sou · GRB3129d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Stiftelsen och och kom- petensutveckling () har stött ett antal digitaliserings- projekt samt projekt som har med infrastrukturen att göra. Bra exempel är Den virtuella , () och Kulturnät , numera flyttat till (). 5.4.3Uppbyggnad av ett ABM-centrum har myndighetscheferna för , , , RAÄ och kommit överens om att samla de nationella kulturarvsinstitutionerna i ett ABM-centrum. Till dessa räknas förutom arkiv, bibliotek och museer också kultur- miljövårdens institutioner. ABM-centrum är en fortsättning och utveckling av det samarbete som pågått med små medel . Myndigheterna vill på detta sätt visa sin beredskap och förmåga att arbeta över de traditionella sektorsgränserna. Målet är att stimulera och utveckla samarbetet mellan kultur- arvsinstitutionerna i , att befrämja deras användning av ny teknik för att göra samlingarna mer och lättare tillgängliga samt att bidra till institutionernas kompetensutveckling. En viktig uppgift är att fortsätta samverkan kring digitalisering och målet är att göra viktiga objekt ur samlingarna tillgängliga över Internet och lätt sökbara. För detta krävs samverkan kring kvalitet och standard liksom registrering och indexering. Resultaten från det nämnda projektet och digitalisering – plattform för ABM-samverkan utgör en plattform och utgångspunkt för samarbetet. Webbplatsen som skapats till stöd för digitaliseringsarbete ska underhållas och utvecklas och kommer att upprätthållas av KB. ABM-centrum ska arbeta med utbildning inom digitaliserings- området och bidra till en ABM-överskridande kompetensutveck- ling, stödja och underlätta utvecklingsarbete. Centrum ska vidare bevaka den nationella och den internationella utvecklingen, inte Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering minst gäller det den europeiska samverkan om digitalisering som ingår i eEurope och baserar sig på The Principles (se avsnitt 5.3). Underlag för nationella planer och policydokument ska ut- arbetas. Utbildningssektorn i bredaste mening ska betraktas som den främsta målgruppen för kulturarvsinstitutionernas digitali- sering. Urval, paketering och pedagogisk utformning ska utvecklas i nära samarbete med representanter för de potentiella brukarna – universitet/högskolor (forskare/lärare/studenter), skolan, vuxenut- bildningen, hembygdsrörelsen. Ett medborgarperspektiv ska an- läggas. Myndighetscheferna ska utgöra styrgrupp, en ledningsgrupp med personer från myndigheternas ledningsgrupper (eller motsvarande organ) ska driva verksamheten. Övriga institutioner ska samlas i ett ABM-råd. Former för samverkan med brukare, finansiärer m.fl. ska utvecklas. De fem myndigheterna har förbundet sig att finansiera ett halv- tidskansli. Deltagande i arbetsgrupper etc. ska finansieras av insti- tutionerna själva. För att samarbetet inom digitaliseringsområdet ska ge några större resultat krävs dock ett större permanent bidrag från staten och bidrag från andra finansiärer. 5.5Digitalisering – för vem, av vad och hur? I det följande lämnas synpunkter som olika intressenter framfört i olika sammanhang (se 5.1.2). Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering 5.5.1Digitalisering – för vem och av vad? Relativt många anser att ett viktigt syfte med digitalisering är att nå en stor målgrupp: lärosäten/forskare, lärare, studenter, bibliotek och minnesinstitutioner i hela landet, allmänheten/alla, svenska folket. Någon nämner att även universitets- och högskolebibliotek omfattas av den tredje uppgiften och därmed ska göra sitt material tillgängligt för allmänheten. Utbildningsperspektivet är viktigt. Många såväl forskare som studerande runt om i landet saknar till- gång till kulturhistoriskt värdefullt material eftersom det inte finns i digital form utan endast på vissa bibliotek i landet. Somligt finns bara på KB. Beträffande val av objekt framhålls sammanfattningsvis att det svåråtkomliga, mest efterfrågade och skyddsvärda materialet bör prioriteras för digitalisering. I första hand bör svensk tryckproduk- tion, unika objekt i form av handskrifter och bilder i svenskt förvar komma i fråga – det handskrivna och äldsta först för att det alls ska bli tillgängligt. Det som inte under några omständigheter kan lånas ut, p.g.a. att materialet är ålderstiget, ömtåligt och att det ska vara av såväl allmänt som forskningsintresse (historia, kultur och kulturhistoria, av nationellt intresse). Mycket efterfrågat material bör prioriteras eftersom der löper risk att slitas ned eller komma bort, det är också intressant för många brukare Trycket på det vittrande pappret bör uppmärksammas. Unika äldre samlingar av intresse för svensk och internationell forskning (även internationellt material av typ facklitteratur inom teknik medicin och naturvetenskap vid UU, KI och KTH – till- sammans lär dessa utgöra den fjärde viktigaste samlingen i världen av detta slag) som inte kommer att kunna digitaliseras i fulltext ut- ifrån huvudmännens egna behov och ekonomiska ramar framhålls. Andra anser att det vore fel att dra paralleller mellan unikt och icke-unikt material eftersom exempelvis en dammsugarbroschyr kan vara unik men inte nödvändigtvis viktig. Prioriteringsfrågan framhålls som svår, inte minst för att det är svårt att definiera vad som är vetenskapligt värde. Vad som värderas av vetenskapen är inte heller och därför måste slumpmässighet finnas med i planen. Även dokument som kan tyckas oviktiga bör ha en viss sannolikhet att digitaliseras. Vidare framhålls att materialet ska vara av nationellt intresse. Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering undantagsfall ska alster tryckta i utlandet prioriteras. Det är viktigt att gå från ord till handling, en början kunde vara att välja ett antal vetenskapliga tidskrifter och börja digitalisera dessa. Om man ska göra ett urval bör urkunder och primärmaterial vara högt priori- terade. Det vore oklokt att sätta gränser för kulturarvet vid ett fast årtal, exempelvis 1850. Kulturarvet är det vi ska spara för framtiden och skriftkulturen är lika viktig som den under 1600- talet. Kvaliteten på dagens digitala material är så god att forskarna bara i undantagsfall behöver originalen, av studierna gäller själva texten och inte papperet. Ofta är den digitala versionen tvärtom överlägsen och kommer att förändra forskningen. Endast ett fåtal lärosäten har uttryckt någon åsikt i fråga om vem som ska göra urvalet. Dessa framhåller att det bör göras av experter från – institutioner i konstruktivt samarbete. Flera anser att KB bör göra det, några anser att arbetsgrupper ska formeras, andra att det ska göras av kulturarvsforskare och någon att det bör skötas av en kommitté av biblioteksfolk och musei- arbetare inom skilda områden. De tekniska framsteg som har gjorts vad gäller bevarande på lång sikt tas inte tillvara. Ingen har utvärderat de metoder som finns. Oavsett hur man ska gå vidare krävs en utvärdering av de tekniska lösningar som använts. De flesta anser att unikt, efterfrågat och material som riskerar att förstöras bör prioriteras. och bibliotek () framhåller förutom detta att det är en avvägningsfråga om materialet lämpar sig bäst för en källedition på papper eller för digitalisering. framhåller riksdagstrycket och bakåt i tiden samt offentligt tryck på trähaltigt papper –1920 (har redan påbörjats). fram- håller också riksdagstrycket, alla landskapslagarna, och stadslagar. anser att det vid val av objekt måste utredas vilka urvalskriterier som ska användas. Vidare att befintliga resurser måste samordnas och att en avvägning måste göras mellan be- varande- och tillgänglighetsaspekter. Museet framhåller beträffande de bildorienterade miljöerna att en föremålsdatabas utan digitala Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering bilder är föga användbar utanför den institution som har byggt upp den. Bildmaterial är inte till för en snäv krets, utan är mer populärt än man tror inom den humanistisk-samhällsvetenskapliga forsk- ningen och hela kulturarvsområdet, inte minst för att kunna göra tidsresor. Franska Gallica är ett gott exempel på ett samlande som stimulerar fantasin, och museet vill slå ett slag för den modellen. Även okänt och forskningsbart material framhålls. anser att frågan för vem digitaliseringen ska ske är bredare än frågorna hur och varför. Tillgängligheten för alla, inte bara forskare, är viktig inte minst ur ett medborgarperspektiv. av besökarna på folkbiblioteken är studerande, vilket har lett till att folkbiblioteken fått en helt annan roll än tidigare, nämligen som del i forsknings- och utbildningssystemet. Genom digitaliseringen har tillgången till material revolutionerats, och betydelsen av fysiska väggar har minskat. Antalet tillfrågade är begränsat och relativt få har svarat. De fram- håller också att det äldsta, det mest ömtåliga och det mest efter- frågade ska prioriteras. Även det unika, det svenska och lokal- historiskt material framhålls liksom intresset för det totala folk- bokföringsmaterialet. Skolans behov av digitaliserat material från KB De skolreformer som trädde i kraft präglades av mål- och resultatstyrning. Staten anger de nationella målen och utifrån dessa väljer lärare och elever tillsammans innehåll och arbetsformer. Termen undervisning byts ofta ut mot lärande, och läraren blir mer handledare än en undervisare som talar om vad som är sann och rätt kunskap. I läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94) sägs bl.a. att skolan ska sträva mot att varje elev utvecklar förmågan att arbeta såväl självständigt som tillsammans med andra. Eleven ska också lära sig att överblicka större kunskapsfält, att utveckla analytisk förmåga samt ett vetenskapligt sätt att arbeta Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering Vidare ska eleven ha god insikt i delar av det svenska, nordiska och västerländska kulturarvet. Detta sätt att se på kun- skap och lärande innebär att det inte räcker med de traditionella läroböckerna. Bibliotek och Internet är viktiga källor för eleverna som själva till stor del ska söka sin kunskap och också lära sig att kritiskt granska sina källor. Gymnasieskolan har åtta kärnämnen som är obligatoriska för alla gymnasieelever: svenska/svenska som andraspråk, engelska, samhällskunskap, religionskunskap, matematik, naturkunskap, idrott och hälsa samt estetisk verksamhet. I Åtta vägar till kunskap (SOU 2002:120) föreslås att historia också ska bli kärnämne i gymnasieskolan. I kursplanerna i flera av dessa ämnen nämns att eleverna ska ha möjlighet att ta del av och ta ställning till kultur- arvet. Alla elever i gymnasieskolan ska också genomföra ett projektarbete, där de självständigt ska välja och behandla ett kun- skapsområde. För detta krävs att de själva söker sig fram för att hitta svar på sina frågor och underlag för sina slutsatser. Gymnasial vuxenutbildning är en viktig del av det livslånga lärandet och där utvecklas nu alltmer flexibla former för lärande. Det är inte längre alltid en lärare i ett klassrum med elever som gäller utan rum och tid för lärande kan variera på många sätt. Distansundervisning blir allt vanligare. Datorn är i dessa samman- hang ett oundgängligt verktyg och digitaliserad information är här en självklarhet. Även när det gäller det icke-formella och informella lärandet som sker hela livet blir Internet ett naturligt läromedel för allt flera människor. KB som nationalbibliotek och forskningsbibliotek inom humaniora och samhällsvetenskap finns inte representerat som en informations- och kunskapskälla för skolorna , då endast ett fåtal objekt finns digitaliserade och tillgängliga. Det skulle vara mycket värdefullt om KB och andra kulturarvsinstitutioner skulle kunna tillhandahålla digitaliserat material för att stimulera ung- domars kulturintresse och inspirera till fortsatta studier och forsk- ningsinsatser. Inte minst är detta viktigt och värdefullt för elever från studieovana hem, elever med invandrarbakgrund och för alla de elever som inte bor i närheten av centrala kulturinstitutioner och som annars inte har tillgång till de samlingar som finns hos dessa institutioner. Universitetslektor , , har genomfört en utredning om historieundervisningen i skolan doku- menterad i publikationen Ungdomar tycker om historia och politik – Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering en studie i pedagogiskt arbete. Studien visar på bristerna och svårig- heterna i att undervisa i historia på ett sätt som engagerar elever . Behovet av fortbildning är stort och behovet av nytt, lättill- gängligt material är mycket stort. menar att med hjälp av källsamlingar som t.ex. American Memory (se avsnitt 5.3) skulle det bli betydligt lättare att reformera historieundervisningen så att det blir möjligt att nå målet en historiemedveten generation. Skolan är en stor målgrupp som skulle få möjlighet att ta del av vårt rika kulturarv. I gymnasieskolan finns cirka 322 000 elever och 30 000 lärare. Inom den gymnasiala vuxenutbildningen, som följer samma läroplan och kursplaner som gymnasieskolan, finns cirka 240 000 studerande och 11 000 lärare. Läsrörelsen framhåller den demokratiska rätten till språk och kunskaper och vikten av att omvandla böcker till kunskaper. Tillgängligheten blir då viktig. för de fria konsterna anser att material som inte går att bevara ska prioriteras, exempelvis människorna bakom konst, arkitektur osv. Många av våra stora konstnärer finns bara bevarande genom sina verk, möjligtvis finns foton men sällan rörlig bild och ljud. Detta är ett bristområde som borde bevaras tillsammans med konstnärernas verk hos bibliotek och museer för framtida forsk- ning, kanske kan digitaliseringen vara ett sätt att lösa problemet. har koncentrerat sig på cd-skivor med all- mänheten som målgrupp (databaser med alla döda i , på Söder osv.) för att ge en bred bild av vad som finns i arkiven och skapa efterfrågan. SLBA tar upp frågor rörande upphovsrätt och tillgänglighet. SLBA har, enligt lag, bara möjlighet att tillgängliggöra rörliga bilder för forskare. Om samma material skulle göras tillgängligt för all- mänheten krävs det avtal med upphovsrättsorganisationerna. har SLBA bara avtal som omfattar musik. SLBA kan därmed göra digitala musikfiler on demand, som man kan få lyssna till, dock endast i . Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering 5.5.2Hur bör arbetet med digitaliseringen organiseras? Uppdraget bör ingå i KB:s uppdrag, eftersom KB har ansvar för svenskt tryck. För unika objekt bör ansvaret läggas på förvarande bibliotek. Någon anser att ansvarsbiblioteken kunde ha en roll. Flera betonar att ABM-samarbete är viktigt och att det vore lämpligt med en särskild samrådsgrupp mellan de berörda i digi- taliseringsarbetet. Beträffande genomförandet framförs att RA och KB tillsammans bör vara en nationell samordnande resurs för digitalisering av unikt material som behövs i . Vidare att ett nationellt kompetenscenter borde kunna hjälpa ABM-myndig- heterna med råd om digitalisering – format, fallgropar, vem vet mer etc. Det kan ingå i KB:s uppdrag. Avbildandet och de tekniska lösningarna för webbpublicering bör samordnas för att få högsta kvalitativa och ekonomiska effekt. Det är viktigt att på grundval av noggranna tekniska och funktionella utvärderingar välja metoder som garanterar långsiktighet och rationell spridning av metadata. Åtskilligt skanningsarbete kan läggas ut på operatörer utanför . Enligt utredningens direktiv ska en handlingsplan tas fram för digitalisering för att bevara och göra kulturarvet mer tillgängligt. Arbetsgruppen har satt tillgänglighet i fokus. Vidare ska val av objekt utgå från brukarna. Utbildning och forskning ska prio- riteras. Arbetsgruppen utgår från att det som intresserar forskaren också intresserar allmänheten. Eftersom materialet ska göras till- gängligt på Internet kommer det kunna nå många. Det är viktigt att hitta vägar att stimulera ungdomars intresse för historia och kulturarv, men också att ge lärarna bland annat i svenska, historia och estetiska ämnen nya spännande hjälpmedel i undervis- ningen. Genom ett särskilt projekt som riktar sig till skolan bör sådana utvecklas. 5.6Infrastrukturella och andra förutsättningar Utvecklandet av centrala stödfunktioner för digitaliseringsarbetet inom ABM-sektorn är en förutsättning för ett samordnat men regionalt spritt digitaliseringsarbete. Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering KB har kommit långt i sitt arbete med digitalisering och har till- räckliga ämneskunskaper, nödvändiga infrastrukturella förutsätt- ningar samt tekniska och administrativa kunskaper och vet vad som behövs för att starta ett mer omfattande digitaliseringsarbete för att göra samlingarna mer tillgängliga. KB har även en datorhall med hög säkerhet och erfarenhet av digital lagring från webbinsamlings- projektet . 5.6.1Alla förutsättningar för en framgångsrik digitaliseringsverksamhet En grundförutsättning för att på ett effektivt sätt kunna tillgänglig- göra vårt tryckta och handskrivna kulturarv är att samlingarna är synliga i de centrala arkiv- och biblioteksdatabaserna. Det finns ingen gemensam arkiv- och biblioteksdatabas men goda förutsättningar att skapa ett gemensamt index. har digitaliseringsprojekt genomförts på många håll inom hela ABM-sektorn och gett värdefulla erfarenheter och digi- tala produkter. Det krävs en tydligare nationell samordning, och utveckling av sökverktyg är grundläggande. Det krävs också kun- skap om informationssökning och pedagogisk kompetens att för- medla kunskapen. I biblioteksutbildningen ingår detta och hög- skolebiblioteken är mycket aktiva inom området och be- driver utbildning (ibland poänggivande) i informationssökning för forskare och studenter. Även KB bedriver sådan utbildning för sina låntagare (den ger dock inga poäng). Det ingår i KB:s uppgifter att erbjuda sökvägar inom biblioteks- sektorn, lättillgängliga och breda, in i samlingarna. Det främsta instrumentet för detta är samkatalogen Libris. I Libris allmänt till- gängliga Internetversion Webbsök har KB skapat möjligheter att från en katalogpost i Libris länka till digitala objekt, t.ex. fulltext och digitala bilder. Inom arkivsektorn har med sin satsning på NAD och Arkis II påbörjat en utveckling mot en lika lättillgänglig väg in i arkivens samlingar. Denna databas innehåller främst det statliga materialet men har förutsättningar att bli en samlande nationell resurs för hela arkiv-Sverige. De stora samlingar av äldre litteratur som finns framför allt vid våra universitetsbibliotek måste göras sökbara i den nationella bibliotekskatalogen Libris. Många universitetsbibliotek i landet Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering konverterar successivt katalogkort till Libris och sitt lokala biblio- tekssystem. En del tar ett första steg genom att de gamla kortkata- logerna görs tillgängliga som digitala bilder över Internet. Dessa kataloger saknar dock kopplingar till Libris och har en begränsad sökbarhet. Utvecklade av sökverktyg med god täckning och direktlänkar skulle göra det möjligt för såväl stora som mindre aktörer att i egna digitaliseringsprojekt gå vidare och göra hela volymer eller sam- lingar tillgängliga i digital form. Det kan vara som bilder när det gäller det handskrivna materialet och eventuellt som redigerings- och sökbar text när det gäller tryckt material. För målgrupper som skolor/skolans lärare måste Libris eller Arkis II kompletteras med för dem skräddarsydda gränssnitt för att bli lättare att använda. För skolans möjligheter att ta emot digitaliserat material har Myndigheten för skolutveckling ett ansvar och ett samarbete måste utvecklas med denna myndighet. Vidare måste pedagogiska hjälp- medel utvecklas. 5.6.2Förutsättningar för utökad digitaliseringsverksamhet Vid digitalisering av stora volymer behöver KB öka sin kapacitet med fler produktionslinjer för bildfångsten. Till detta behövs mer skannerutrustning och fotografisk utrustning, fler datorer och arbetslokaler. För att hantera den stora mängden digitala bilder behöver ett administrativt system upphandlas, en digital bildbank för arkiv- och visningsbilder och för digitala bildleveranser (se avsnitt 5.2.2). 5.6.3Förutsättningar för att långsiktigt bevara, tillgängliggöra och tillhandahålla digital information Långtidslagring och permanent tillgång till digitaliserade bilder och texter bör samordnas med långtidslagringen av annan digital in- formation (se avsnitt 6.8). För att detta ska vara framgångsrikt måste det digitaliserade materialet ansluta sig till nationella regler för kvalitet och standard, ha rätt format och vara försett med nöd- vändiga metadata. Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering De digitaliserade bilderna, särskilt arkivbilderna i TIFF-format, tar stort utrymme, i många fall flera hundra MB per bild. KB:s bandarkiv behöver därför utökas med ett nytt skåp, fler band- spelare och magnetband. En säkerhetskopia behöver också arki- veras på annan ort. Det är viktigt att följa den internationella utvecklingen inom området och samarbeta med framstående aktörer både inom EU:s ramar och globalt. Det är angeläget att arbetssätten harmoniseras, att en plattform byggs som kan leda till samsökning där brukaren kan söka föremål oberoende av kategori och lokalisering. Det är vidare viktigt att projekt startas där alla berörda deltar och visar att de är beredda att samarbeta. Det samordningsprojekt, Bilddatabaser och digitalisering – plattform för ABM-samverkan, som finansierats genom , utgör en bra bas. Det är angeläget att KB och övriga kulturarvsinstitutioner utvecklar en samsyn om målen för digitaliseringen av institu- tionernas samlingar och formerna för deras digitalisering. Ett bra samarbete har etablerats mellan några av de centrala kulturarvs- myndigheterna. Det arbete som bedrivits i samordningsprojektet och i den s.k. ABM-gruppen bör formaliseras till det ABM- centrum som etablerats (avsnitt 5.4) och fungera som en styr- och samordningsgrupp öppen för alla. Samordningen ska omfatta registreringsprinciper, standarder och kvalitetsfrågor. En massiv utbildnings- och informationsinsats bör genomföras och för att nå många bör webbsidan utvecklas. När det gäller andra länder kan framhållas att SCRAN, American Memory och Picture alla är utmärkta exempel på samarbete och nätverksbyggande. har de valt olika lös- ningar anpassade för sina länder. Kulturarv till mångas glädje och nytta – handlingsplan för digitalisering 5.7Nationella åtgärder för digitalisering – förslag Utredningens förslag: En kraftsamling bör göras för att genomföra en digitalisering i större skala av material som finns i KB och andra kulturarvsinstitutioner som arkiv, bibliotek, museer och kulturmiljövårdens institutioner. Syftet bör vara att öka kunskaperna om vår mångfasetterade historia och underlätta forskningen om det svenska samhället och dess utveckling. Det övergripande målet bör vara att göra tryckta och handskrivna kulturarv, liksom fotografier, teckningar och andra samlingar, mer tillgängligt för många och bevara det för framtiden. Utgångspunkterna för digitaliseringsarbetet bör vara följande: val av objekt ska utgå från brukarna utbildningens och forskningens behov ska prioriteras och tillgängligheten gälla alla nivåer i utbildningssystemet för att stimulera framför allt ungdomars intresse för det svenska kulturarvet bör ett digitaliseringsprojekt som riktar sig till skolan ingå Statsmakterna bör fastställa en nationell strategi och tillföra medel för att för att förverkliga målen. Verksamheten ska i sin helhet präglas av långsiktighet och uthållighet. Det digitaliserade kulturarvet ska bevaras så att det är tillgängligt . Strategin bör omfatta handlingsplaner för tidsperioden –2016. , 2004 och 2005, bör främst ägnas åt plane- ringsarbete, urval av objekt och andra förberedelser.