sou · GRB395 · 2004-01-01 00:00:00 — 231Disablitity and Discrimination Act, DDA. 232The Diectory, 1999 Arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga företag ska beviljas stöd för att kunna kompensera för den lägre produktivitet som en anställd har på grund av t.ex. funktions- hinder. är en förhållandevis väl utvecklad verksamhet i . Remploy är ett exempel. Bland de företag som ryms inom beteckningen finns också sociala kooperativ. har inga särskilda regler för kooperativ verksamhet men sociala kooperativ kan i vissa fall få förmånliga lån. I övrigt an- vänder de ofta Work Step för att finansiera sina kostnader. I finns det något som kallas The Disability Symbol. Symbolen har texten Positive about disabled people och administreras av Departement for Work and Pensions. finns det 5 000 företag som har rätt att använda symbolen. Dessa företag har ställt sig bakom ett antal förpliktelser som rör anställningsmöjligheter för personer med funktionshinder. Symbolen används bl.a. i företagens platsannonser. Vid besöken i och träffade utredningen även repre- sentanter för handikapporganisationerna.233 Från handikapporganisationernas sida riktades kritik mot arbetsmarknadspolitiken i de båda länderna. Den norska organisa- tionen menade att Arbeidmarkedsbedrifterna i första hand ville ha personer som inte hade så omfattande funktionshinder och att utvecklingen i hade missgynnat just den gruppen. Liknande synpunkter framfördes av de engelska organisation- erna. Det gällde att skaffa arbete så snabbt som möjligt till dem som kom till ett jobcenter. De som hade det svårast att få ett jobb fick därför inte tillräckligt stöd utan ställdes utanför. Man menade att regeringarnas olika proklamationer inte gav något resultat. 233 Norsk Handikappforbund, NHF, Disability Awereness in Action, DAA samt Scope, en rikstäckande i för personer med cp-skador. personer med nedsatt arbetsförmåga Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas för att analysera de arbetsmarknads- politiska programmen anställning med lönebidrag, skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare () och särskilt stöd vid start av näringsverksamhet. Utredaren skall göra bl.a. följande. Pröva effektiviteten i nuvarande program relaterat till dagens arbetsmarknad för arbetshandikappade. Analysera det flexibla lönebidragets och OSA:s effekter i för- hållande till målen för verksamheten och vid behov föreslå förändringar i utformningen av programmen. Pröva ändamålsenligheten i nuvarande finansieringsmodeller och vid behov föreslå alternativ. Föreslå åtgärder för att öka övergångarna från anställning med lönebidrag till anställning utan subvention. Bedöma och redovisa för- och nackdelar med att medge löne- bidrag för redan anställda som efter sjukdom eller skada fått nedsatt arbetsförmåga. Föreslå hur regler och ersättningar till allmännyttiga organisa- tioner kan utformas så att arbetshandikappade skall kunna beredas meningsfulla arbetsuppgifter. Pröva behovet av fortsatt särskilt stöd vid start av näringsverk- samhet inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Vid bedömningar och förslag skall allmännyttan särredovisas och ungdomarnas situation särskilt beaktas. Lönebidrag och OSA är två program som ytterst har ett fördel- ningspolitiskt syfte. Det har lämnats lönesubventioner till arbets- givare som anställer arbetslösa arbetshandikappade sökande som anvisas av arbetsförmedlingen. Stödformerna har förändrats och utvecklats . Anställning med lönebidrag tillkom genom en sammanslagning av de dåvarande stödformerna arkivarbete och halvskyddad syssel- sättning. Arkivarbete förekom främst inom den statliga sektorn samt hos s.k. allmännyttiga organisationer. Dessa arbetsgivare fick hela lönekostnaden täckt av bidrag. Den halvskyddade sysselsätt- ningen hade lägre och successivt avtrappande bidragsnivåer och förekom hos enskilda och kommunala arbetsgivare. Bidrags- strukturen bibehölls när programmen slogs samman. Under 1980- talet infördes en begränsning av målgruppen till att omfatta endast sökande med arbetshandikapp och inte som tidigare även äldre, flyktingar, och andra som hade svårt att få en förankring på arbetsmarknaden. Lönebidraget har i sin nuvarande form funnits då också bidragsnivåns koppling till arbetsgivarkategori upp- hörde (prop.1990/91:100 bil. 12, bet.1990/91:AU12, rskr. 1990/91:165). Bidraget blev flexibelt och avhängigt av den arbets- handikappade personens behov och arbetsförmåga och skulle inte som tidigare avgöras av arbetsgivarens ekonomiska förutsättningar. Reformen förväntades bl.a. leda till ett ökat kostnadsmedvetande inom , till att antalet övergångar till osubventionerat arbete skulle öka, samt till ökade möjligheter för att tillfredsställa individens önskemål framför allt för de svårast arbetshandikappade. Dessa var tidigare hänvisade enbart till an- ställningar inom stat och allmännyttiga organisationer. Vidare an- sågs det flexibla lönebidraget leda till lägre bidragsnivåer och fler placeringar hos arbetsgivare som kunde anses erbjuda varaktiga an- ställningar och ökat kostnadsansvar. har därefter beslutat om vissa förändringar i avsikt att häva ett totalstopp av nya anställningar med lönebidrag och att i en långsammare takt minska omfattningen av bidragsnivåerna (prop.1995/96:96, bet. 1995/96:AU4, rskr. 1995/96:61). Beslutet innebar bl.a. att bidragsnivån vid förlängning av beslut om löne- bidrag inte fick överstiga 80 procent av lönekostnaden. Undantag gjordes för vissa grupper med omfattande arbetshandikapp. föreslog i sitt betänkande Aktivt lönebidrag (SOU 1997:5) vissa justeringar i regelverket för att öka effektiviteten och kvaliteten i anställningar med lönebidrag. Regeringen beslutade bl.a. att ge AMS i uppdrag att genomföra ett 3-årigt projekt vars syfte var att utveckla metoder, kompetens samt uppföljnings- och utvärderingsinsatser för att förbättra den lokala hanteringen av lönebidrag (prop. 1996/97:150, bet.1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284). AMS har slutfört detta uppdrag och i samband därmed genomfört viktiga kvalitetssäkrande insatser bl.a. genom att tillsätta en lönebidrags- samordnare i varje län. Bestämmelser om lönebidrag finns i 25-31 §§ förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med arbets- handikapp. Särskilt stöd vid start av näringsverksamhet Särskilt stöd vid start av näringsverksamhet, tidigare benämnt näringshjälp, har kunnat beviljas personer med funktionshinder alltsedan 1915. Inledningsvis krävdes att vederbörande också fått en fullständig och effektiv utbildning i det yrke som var aktuellt. Kravet på utbildning upphörde . Näringshjälpen kunde lämnas delvis som lån och delvis som bidrag och administrerades av dåvarande Pensionsstyrelsen. Ett av flera motiv för näringshjälpen var att personer med funktionshinder hade vissa svårigheter att få lån i bank. beslutade att näringshjälpen fr.o.m. skulle överföras till . Nuvarande regelverk medger att en person med arbetshandikapp som startar eget företag kan få ett bidrag på högst till kostnader för att skaffa utrustning eller andra kostnader i sam- band med starten. Företaget skall antas ge ett väsentligt tillskott till försörjningen. Bidraget kan kombineras med stöd vid start av näringsverksamhet s.k. starta-eget-bidrag. Bestämmelser om särskilt stöd till start av näringsverksamhet finns i 22-24 §§ förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med arbetshandikapp. Situationen inom de arbetsmarknadspolitiska programmen för arbetshandikappade Alla människor skall ges möjlighet att kunna delta i arbetslivet och få sin försörjning genom eget arbete. Personer med funktions- hinder skall ha samma förutsättningar som andra att delta i arbets- livet. Förutsättningen för detta är att eventuella hinder minskas eller undanröjs och att kompensatoriska insatser vidtas för att minska ojämlikheter mellan människor med respektive utan funktionshinder. De arbetsmarknadspolitiska program som är förbehållna arbets- handikappade är avsedda att ge dem samma rätt och möjligheter att delta i arbetslivet som andra. Det flexibla lönebidraget kräver regelbunden uppföljning och om- förhandling av bidragsnivån. Uppföljningen är viktig för att ge arbetsförmedlingen information om situationen på arbetsplatsen för den anställde. Den handlingsplan som undertecknats vid an- ställningstillfället skall revideras och utvecklas. Storleken på löne- bidraget skall diskuteras. Det är en personalkrävande insats för arbetsförmedlingen och ibland en känslig situation för den an- ställde. Det belopp som har legat till grund för beräkningen av löne- bidraget fastställdes till exklusive lönebikostnader. Lönebidrag får beviljas i högst såvida det inte bedöms motiverat med förlängning med hänsyn tagen till den anställdes arbetsförmåga. Målet skall vara att en anställning med lönebidrag skall resultera i en anställning utan lönesubvention. Så kallade över- gångar till osubventionerad anställning har legat på . Det är önskvärt att antalet övergångar ökar så att fler personer får tillgång till anställ- ning med lönebidrag. Anställning med lönebidrag används också i stor utsträckning i samband med övergångar från till arbete på den övriga arbetsmarknaden. gjordes av övergång- arna med lönebidrag. Det innebär att lönebidragen har stor bety- delse för att skall kunna hålla uppe volymerna i över- gångarna. Av bl.a. historiska skäl finns en mycket stor andel av anställda med lönebidrag hos allmännyttiga organisationer. Dessa arbetsplatser har kunnat erbjuda lämpliga arbeten och utvecklande arbetsupp- gifter. Allmännyttiga organisationer har i hög grad medverkat till att människor med arbetshandikapp kunnat göra en aktiv och viktig arbetsinsats och därigenom blivit delaktiga av arbets- marknaden. Alternativet för många hade varit en förtida pensione- ring. Många av de allmännyttiga organisationerna har emellertid en svag ekonomi. pekade på dessa särskilda för- utsättningar och föreslog att de skulle ges möjlighet att få en högre ersättning än andra. beslutade också om en ändring i regelverket fr.o.m. som medgav en högsta bidrags- nivå på till allmännyttiga organisationer. Det förutsätter att arbetsgivaren dels särskilt ansöker om detta, dels förbinder sig att uppfylla vissa krav. Det faktum att allmännyttiga organisationer ofta är betalningssvaga har också inneburit att anställningar med lönebidrag hos dessa sällan övergår till anställningar utan bidrag. På regeringens uppdrag har AMS kommit in med förslag på ett framtida regelverk för allmännyttiga organisationer. Förslaget har remissbehandlats. har gett regeringen till känna att regeringen bör över- väga om det finns situationer där det kan vara befogat med löne- bidrag även i ett bestående anställningsförhållande (bet. 1999/2000:AU1, rskr. 1999/2000:83). Arbetsgivaren har ansvar för den arbetslivsinriktade rehabili- teringen av sina anställda. I vissa företag kan det av olika skäl upp- stå svårigheter för arbetsgivaren att finna en lösning för en anställd som förlorat stora delar av sin arbetsförmåga och därmed väsentligt minskat sitt arbetsutbud. Den kooperativa idén har visat sig vara en form som lämpar sig för företagande för personer med vissa funktionshinder. S.k. sociala arbetskooperativ bedrivs av personer med nedsatt arbetsförmåga. De är huvudsakligen ekonomiska föreningar där deltagarna är huvudintressenter. I juridisk mening kan det vara svårt att särskilja dessa ekonomiska föreningar från andra ekono- miska föreningar. Verksamheten är inriktad på varu- eller tjänste- produktion och syftet är att därigenom tillvarata vars och ens arbetsförmåga så att det blir möjligt för deltagarna att bidra till sin försörjning. Lönebidrag får endast lämnas för en person som har ett anställ- ningsförhållande med ett företag. I s.k. sociala arbetskooperativ är kooperatörerna ägare och lönebidrag kan därför inte lämnas med nuvarande regelverk. AMS har i sitt budgetunderlag för framfört behovet av ett stöd anpassat till arbetskooperativ där flera av kooperatörerna är arbetshandikappade. fanns i genomsnitt 52 700 personer med arbets- handikapp antingen registrerade som arbetssökande vid arbetsför- medlingarna eller deltagare i konjunkturberoende åtgärder exklu- sive rekryteringsstöd. Antalet arbetshandikappade inskrivna vid arbetsförmedlingen har därefter ökat. var i genomsnitt 80 900 personer med arbetshandikapp arbetssökande vid arbets- förmedlingen eller återfanns som deltagare i konjunkturberoende program. Motsvarande siffra var 64 000 personer varav kvinnor och män. var antalet an- ställda med lönebidrag eller OSA 50 700. hade antalet ökat till drygt 55 000 personer. uppgick antalet endast till 54 000 personer. Regeringens mål var minst 56 000 anställda med löne- bidrag eller i OSA. har beslutat att utöka anslaget 22:4 Särskilda insatser för arbetshandikappade, UO 13 med vilket motsvarar ungefär att 1 000 personer ytterligare kan beviljas anställning med lönebidrag. Trots det gynnsamma läget på arbetsmarknaden lyckades inte Arbets- marknadsverket uppnå de mål som regeringen uppställt för anslaget respektive 2001. Under /92 fanns av anställda med lönebidrag i allmännyttiga organisationer och 1995 var mot- svarande tal . Andelen sjönk sedan till . Anställningarna i enskilda företag har ökat i motsvarande grad. Subventionsgraden, inklusive allmännyttan, uppgick totalt , och i genomsnitt till . Subventionsgraden exklusive allmän- nyttan var i genomsnitt . Utredaren skall pröva om nuvarande arbetsmarknadspolitiska pro- gram är effektiva på dagens arbetsmarknad så att personer med nedsatt arbetsförmåga därigenom får det stöd som gör det möjligt för dem att försörja sig med eget arbete och vid behov föreslå för- ändringar. Utredaren skall pröva om målen för det flexibla lönebidraget uppfylls. Utredaren skall analysera finansieringsmodellen för an- ställning med lönebidrag och OSA. Utredaren skall undersöka om och i vilken mån omförhandlingar av lönebidragsnivåerna genom- förs och vilka resultat som uppnås. Vidare skall kvalitet och effektivitet i förhandlingsarbetet belysas. Utredaren skall föreslå regelförändringar som, inom ramen för tilldelade resurser, dels kan leda till att fler personer med nedsatt arbetsförmåga kan erbjudas anställning med lönebidrag, dels inne- bär att antalet övergångar från till den övriga arbets- marknaden ökar och att såväl effektivitet som kvalitet för alla in- blandade parter i hanteringen av lönebidragen. Utredaren skall undersöka vilka motiv som angetts i de fall för- längning av bidraget utöver har medgivits samt bedöma om dessa motiv överensstämmer med förordningens intentioner, för- ordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med arbetshandikapp. Utredaren skall föreslå åtgärder som kan innebära att fler an- ställda med lönebidrag får möjlighet att övergå till osubventionerad anställning. Utredaren skall överväga för- och nackdelar med att bevilja lönebidrag för anställda som under sin anställning på grund av skada eller sjukdom har förlorat stora delar av sin arbetsförmåga. Utredaren skall också föreslå vilka villkor som bör gälla för att lönebidrag skall kunna lämnas i sådana fall. Utgångspunkten skall vara att arbetsgivarens ansvar för den arbetslivsinriktade rehabili- teringen för anställda inte får urholkas. Utredaren skall granska och bedöma effekterna av de särskilda regler som gäller för allmännyttan, vilket innebär att undersöka om särskilda ansökningar föreligger och är relevanta som underlag för beslut samt om arbetsgivaren lever upp till de krav som är en förut- sättning för undantaget. Utredaren skall också föreslå sådana ersättningar och villkor för allmännyttiga organisationer så att de även fortsättningsvis kan er- bjuda meningsfulla arbetstillfällen för personer med arbets- handikapp. Utredaren skall pröva om det finns skäl till att bibehålla det sär- skilda stödet för start av näringsverksamhet inom ramen för arbetsmarknadspolitiken men också pröva om det finns andra finansieringsmöjligheter för stödet. Utredaren skall undersöka möjlighet och lämplighet av ett bidrag till s.k. sociala arbetskooperativ inom ramen för de arbets- marknadspolitiska insatserna för funktionshindrade. Utredaren skall i detta sammanhang föreslå vilka förutsättningar som skall vara uppfyllda för att en verksamhet skall betraktas som ett socialt arbetskooperativ och därmed kunna komma i fråga för ett eventuellt bidrag. Utredaren skall också redovisa eventuella undanträngningseffekter och risker för konkurrenssnedvridning. Utredaren skall särredovisa allmännyttiga organisationer i be- dömningar och förslag. Utredare skall i sitt arbete även beakta funktionshindrade ungdomars situation på arbetsmarknaden. Utredaren skall som bakgrund för sina förslag beakta . Utredaren skall också pröva om förslagen har EU-anknytning. Arbetet skall bedrivas i nära samråd med utredningen och inriktning av (dir. 2002:34), utredningen om vissa hjälpmedel för personer med funktionshinder samt om vissa insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (dir. 2001:81 med tilläggsdirektiv 2002:20) och den utredning om teckenspråkets ställning som regeringen avser att tillsätta i de delar som berör det arbetsmarknadspolitiska området. I betänkandet (SOU 2000:5) Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet förespråkas en förändring av inriktningen på arbets- marknadspolitiken. Utredaren föreslår bl.a. att arbetsmarknads- politikens ansvarsområde vidgas i syfte att skapa en komplette- rande arbetsmarknad för människor med begränsad arbetsförmåga på grund av sjukdom. Vidare föreslår utredaren att en ny form av rehabiliteringsbidrag övervägs till arbetsgivare som anställer personer med begränsad arbetsförmåga. Betänkandet remissbe- handlas och regeringen avser att därefter ta ställning till förslagen. Regeringen kan mot denna bakgrund komma att återkomma med tilläggsdirektiv. Om utredarens förslag medför krav på författningsändringar skall förslag på sådana ändrade regler lämnas. Uppdraget skall redovisas . Tilläggsdirektiv till Utredningen om arbetsmarknadspolitiska program för personer med nedsatt arbetsförmåga (N 2002:05) Beslut vid regeringssammanträde . Regeringen bemyndigade chefen för departementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera de arbetsmarknadspolitiska programmen anställning med lönebidrag, skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare () och särskilt stöd vid start av näringsverksamhet. Utredningen antog namnet (N 2002:05). Uppdraget skulle redovisas . Förlängd tid för uppdraget Utredaren skall i stället redovisa sitt uppdrag .