sou · GRB360d5 · 2004-01-01 00:00:00 — anser att så få myndigheter som möjligt bör få i ansvar att genomföra det kommande handelsdirektivet då det ger få kontaktytor och smidighet. Vidare är det ont om tid. bör behandlas lika bör myndigheter ha ansvaret. Verket för näringslivsutveckling anser att utredningen bör ges uppdraget att utveckla de olösta frågeställningarna som återstår för att effektivt kunna implementera handelssystemet. och anser att strävan bör vara att skapa en samlad kontaktpunkt dit företagen kan vända sig i alla ärenden som gäller handel med utsläppsrätter. i tillstyrker utredningens förslag vad gäller ny myndighetsorganisation, men avstår från att lägga synpunkter på den arbetsfördelning som föreslås mellan olika myndigheter i det korta perspektivet och i skilda detaljfrågor. Svensk Mineralindustri anser det inte lämpligt att med sin miljöövervakande roll även administrerar handel utan detta bör ske av annan myndighet. Förslaget: En ny myndighet för administrationen av utsläppshandel förslås av effektivitetsskäl, då systemet skiljer sig från regelsystem. Övervägande positiva till förslaget (5 st): i , , , , i , och för orter med energiintensiv industri. Övervägande negativa till förslaget (11 st): Statskontoret, , Länsstyrelserna i , och , (juridiska fakulteten), , , , Verket för näringslivsutveckling och . i anser att en ny myndighet bör inrättas enligt utredningens förslag för att hålla handelssystemet åtskiljt från myndighetsbeslut som reglerar verksamheterna. delar delegationens förslag att inrätta en ny myndighet som får ansvar för handel med utsläppsrätter. och ansluter sig till delegationens uppfattning att en ny myndighet bör inrättas, då systemet skiljer sig från regelsystem. Föreningen har dock förståelse för att det kan bli nödvändigt att lägga ansvaret för myndighetsuppgifterna på befintliga myndigheter. i tillstyrker utredningens förslag till inrättandet av en ny myndighet, då utsläppshandeln skiljer sig från annan myndighetsverksamhet och då de olika uppgifterna även bör hållas åtskilda. för orter med energiintensiv industri ställer sig bakom förslaget att inrätta en särskild oberoende myndighet för hanteringen av handelssystemet. Nätverket anser att varken , eller har de förutsättningar som behövs för vissa av de uppgifter som följer av handelssystemet. Vidare anses det lämpligt att myndigheten placeras i en miljö där det finns kunnande om energiintensiv industri och med ett mikroekonomiskt perspektiv. Statskontoret anser att inrättandet av en ny myndighet inte är kostnadseffektivt för såväl stat som företag, då kostnadseffektivitet tar tid att nå. Uppgifterna kan utföras av befintliga myndigheter. Motiv och kostnader måste klargöras vid ett eventuellt inrättande av en ny myndighet. anser inte att utredningen har presenterat tillräckligt goda skäl för bildandet av en ny myndighet för att administrera handeln med utsläppsrätter. Regeringen bör i första hand överväga att låta en befintlig myndighet som t ex , eller annan statlig organisation sköta administrationen, då det oundvikligen är mindre kostsamt. i avstyrker utredningens förslag om att inrätta en ny myndighet, och anser att är en lämplig myndighet för arbetsuppgifterna. Det bedöms vara mer effektivt och styrks av att tidsplanen för införandet av handelssystemet är mycket kort. i anser att inga nya myndigheter skall inrättas. Som den centrala myndigheten föreslår att utses. i tillstyrker inte utredningens förslag om att en ny fristående mindre myndighet skall tillskapas, då det bedöms som föga kostnadseffektivt. Ett litet kansli borde rimligen göra myndigheten sårbar vid olika vakanser och uppgifterna torde variera över tiden med en påtaglig topp inför varje ny tilldelningsperiod. vid anser att det är onödigt, för att inte säga direkt olämpligt, att som utredningen föreslår inrätta en ny De stora punktkällor som utredningen gäller faller under miljöfarlig verksamhet. Utövarna av dessa har rättskraftiga tillstånd för att bedriva sina verksamheter. Tillstånden ger verksamhetsutövarna rätten att släppa ut koldioxid från fossila bränslen, vilket innebär att utövarna i princip vid införandet av bubblan, inte skulle behöva ansöka om ett nytt tillstånd för att få den rätt som de redan har. ser inget behov av en ny myndighet för att långsiktigt administrera systemet med utsläppshandel utan systemet bör när det är i drift kunna hanteras inom befintliga myndigheter. För att bestämma den hur den slutliga ansvarsfördelningen ska se ut måste de framtida arbetsuppgifterna preciseras ytterligare. Verket ser det dock som naturligt att Verket har en central roll i det fortsatta arbetet med att implementera EG-direktivet om utsläppshandel och med att vidareutveckla handelssystemet. ser inte på vilket sätt en regel- och organisationsmässig separering av handelssystemet från struktur och system skulle vara nödvändig för en effektiv ordning. Delegationen beskriver inte hur en ny myndighet skulle ge upphov till en mer oberoende beslutsprocess. I initialskedet kan det dock behövas en tillfällig myndighet som har det centrala ansvaret för att utveckla handelssystemet fram till igångsättningen . anser att ansvar för handeln med utsläppsrätter bör kunna läggas på befintliga myndigheter, antingen eller . är tveksam till att skapa en ny myndighet. Uppgiften skulle kunna läggas på tillsynsansvarig för den kommande lagstiftningen och/eller registeransvarig. Verket för näringslivsutveckling ser inte behov av att skapa en ny myndighet för att administrera ett handelssystem med ca 300 aktörer. Denna uppgift borde kunna fördelas inom befintlig myndighetsstruktur, exempelvis med kanslifunktion på eller . Att bereda ärenden och fatta beslut sker regelmässigt inom en och samma myndigheter med utgångspunkt i gällande lagstiftning. Dessutom kommer det finnas möjlighet att överklaga tilldelningsbeslut till andra instanser. Med dagens system är en ny myndighet inte hanterbart och samhällsekonomiskt försvarbart. avstyrker förslaget att inrätta en ny myndighet för att administrera handeln med utsläppsrätter då det kan försvåra samordningen inom miljöområdet ytterligare. Om en sådan myndighet inrättas måste den få hela samordningsansvaret. , Miljödomstolen, anser att utvärderingen av den första perioden får visa om det finns behov av att inrätta en ny myndighet. Förslaget: Ansvaret tillfaller om det fysiskt förs i . Om det senare inte gäller kan andra organisatoriska lösningar prövas. I detta fall kan den nya myndighet som förslås få ansvar för bl a beslut om tilldelning av utsläppsrätter vara ett alternativ som ansvarig myndighet. Positiva till förslaget: . Negativa till förslaget (6 st): , , , Svensk Fjärrvärme och , i . anser att kan vara en lämplig registerhållare. PPM och VPC kan vara möjliga alternativ. Vidare anses det lämpligt att registeransvarig sköter utfärdandet av utsläppsrätterna. ser inte att verkets registeransvar för elcertifikatssystemet skulle logiskt ge verket registeransvarig för utsläppsrättshandeln.Uppgiften ligger utanför verkets verksamhetsområde, och den hårdvara som verket införskaffat för elcertifikatssystemet är endast anpassad till de krav som detta system ställer. Verket ifrågasätter vidare om argumentet att det inte finns någon annan är bärande. Verket är tveksam till om registerföringen kan utgöra en form av myndighetsutövning, varför ett alternativ är upphandling av uppgiften. Oavsett aktör bör organisationen få för förberedelser. anser att STEM bör svara för uppbyggnaden och drivandet av ett register. Argumenten är att registerfunktionen bör ligga hos myndighet med bred kunskap om EU:s handelssystem, Konventionen och Kyotoprotokollet, samt flexibla mekanismer. Det finns vidare samordningsvinster med STEM:s uppgifter och tillsynsansvar i elcertifikatssystemet. Det är dessutom väsentligt att handelssystemet erhåller stort förtroende hos allmänheten, och att registerförande myndighet kan delge information till desamma. vidare rimligt att anta att registeransvarig förutsätts ha kommersiell kompetens. Det kan vara lämpligt att registeransvarig också kan delta med expertis i internationella klimatfrågor då registrets funktion kan ändras i samband med förhandlingar. Även uppgifter som är förknippade med registerfunktionen, d v s avräkning, annullering och utdelning av utsläppsrätter bör STEM handha då de hör hemma med registerfunktionen. STEM förutsätter att nya medel för uppgifterna ställs till förfogande. , Svensk Fjärrvärme och har svårt att se argumenten för att administration och registerfunktionen för systemet måste hanteras av en myndighet. Utgångspunkten för just detta torde vara kompetens inom området handel/administration och det finns flera icke-myndighetsorganisationer som hanterar mycket stora mängder information inom dessa områden och torde kunna sköta detta bra. i anser att den nya myndigheten kan få ansvaret för registerfunktionen om det är förenligt med kommande direktiv. VPC vill framföra att för det fall lagstiftaren skulle komma fram till den slutsatsen att det inte nödvändigtvis behöver vara en myndighet som skall handha registret alternativt att myndigheten kan anlita annan att föra registret, ställer VPC sig positiv till att, i enlighet med tidigare lämnat remissvar, vidare utreda förutsättningarna för VPC att föra registret. anser att förslaget att försöka bygga upp bra statistik är viktig för systemets trovärdighet liksom att förbättra prognoser. bör samordna uppbyggnaden av detta arbete då det är viktigt att den struktur som beslutat om i miljömålsarbetet fullföljs och fördjupas. Förslaget: Delegationen utarbetar tillsammans med , och ytterligare underlag för den fortsatta beredningen av fördelningsplanen. , Miljödomstolen, instämmer i förslaget att för en central roll vad gäller den nationella fördelningsplanen. anser att det är naturligt att SCB deltar i det av Statskontoret förslagna arbetet med fördelningsplanen då SCB kontinuerligt producerar sådan statistik. Förslaget: Tillståndsprövningen ges antingen till eller till länsstyrelserna. utvecklar regler, kriterier och system för tillståndsförfarandet. Positiva angående ansvaret för prövningen (6 st): Länsstyrelserna i , , och , och (Miljödomstolen). Negativa angående ansvaret för prövningen (2 st): och . Positiva angående ansvaret för utvecklandet: tingsrätt (Miljödomstolen). Länsstyrelserna i , och samt förordar att tillståndsförfarandet av utsläppsrätter bör ges till länsstyrelserna, men att de då tillförs erforderliga resurser. Länsstyrelserna i och län framhåller att utför miljöbalksprövningar. , Miljödomstolen, instämmer i förslaget att för en central roll vad gäller att utfärda utsläppsrätter. Miljödomstolen anser att tillstånd för såväl A- som B-anläggningar bör lämnas av länsstyrelserna. i föreslår att länsstyrelserna eller ges uppgiften att utfärda utsläppstillstånden. De bedömer att länsstyrelserna har kompetens att pröva tillstånd för utsläpp av växthusgaser men att det vore betydligt mer effektivt om en myndighet får uppgiften att utfärda alla tillstånd. avstyrker förslaget att verket skall bli ännu en myndighet för tillståndsprövning av miljörelaterad verksamhet. Det vore naturligt att detta görs av myndigheter med en roll och ett ansvar för svensk miljölagstiftning, d v s miljödomstol eller länsstyrelse. Tillståndsprövning för koldioxidutsläpp innebär en uppgift som är helt väsenskild från verkets nuvarande myndighetsuppgifter och påpekar att verket inte har kompetensen. Att handlingsansvaret på länsstyrelserna innebär uppsplittring är inte ett bärkraftigt argument då de är tillståndsmyndigheter på andra områden utan att detta anses vara ett problem. Det torde dessutom finnas goda kontakter mellan länsstyrelserna och . framhåller tidsbristen och vikten av likabehandling mellan anläggningar i systemet som skäl att tillståndsansvaret bör åvila central myndighet. Beräkning, mätning och rapportering av växthusgasutsläpp ligger inom ansvarsområde. STEM har svårt att se någon roll för i detta avseende. i län anser att miljöfrågorna bör prövas samlat vid en tillståndprövning hos en myndighet. A-anläggningar prövas hos miljödomstolen och B-anläggningar prövas av . Det förenklar även för verksamhetsutövaren. är processen komplicerad och införandet av ny myndighet komplicerar det ytterligare. Förslaget: Beslut om tilldelning fattas av den fristående mindre myndigheten. bör ges i uppgift att ta emot och bereda ansökningar, och i samråd med och Verket för näringslivsutveckling lämna förslag till beslut. Positiva till tilldelningen av beredningsansvaret (2 st): tingsrätt (Miljödomstolen) och i . Negativa till tilldelningen av beslutsansvaret (3 st): , (Miljödomstolen) och i . , Miljödomstolen, instämmer i förslaget att för en central roll vad gäller att bereda ansökningar om tilldelning av utsläppsrätter. Utredningen har inte närmare motiverat sitt förslag med en fristående myndighet som beslutsorgan. Miljödomstolen anser att uppgiften tillsvidare kan anförtros . i bedömer att klarar av att ta ansvar för tilldelningen av utsläppsrätter. ser inget skäl att skilja på beredande och beslutande myndighet när det gäller tilldelning av utsläppsrätter. Detta sker regelmässigt med utgångspunkt i gällande lagstiftning och det kommer att finnas möjlighet att överklaga beslut till andra instanser. anser att besluten kan fattas av ett mindre råd som innehåller representanter för olika intressenter (myndigheter, näringsliv etc). En kanslifunktion på kan lämpligen kopplas till rådet. Denna lösning används i många sammanhang. förutsätter att uppgiften att besluta om tilldelning till enskilda företag ingår i fastställandet av den internationella allokeringsplanen. Ansvar för kontroll och övervakning Förslaget: utvecklar lämpliga förfaranden för kontroll, övervakning, annullering av rätter m m som skall ske 2005-2007, i samråd med och . , Miljödomstolen, instämmer i förslaget att för en central roll vad gäller övervakning, kontroll och annulering av utsläppsrätter. anser att behovet av att handeln med utsläppsrätter liksom den verksamhet som bedrivs av yrkesmässigt verksamma mellanhänder står under tillsyn av , bör analyseras. i anser att ansvaret för kontrollfunktionen för handel med utsläppsrätter bör läggas hos befintliga myndigheter. anser det naturligt att hanteringen av påföljder och granskning av företagens rapporter ges till STEM, då det antas generera samordningsvinster dels i det fall STEM får registeransvaret, dels med STEM:s uppgifter och ansvar med elcertifikat. Eventuell auktionering av utsläppsrätter och uppgiften att upprätta en årlig rapport till Kommissionen bör handhas av den myndighet som ges ett tillsynsansvar enligt den kommande lagstiftningen. anser att mycket talar för att den agerande myndigheten bör vara en annan än respektive , då regelsystem ej förslås tillämpas. Det är viktigt med hänsyn till de knappa tidsramar som står till förfogande att en effektiv och snabb samordning kommer till stånd. En liten myndighet som snabbt kommer igång och kan upphandla tjänster av andra organisationer inom området kan därför vara en lösning. Andra kommentarer om kontroll och övervakning anser kontrollfrågan problematisk. Myndigheten anser att ett kontrollsystem bör kopplas till ett strikt sanktionssystem, och framhåller att erfarenheter från visar att en hög bötesnivå kan bidra till att systemet efterlevs. anser beträffande kontrollen och översynen av systemet med handel av utsläppsrätter i likhet med delegationen att regelsystem ej bör tillämpas. Institutet anser att det rör sig om helt olika förhållningssätt när det gäller handel med utsläppsrätter och skyldigheter gentemot . I det förra har aktörerna en annan frihet i sitt agerande inom systemet. Följande ställer sig positiva till förslaget om kvalitetssäkringsarbete (5 st): , Länsstyrelserna i och , och . anför att definitioner och avgränsningar inte bör skilja sig från den internationella rapporteringen till UNFCCC. P g a handelssystemets kopplingar till Kyotoprotokollet kan problem uppstå vid avvikelser. SCB anser vidare att ett fortsatt kvalitetssäkringsarbete av emissionsdata inom (, bestående av IVL, SCB och ) är av stor vikt. Det kan dessutom underlättas av ett fördjupat samarbete mellan , och . SCB påpekar att utredningen bör ha i åtanke inför den slutliga allokeringen att beräkningen av utsläpp vid kalkproduktion revideras och kommer att resultera i högre utsläpp jämfört med vad som tidigare rapporterats till UNFCCC. i anser att problemen med kvalitetssäkring är allvarliga och att utredningens förslag är positivt. Den lokalkännedom som länsstyrelserna besitter bör utnyttjas i arbetet med kvalitetssäkringen. i delar uppfattningen att det finns stor osäkerhet i statistikunderlaget men anser att detta är en svårighet som får utvärderas . Kvalitetssäkring måste bedrivas vidare. stödjer förslaget om kvalitetssäkringsarbete och framhåller särskilt vikten av att man organisatoriskt ser till att den struktur som beslutats av fullföljs och fördjupas. Detta skulle innebära att , som ansvarig för klimatmålet, lämpligen samordnar detta arbete. ställer sig positivt till utvecklat och förstärkt samarbete mellan myndigheter avseende prognoser för växthusgasutsläpp. hänvisar till att utredningen visat att det finns en betydande statistisk osäkerhet när det gäller faktiska utsläpp av koldioxid. En förbättring av det statistiska underlaget är av avgörande betydelse för att tilldelningen av utsläppsrätter skall ske på ett effektivt sätt och stödjer att det kvalitetssäkringsarbete som inletts skyndsamt utvecklas och utvidgas till flera områden. Även påtalar brister i den officiella statistiken och menar att man som grund för tilldelningen i stället borde använda företagens miljörapporter och kompletterande uppgifter från företagen. delar föreningens uppfattning. Även branschföreningarna Svensk energi, Svensk fjärrvärme och påtalar i sitt gemensamma yttrande problemen med osäker statistik. Plast- & kemiföretagen anser att de antagna utsläppen för industripannor i utredningen är för låga. Enligt organisationen ligger utsläppen från kemiindustrins pannor på mellan 0,6-0,7 Mton , jämfört med siffran 0,4 Mton som utredningen använt sig av. konstaterar felaktigheter i den statistik som framtagits av . Ett av kalkföretagen har köpt en kalkugn som inte kommit med i statistiken. Svensk Mineralindustri uppger att branscherna har påpekat för utredningen att deras egna uppföljningar visar högre koldioxidutsläpp än de som finns i utredningen . efterlyser ett klargörande huruvida en utsläppsrätt är ett värdepapper eller ej med hänsyn till de konsekvenser för handeln som ett sådant ställningstagande således kan få. Därvid bör det närmare analyseras om det finns behov av att de regler som gäller finansiella instrument också skall tillämpas på utsläppsrätter. Vilka aktörer som förväntas bli verksamma vid handeln som parter eller mellanhänder torde därvid få betydelse för bedömningen. Cementa och Plast & Kemiföretagen förordar fri tilldelning för alternativbränslen med fossilt ursprung som avses eldas . anser att betänkandet inte har beaktat förslagens WTO-rättsliga aspekter. Branschföreningarna Svensk energi, Svensk fjärrvärme och anför i sitt gemensamma yttrande att definitionen av begreppet anläggning skall klargöras. Föreningarna vill poängtera vikten av att ett fjärrvärmesystem, större än 20 MW, verkligen kommer att definieras som en anläggning även om produktionsenheterna är utspridda över ett större geografiskt område. I annat fall kommer detta att medföra omfattande administration. anser att det är långsiktigt mer kostnadseffektivt att kontinuerligt minska koldioxidutsläppen än att skjuta problemet framför sig och därmed vara tvungen att göra drastiska förändringar i ett senare skede. SNF menar att man måste förr eller senare minska utsläppen och att det inte finns någon anledning att öppna för ökade utsläpp och underminera hela arbetet med att nå det svenska klimatmålet. anser att kostnaderna för handelssystemet helt bör finansieras med avgifter inom ramen för systemet, när väl handelssystemet kommit igång. Intill dess bör särskilda medel avsättas för att utveckla handelssystemet. Svenska är positivt till att delegationen uppmärksammat behovet av hänsyn till oundvikliga utsläppsökningar tillföljd av nya krav i lagstiftningen. SPI skulle finna det rimligt med en generellt formulerad tydlig regel enligt följande förslag: I de fall lagstiftningen innebär att verksamhetsutövaren måste ändra produktionsförhållanden eller bygga nya anläggningar för att möta nya, lagstadgade krav som leder till ökad koldioxidemission skall verksamhetsutövaren tilldelas utsläppsrätter motsvarande denna ökning. anser att mottrycksanläggningar bör tilldelas utsläppsrätten i de fall de inte rimligen kan eldas med koldioxidneutrala bränslen, då industriellt mottryck är en energieffektiv teknik. Elproduktionen i effektiva motkraftsanläggningar kan på så vis bidra till att hålla nere elkostnaderna för energiintensiv industri som annars riskerar att drabbas av höjda elpriser till följd av handelssystemet. Skogsindustrierna anser att mottrycksanläggningar bör tilldelas utsläppsrätter så att kapaciteten i anläggningen kan utnyttjas fullt ut. Om produktionen av mottryckskraft fördyras genom att utsläppsrätter mpste köpas kommer det att påverka mottryckskraften negativt. Det skulle strida mot andan i direktivförslaget om CHP. Mottryckskraftanläggningar är en integrerad del av tillverkningsprocessen. Beroende på olika värmebehov i olika delar av processen förses ofta turbiner med en eller flera avtappningar mellan högtryck och lågtryck. De industriella mottryckskraftanläggningarna kan därför inte ingå i en benchmark i energisektorn. Produktionen av mottryckskraft är koldioxideffektiv jämfört med alternativet, som på marginalen i det nordiska kraftsystemet är kolkondens. Ökad mottryckskraftproduktion, även om produktionen baseras på fossila bränslen, är i själva verket ett sätt att undvika koldioxidutsläpp.