sou · GRB359d1 · 2004-01-01 00:00:00 — IT- kommissionen och framhöll att staten inte hade någon rättslig bestämmanderätt över toppdomänen se och att utred- ningens förslag till lösning inte kunde genomföras utan stiftelsens samtycke. Den övervägande delen av remissinstanserna framhöll behovet av insyn i och tillsyn över den nuvarande organisationen. PTS framförde att frågan om Internets organisation borde bli föremål för fortsatta överväganden inom . Vad gällde frågan om statlig representation i styrel- se tillstyrktes en sådan ordning av majoriteten av de remissinstan- ser som kommenterade förslaget. KTHNOC föreslog att för det fall regeringsrepresentationen skulle bestå i att regeringen utsåg två ledamöter så borde den ena representanten ha teknisk kompetens och den andra representanten kompetens i fråga om kännetecken. Denna lösning framfördes också av . Vissa av remissinstanserna, bl.a. PTS och , ifrågasatte om regeringsrepresentation skulle lösa legitimitets- frågan. PTS förespråkade i stället att den statliga representationen borde begränsas till en observatör utan rösträtt i enlighet med en modell som införts i . motsatte sig av principiella skäl statlig repre- sentation. 3Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder I de flesta länderna hanteras de nationella toppdomänerna av privaträttsliga organisationer. Det statliga inflytandet över de organisationer eller bolag som hanterar toppdomänerna varierar. I faller hanteringen av toppdomänen no in under den norska telelagens bestämmelser om förvaltning av nummer, namn och adresser för bl.a. teletjänster. Därmed omfattas administra- tionen av toppdomänen av det norska Post- og teletilsynets verk- samhetsområde. Den nationella toppdomänen no administreras av NORID, ett bolag som sorterar under det statliga bolaget . Verksamheten i NORID sker i samförstånd med Post- og teletilsynet på så vis att NORID frivilligt gått med på att vissa åtgärder som vidtas kräver Post- og teletilsynets samförstånd. I har man lagt fram ett nytt förslag till förvaltningsmodell som grundar sig på en rapport, .no eller aldri Forvaltningsmodell og tvisteløsning under norsk domenenavns- administrasjon från arbetsgruppen om domännamn. Rapporten har varit föremål för ett remissförfarande och har också utgjort underlag för en hearing i ämnet. Enligt Samferdselsdepartementet och Post- og teletilsynet ges det överordnade politiska och administrativa ansvaret för topp- domänen efter det mönster som anges i GAC:s principer om delegering av de nationella toppdomänerna. I förslaget sägs att förhållandet mellan den nationella myndigheten och den som faktiskt hanterar toppdomänen bör framgå av en generell föreskrift som bör fungera som en ramlagstiftning för förvaltningen av toppdomänen. För att klargöra ägandeförhållandena i NORID föreslås också att bolaget skiljs ut som ett särskilt aktiebolag som inte sorterar under . Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder I hanteras toppdomänen dk av stiftelsen (). Den praktiska hanteringen och regist- reringen av domännamn sköts av aktiebolaget . Enligt uppgift pågår ett utredningsarbete som syftar till att klarlägga om det finns behov av att i lag reglera frågor om domännamnsregler och om administrationen av toppdomänen. I administrerades toppdomänen fi inledningsvis av en privaträttslig samarbetsorganisation för Internetoperatörer, (). Emellertid uppkom efterhand oenighet mellan de Internetoperatörer som ingick i FICIX. Därtill kom att vissa av Internetoperatörerna efterlyste en starkare legitim grund för verksamheten och för regleringen av verksamheten. Därför sköts administrationen av toppdomänen fi numera av den statliga myndigheten (tidigare Teleförvalt- ningscentralen) som sorterar under . Hur administrationen av toppdomänen fi närmare skall utföras regleras utförligt i lag. Den nationella toppdomänen för , uk, administrera- des av . började emellertid domännamn bli föremål för handel och kom bl.a. därför att representera ekonomiska värden. Till följd härav och till följd av att antalet ansökningar om att få registrera domännamn under toppdomänen ökade stod det klart att inte längre kunde administrera toppdomänen. Det fanns därmed ett behov av att skapa en ny organisation och i anledning härav bildades den icke-vinstdrivande organisatio- nen Nominet UK. Nominet UK har utformats på ett sätt som gör det möjligt för alla organisationer med intresse av Internetfrågor att bli medlem- mar i organisationen. De 2 800 medlemmarna har inflytande över hur Nominet UK bedriver sin verksamhet. Nominet UK finansieras genom de medlemsavgifter som medlemmarna erlägger. Nominet UK styrs av . Den prak- tiska verksamheten sköts av fyra enheter inom Nominet UK. Enligt de uppgifter som lämnas på Nominet UK:s webbplats har den brittiska regeringen erkänt Nominet UK som den organisation som har ansvaret för toppdomänen uk. Nominet UK har också Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder enligt uppgifterna som lämnas regelbunden kontakt med rege- ringen, som alltmer börjar se toppdomänen uk som en kritisk punkt för landets kommersiella infrastruktur. och beslutade i förordning 733/2002 av om att inrätta den nationella topp- domänen eu. I förordningen anges att inrättandet av toppdomänen eu är avsett att främja en ökad e-handel och därigenom också utbudet och konkurrensen på denna marknad. Genom inrättandet av toppdomänen eu bör enligt förordningen den inre marknaden få en mer framträdande plats på den virtuella Internetbaserade marknaden. Vilken eller vilka rättssubjekt som skall delegeras ansvaret för toppdomänen eu har bestämts efter ett inbjudningsförfarande. Ansvaret har anförtrotts ett konsortium, vari bl.a. NIC-SE ingår. Konsortiet kommer att ha sitt säte i . I förordningen om den nationella toppdomänen eu finns en rad olika bestämmelser som lägger fast ramarna för hur administra- tionen skall utformas. Vid en genomgång av de artiklar som tagits in i förordningen kan konstateras att dessa i stor utsträckning följer vad som sägs i GAC:s principer om administration och delegering av nationella toppdomäner. Inledningsvis i artikel 1 sägs att kommissionen och de som skall ansvara för toppdomänen eu skall träffa ett avtal som skall vara begränsat i tiden, och som bl.a. skall innehålla riktlinjerna för hur toppdomänen eu skall generellt drivas och hur de ansvariga för toppdomänen eu skall utses. I avtalet skall också anges att det finns möjlighet för parterna att förlänga avtalet. Vidare sägs att de som delegerats ansvaret för toppdomänen skall driva verksamheten utan vinstsyfte och att de ansvariga skall ha säte och driva den huvudsakliga verksamheten inom gemenskapen. I artikel 2 sägs fortsättningsvis att parterna i det avtal som avser att ansvaret delegeras en viss ansvarig för toppdomänen skall ta hänsyn till de principer som kommer till uttryck i GAC:s principer om dele- gering och administration av nationella toppdomäner. I artikel 4 utvecklas närmare vad den som ansvarar för toppdomänen skall iaktta. Här nämns att den ansvarige skall följa vad som står i avtalet. Den som ansvarar för toppdomänen eu skall organisera, admini- Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder strera och förvalta toppdomänen i allmänhetens intresse på grund- val av principer om konkurrens, effektivitet, tillförlitlighet och tillgänglighet. De avgifter som tas ut i samband med att det regi- streras domännamn under toppdomänen skall vara direkt baserade på de kostnader som uppstår i samband med registreringen. Därtill skall den som ansvarar för toppdomänen eu införa ett tvistlösnings- förfarande som är baserat på kostnadstäckning för att snabbt lösa tvister mellan innehavare av domännamn. Förfarandet skall vara inriktat på tvister om rättigheter som är hänförliga till namn och tvister om enskilda beslut som fattats av den administrativt ansvarige. Det tvistlösningsförfarandet som talas om i artikel 4 i förordningen skall inte påverka möjligheterna att tillämpa dom- stolsförfarande. Enligt den här nämnda artikeln skall den som ansvarar för toppdomänen också säkerställa integriteten för data- basen som innehåller information om domännamn. I artikel 5 sägs vidare bl.a. att det vid namntilldelningen skall finnas utrymme för staterna att reservera viss ord såsom geogra- fiska namn. Artikel 7 innehåller en bestämmelse som överensstämmer med vad som uttalas i GAC:s principer genom att gemenskapen förebehåller sig alla rättigheter i anslutning till toppdomänen eu. Här nämns särskilt sådana rättigheter som är kopplade till den databas som krävs för att säkerställa genomförandet av förord- ningen samt rätten att utse en ny ansvarig för toppdomänen. En administrativ struktur liknande den som beskrivits ovan i fråga om den finska toppdomänen tillämpas i . Här administreras toppdomänen es av en offentlig organisation, , som faller in under det departement som ansvarar för vetenskap och teknologi. Hur reglerna för administrationen av toppdomänen skall utformas bestäms av den spanska staten genom Ministerial Order efter rekommendationer från bl.a. OEPM (Spanish Bureua of Patents and Trademarks), RCM (Mercantile Central Register) och vissa Internetoperatörer. I vissa europeiska länder drivs de nationella toppdomänerna i rent privaträttslig regi. I administreras toppdomänen fr av en icke-vinstdrivande organisation, AFNIC. Organisationen har inte någon koppling till någon statlig myndighet. Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder vissa myndigheter representerade i . Ett lag- förslag rörande domännamn ligger hos det franska parlamentet och en ny reglering förmodas träda i kraft . Också i administreras den nationella toppdomänen inom ramen för en privaträttslig organisation, DENIC, som drivs som ett kooperativ. Mellan DENIC och vissa departement förekommer utbyte av information beträffande toppdomänen. Detta samarbete är emellertid inte lagreglerat. En administrativ struktur liknande den i tillämpas beträffande den öster- rikiska toppdomänen at. var ett av de första länderna som genomförde en formell omdelegation av ansvaret för en nationell toppdomän och som ingick ett trepartsarrangemang som omfattade den nationella regeringen, en nationell registerenhet och ICANN. delegerades ansvaret att administrera domänen au från till en enskild person verksam vid . Redan på ett tidigt stadium skapades en rad olika huvuddomäner under toppdomänen. Dessa delgerades i sin tur från den ansvarige vid till såväl enskilda som till företag. föreslog the Assosiation of att man skulle bilda ett icke-vinstdrivande bolag som skulle ha till uppgift att se över domännamnshanteringen i . Detta till följd av en rad olika tvister kring den mest populära underdomänen com.au. Förslaget ledde till att man bildade bolaget (). Bolagets verksamhet syftade till att garantera en fungerande administration av au. utsattes emellertid för hård kritik och fick inte det breda stöd från operatörer och användare som varit tanken. och andra intressenter vände sig därför till den australiensiska regeringen med en begäran om att regeringen skulle se över om ansvaret för administrationen av domänen au borde omdelegeras. Regeringen, genom the National Office for the Information Economy, biföll begäran om att inleda en översyn av frågan. I samband med detta bildades ytterligare ett icke-vinstdrivande Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder bolag, au (auDA). Tanken var att auDA skulle ta över ansvaret för administrationen av toppdomänen au. Arbetet med omdelegeringen försenades av att den person som ursprungligen anförtrotts att administrera toppdomänen inte var villig att medverka till en omdelegering. skrev auDA till ICANN och begärde att en formell omdelegering skulle äga rum. Efter det att det från olika håll framförts en rad olika förslag angående vem som skulle administrera toppdomänen träffades ett avtal mellan auDA och ICANN . Den nationella toppdomänen för hk administrerades inledningsvis av The Joint Universities Computer Center (JUCC). Den snabba utvecklingen av Internetanvändningen och den ökade elektroniska handeln i innebar emellertid att det ifrågasattes om JUCC kunde möta de krav på effektivitet och stabilitet som allmänheten ställde på domännamnshanteringen. Därutöver väcktes också frågan om JUCC verkligen hade möjlig- het att tillgodose alla de intressen som borde tas tillvara i administrationen av toppdomänen. I anledning av diskussionerna kring JUCC påbörjades en omdelegeringsprocess . Processen inleddes med att man såg över vilket slags regelverk som var bäst lämpat för toppdomänen hk. Resultatet av översynen publicerades offentligt och allmänheten gavs möjlighet att lämna synpunkter på de förslag som presenterades. Omdelegeringsarbetet gick därefter in i en ny fas i samband med att JUCC bildade ett bolag, the (). Under bolagets ledning arbetade man fram nya namntilldelningsregler och nya riktlinjer för den fortsatta verksamheten. bildades the (). Detta bolag övertog HKDNR från JUCC. I samband med det utbetalades en summa om 10 miljoner HKD som ersättning för det arbete som JUCC utfört som administratör av toppdomänen hk. Omdelegeringsprocessen avslutades genom att the Special Administrative Region och HKIRC träffade ett avtal där bolaget pekades ut som registerenhet. SOU 2003:59 Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder ansökte JUCC och HKIRC gemensamt till ICANN om en omdelegering av toppdomänen. delegerades den nationella toppdomänen för , jp, till en enskild person. Denne deltog redan i ett pågående arbete med domännamn och e-postadresser inom (). började man registrera domän- namn under den japanska toppdomänen. De domännamn som tidigare registrerats under flyttades därmed över till toppdomänen jp. Efter hand ökade ansökningarna för att registrera domännamn under den japanska toppdomänen. Detta skedde i sådan utsträck- ning att det inte längre var möjligt att administrera toppdomänen inom ramen för den organisation som då hade ansvaret. Efter en diskussion initierad av den enskild som ursprungligen ansvarat för toppdomänen i beslutade man att skapa organisationen for (), vilken organisation i sin tur beslutade att bilda Information Center (JNIC). I samband med att man bildade JNIC flyttades ansvaret för toppdomänen jp över från till bolaget. Överflyttningen skedde med den enskildes som ursprung- ligen delegerats ansvaret samtycke. Inom ramen för JNIC:s verksamhet påbörjades ett arbete med att skapa en organisation som kunde möta kraven som den ökade Internetanvändningen innebar. Bolaget förberedde också en om- organisation för att kunna skapa en mer stabil organisation. Detta ledde till att bolaget 1993 omvandlades till Information Center (JPNIC). Omorganisationen ledde till att bolaget utvecklades till en mer finansiellt stabil organisation som delvis finansierades genom ett medlemsavgiftssystem. Efter hand kom konkurrensen mellan den nationella topp- domänen jp och andra mer kommersiella toppdomäner, såsom com, att bli allt hårdare. Detta ledde till en diskussion om formerna för användandet och administrationen för den nationella toppdomänen jp borde förändras. inleddes ett arbete med att bilda ett nytt bolag som skulle ta över ansvaret för den nationella toppdomänen jp. Arbetet resulterade i att Registry Service Co., Ltd. (JPRS) bildades . JPNIC, JPRS och andra lokala Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder intressenter diskuterade gemensamt fram en policy för det nya bolaget som bl.a. innebar att bolaget skulle verka för allmänna intressen. Diskussionerna nedtecknades slutligen i ett protokoll med riktlinjer för JPRS. För att ansvaret för den japanska toppdomänen skulle kunna flyttas över till JPRS var detta bolag, JPNIC och den japanska regeringen i kontakt med ICANN och begärde en omdelegering. ICANN rekommenderade därefter delegeringen som verkställdes av DoC. drevs den kanadensiska toppdomänen ca av en enskild som var verksam vid (). Verk- samheten drevs med hjälp av utrustning som fanns vid universi- tetet. Efter det att ansökningarna om att registrera domännamn under den kanadensiska toppdomänen ökade blev det ohållbart för en enskild att förvalta toppdomänen på ett sätt som tillgodosåg allmänhetens intressen. Till följd härav beslöt den person som då hade ansvaret, UBC och den kanadensiska regeringen att ansvaret för hanteringen av toppdomänen skulle flyttas till en icke- vinstdrivande organisation, Canadian Internet Registration Authority (CIRA). I samband med att den praktiska förvaltningen flyttades över till CIRA ställde den kanadensiska regeringen upp en rad krav på hur förvaltningen av toppdomänen ca skulle utföras. Dessa krav innebar bl.a. att toppdomänen skulle administreras på ett sätt som tillgodosåg allmänhetens bästa. Verksamheten skulle vidare drivas i en så öppen form som möjligt för att allmänheten skulle kunna ta del av information om verksamheten. Ytterligare ett krav var att det skulle vara enkelt att registrera ett domännamn under toppdomänen och att domännamnsregistreringen skulle vara snabb och effektiv. vidtogs ytterligare åtgärder för att också det for- mella ansvaret för toppdomänen slutligen skulle flyttas till CIRA. För att åstadkomma detta träffades ett ramavtal mellan UBC, CIRA och den kanadensiska regeringen. I avtalet uttalades bl.a. att UBC avstod från de eventuella rättigheter som kunde ha upp- kommit i samband med att UBC var ansvarig för administrationen Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder av toppdomänen ca. I avtalet uttalades också att toppdomänen var ett offentligt intresse som tillkom samtliga kanadensare. Avtalet gavs en utformning som innebar att ansvaret för delege- ringen av toppdomänen ålades ICANN. Regeringen uttalade emel- lertid i avtalet att CIRA skulle driva verksamheten i enlighet med de principer som regeringen tidigare lagt fast och med de principer som regeringen utifrån allmänhetens bästa beslöt att CIRA skulle iaktta. skrev den kanadensiska regeringen till ICANN. I brevet angavs att det var regeringens önskan att CIRA skulle anförtros ansvaret för administrationen av toppdomänen ca och att det därför borde ske en omdelegering till CIRA. omdelegerades den kanadensiska toppdomänen i enlighet med regeringens önskemål. Den nationella toppdomänen us utnyttjades till en början huvud- sakligen av den amerikanska staten. påbörjades ett arbete som syftade till att privatisera vissa tekniska aspekter av DNS. Som en del av detta arbete inleddes en process där DoC genom and () samlade in information om hur topp- domänen us skulle kunna utvecklas mot att bli en mer tillgänglig toppdomän för allmänheten. NTIA höll i detta sammanhang offentliga möten vid vilka bl.a. den dåvarande administratören av toppdomänen us, NSI/VeriSign, och företrädare för en rad olika departement deltog. Efter det att NTIA tagit del av de synpunkter som kom fram vid mötena konstaterades att allmänheten generellt inte var medveten om att det var möjligt att registrera domännamn under us och att toppdomänen därför kommit att bli en resurs som inte utnyttjades i önskvärd utsträckning. NTIA utvecklade i samband därmed ett regelverk för de tjänster som borde finnas tillgängliga för allmänheten under toppdomänen us. Därefter träffade DoC avtal med . om att detta bolag skulle administrera och svara för driften av toppdomänen us. Det avtal som träffats mellan DoC och . Avtalet innehåller bestämmelser om såväl den tekniska driften som de tjänster som skall tillhandahållas inom ramen för administrationen av toppdomänen. Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder I avtalet uttalas inledningsvis vilka målsättningar som den amerikanska regeringen satt upp för toppdomänen us. Den första målsättningen anges vara att verka för att formerna för delegatio- nen och administrationen av toppdomänen utvecklas till ett robust, säkert och tillförlitligt system. En andra målsättning är att öka användandet av toppdomänen us bland de användare som finns i . Den sistnämnda målsättningen skall uppnås bl.a. genom att reglerna för registreringen förenklas. Den amerikanska regeringen har också som målsättning för us att administrationen av domänen utformas på ett sätt som garante- rar både förtroende hos användarna och en stabil infrastruktur. Toppdomänen skall vidare drivas på ett sätt som bl.a. kan möta framtida krav från eventuella framtida domännamnsombud. Mål- sättningen med us är enligt avtalet att garantera DNS stabilitet såväl vad gäller systemet i dess helhet som för domänen us under den övergångsperiod som följer i och med den omdelegering som avtalet innebär. I avtalet sägs också att us skall drivas i enlighet med ICANN:s tekniska ledning av DNS. Ytterligare en målsättning är att upprätthålla en kontinuerlig kommunikation mellan DoC, . Detta skall ske genom ekonomiskt stöd till ICANN. Slutligen anges målsättningen också vara att främja konkurrens inom toppdomä- nen us för att därigenom bl.a. kunna erbjuda större urval och bättre tjänster för användarna. Förutom de här nämnda mer övergripande målsättningarna för us ställs upp mer detaljerade krav som innebär förpliktelser för . Bolaget skall exempelvis driva verksamhet i och ha en adress i landet. Samtliga tjänster som rör registrering av domännamn under toppdomänen us skall därutöver utföras inom landet. Enligt avtalet får . inte ställa några ekonomiska krav på den amerikanska regeringen i anledning av förvaltningen av toppdomänen. Däremot är bolaget tillåtet att ta ut rimliga avgifter från tredje man i anledning av de tjänster som skall utföras i enlig- het med avtalet med . Det sistnämnda förfarandet skall emel- lertid godkännas av den amerikanska regeringen. I avtalet uppställs slutligen vissa krav som rör förvaltningen av toppdomänen us. Dessa förpliktelser är uppdelade i fyra punkter. I detta sammanhang är det främst punkterna ett och två som är av intresse. Den första punkten rör de mer grundläggande funktioner- na för drivandet av en toppdomän och innefattar bl.a. en för- Administrationen av nationella toppdomäner i andra länder att underhålla samtliga system, såsom mjukvara, hårdvara och infrastruktur. skall vidare tillhandahålla en rad olika tjänster, såsom att driva och underhålla masterservern och slavservrar för toppdomänen us, marknadsföra och medvetandegöra möjligheterna att registrera domännamn under toppdomänen us samt tillhandahålla en webbsida med aktuella riktlinjer och information om möjligheterna att registrera domännamn under us. I punkten två förpliktas bolaget att uppfylla grundläggande policykrav, vilket bl.a. innebär att det inom ramen för regelverket skall finnas en tvistlösningsmodell. I enlighet med GAC:s principer vidtog DoC en rad åtgärder för att garantera att toppdomänen us skulle fortsätta att fungera stabilt då ansvaret för administrationen flyttades från NSI/VeriSign till . Detta skedde bl.a. genom att DoC anmärkte i avtalet att toppdomänen skulle administreras både i enlighet med GAC:s principer och med ICANN:s tekniska ledning av DNS. Dessa åtaganden utgjorde ramen för ett samarbete mellan ICANN och . DoC underrättade också ICANN om avtalet som träffats med bolaget. Även NSI/VeriSign var i kontakt med ICANN för att de tekniska och administrativa kontakterna skall kunna överflyttas till . ICANN rekommenderade därefter DoC att godkänna en omdelegering av toppdomänen us. DoC gav i sin tur klartecken till att rotservern skulle riktas om i enlighet med rekommendationen. Ovan gjorda genomgång av hur de nationella toppdomänerna administreras i visa andra länder ger vid handen att formerna för administrationen skiljer sig åt. Detta gäller både graden av statlig inblandning och hur administrationen regleras i de fall staten har en mer aktiv roll.