sou · GRB379 · 2004-01-01 00:00:00 — 8.3.2Beskrivningen av barnens skolliv En andra uppsättning av begränsningar rör resultaten kring aspekter av barnens skolliv. Den information som rapporteras här är inte insamlad från en grupp barn som kan anses utgöra ett statistiskt representativt urval ur den berörda populationen, eftersom de barn som intervjuades valdes ut av andra skäl. Men det finns anledning att tro att de har mycket av det de berättat gemensamt med andra barn. Vad gäller barns exponering för både trakasserier från skolkamrater och upplevd dålig skolprestation har det varit omöjligt att bedöma en förväntad förekomst. Det beror huvudsakligen på studiens uppläggning och datakälla och är inte någon verklig källa till sned- vridning i studien av de utvalda faktorerna som utlösande faktorer. Den höga förekomsten av kamrattrakasserier (eller den vanliga frekvensen) som observerades (dvs. omkring var fjärde elev) kan vara ett tecken på att informationen om utsatthet är välgrundad. Vi vet att intervjuer leder till att fler barn rapporteras som utsatta än självadministrerade frågeformulär. Det kan också vara så att intervjuer gjorda i ett sådant sammanhang som det vår studie tillhandahöll kan öka villigheten att rapportera. Följaktligen är förekomsten av trakasserier bland barn något högre än den som rapporterats i tidigare studier i – vilka utförts i klassrummet eller med hjälp av ett självadministrerade frågeformulär (2002). Våra två intervjuare fann emellertid en mycket liknande grad av trakasserier. Ur ett annat perspektiv kan man också ställa sig frågan om osäkerheten rörande förekomst av trakasserier påverkar jämförelserna rörande förekomst och form av trakasserier i förhållande till barnets kön och åldersgrupp. Vi tror att de relativa skillnader som observerats mellan tillfälliga offer och offer som ofta utsatts sannolikt ger oss en relativt god bild av de skillnader barn av olika kön och ålder upplever i skollivet. Vad har vi lärt oss av barnens berättelser? Vidare förväntades det instrument som användes för insamling av data på ett bra sätt fånga upp det som ägde rum strax före en skada (dvs. Det faktum att intervjuarna inte kände till de hypotetiska riskperioderna stärker också validiteten i fallinformationen. Dessutom är barns förmåga att minnas hur ofta de vanligtvis blir utsatta för trakasserier eller upplever sig ha presterat dåligt mycket viktig för validiteten hos våra resultat. Alla intervjuer gjordes från skadetillfället (med ett fåtal undantag under den första skolterminen) för att minimera minnespåverkan. Rapporten visar som väntat att skador är vanligare bland pojkar än bland flickor; cirka två av tre av de drabbade är pojkar, och en av tre är en flicka. Andelen skador ökar med ålder för att sedan hålla sig relativt . Skadorna uppträder oftare utanför skoltid, dvs. före och efter skolan samt under lediga dagar. Skolrelaterade skador uppträder framför allt under lektionstid (särskilt under gymnastiktim- marna). De flesta av skadorna uppkom till följd av fall på samma nivå eller fall från höjd. Det finns få anmärkningsvärda skillnader mellan pojkar och flickor eller mellan 10–12-åringar och 13–15-åringar med avse- ende på bland annat skadans yttre faktor, skadad kroppsdel eller typ av skada. Däremot finns det tydliga skillnader vad gäller det slags aktivitet, under vilken skador inträffar, och deras skademönster. Detta är påtagligt när det gäller skador som inträffar under lek och idrott, där fem typiska skademönster har framträtt: ridningsolyckor; fotbolls- och övriga lag- och kontaktsports- olyckor; gymnastikolyckor; olyckor under utövandet av bräd- och hastighetssport; övriga skador under lek. Trakasserier från skolkamrater är både en utlösande faktor bakom oavsiktliga skador och en direkt orsak till skada. De utgör en del av den aktuella personliga historien hos flera offer för oavsiktliga skador, och verkar vara ett ganska vanligt inslag i skolmiljön för många barn mellan . Effekten av trakasserier som utlösande faktor är kortvarig, dvs. efter exponering, med en risk för fysisk skada som är mer än fyra och en halv gång högre (relativ risk = 4,6) efter att man utsatts än utan utsatthet. De avsiktligt skadade barn som togs in på sjukhus var relativt få i materialet och kände ofta sin(a) förövare. I sådana fall kom ofta förövarna från samma skola, och många av offren hade tidigare trakasserats av dem. Det finns en kvantitativ och en kvalitativ skillnad i det sätt på vilket tillfälliga offer och de som ofta utsätts trakasseras av sina kamrater. Denna skillnad har med barnets ålder att göra och visar sig bland flickor men inte bland pojkar. Beslut vid regeringssammanträde . En delegation skall se över och arbeta med frågor om säkerhet och förebyggande av skador i barns och ungdomars miljö. Delega- tionens skall bl.a. –kartlägga vilka skador och olycksfall som drabbar barn och ungdomar, –kartlägga vilka barn och ungdomar som drabbas beroende på bl.a. ålder, kön och bostadsform, –lämna förslag till förbättringar när det gäller statistik och annan kunskapsinhämtning inom området, –påbörja ett arbete för att höja medvetenheten om metoder för skadeförebyggande åtgärder kring barn och ungdomar och att förbättra samarbetet mellan inblandade myndigheter och mellan myndigheter och frivilliga aktörer bådepå nationell nivå och på lokal nivå, –finna former för hur barn och ungdomar kan involveras i det lokala förebyggande arbetet i syfte att ta till vara deras syn- punkter på hur detta arbete kan bedrivas, –överväga om det behövs några förändringar av lagstiftningen för att stärka barns och ungdomars skydd och säkerhet, samt –utreda vilken myndighet som bör ha det över- gripande ansvaret för barnsäkerhetsfrågorna och frågorna om barns lek- och utemiljö. finns det mycket kunskap om barn, deras behov och inte minst lekens betydelse för deras utveckling. Kunskaperna behöver dock både breddas och fördjupas. Barn behöver leka och röra på sig, fantisera, bearbeta upplevelser genom leken och göra nya erfarenheter. Äldre barn och tonåringar behöver utrymme för sina intressen, vänner och aktiviteter. Gemensamt för nästan alla barn och ungdomar är att de befinner sig i förskole- och skolmiljöer. Barns rätt till lek och rekreation slås fast i artikel 31 i FN:s konvention om barnets rättigheter (). Det skall finnas utrymme för lek och fritid och den miljö där barn leker skall vara säker. Barns rätt till lek och fritid skall också ses i relation till artikel 6 om rätten till överlevnad och utveckling. ställer således förpliktigande krav på att barns miljö både skall vara säker ochutvecklande. Barnsäkerhet och berörda aktörer Barnsäkerhetsarbetet fungerar förhållandevis väl i . Döds- fallen är få liksom de allvarliga skadefallen. Det hindrar inte att mer kan göras och att ambitionen bör höjas ytterligarenär det gäller att minska skadorna. saknas det både en samlad lagstiftning och ett samlat myndighetsansvar för barns rätt till en stimulerande, trygg och säker uppväxtmiljö. Ett flertal myndigheter har ett sektorsansvar eller på annat sätt funktioner när det gäller att förbättra barns och ungdomars säkerhet och motverka olycksfall. Vissa myndigheter har tillsynsansvar och andra arbetar med metodutveckling och kunskapsspridning. Det arbetet bör fortsätta och vid behov för- bättras och samordnas. I propositionen om Hälsa, lärande och trygghet (2000/01:14) aviserar regeringen en översyn av arbetsmiljö- lagen ur ett elevperspektiv. I detta sammanhang bör även berörda myndigheters tillsyn ses över i syfte att åstadkomma en ökad samsyn och samordning. Det gäller t.ex. det arbete som bedrivs av , , , , , samt . har dock ett särskilt samordnande myndig- hetsansvar för frågor som rör barns säkerhet. Enligt förordningen (1993:710) med instruktion för skall ombuds- mannen inom sitt verksamhetsområde ta initiativ till samordning och utveckling av samhällets förebyggande insatser inom området barns och ungas säkerhet (2 § 4 p.). Ett förändringsarbete pågår när det gäller verksamhet. Inrikt- ningen på det arbetet är att ombudsmannarollen skall lyftas fram och bli tydligare och att myndighetsfunktionerna skall begränsas så långt som möjligt. Avsikten är således att det övergripande myndighetsansvaret för barns och ungdomars säkerhet inte längre skall ligga på . På den lokala nivån har olika kommunala verksamheter som t.ex. förskola, skola, gatukontor och räddningstjänst viktiga funktioner. Genom hälso- och sjukvården och sitt folkhälsoarbete kommer också sjukvårdshuvudmännen i beröring med frågorna. Det är viktigt att nå barn, ungdomar och föräldrar i säkerhets- arbetet. Det är viktigt att ta till vara deras synpunkter på hur det skadeförebyggande arbetet kan bedrivas och utveckla formerna för hur barn och ungdomar kan medverka i det skadeförebyggande arbetet. Barn och ungdomar är också de som bäst känner de miljöer där de själva vistas och därmed också de risker som är förenade med dem. Det är därför viktigt att de fortlöpande på en jämställd bas kan delta i säkerhetsarbetet kring dessa miljöer. Betydelsefullt är det också att nå personalgrupper som arbetar med barn, såsom personal inom förskolan, skolan och fritidsverksamheten. Personal som arbetar med fysisk planering i vid mening och med säkerhetsarbete är andra viktiga målgrupper. Frågor om barns miljö handlar inte enbart om säkerhetsföre- byggande åtgärder utan också om att aktivt medvetandegöra människor och påverka attityder. Barn skall ha samma rätt till goda miljöer för lek, rekreation och studier som vuxna. Det beteende man lär in finns med under resten av livet. Säkerhetsuppfostran är därför en viktig del av det skadeförebyggande arbetet. En fråga som särskilt uppmärksammats är säkerhetsreglerna i bostäder. Många olycksfall som drabbar barn sker i deras hemmiljö. Behovet av ytterligare åtgärder i syfte att förbättra barnsäkerheten i byggnader har framhållits av bl.a. Barnombuds- mannen (rapport ) och i riksdagsmotioner (2000/01:So12, 2000/01:Bo511 och 2000/01:BO540). Gemensamt för dessa är att de förordar en översyn och ändring av byggnadslagstiftningen vad gäller barnsäkerhetskraven i äldre bostäder. Förslagen innebär att regler om barnsäkerhet skall finnas även för de byggnader som inte omfattas av gällande regler, dvs. bostäder byggda eller ombyggda . Stora delar av det s.k. miljonprogrammets bostäder saknar fortfarande skydd mot barnolycksfall. De frågor som i första hand ligger inom området skadeföre- byggande verksamhet är olycksfall som drabbar barn och ungdom. Det gäller olycksfall både i offentlig miljö, t.ex. i förskola och skola, på vägar och lekplatser, och i privat miljö, t.ex. i hemmet och bostadsområdet och vid idrottsaktiviteter. Därtill kommer olyckor som kan uppstå i samband med tillställningar av olika slag såsom diskotek och musikfestivaler. Sådant som kan beskrivas som sjukdomsförebyggande verksam- heter skall ligga utanför delegationens arbetsområde. Detsamma gäller skador som uppstår på grund av brott. Delegationen skall överväga om det behövs och i så fall föreslå författningsändringar eller andra åtgärder för att stärka barns och ungdomars skydd och säkerhet. Arbetet med att motverka olycksfall och skador bland barn och ungdomar måste bygga på en god kunskap om vilka skador barn och ungdomar drabbas av och i vilka miljöer skadorna inträffar. För att få en bild av hur situationen ser ut i dagens skall delegationen kartlägga vilka skador och olycksfall som drabbar barn och ungdomar. Delegationen skall också föreslå förbättringar när det gäller statistik- och annan kunskapsinhämtning. Det handlar bl.a. om hur statistik och kunskaper kan byggas upp och hur olika kunskapskällor kan komplettera varandra. Det är viktigt att denna statistik är könsuppdelad för att bättre kunna planera förebyggande åtgärder. Metoder för att förebygga skador skall också belysas. Delegationen skall i sitt arbete verka för att barn, ungdomar och föräldrar blir en naturlig del av det vardagliga förebyggande säkerhetsarbetet. gäller att ta tillvara både sådant som fungerat bra i olika kommuner i och goda exempel i andra länder. Delegationen skall sprida goda exempel och beskriva hur kunskapsspridning till fältet bör byggas upp. Skadeförebyggande insatser i bostadsbeståndet Delegationen skall beskriva och analysera hur olycksfallsmönstren i olika delar av bostadsbeståndet ser ut. Om en sådan analys visar att det behövs åtgärder i form av förändrad lagstiftning, förbättrad information eller något annat skall utredningen lämna förslag till sådana åtgärder. Myndighet med ansvar för det övergripande skadeförebyggande arbetet En lång rad myndigheter delar ansvaret för att förebygga skador som drabbar barn och ungdomar. Det behövs dock en myndighet med ett sammanhållande ansvar. Det handlar bl.a. om att aktivt samla och sprida kunskap, utveckla metoder, uppmärksamma nya faror, samordna olika myndigheter nationellt och lokalt. Delegationen skall initialt ha denna uppgift. I dess uppdrag skall också ligga att pröva vilken myndighet som skall ha detta övergripande ansvar. Denna myndighet skall besitta kunskap och kompetens och därigenom en förmåga att genom samarbete med andra myndigheter skaffa sig en helhetsbild över fråge- ställningarna kring säkerhet och stimulans i barns och ungdomars miljö. Delegationen skall i detta sammanhang också analysera och lämna förslag på vilka författningsändringar och andra åtgärder som behöver vidtas. Arbetets bedrivande och redovisning av uppdraget Delegationen skall arbeta utåtriktat och se till att kunskaper som är viktiga för framtiden byggs upp och tas till vara. Delegationen skall i sitt arbete särskilt uppmärksamma och beakta olika förut- sättningar och behov med avseende på barns och ungdomars kön, funktionshinder, etnicitet, socioekonomiska och regionala för- hållanden. Delegationen skall samråda med viktiga aktörer, såsom kom- munförbunden, myndigheter och utredningar, frivilligorganisa- tioner, bransch- och intresseorganisationer, forskare, olika yrkes- grupper samt andra berörda inom området. Ifall det offentliga åtagandet innebär ökade kostnader för kom- muner och landsting skall finansieringsprincipen tillämpas. Delegationen skall slutredovisa sitt uppdrag senast den 31 dec- ember 2003. Dock skall förslag om vilken myndighet som i fram- tiden skall ha det övergripande ansvaret för barnsäkerhetsfrågorna lämnas .