordnas med eventuella andra indi- viduella planer som upprättats för individen. Till den portfölj som föreslår kan påbörjas i denna fas och som sedan fylls på under hela sfi-utbildningen kan kopplas dokumentationen av momenten inom Lärande i samhälls- och arbetsliv (se kapitel 8), eftersom dessa har samma syften rörande språkutveckling, språklig medvetenhet och lärandestrategier. I Deltagarsamtal - uppföljning av självbedömning II Uppföljning och revidering av individuell studieplan III Språkportfölj – fortsatt självbedömning Utredningens kommentar: Utredningen vill betona vikten av åter- kommande samtal mellan lärare och studerande, eftersom vi menar att sådana samtal kring den studerandes individuella studiesituation kan ha avgörande betydelse för studieframgång. Tolk bör kunna anlitas även då den studerande befunnit sig i utbild- ningen. 11 Svenska för individer – sfi Utredningen har i arbete och förslag försökt att så långt som möj- ligt utgå från individens perspektiv. Inom så gott som varje kapitel i betänkandet försöker vi därför spegla sfi-utbildningens heterogena målgrupp och de hänsyn som därför behöver tas vad gäller t.ex. utformning av utbildningen, lärarkompetens och bedömning av måluppfyllelse. I detta kapitel vill vi lite närmare beskriva utbildningsrelaterade förhållanden för sfi-studerande ur olika perspektiv. Vi gör detta utifrån direktiven att skapa en högkvalitativ utbildning i svenska språket och därigenom stärka språkinlärningen och öka möjlig- heterna att anpassa utbildningen och utbildningsmålen till indivi- dernas behov och förutsättningar. Vi gör det också utifrån att vi vid kommunbesök och via samtal mött ett stort behov av ökad kun- skap om olika individer och deras behov och förutsättningar. Vi utgår från perspektiven kön, behov av särskilt stöd samt kort och lång utbildningsbakgrund. 11.1Kvinnor och män i sfi Utredningen har inte i uppgift att analysera invandrade kvinnors eller mäns situation i och vår ambition är inte heller att ge en heltäckande bild av situationen inom sfi-utbildningen utifrån ett könsrollsperspektiv. Detta är dock stora och viktiga områden där det finns ett behov av kartläggning och beskrivning. Utredningen kommer i detta avsnitt istället att belysa frågan om kvinnor och män har tillgång till utbildningen i samma utsträckning, om man har samma förutsättningar att nå goda resultat inom sfi samt reso- nera kring vad utbildningen kan påverka för att motverka dessa eventuella skillnader. Svenska för individer – sfi 11.1.1Jämställdhet och likvärdighet i styrdokumenten Skollagen (1985:1100) slår fast att verksamheten i skolan skall utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar och att var och en som verkar inom skolan ska främja aktningen för varje människas egenvärde. I Lpf -94 formuleras i den värdegrundstext som gäller även för sfi: Skolan har en viktig uppgift när det gäller att förmedla och hos ele- verna förankra de värden som vårt samhällsliv vilar på. Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan skall gestalta och förmedla. Kursplanen för sfi formulerar utbildningens syfte att ge vuxna möjligheter att utifrån sina olika förutsättningar och personliga mål utveckla sin förmåga att kommunicera. Dessa olika förutsätt- ningar inbegriper kön och könsroller. Kursplanen säger vidare att utbildningen ska sträva efter att eleven ska utveckla kunskaper om demokratiska principer och om värdegrunden i det svenska sam- hället, men menar på flera ställen att innehållet i utbildningen och egna erfarenheter ska kontrasteras och diskuteras med det som de studerande möter i det svenska samhället. I kursplanen menas att förmågan att reflektera över likheter och skillnader bidrar till för- ståelse av olika kulturer. Av de 39 978 studerande som befann sig i sfi-utbildning under läs- året 01/02 var kvinnor. Könsfördelningen var dock relativt sett ojämn inom olika grupper.