sou · GRB392 · 2004-01-01 00:00:00 — med hela 195 000 personer eller . Dessa uppgifter är hämtade från SCB:s arbetskraftsundersökningar () som beskriv- er aktuella sysselsättningsförhållanden och ger information om utvecklingen på arbetsmarknaden. har genomförts och används framförallt för att räkna fram det officiella arbets- löshetstalet. Arbetskraftsundersökningen är en telefonintervju- undersökning som riktar sig till ett urval av 22 000 personer i åldrarna 15–. Sysselsättningens förändringar enligt bland 16–19-åringar, 1990–2002 Förändring 1990–2002 Hur många och vilka? Sysselsättningens förändringar enligt bland 20–24-åringar, 1990–2002 Förändring 1990–2002 Den antalsmässigt största förändringen av ungas sysselsättning är alltså att antalet fast anställda bland de unga vuxna minskat dramat- iskt men den procentuellt största förändringen som framträder i gäller kategorin övrigt. Bland 16–19-åringarna har antalet övriga ökat , från 7 000–35 000 personer och bland 19–24-åringarna har antalet ökat , från 13 000– 34 000 personer. Det stora antalet svenska ungdomar i denna posi- tion mellan kända sysselsättningsalternativ har rönt såväl nationell som internationell uppmärksamhet vilket bl.a. annat diskuteras i en rapport från (Ds 2002:30). Det är dessa personer som denna utredning skall handla om. Att andelarna i kategorin övrigt ökar är egentligen inget specifikt ung- Hur många och vilka? domsproblem då samma förändring återfinns inom hela befolk- ningen. Antalet personer som kategoriserats som övrigt i har fördubblats . Detta har ej ägnats någon större uppmärksamhet i denna utredning utan vi har koncentrerat oss på sakfrågan om de unga utanför. När vi analyserar dessa förändringar bör vi även hålla i minnet att de ungas sysselsättning har förändrats så att fler står utanför arbetskraften eftersom de i stället studerar. Räknat som procentenheter är förändringarna bland dem som står utanför arbetskraften inte lika dramatiska. För 16–19-åringarna i kategorin övrigt utgör ökningen , från och för 20–24-åringarna i samma kategori , från . 1.1Olika sätt att undersöka ungas sysselsättning Unga människor mellan befinner sig i en etablerings- fas. Det är i dessa åldrar många övergår från studier till arbete, flyttar hemifrån och kanske skaffar sig en livspartner. Livet är på många vis inte lika ordnat som för både äldre och yngre. Många börjar leva ett singelliv men behåller ofta det ena benet kvar i föräldrahemmet, många vill pröva sig fram innan nya band knyts alltför hårt. Det är vanligt att resa och se sig om. Få har fler än sig själva att försörja. Barnen kommer senare i livet. Många ser på dessa år som en bekymmerslös tid då man har möjlighet att pröva sig fram. Det är en period med stora problem. Det är inte lätt att välja rätt yrkesutbildning, det är inte alla som har råd att resa, unga utan arbetslivserfarenhet har svårt att hitta arbete och bostäder finns oftast där ingen vill eller har möjlighet att bo. Ungdomarnas rörlighet gör att det kan vara svårt att kategorisera dem på samma sätt som den övriga befolkningen. Det är svårare att kategorisera en persons sysselsättning när hon eller han omväx- lande lever på studielån, arbete och kanske föräldrarnas inkomster. Många som bor i andra eller tredje hand finns inte registrerade på den aktuella adressen, vilket även gör det svårare att nå dem med olika undersökningar. Vi har i denna undersökning försökt använda oss av några olika metoder för att identifiera de unga som befinner sig utanför skola, arbetsliv, ungdomspraktik, värnplikt osv. I huvudsak har vi funnit Hur många och vilka? att den bästa metoden för att göra en uppskattning av population- ens storlek är att analysera registrerade inkomstuppgifter. Vi har givit SCB i uppdrag att producera ett antal tidsserier och tabeller utifrån databasen i syfte att beskriva hur antalet unga utanför utvecklats –2001. Vi har även tittat närmre på upp- gifterna i , men funnit att denna undersökning inte täcker våra behov. I samarbete med epidemiologiska centrum (EpC) har vi analyserat deras socialmedicinska databas för att beskriva vilka ungdomar som har störst risk att hamna utanför och vilken typ av hälsoproblem dessa riskerar att möta på lite . För att komma ungdomarnas egna upplevelser av sin situation lite närmare har vi genomfört intervjuer med ett trettiotal ungdomar som vi kommit i kontakt med via olika yrkesgrupper som arbetar med unga. Vi har dessutom uppmanat unga att själva skriva till oss via en mycket välbesökt webbplats. 1.2Unga utanför enligt intervjuundersökningen är i huvudsak utformad för att ge snabb information om andelarna sysselsatta respektive arbetslösa . Statistiken publiceras ca efter varje undersökningsmånads slut. Undersökningarnas resultat används även för att uppskatta års- och kvartalsgenomsnitt. Frågorna i behandlar individens förhållanden på arbets- marknaden en viss given vecka, kallad mätveckan, men för att klass- ificera de svarande i olika grupper, så att inte alla behöver svara på samtliga frågor finns inledande frågor om sysselsättning, facktill- hörighet osv. Till dem som är utan arbete ställs en fråga om hur man huvudsakligen betraktar sig – svaren kodas i bl.a. följande grupper: student, hemarbetande, arbetssökande, värnpliktig, ledig, pensionär etc. Statistiken ovan i tabell 1 grundar sig på denna fråga. De bästa uppskattningarna av antalet utanför vi kan få från utgår från mätveckan och SCB:s kriterier för att kategoriseras som arbetslös. En person är arbetslös enligt – som alltså utgör officiella statistik på området – om han eller hon inte är sysselsatt (utförde minst en timmes arbete under mätveckan, eller skulle ha gjort det om han eller hon inte varit frånvarande) och hon eller han 1) vill arbeta 2) kan börja ett arbete 3) har Hur många och vilka? sökt arbete eller inväntar att börja ett nytt arbete . Unga 16–som ej tillhörde arbetskraften och ej stude- rade eller var värnpliktiga under AKU:s mätvecka 1990 och 2002 De personer som återspeglas i denna tabell är alltså inte arbetslösa enligt den officiella statistiken men de har inget arbete, studerar inte och befinner sig inte i något arbetsmarknadspolitiskt program. Sammantaget rörde det sig om i genomsnitt 104 000 personer i åldrarna 16–som inte hade någon känd sysselsätt- ning och alltså i denna bemärkelse befann sig utanför. Detta antal har dubblerats . Tittar vi på delposterna ser vi att det största antalet intervjuade uppgav att de inte ville arbeta under den aktuella veckan. Detta är det första svarsalternativ som de intervjuade ställs inför och svarar de att de inte vill arbeta hoppar intervjuaren över de övriga alternativen. Fler har alltså möjlighet att svara på denna fråga än de övriga vilket säkerligen bidrar till att svaret blir vanligare. Av dem som angivit att de inte ville arbeta var den viktigaste anledningen att de helt enkelt ville vara lediga. Antalet som uppgav att de inte kunde arbeta var mycket litet och det har tvärtemot de övriga anledningarna till att stå utanför Hur många och vilka? Slutligen var det relativt många – och en ökande andel – som sa att de inte kom sig för att söka något arbete. 104 000 personer utgjorde av alla 16–24-åringar 2002. Drygt hälften av dessa uppgav att de inte ville arbeta. Vi vet inte så mycket om varför de inte ville arbeta och vi skall komma ihåg att detta är urvalsundersökningar där en grov uppskattning ger att urvalet består av ca 1 500 stycken 16–19-åringar och 1 900 stycken 20–24-åringar . Från dessa urval skall även bortfallet dras ifrån, som lågt räknat varierat mellan . Dessa beräkningar ger att det ovan uppskattade antalet om 104 000 personer baseras på ca 3 300 personers svar. Försöker vi dela in dessa i alltför små underkategorier blir uppskattningarna alldeles för osäkra för att vara användbara och vi kan därför inte få något bättre svar på våra frågor från . Det finns även andra problem med att använda i våra syften. Statistiken i utgör årsmedeltal av situationen under en viss mätvecka. Detta innebär att uppskattningen ovan inte säger något om hur långvarig situationen varit för de unga respond- enterna. Frågorna avser varför man inte ville eller kunde arbeta en viss mätvecka. Denna undersökningsmetod tycks mer lämpad för dem som befinner sig på en stabil arbetsmarknad med en mindre varierande sysselsättning. Om sysselsättningen varierar tycks det lättare att hamna utanför i statistiken. Ett tecken på detta är att relativt många uppgav att de avvaktade ett nytt arbete som anled- ning till att de inte arbetade under mätveckan. De vanligaste skälen till att inte arbeta – viljan att vara ledig samt att de intervjuade inte kommit sig för att söka något arbete – är också relativt vanligare bland de yngre i åldersgruppen 16–. Statistiken påverkas säkerligen av att många unga studerar och inte gör så . Frågar ligger dessa svar säkert nära till hands för många unga. Detta gör i sin tur att årsmedelvärdet ökar och att ger en överskattning av antalet unga som är mer långvarigt utanför. Hur många och vilka? I SCB:s databas finns uppgifter om samtliga personer som varit folkbokförda i landet den 31/12 1990– 2001. Detta material, som alltså utgör ett totalräknat register och inte besväras av några urvalsproblem, medger även analyser av mindre gruppers förhållanden. Utöver rena antalsskattningar av grupp- en unga utanför kan vi se vilken bakgrund de unga utanför har och vilken sysselsättning de har efter det att de varit utanför. Databasen innehåller en mängd olika arbets- och sysselsättnings- relaterade variabler. Vi har använt oss av inkomstuppgifter för att bilda en indikator på antalet unga utanför respektive år3. Som utanför har vi räknat alla dem som har inkomster under de normala inkomstnivåerna från hel- eller deltidsstudier, värnpliktstjänstgöring, sjukskrivning, pension, föräldraledighet, lönearbete eller arbetslöshetsersättning. För löneinkomster, arbetslöshetsersättning, sjukersättning och pension har gränsen för utanförskap lagts vid ett basbelopp. De som har handikappsersättning eller föräldrapenning har räknats bort helt. För dem med värnpliktsersättning och studiemedel har gränsen lagts så att både hel- och deltidsstuderande räknats bort och de med normala inkomster från värnpliktstjänstgöring inte räknats med. Inkomster från ekonomiskt bistånd i form av socialbidrag eller försörjningsstöd finns inte med i beräkningarna. Detta innebär att flera av dem vi räknat som utanför får sin försörjning tryggad från . Vi har strävat efter att betrakta detta som just ett försörjningsstöd och inte låtit det inverka på om man är att betrakta som utanför eller inte. Det centrala i våra analyser är om man har en känd sysselsättning, och därmed kan betraktas som etablerad, och inte vilka inkomster man förfogar över4. En viktig nackdel med denna metod att räkna sig fram till antalet utanför är att vi inte på detta sätt lyckats identifiera ungdomar inom de Kommunala ungdomsprogrammen och inte heller de som varit aktiva inom Ungdomsgarantin och där fått en lägre ersättning 3Bearbetningarna av har skett i nära samarbete med vid Epidemiologiska centrum. 4Som vi senare skall se i tabell 1.3 och 1.6 levde ungefär en fjärdedel av de utanför i hushåll som mottog socialbidrag vid tiden för utanförskapet. Hur många och vilka? än ett basbelopp per år5. För att få en mer rättvisande uppskattning av antalet unga utanför har vi därför i efterhand räknat bort det genomsnittliga antalet deltagare i de Kommunala ungdomsprogram- men och Ungdomsgarantin6. 1.3.1En uppskattning av antalet unga utanför I tabellen nedan ser vi att antalet unga utanför skiljer sig stort inom de analyserade åldersgrupperna. I början av den analyserade period- en, 1990, var antalet 16–19-åringar som var utanför enligt dessa uppgifter ca 47 000 personer. Detta antal minskade drastiskt då antalet var så lågt som strax under 2 000 personer. Efter detta ökade antalet 16–19-åringar utanför till ca 34 000 personer 2001. För 20–24-åringarna går trenden i motsatt riktning jämfört med den yngre åldersgruppen. Antalet 20–24-åringar utanför börj- ade på en relativt låg nivå 1990, ca 27 000 personer, för att i motsats till de yngre sedan öka till en högsta notering om ca 59 000 personer 1997 och därefter minska till ca 37 000 personer 2001. Antalet 20–24-åringar som befinner sig utanför har därmed ökat med ca 10 000 personer medan antalet 16–19-åringar minskat med ca 13 000 personer . Sammantaget gör detta att det totala antalet unga i åldrarna 16– som enligt dessa beräkningar befunnit sig utanför har hållit sig på en relativt nivå kring 70 000 personer mellan 1990– 2001. har befolkning i dessa åldrar minskat något. Av denna anledning har den procentuella andelen unga utanför ökat från 1990 till 2001. 5Deltagarna i de Kommunala ungdomsprogrammen får sin ersättning från kommunen vilket gör att de inte är möjliga att särskilja från andra löneinkomster i . Basbeloppet 1990 var och 2001 var det . Antalet unga utanför i åldern 16–uppvisade i det ursprungliga materialet från SCB av okänd anledning ett osannolikt högt värde . Antalet har därför korrigerats genom interpolering detta år. 6Analyserna av ungdomarnas bakgrundsförhållanden och uppföljningen av sysselsättningen bygger dock på samtliga som uppfyller kriterierna för utanförskap. Hur många och vilka? Totalt antal unga utanför enligt inkomstskattningar 1990–2001, med och utan de Kommunala ungdomsprogrammen (16–19-åringar) och Ungdomssgarantin (20–24-åringar). Eftersom den huvudsakliga sysselsättningen skiljer sig markant mellan 16–19-åringarna och 20–24-åringarna bör vi leta efter för- klaringen till de skilda utvecklingstendenserna på olika håll. Den yngre åldersgruppen befinner sig i långt större utsträckning inom utbildningsväsendet än den äldre. Antalet studerande 16–19-åringar nådde en topp 1994 då antalet var 273 0007. har antalet minskat med 34 000 till 239 000 personer . Antalet studerande 20–24-åringar har även det ökat fram till en topp 1998 då antalet var ca 140 000 studerande, har det sjunkit med 21 000 personer till dagens 119 000. Samma utveckling mätt som andelar av åldersgruppen ger för 16– 19-åringarna följande siffror 1990: , 1994: och 2002: och för 20–24-åringarna: 1990: , 1998: och 2002: . Det är således stora skill- nader mellan den yngre och äldre gruppens huvudsakliga syssel- sättning men förändringarna inom de båda grupperna ser likartad 7 Uppgifterna om befolkningens sysselsättning har vi hämtat från där inget annat anges. Hur många och vilka? Arbetslösheten stiger kraftigt för att därefter sakta sjunka, men inte riktigt komma ner på samma låga nivå som . Studiedeltagandet ökar långsamt, , och når sin topp kring 1990-talets mitt, varefter det sakta minskar. Samma strukturella förändringar gäller alltså för både 16–19-åringar och 20–24-åringar, med den skillnaden att en större andel av 16–19-åringarna befinner sig inom utbild- ningsväsendet medan 20–24-åringarna till största delen befinner sig på arbetsmarknaden. Under det tidiga reformerades gymnasieskolan. De tvååriga yrkesinriktade gymnasielinjerna avskaffades och program- gymnasiet med det individuella programmet infördes. decentraliserades skolan vilket medförde att den blev en tydligare angelägenhet. Gymnasiereformen och förordningen om det individuella programmet trädde i kraft . Då infördes också en skyldighet för kommunerna att erbjuda alla ungdomar gymnasieutbildning fram till det år de fyller . I reformen betonades elevernas möjligheter att göra själv- ständiga val av program och kurser. Elevernas val skulle utgöra utgångspunkt för dimensioneringen av gymnasieskolan (2002c). De första eleverna gick ut de nya treåriga gymnasieprogrammen 1996. Detta innebär att minskade andelen ungdomar i åldrarna som inte gick i gymnasieskolan, framförallt eftersom de gick längre i gymnasiet. De första årskullarna med de nya målrelaterade betygen lämnade gymnasieskolan 1997, infördes möjligheten att höja ett gymnasiebetyg genom prövning i komvux vilket innebar en dramatisk ökning av andelen unga studerande i komvux. har även andelen av de elever som påbörjat gymnasieskolan och som fått slutbetyg minskat från 1999. Det är möjligt att dessa förändringar kan utgöra en del av förklaringen till de oväntade resultaten för 16–19-åringarna men den observerade förändringen kräver vidare undersökningar för att klarläggas ytterligare. Till viss del kommer vi att återkomma till detta längre fram men vi vill betona vikten av vidare utredning inom detta område. Hur många och vilka? 1.4Vilka är de unga utanför? För att analysera vilka ungdomar det är som befunnit sig utanför har vi genomfört logistiska regressionsanalyser med risken att vara utanför under ett respektive som beroendevariabler. Dessa analyser har genomförts vid två skilda tidpunkter med olika kon- junkturläge. Den första analysen avser gruppen utanför –1995 då arbetslösheten var hög och de andra analyserna gäller situationen 1997 och 1997–1998 då arbetslösheten hade sjunkit till en betydligt lägre nivå8. Avsikten med att analysera skillnaderna mellan de som varit utanför och de som varit utanför är att inkomstuppgifterna aldrig kan bli annat än en ganska grov indikator på gruppen utanför. Genom att analysera de som varit utanför försöker vi utkristallisera en grupp med mer allvarliga sysselsättningssvårigheter från den större gruppen med mer tillfälliga grunder för utanförskapet. Analyserna av situationen 1994 baseras på samtliga 996 000 invån- are i åldrarna 16–. Enligt våra beräkningar var 69 000, eller motsvarande , utanför . Av dessa var 28 000, 3 pro- cent, utanför även påföljande år. Både de utanför och de utanför hade ungefär samma könsfördelning som den övriga befolkningen. En större andel av dem utanför och en ännu större andel bland dem som var utanför bodde i de tre storstadsområdena. Bland samtliga 16–24-åringar var födda i , var födda i något annat land och var utrikes födda med en kortare vistelsetid i landet än . Här finns mycket stora skillnader mot dem som var utanför. av dem utanför och av dem utanför var utrikes födda. Av dessa var det som hade kommit till landet för mindre än . Gruppernas studiebakgrund skiljer sig även kraftigt från övriga. Bland samtliga var det enbart som hade en kortare utbildning än grundskola. Bland de utanför var det som hade en sådan kort utbildningstid och bland de utanför var andelen . 8 Vi hade naturligtvis gärna analyserat en ännu senare period men detta var inte möjligt p.g.a. tillgången till datamaterial. De följande analyserna har skett i nära samarbete med EpC och med användning av deras databas. Hur många och vilka? skillnaderna är stora när vi tittar på gruppernas föräldrar. Grupperna utanför var klart överrepresenterade bland låginkomst- tagarna, bland dem med kortare utbildning och bland dem med invandrarbakgrund. De utanför ingick i dubbelt så stor utsträckning som normalbefolkningen i hushåll som mottog socialbidrag . Antalet 16–24-åringar och andelarna av dem som var utanför samt 1994–95 Utanför 1994–1995 Hur många och vilka? Utanför 1994–1995 Utrikes född förälder med Ingår i hushåll som mottog * Inkomsterna är uppdelade i kvartiler. Den första kvartilen är den med lägst inkomst. dominerades gruppen utanför, som vi också tidigare kunnat se, klart av den äldre gruppen mellan 20–. Av samtliga 69 000 var 50 20–. Detta medför att det är de äldres karaktäristika som till stor del formar de sammanlagda resultaten för hela gruppen 16–. Skillnaderna mellan de båda åldersgrupperna är dock inte särskilt markerade utom inom ett par områden. Bland de yngre är en något större andel män, en något större andel kommer från en mindre andel är utrikes födda och en betydligt mindre andel har avslutat sin grundskoleutbildning. Det är lite svårare att tolka skillnader i för- äldrarnas sociala bakgrund eftersom den skiljer sig mer mellan de olika åldersgrupperna som helhet. Men i huvudsak tycks de yngres föräldrar oftare komma från den grupp som inte har avslutat . Skillnaderna mellan de olika åldrarna när det gäller att ha avlutat kan ju tyckas ganska naturlig, kanske även Hur många och vilka? skillnaderna när det gäller den egna invandrarbakgrunden, eftersom de äldre haft på sig att invandra eller att gå färdigt . Men om vi jämför andelarna i hela befolkningen som avslutat och de som är utrikes födda finns inga större skillnader mellan de olika åldersgrupperna. Skillnaderna gäller enbart i de grupper som varit utanför. Med hjälp av stegvis logistisk regression kan vi analysera hur de olika bakgrundsförhållandena samspelar eller motverkar varandra. I den första av dessa analyser har vi tittat på köns- och ålders- skillnader. I den andra modellen introduceras bostadsortens storlek. Den tredje modellen innehåller även den egna högsta av- slutade utbildningen. I den fjärde inför vi den egna personens invandrarbakgrund och slutligen analyserar vi i den femte och sista modellen även hur föräldrarnas sociala tillhörighet samspelar med övriga variabler för att förklara de ungas utanförskap. Skattning- arna i dessa modeller anges i oddskvoter. Siffran 1.0 innebär att skillnaden mot jämförelsegruppen är obefintlig. Oddsen är då lika stora att hamna utanför vilken grupp man än tillhör. Hur många och vilka? Logistiska regressionsmodeller för unga utanför , oddskvoter Kön (man som ref.) Ålder (16–19 som ref.) 20–24 år (/som ref.) Högsta avslutade utbildning (grundskola som ref.) Mindre än 9-årig grundskola Födelseland (svenskfödd som ref.) Utrikes född med i landet Utrikes född med mindre än i landet Moderns arbetsinkomst (kvartil 4 som ref.)* Faderns arbetsinkomst (kvartil 4 som ref.)* Föräldrarnas högsta avslutade utbildning (grundskola som ref.) Mindre än 9-årig grundskola Föräldrars födelseland (svenskfödd som ref.) Utrikes född med i landet Utrikes född med mindre än i landet * Inkomsterna är uppdelade i kvartiler. Den första kvartilen är den med lägst inkomst. Hur många och vilka? I den första modellen för dem som varit utanför kan vi se att könsskillnaderna är väldigt små när vi kontrollerar för åldersskill- naderna. Modellen visar dock, som vi tidigare visat, att ålders- skillnaderna är relativt stora. I denna enkla modell var det betydligt större risk att hamna utanför i åldersgruppen 20–jämfört med åldersgruppen 16–, oddsen är dubbelt så höga. Dessa skillnader kvarstår i nästa modell när vi lägger till boendeort som oberoende variabel. Här kan vi se att boendeorten har en relativt stor betydelse. Oddsen är lägre att hamna utanför i framförallt den norra tät- eller glesbygden jämfört med . I den tredje modellen lägger vi till den egna utbildningsbakgrunden och denna har en väldigt stark betydelse för risken att hamna utanför. Oddskvoterna är i denna modell över sju gånger högre för dem som inte gått ut jämfört med dem som har det. Dessutom förstärker denna variabel åldersskillnaderna så att även åldern får en större betydelse när den samspelar med utbildningen. Delvis är detta dock ett skensamband vilket vi märker när vi lägger till invandrarbakgrunden i analysen. Att vara utrikes född förklarar en stor del av de tidigare observerade skillnaderna, men inte allt. I den femte och sista modellen har vi även kontrollerat för föräldrarnas utbildning, invandrarbakgrund och inkomster. I denna slutgiltiga modell kan vi se att oddsen för att hamna utanför är högre för den äldre åldersgruppen jämfört med yngre, skillnaderna mellan de olika bostadsorterna är relativt små, den egna utbildningen är viktig liksom även föräldrarnas inkomster och invandrarstatus. Den absolut viktigaste förklaringen finner vi dock i om man själv har kommit till landet för mindre än . För denna grupp är oddsen sju gånger så höga jämfört med dem som är födda i landet. Denna skillnad kvarstår alltså när vi kontrollerar för alla andra skillnader som vi haft möjlighet att analysera, inklusive den egna studiebakgrunden. Hur många och vilka? Logistiska regressionsmodeller för unga utanför – 1995, oddskvoter Kön (man som ref.) Ålder (16–19 som ref.) 20–24 år (/som ref.)