sou · GRB391d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Rege- ringen skriver att kunskap baserad på statistiska undersökningar behövs för att utveckla välfärden, för att kunna utvärdera hur de senaste årens stora besparingar på statsbudgeten har påverkat välfärden för olika grupper i samhället och för att kunna planera bl.a. för ökade behov av samhällsservice för en alltmer åldrande befolkning. I förordningen (2001:100) om den officiella statistiken finns kompletterande föreskrifter till lagen. Av förordningens 2 § framgår dels vad som är officiell statistik, dels vilka myndigheter som ansvarar för olika delar av statistiken (statistikansvariga myn- digheter). Från har 2 § andra stycket fått ny lydelse. Där framgår att det är den statistikansvariga myndigheten som beslutar om statistikens innehåll och omfattning inom sitt statistikområde, om inte något annat följer av särskilt beslut av regeringen. Vilka är hindren för att synliggöra och bekämpa negativ särbehandling på grund av hög ålder? Vi bedömer att en samlad diskrimineringslagstiftning med ålder som en av flera diskrimineringsgrunder bör införas i . Eftersom har i uppdrag av regeringen att arbeta med denna fråga avstår vi dock från att närmare kom- mentera hur en sådan lagstiftning bör utformas. lämnar konkreta för- slag i frågan, och dessa förslag uppmärksammar samspelet mellan olika diskrimineringsgrunder och möjligheterna att arbeta med dessa på ett samlat sätt. Som vi ser det ger dock redan den ändring som gjordes i rege- ringsformen en god grund för snabba och genomgripande insatser mot negativ särbehandling på grund av hög ålder på en mer generell nivå. Inte minst är det nödvändigt att stat, landsting och kommuner visar att de tar grundlagen på allvar och påbörjar ett konkret arbete för att motverka osynliggörande och negativ särbehandling på grund av hög ålder. Men även andra aktörer kan bidra till detta. Vi har under vårt arbete kunnat konstatera att det är svårt att få gehör för att det verkligen finns skäl att uppmärksamma negativ särbehandling på grund av hög ålder. Många berörda aktörer tycks bagatellisera eller ignorera frågan. Som vi ser det understryker detta förhållande statens ansvar för att sprida kunskap om ändringen i regeringsformen och vidta åtgärder för att ändringen inte bara ska bli tomma ord. I övrigt urskiljer vi främst tre hinder för ett fortsatt arbete med att synliggöra och bekämpa negativ särbehandling på grund av ålder i det offentliga livet: brist på uppmärksamhet på ålder som diskrimineringsgrund i etiska regelverk hos organisationer och företag brist på incitament till förändring genom opinionstryck eller rörlighet bland konsumenter en i det närmaste total frånvaro av utveckling av metoder inom området i . När det gäller interna regelverk inom organisationer och företag så finns det en regel mot åldersdiskriminering i de internationella riktlinjerna för reklam som International Chamber of Commerce (ICC) antagit, och som rekommenderar sina medlemmar att följa. I artikel 4 i avsnittet om socialt ansvars- tagande sägs att reklam inte ska bidra till någon form av diskri- minering, inklusive diskriminering på grund av ras, nationellt ursprung, religion, kön eller ålder (ICC 1997). Detta är kanske särskilt intressant att notera eftersom reklambranschen ofta har anklagats för att odla och frammana negativa bilder av åldrande och äldre människor. Engelska forskare har konstaterat att äldre per- soner osynliggörs i annonser på ungefär samma sätt som i mass- mediernas nyhetsrapportering (Carrigan & Szmigin och 2000). Om en produkt associeras med äldre människor så befaras den förlora attraktionskraft bland såväl yngre som äldre köpare. Därför avbildas äldre personer sällan ens i annonser i tidningar och tidskrifter som huvudsakligen läses av personer som är i 50-års- åldern och uppåt. Varken eller Tidningsutgivarna har någon motsvarande bestämmelse. in- går i den internationella journalistfederationen IFJ som har antagit en deklaration med principer om journalisters uppförande. Dekla- rationens sjunde punkt anger att journalisten ska göra sitt yttersta för att undvika diskriminering på grund av ras, kön, sexuell lägg- ning, språk, religion, politisk eller annan åsikt samt nationell och social härkomst (IFJ 1986). Ålder nämns inte i deklarationen. Inte heller i de etiska reglerna för press, radio och TV som och Tidningsutgivarna antagit nämns ålder. Dessa etiska regler uppmanar till en allmän försiktighet med vissa typer av uppgifter. presenterade en mångfaldspolicy och en plan för arbetet med att genom- föra denna policy. Även om ålder nämns i policyn som en av de faktorer som ska arbeta för att spegla så finns det inga konkreta idéer eller planer på hur detta ska ske. I praktiken handlar mångfaldspolicyn främst om etnicitet (2002). De bilder av åldrandet som ges i reklamen är nära länkade till marknadsanalys och målgruppstänkande i stort. Eftersom reklamen direkt och indirekt är viktig för massmedierna kan detta mål- gruppstänkande även ses som en viktig drivkraft på detta område. Det finns visserligen spirande spekulationer om den åldrande be- folkningens konsekvenser även när det gäller konsumtionsmönster. Vissa experter förutspår att den enhetliga massmarknad som vuxit fram i västvärlden efter kommer att delas upp under de kommande decennierna. Inriktningen på ungdomskultur, som präglat massmarknaden, kommer att bestå genom en mindre delmarknad. Den större massmarknaden kommer att präglas av en bredare medelåldersinrikning (Drucker 2001). Andra bedömare pekar på att en minskande andel yngre personer kan skärpa kampen om dessa bland företagen (1999). Inte heller är ungdomsgrupperna så stora i och att de prioriteras av demografiska skäl i marknadsföringen, på det sätt som skedde . I stället är det den livslånga avkastning som en effektiv marknadsföring av ett varu- märke till exempelvis tonåringar ger, som lockar företag i olika branscher. Svaren på de frågor som vid univer- sitet ställt på vårt uppdrag om hur människor i olika åldrar ser på morgontidningarnas material om yngre och äldre människor är intressanta i detta sammanhang. Som vi sett är det personer som anser att deras morgontidning skriver för lite om människor i deras egen åldersgrupp. Det är dock i just dessa åldrar som morgontidningsläsandet är mest utbrett och stabilt. Det ligger därför nära till hands att dra slutsatsen att de företag som ger ut morgontidningar inte känner något större tryck på sig att fånga upp eller tillgodose åtminstone detta önskemål hos de äldre läsarna. I har de marknadsföringsmöjligheter som öppnas med en åldrande befolkning knappt diskuterats. Även med ett växande intresse för en ny seniormarknad kommer dagens generalise- ringar av åldrande och äldre människor automatiskt att försvinna. Bilden av seniorer som konsumenter tycks snarare vara på väg att formas inom ramen för dagens livsloppsmönster och schabloner. Den franske reklammannen har delat upp denna seniormarknad i fyra segment utifrån aktivitet, disponibel tid, ekonomiska resurser och hälsa i olika åldrar: mästarna (50 ), de befriade (60 ), de tillbakadragna (75 ) och de gamla () (Tréguer 1998). P. Moschis, professor i mark- nadsföring och föreståndare för ett centrum för studier av mogna konsumenter i , skiljer på fyra andra grupper: de friska livsnjutarna, de friska eremiterna, de som gör det bästa av livet trots att den fysiska förmågan och sociala situationen förändrats samt de sköra och avskärmade (Moschis 1996). När det gäller metoder finns det exempel på intressanta arbets- sätt i andra länder som även borde kunna prövas i , om inte annat så för att öka medvetenheten om hur äldre människor framställs. Det kanadensiska Hälso- och har utarbetat ett instrument för granskning och utvecklingsarbete när det gäller policyarbete på federal, delstatlig och lokal nivå. Instru- mentet kallas National Framework on Aging. Utgångspunkten är en kortfattad vision, som lyfter fram som ett samhälle för alla åldrar och där äldre personers välbefinnande och bidrag främjas inom alla livsområden. Utifrån detta har fem centrala principer urskiljts: värdighet, oberoende, delaktighet, rättvisa och trygghet. en särskild guide finns frågor om hur politiska och administrativa policyer och program bidrar till att stärka dessa principer. Över- gripande frågor i guiden gäller bl.a. om policyer och program inkluderar seniorer i samhället eller särskiljer dem som grupp. I arbetar en särskild motverka åldersdiskriminering. Denna institu- tion har utarbetat och testat verktyg för att testa språk och idé- innehåll i olika typer av texter (LBL 1999). Det handlar bl.a. om ett verktyg för att testa språk och idéinnehåll i officiella policytexter. Testet omfattar fyra saker att vara särskilt uppmärksam på i offi- ciella policydokument när det gäller åldersstereotyper: Vilka är målgrupperna för policyn och används ålder för att beskriva dessa? Hur sker detta? Skapar det stereotypa bilder? Vilka är huvudpunkterna i texten, och framställs dessa på ett åldersneutralt sätt? Leder policyn till negativa bilder av åldrandet? Vilka förändringar eller förtydliganden behövs i framställ- ningen och innehållet så att tillämpningen av policyn inte leder till oönskade olikheter på grund av ålder? Tillämpningar av detta test på regeringsdokument i har visat att dessa förmedlar stereotypa bilder av äldre människor och åldrandet. Institutionen har därför utfärdat följande rekom- mendationer till regeringen och andra myndigheter i Neder- länderna: Var uppmärksam på hur staten själv hanterar föreställningar om ålder (bl.a. genom att pröva alla dokument med testet nedan) Föregå med gott exempel Stimulera lokala myndigheter och organisationer att bekämpa negativa bilder knutna till ålder Institutionen i har också tagit fram ett verktyg för att testa bilder och beskrivningar av ålder i massmedier (LBL 1999). Detta test omfattar sex punkter: Urval: Avbildas eller beskrivs gruppen/personen som repre- sentativa för en hel åldersgrupp? Sker urvalet av personer eller ämnen från olika åldersgrupper på samma villkor? Roll: I vilken situation, roll eller funktion avbildas någon? Relateras detta till ålder och är det i så fall korrekt? Tonfall: Hur tilltalas någon? Artigt, respektfullt, förringande, retfullt? Nämns personens (tidigare) funktion? Har man valt att närma sig personen på ett särskilt sätt? Avbildning och färg: Hur är någon filmad eller fotograferad? Avbildas personer i olika ålder på olika sätt? Hur används färg och ljus? Vilka drag utmärker olika åldrar? Ligger tonvikten på negativa aspekter? Spelar utseendet någon roll? (En äldre per- son som avbildas ovanifrån förefaller ofta ömklig eller försvars- lös. Äldre kvinnor avbildas ofta på det sättet. Äldre män avbildas ofta nedifrån, särskilt om de tidigare haft en betydande ställning.) Symboler och metaforer: Förekommer det symboler? Före- kommer det direkta eller indirekta referenser till stereotyper? Är det relevant att nämna någons ålder? (Hög ålder används ofta som en metafor för försämringar eller dålig hälsa. land genomgår ett krig eller en kris så används ofta fattiga äldresärskilt äldre kvinnor för att illustrera detta.) Hierarki: Vem iakttar, talar eller agerar? Vem tilldelas en ledan- de roll och vem tilldelas en stödjande roll? Vem eller vad tas inte med i beskrivningen? Vem finns i förgrunden på foto eller filmsekvens och vem finns i bakgrunden? (Generellt framstår den som står i förgrunden, talar eller agerar som viktigare än passiva personer i bakgrunden eller utanför bilden.) Det brittiska TV- och radiobolaget har visat att ett public servicebolag kan markera sin vilja att bekämpa särbehandling på grund av ålder. I sina riktlinjer för programverksamheten tar bolaget upp äldre personer som en särskild grupp i kapitlet om hur människor framställs i programmen (BBC 2002). BBC betonar att bolaget ska undvika stereotyper, men också att de program som BBC producerar ska framställa ett verkligt och inte ett idealiskt samhälle. Fördomar och negativ särbehandling ska skildras, men utan att föras vidare. Att i första hand framställa äldre som mar- ginaliserade, beroende, sköra och sexuellt inaktiva stämmer inte med verkligheten. BBC utfäster sig i riktlinjerna att inte tillämpa någon allmän övre åldersgräns för deltagande i programmen. Ålder ska bara anges när det är relevant. BBC har också byggt upp en databas med uppgifter om personer från grupper som är underrepresenterade i programmen, bl.a. äldre personer, och som kan användas för att bredda utbudet av ansikten och röster i program. Även enstaka mediesatsningar kan vara viktiga. I har dokusåpor i TV kommit att förknippas med yngre personer. Det norska TV-bolaget sände en dokusåpa med enbart personer i 60- och 70-årsåldrarna kallad Eldrebølgen (NRK 2003). Dessa bodde tillsammans för att skriva och sätta upp en revy. I stort sett kunde den norska TV-publiken följa gruppens glädjeämnen och vedermödor, och revyn sändes på bästa sändningstid . Enligt mätningar blev Eldrebølgen den mest sedda dokusåpan någonsin i , och under flera kvällar var det mest sedda TV-programmet bland medelålders och äldre personer (2003). Enligt en annan mätning blev attityderna till äldre människor i mer positiva som Eldrebølgen sändes, åtminstone tillfälligtvis. Organisationer med många äldre medlemmar har i andra länder arbetat offensivt för att påverka bilden av äldre i massmedier och reklam (Carrigan & Szmigin ). Den engelska organisationen väckte debatt genom en serie annonser med f.d. fotomodeller som visade sina åldrande kroppar. I har AARP, en intresseorganisation för äldre personer, försökt ändra sin framtoning för att få medlemmar . Organisationen heter numera bara AARP, eftersom det gamla namnet innehöll ordet retired (pensionerade). AARP har också beslutat att bara acceptera annonser som ger en positiv bild av äldre människor och av åldrandet i sin medlemstidning. I har markerat betydelsen av ett medvetet språkbruk genom att rekommendera termerna older people, older adults, older persons och . Termer som the elderly eller the aged rekommenderas inte eftersom de anses reducera människor till att enbart vara delaktiga av en viss åldersbestämd kategori (Wilkinson & Ferraro 2002). Två amerikanska tidskrifter i gerontologi accepterar att ter- merna elderly och aged används i artiklar, men bara som adjek- tiv (the elderly population, the aged people) och inte som substantativ (the elderly, the aged). En svårighet som ofta framförs när det gäller att ta med personer som är äldre än t.ex. 80 eller i offentlig statistik är att svars- andelarna är så låga i dessa grupper att urvalen måste bli extra stora och därmed mycket kostsamma. Erfarenheterna från SCB:s tids- användningsstudie, som vi berättade om i avsnitt 4.1 och 4.3, Det finns dock även andra erfarenheter (se rapport av m.fl. i bilagedel B). Det är möjligt att sådana erfarenheter behöver systematiseras och studeras närmare för att det ska bli meningsfullt att undanröja de övre åldersgränser som tillämpas i offentlig statistik . Det är också möjligt att vissa typer av undersökningar ställer särskilt höga krav på de svarandes tid och kraft, och därför kan vara svåra för många äldre människor med flera sjukdomar att delta i. Dessa frågor bör övervägas närmare när det finns mer erfarenhet att bygga på från statistikinhämtning bland de allra äldsta åldersgrupperna. Hur bråttom är det att undanröja hindren och vilka är riskerna om detta inte lyckas? När det gäller statens eget arbete är det mycket bråttom med ökad medvetenhet, inte minst för att markera betydelsen av att negativ särbehandling på grund av ålder tas på allvar i alla andra samman- hang. Om inte detta sker kommer det att vara svårt för statliga myndigheter att med konsekvens och trovärdighet arbeta för inklu- dering av äldre människor i andra sammanhang och att skapa för- utsättningar för att andra aktörer ska göra det. Det brådskar också med en samlad diskrimineringslagstiftning. En sådan lagstiftning måste innehålla tydliga skrivningar om diskriminering på grund av ålder och möjligheter att arbeta praktiskt med frågor om ålders- diskriminering på de sätt som dagens ombudsmän kan arbeta med andra diskrimineringsgrunder. Vilka indikatorer kan användas för att följa förändringar och vilka är möjligheterna att arbeta med mätbara delmål? Arbetet inom de områden som omfattas av diskriminerings- lagstiftningar i visar att det är svårt att ställa upp indika- torer och mätbara delmål för detta arbete. Antalet inkomna anmäl- ningar till de olika ombudsmännen är t.ex. en tveksam indikator. En ökande mängd anmälningar kan tyda på omfattande diskri- minering, men också på utbredd medvetenhet om lagstiftningen och om ombudsmännen. Det finns dock möjligheter att följa utvecklingen av hur äldre människor beskrivs i officiella texter genom upprepade stickprov och genom uppföljningar av hur bl.a. myndigheter och medieföretag själva konkret arbetar med dessa frågor genom interna regelverk och policys. 5.2.3Förslag till åtgärder (nr. En samlad diskrimineringslagstiftning med ålder som en av flera diskrimineringsgrunder bör införas i , och vi utgår från att lämnar konkreta förslag på hur en sådan lagstiftning ska utformas. En sådan lagstift- ning bör uppmärksamma samspelet mellan olika diskriminerings- grunder och möjligheterna att arbeta med dessa på ett samlat sätt. Det statliga språkbruket om åldrande och äldre människor måste ses över och förbättras så att staten föregår med gott exempel på hur grundlagens förbud mot diskriminering på grund av ålder ska tillämpas i det offentliga livet. Arbetet kan ske på olika sätt, t.ex. i anslutning till regeringens arbete med ett handlingsprogram för svenska språket eller genom att en särskild projektgrupp tillsätts inom . Viktiga uppgifter bör vara att sprida kun- skap om hur äldre personer beskrivs eller utelämnas i officiella texter, utarbeta förslag till policyer och uppföljningsinstrument som statliga myndigheter kan tillämpa samt utarbeta alternativ till de termer som används i det statliga prognosarbetet och som klassar äldre personer som icke arbetsföra eller som försörj- ningsbörda. I den fortsatta uppföljningen av äldrepolitiken bör studier av policytexter inom stat, landsting och kommuner genom- föras med avseende på hur människor i olika åldrar beskrivs eller inte beskrivs. Översynen av det statliga språkbruket bör även omfatta förtyd- liganden och utmönstringar av formuleringar i lagtexter som för negativa stereotyper om åldrandet och äldre människor vidare. Detta gäller t.ex. formuleringen om normalt åldrande i 1 § punkt 3 i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade. Det är angeläget att det normala åldrandet även här skiljs från utvecklingen av skador och sjukdomar som kan påverkas av miljöfaktorer och som i vissa fall kan uppträda även tidigare under livsloppet. I anslutning till arbetet med att se över det statliga språkbruket bör det anordnas seminarier eller liknande med företrädare för bransch- organ, professionsföreträdare och företag som arbetar med mass- medier eller reklam och som har egna riktlinjer där diskriminering på grund av ålder kan ingå. Statligt finansierad statistik bör inte innehålla några övre ålders- gränser. I den mån som myndigheter eller andra statistikansvariga anser att det är befogat med övre åldersgränser bör detta motiveras särskilt och framhållas i publikationer och analyser som bygger på statistiken. Sådana ställningstaganden och öppet redovisade moti- veringar bör också bli regel i alla andra studier som genomförs i offentlig regi eller finansieras med allmänna medel. På det viset kan den offentliga statistiken bli normgivande för statistikföretag och forskare. För att svarsfrekvenserna i olika typer av undersökningar ska bli tillräckligt goda även hos de allra äldsta kan det behövas såväl ytterligare metodutveckling som kunskapsspridning om till- gängliga metoder. Organisationer och företag bör se över sina etiska regler och policydokument samt implementeringen av dessa i syfte att synliggöra och motverka negativ särbehandling på grund av hög ålder. Organ som arbetar med uppföljning, tillsyn och etik inom medie- området bör uppmärksamma diskriminering på alla de grunder som anges i regeringsformen, inklusive ålder. 5.3Stärk utvecklingen av ny teknik för äldre människor SENIOR 2005 föreslår: 43.Insamlandet av offentlig statistik om tillgång till och använd- ning av teknik bör förbättras så att diskriminerande urval och den osammanhängande bilden av äldres situation undanröjs. 44.Kunskapen om äldre teknikanvändare bör synliggöras och förbättras genom ökad forskning om äldre människors var- dagsliv och teknikanvändning samt om teknikens roll i sam- band med åldrandet. 45.Regeringen bör överväga förutsättningarna för att få till stånd en innovationsprocess som har plats för äldre teknikanvändare och som motverkar trögheter som hindrar företag från att möta en oexploaterad efterfrågan på användbara och ända- målsenliga produkter och tjänster för äldre människor. 46.Regeringen bör också stödja utbildningsinsatser i samverkan mellan näringsliv och etablerade utbildningar. 47.De roller och strategier varigenom äldre själva får och försöker få tillgång till ny teknik bör stödjas. Varför är området angeläget? Utvecklingen av ny teknik för äldre människor är förknippad med flera olika värden, både för individen och samhället. För enskilda äldre människor kan ny teknik innebära fler möjligheter till själv- ständighet, delaktighet och personlig utveckling. Inte minst kan ny teknik bidra till ökad trygghet och förbättrade möjligheter till Även möjligheterna att hålla kontakt med släktingar och vänner kan öka. För företag innebär en ökande andel äldre personer en potentiell marknad, först inom landet och sedan utifrån de erfarenheter som görs i även i andra länder med liknande befolk- ningsutveckling. En tydligare roll för äldre människor i utveck- lingen av ny teknik kan också bidra till ett allmänt större intresse för äldre personer som konsumenter och därmed bidra till att bryta åldersbarriärer även inom andra områden. För stat, landsting och kommuner kan utvecklingen av ny teknik också innebära fler möjligheter att förebygga och uppskjuta vård- och omsorgs- behov genom att äldre människor blir mer självständiga och del- aktiga. Flera undersökningar har visat betydande åldersskillnader i dator- och Internet-användning. Användningen är minst bland de allra äldsta, även om det har gått att se en viss ökning också bland personer i 70- och 80-årsåldern. Bland personer som är i 50- och 60-årsåldern har tillgång till och användning av dator ökat markant . Skillnaderna i datortillgång är stora mellan låg- och högutbildade respektive arbetare och tjänstemän på mellannivå och högre tjänstemän. Kvinnor och män har tillgång till dator i ungefär lika stor utsträckning, men män använder datorerna betydligt mer. Åldersskillnaderna i datortillgång och datoranvändning kan ses som en del av ett större mönster när det gäller anammande av ny teknik. Medieforskaren vid har urskilt tre vågor av ny teknik under de senaste 10 15 åren: den första vågen med video och text-TV (åren 1987 1991), den andra vågen med CD i stället för stereo () och den tredje vågen med mobiltelefon, dator och Internet (/1996)1. ligger personer under genomsnittet när det gäller tillgång till flertalet medier utom TV och telefon. När det gäller t.ex. videoinnehav och videoanvändning har det tagit att minska klyftan mellan personer och andra åldersgrupper. Att klyftan nu minskar beror dessutom snarare på att videoinnehavarna blir äldre än på att fler äldre skaffar video. har av pensionärerna video jämfört med upp till 70 i andra åldersgrupper. 1 Presenterat av för SENIOR 2005 vid ett möte utifrån upp- gifter i de mätningar som NORDICOM och regelbundet genomför av bl.a. tillgång till och användning av massmedier. NORDICOM 2001 och 2001. Den viktigaste förutsättningen för Internet-användning är Internet på arbetet.