sou · GRB338d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Enligt artikeln skall rådet under vissa i artikeln närmare angivna förutsättningar anta bestäm- melser om harmonisering av lagstiftningen om bland annat punkt- skatter. Någon generell harmonisering av punktskatter finns dock inte inom gemenskapen (notera dock att en överenskom- melse träffats om ett nytt energibeskattningsdirektiv). På energiskatteområdet finns det nu tre gällande EG-direktiv som avser punktskatter på mineraloljor. Samtliga utfärdades inför genomförandet av den inre marknaden från . har direktiven endast genomgått mindre föränd- ringar. De tre direktiven brukar vanligen benämnas cirkulations- direktivet (92/12/EEG)2, mineraloljedirektivet (92/81/EEG)3 och skattesatsdirektivet (92/82/EEG)4. Avsaknaden av en fullständig harmonisering på energiskatte- området innebär inte att det står medlemsstaterna fritt att efter eget gottfinnande under åberopande av sin skattesuveränitet ta ut punktskatter. Härför ställer nämligen EG-fördraget i artiklarna 90–92 upp vissa grundläggande krav för att kunna ta ut punktskat- ter. Artiklarna innehåller bland annat ett förbud mot skattemässig diskriminering i syfte att tillgodose den fria rörligheten mellan 2 Rådets direktiv (92/12/EEG) av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (EGT L 76, 23.3.1992, s. 1), senast ändrat genom rådets direktiv (2000/47/EG) av (EGT L 193, 29.7.2000, s. 73). 3Rådets direktiv (92/81/EEG) av om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor (EGT L 316, 31.10.1992, s. 12), ändrat genom rådets direktiv (94/74/EG) av (EGT L 365, 31.12.1994, s. 46). 4Rådets direktiv (92/82/EEG) av om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor (EGT L 316, 31.10.1992, s. 19), ändrat genom rådets direktiv (94/74/EG) av (EGT L 365, 31.12.1994, s. 46). EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen Reglerna hindrar dock inte medlemsstaterna från att ha olika skattesystem eller att göra skillnad i beskattningen om skillnaderna grundas på objektiva kriterier. De får emellertid inte verka diskriminerande och får inte heller på ett indirekt sätt skydda inhemska produkter. 12.2Cirkulationsdirektivet (92/12/EEG) I cirkulationsdirektivet finns generella regler avsedda att tillämpas på de skatter som omfattas av det. Det rör sig om bestämmelser om skattskyldighetens inträde och beskattningen av såväl mineraloljor som samtliga de varugrupper där harmoniserade regler för uttag av punktskatter gäller inom EG.5 Därutöver innehåller direktivet några få regler som inverkar på skatter som i övrigt inte omfattas av direktivet. Enligt artikel 3.1 skall direktivet på gemenskapsnivå tillämpas på mineraloljor såsom de definieras i mineraloljedirektivet. Av artikel 3.2 framgår att medlemsstaterna får belasta de skattepliktiga varorna med andra indirekta skatter för särskilda ändamål, under förutsättning att dessa skatter är förenliga med de regler som är tillämpliga på punktskatt och mervärdesskatt vad gäller bestämning av skattebas, skatteberäkning, skattskyldighet och övervakning. Vad beträffar uttrycket särskilda ändamål har uttalat att med detta avses något annat mål än budgetmålet.6 Skyd- det för folkhälsan torde vara ett sådant särskilt ändamål som åsyftas i bestämmelsen.7 Artikel 3.3 ger vidare medlemsstaterna möjlighet att ta ut skatter på andra energiprodukter än de som omfattas av den harmonise- rade regleringen (t.ex. el, kol och naturgas). Som förutsättning härför anges dock att sådana skatter inte får hindra det fria handels- utbytet mellan de enskilda länderna, dvs. skatterna får inte kräva gränsformaliteter. I artikel 4 definieras den så kallade suspensionsordningen. Med denna avses en skatteordning under vilken tillverkning, bearbet- ning, lagring och förflyttning av varor kan äga rum utan att skatten förfaller till betalning. I artikeln ges även definitioner av vissa 5Förutom mineraloljor är direktivet även tillämpligt på alkohol och alkoholdrycker samt tobaksvaror. 6Mål C-434/97 Kommissionen mot , 2000, s. I-1129. 7Mål C-437/97 Evangelischer Krankenhausverein mot , 2000, s. I-1157. EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen grundläggande begrepp i direktivet, vilka främst rör den praktiska tillämpningen av regelverket. Av artikel 5 framgår att skatteplikten för mineraloljor inträder i och med att de tillverkas inom gemenskapens territorium eller när de importeras dit. Enligt artikel 6.1 inträder skattskyldigheten för mineraloljor när varan släpps för konsumtion eller när en lagerbrist konstaterats. Det ankommer enligt artikel 6.2 på medlemsstaterna att själva bestämma de närmare formerna för skatteuppbörden. Utöver nu nämnda artiklar innehåller direktivet bland annat bestämmelser om tillverkning, bearbetning, förvaring, varuflytt- ningar och återbetalning. Direktivet införlivades såvitt avser mineraloljor med svensk lagstiftning genom lagen (1994:1776) om skatt på energi (LSE). 12.3Mineraloljedirektivet (92/81/EEG) Av artikel 1.1 och 1.2 framgår att medlemsstaterna skall ta ut en harmoniserad punktskatt på mineraloljor och att skattesatserna skall bestämmas i enlighet med skattesatsdirektivet (se 12.4 nedan). I artikel 2.1 definieras med hänvisning till EG-rättens tullnomen- klatur, den Kombinerade nomenklaturen (KN)8, de produkter som enligt direktivet utgör mineraloljor. Definitionen täcker i princip samtliga flytande och gasformiga fossila bränslen, dock inte natur- gas. Den övergripande principen i mineraloljedirektivet är att samt- liga bränslen som omfattas av direktivet och används för uppvärm- ningsändamål eller som motorbränsle skall beskattas. Dessutom gäller att alla motorbränslen som används som drivmedel skall beskattas, vilket således inkluderar biobränslen. Om mineraloljor används för andra ändamål än som motor- bränslen eller för uppvärmning är de skattefria i enlighet med arti- kel 8.1. Skattefrihet råder vidare för mineraloljor som används för kommersiell flygtrafik eller är avsedda att användas i fartyg till havs, förutom i privata nöjesfartyg. Slutligen finns en obligatorisk skattebefrielse för mineraloljor som sprutas in i masugnar för kemiska reduktionsändamål och som utgör en tillsats till den koks som är det huvudsakliga bränslet. 8 Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, , s. 1). Hänvisningen i mineraloljedirektivet till KN-nr i förordningen avser förordningens lydelse . EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen des med motiveringen att man ville undvika snedvridning av kon- kurrensen på grund av skilda skatteregler i medlemsstaterna9. Enligt artikel 8.2 a–g kan medlemsstaterna i vissa fall tillämpa hel eller delvis skattebefrielse eller skattereduktion för punktskatten på mineraloljor eller andra produkter vars användning är underkastade skattemyndighetens kontroll. Följande användningsområden anges: framställning av el samt i kraftvärmeverk, annan inlandssjöfart än med privata nöjesfartyg, passagerartrafik och godsbefordran på järnväg, pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produk- ter, särskilt när det gäller bränslen från förnybara källor, tillverkning, utveckling, provning och underhåll av luftfartyg och fartyg, uteslutande inom jordbruks- och trädgårdsnäringarna samt inom skogsbruk och vid insjöfiske, i samband med muddring i farbara vattenleder och hamnar. Enligt artikel 8.3 a–c får medlemsstaterna även beträffande samtliga eller vissa industriella och kommersiella användningsområden tillämpa en reducerad skattesats på dieselbrännolja, gasol, metan och fotogen som används under skattekontroll, under förutsätt- ning att minimiskattesatsen för dessa användningsområden enligt skattesatsdirektivet uppnås. Dessa användningsområden omfattar stationära motorer, anläggningar och maskiner som används vid byggnadsarbeten, väg- och vattenbyggnad och offentliga arbeten samt fordon som är avsedda att användas utanför allmän väg eller som inte fått tillstånd att användas huvudsakligen på allmän väg. Enligt artikel 8.4 får rådet genom enhälligt beslut på kommissio- nens förslag tillåta en medlemsstat att införa ytterligare regler om skattebefrielse eller nedsättning av skatten som motiveras av sär- skilda hänsyn. En allmän tendens inom gemenskapsrätten är dock att enhetlighet och harmonisering betonas, vilket innebär att möj- ligheterna till olika typer av särregleringar blir allt svårare att tillämpa. I poängteras kommissionens alltmer återhållsamma inställning till nationella undantag med stöd av artikel 8.4. Undantagen enligt artikel 8.4 är med stöd av artikel 8.5 föremål för löpande översyn av kommissionen. Detta innebär att kommis- sionen skall försäkra sig om att tillåtna undantag om skattebefrielse 9 Rådets direktiv (94/74/EG) av (EGT L 365, 31.12.1994 s. 46). EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen eller skattenedsättning kan upprätthållas, särskilt med hänsyn till sund konkurrens eller snedvridande effekter på den inre marknaden eller på gemenskapens målsättning inom miljöskyddsområdet. Om så inte är fallet skall kommissionen lägga fram lämpliga förslag till rådet. 12.3.1Beslut om svenska undantag med stöd av artikel 8.4 Rådets beslut /224/EG av I rubricerade beslut,10 som fattats med stöd av artikel 8.4, har tillsammans med övriga medlemsstater tillåtits undantag från mineraloljedirektivets bestämmelser i varierande omfattning. Tillåtelsen för undantagen enligt beslutets bilaga 1, vari bland annat de svenska undantagen återfinns, löper ut . För de undantag som återfinns i beslutets bilaga 2 löpte tillå- telsen ut . Genom beslutet avskaffades bland annat de automatiska förlängningar som tidigare fastställts gälla i rådets beslut /880/EG av . I beslutet har de femton medlemsstaterna medgivits totalt 100 undantag, varav har fått sex stycken. Undantagen anges i punkt 14 i beslutets bilaga 1. Det första avser rätten att skattebefria biologiskt framställd metan och andra avfallsgaser. Det andra undantaget gäller möjligheten att ha skattenedsättning för diesel enligt olika miljökategorier. Vidare har genom det tredje undantaget tillåtits differentiera skatten på blyfri bensin enligt olika miljökategorier, dock under förutsättning att de differentierade satserna överensstämmer med kraven i skattesatsdirektivet och då särskilt de minimiskattesatser som där anges. Det fjärde undantaget avser rätten att nedsätta punktskattesatserna för mineraloljor för industriellt bruk, under förutsättning att satserna överensstämmer med kraven i skattesatsdirektivet. Det är på detta undantag som den generella bestämmelsen i LSE om tillverkningsindustrins ned- sättning vilar. Det femte undantaget ger rätt att, vad gäller mineraloljor som används för industriella ändamål, införa både en skattesats som är lägre än standardsatsen och en nedsatt skattesats för energiintensiva företag, allt under förutsättning att skatte- 10Rådets beslut /224/EG av om nedsättning av punktskattesatser och befrielse från punktskatter för vissa mineraloljor som används för särskilda ändamål (EGT L 84, 23.3.2001, s. 23). 11EGT L 331, 23.12.1999, s. 73. EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen satserna överensstämmer med kraven i skattesatsdirektivet och inte medför snedvridning av konkurrensen. Detta undantag innefattar den så kallade 0,8-procentsregeln i LSE (se 13.4.2). Slutligen har genom det sjätte undantaget givits rätt att skattebefria bränsle som används för privat luftfart. Det är viktigt att poängtera att beslutet inte inverkar på kommis- sionens möjligheter att inleda förfaranden med stöd av EG-fördra- gets artikel 87 och 88 angående den eventuella förekomsten av statligt stöd (se 12.6.5 nedan). Inte heller befriar beslutet medlems- staterna från skyldigheten att anmäla alla planerade stödåtgärder. Rådets beslut /828/EG av I beslutet12 tilläts att tillämpa en differentierad energiskatte- sats för alkylatbensin för tvåtaktsmotorer. Förutsättningen var att differentieringen står i överensstämmelse med kraven i skattesats- direktivet och då särskilt de minimiskattesatser som där anges. Dessutom skall nedsättningen av energiskatten, på grundval av en årlig översyn, anpassas så att merkostnaderna för framställning av alkylatbensin inte överkompenseras. Tillåtelsen löper ut . 12.4Skattesatsdirektivet (92/82/EEG) Skattesatsdirektivet innehåller minimiskattenivåer för tre olika slag av användning: uppvärmningsändamål, drivmedel och vissa sär- skilda ändamål. Dessa särskilda ändamål är de som anges i artikel 8.3 i mineraloljedirektivet (se 12.3 ovan). De mineraloljor som omfattas av skattesatsdirektivet framgår tillsammans med minimiskattesatserna av tabell 12.1 nedan. Minimiskattesatserna har inte justerats sedan direktivet antogs 1992. Vid en jämförelse med de svenska skattenivåerna för mot- svarande produkter ser man att dessa i de flesta fall klart överstiger direktivets nivåer (se tabell 13.1). Det kommande energibeskatt- ningsdirektivet innehåller emellertid såväl höjda skattesatser som nya minimiskattesatser för energiprodukter som inte omfattas av nu gällande direktiv, t.ex. el, kol och naturgas. 12 Rådets beslut /828/EG av om tillåtelse, i enlighet med artikel 8.4 i direktiv /81/EEG, för att tillämpa en differentierad energiskattesats för alkylat- bensin för tvåtaktsmotorer (EGT L 284, 22.10.2002, s. 18). EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen SOU 2003:38 Minimiskattesatser för mineraloljeprodukter inom EG, euro och kr per volymenhet1 Dieselolja och lätt eldningsolja 1 Växelkurs per : 1 euro=9,(EGT C 237,2.10.2002 s. 1). presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om en omstrukturering av gemenskapens regler för beskattning av energiprodukter, KOM (97) 30 slutlig.13 Direktivet innebär en samlad energibeskattning av samtliga energiprodukter inklusive el. All form av indirekt beskattning, frånsett mervärdes- skatt, omfattas. Förslaget är ett ramverk som ger medlemsländerna stor möjlig- het att använda sig av energibeskattningen både ur miljö- och sysselsättningssynpunkt. Skatteväxlingstanken är tydlig som vikten av den inre marknadens funktion betonas. Nuvarande förhållanden då endast mineraloljor och vissa av punktskatterna på dem omfattas av gemenskapsrätten, medan övriga energiprodukter är varje enskilt medlemslands behörighet, ger upphov till en rad problem. Ett syfte med direktivförslaget är därför att införa 13 EGT C 139, , s. 14. EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen enhetligare villkor för energimarknaden och för förbrukarna av energi. rekommenderar kommissionen starkt att det totala skattetrycket inte skall öka som en följd av direktivet, även om för- slaget innehåller höjda minimiskattesatser i förhållande till vad som gäller. Det är ingen ny skatt som skall införas, utan direktiv- förslaget är enligt kommissionen ett led i strävandena att fördjupa den inre marknaden, att öka respekten för miljön och bekämpa arbetslösheten genom att skapa en gemenskapsram för beskattning av energiprodukter som gör det möjligt att omstrukturera de nationella skattesystemen. Energibeskattningsdirektivet har diskuterats i EU. har vid ett flertal tillfällen uppmanat att nå fram till en överenskommelse om direktivet. Rådet nådde en politisk överenskommelse om innehållet i energibe- skattningsdirektivet och väntas formellt besluta om direktivet . Det bör emellertid noteras att det nu föreliggande direktivförslaget omarbetats väsentligt i förhållande till kommissionens ursprungliga förslag. 12.6EG:s regler om statligt stöd I anges att om statligt stöd särskilt skall beaktas. Vid sidan av de punktskatte- direktiv som ovan nämnts utgör statsstödsreglerna den interna- reglering som utan tvekan kan antas ha störst inverkan på utformningen av kommitténs förslag. Reglerna om statsstöd återfinns i EG-fördragets avsnitt om kon- kurrenspolitik, artiklarna 87–8914. Reglerna gäller endast om inte annat föreskrivs i fördraget och innebär därmed inte något totalt förbud mot statligt stöd. I artikel 87.2 anges således vissa godkända former av stöd och i artikel 87.3 anges ytterligare former av stöd som efter prövning kan vara förenliga med den gemensamma marknaden. Utöver dessa undantag finns bestämmelser i fördraget beträffande jordbrukspolitiken och transportpolitiken, vilka för dessa sektorer skall tillämpas i första hand. I det här sammanhanget bör nämnas det tidigare gällande EKSG- fördraget, eller Kol- och stålfördraget, som omfattade företag inom 14 Detta är artiklarnas numrering enligt lydelsen enligt Amsterdamfördraget. Artiklarna var tidigare numrerade 92–94. EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen kol- och stålindustrierna. Fördraget har upphört att gälla från . Detta innebär att de industrier som tidigare omfatta- des av EKSG-fördraget och de tillämpningsföreskrifter och annan sekundärlagstiftning som byggde på EKSG-fördraget omfattas av EG-fördragets regler samt av de tillämpningsföreskrifter och annan sekundärlagstiftning som byg- ger på EG-fördraget. 12.6.1Statligt stöd enligt artikel 87.1 Någon definition av vad som utgör statligt stöd finns inte i fördra- get. Detta har givit möjlighet att tolka begreppet flexibelt och i viss mån anpassa det efter samhällsutvecklingen. Klart är att begreppet statligt stöd i såväl kommissionens som domstolens praxis givits en mycket extensiv tolkning. Stödbegrep- pet är t.ex. mer långtgående än subventionsbegreppet, vilket dom- stolen hänvisat till . Vid bedömningen av en åtgärd har domstolen klargjort att det är åtgärdens effekt och inte dess orsak eller mål som är avgörande.15 Av artikel 87.1 framgår att stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa före- tag eller viss produktion, är oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan med- lemsstaterna. För att en åtgärd skall betecknas som stöd i den mening som avses i artikel 87 måste den uppfylla vissa kriterier. Dessa utvecklas närmare nedan. Stödet måste ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel Av fast rättspraxis framgår att begreppet stöd omfattar de fördelar som beviljas av offentliga myndigheter och som på olika sätt mins- kar kostnader som normalt belastar ett företag.16 En förlust av 15Mål 173/73 mot kommissionen, 1974, s. 709, svensk specialutgåva, volym 2, s. 321. 16Se bl.a. mål 30/59 De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in mot Höga myndigheten, 1961, s. 1, 39, svensk specialutgåva volym 1, s. 69, mål C-387/92 , 1994, s. I-877, mål C-241/94 mot kommissionen, kallad , 1996, s. I-4551 och mål C-256/97 Transport, 1999, s. I- 3913. EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen skatteintäkter är likvärdig med förbrukning av statliga medel i form av skatteutgifter.17 Detta kriterium avser även stöd som beviljas av medlemsstaternas regionala och lokala organ samt stöd från statligt ägda företag eller statligt kontrollerade fonder. Statens intervention kan ske såväl genom skatteregler i lagar eller andra författningar som genom skatteförvaltningens praxis. Vilket sätt stödet beviljas på och vilka syften staten har med stödet är helt oväsentligt. Stöden kan bland annat utgöras av direkta subventioner, skattelättnader, räntefria lån eller lån med förmånlig ränta, garantier med förmåns- villkor, tillgång till varor eller tjänster till förmånliga villkor. För att kunna anses som statligt stöd krävs även att åtgärden är specifik eller selektiv såtillvida att den gynnar vissa företag eller viss produktion. Den selektiva fördelen kan vara ett resultat antingen av ett undantag från skatteregler i lag eller annan författ- ning eller av skatteförvaltningens skönsmässiga praxis. Kriteriet är avsett att avgränsa de statliga stöden från sådana allmänna åtgärder som verkar generellt och därigenom inte favoriserar vissa företag eller viss produktion.18 Skatteåtgärder som är öppna för alla ekono- miska aktörer som är verksamma inom en medlemsstats territo- rium utgör i princip allmänna åtgärder. Även om en åtgärd beteck- nas som allmän kan den ändå medföra sådana selektiva effekter att den faller in under artikel 87.1.19 En åtgärds selektiva karaktär kan emellertid vara motiverad av systemets art eller funktion. Om så är fallet anses åtgärden inte vara statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Åtgärder av selektiv karaktär torde t.ex. kunna anses nödvändiga eller ändamålsenliga på grund av att de är ekonomiskt rationella med hänsyn till skatte- systemets effektivitet. Det ankommer emellertid på medlems- staterna att motivera detta.20 17Jfr kommissionens meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag (98) D11134 av . Dessa riktlinjer torde i allt väsentligt kunna anses tillämpliga även vad avser den indirekta beskattningen. 18Jfr mål C-75/97 mot kommissionen, 1999, s. I-3671, mål C-156/98 mot kommissionen, 2000 s. I-6857 och mål C-143/99 , mot Finanzlandesdirektion für Kärnten, 2001 s. I-8365(det senare målet refereras kortfattat i avsnitt 12.6.6). 19Mål 173/73 mot kommissionen, 1974, s. 709, svensk specialutgåva, volym 2, s. 321. 20Mål C-75/97 mot kommissionen, 1999, s. I-3671. EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen I praxis har det inte krävts mycket för att detta kriterium, även kallat samhandelskriteriet, skall anses uppfyllt. Kriteriet förutsätter dock att stödmottagaren utövar en ekonomisk verksamhet, oavsett vilken rättslig ställning denna verksamhet har och oavsett hur den finansieras. Enligt rättspraxis är villkoret om påverkan på handeln uppfyllt om det stödmottagande företaget bedriver en ekonomisk verksamhet som är föremål för handel mellan medlemsstaterna.21 Redan det faktum att stödet förstärker detta företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företag inom ramen för han- deln inom gemenskapen gör att det kan antas att handeln påver- kas.22 Det spelar inte någon roll för bedömningen om stödet är av relativt liten betydelse (se dock 12.6.3 nedan om stöd av mindre betydelse) eller av att det stödmottagande företaget är litet eller att dess andel av den gemensamma marknaden är mycket begränsad. Inte heller det förhållandet att stödmottagaren inte är verksam med export eller att företaget exporterar nästan hela sin produktion utanför gemenskapen torde inverka på bedömningen. 12.6.2Godkända former av statligt stöd enligt artikel 87.2 och 87.3 I artikel 87.2 a–c återfinns undantag som är automatiska i den meningen att de i artikeln angivna stöden utan någon föregående prövning anses förenliga med den gemensamma marknaden. Kom- missionen har inte befogenhet att göra någon lämplighets- eller annan prövning av stöden. Vid utformningen av permanenta ned- sättningsregler utgör emellertid dessa undantag inte något stöd då de avser förhållandevis ovanliga situationer som mera har karaktä- ren av punktinsatser. I artikel 87.3 a–e finns ett antal undantag som förutsätter kom- missionens prövning. Åtgärder som faller under denna artikel skall således alltid underställas kommissionens prövning. Det undantag som tillämpas och åberopas mest frekvent är undantaget i artikel 87.3 c som säger att stöd kan lämnas: för att underlätta utveck- lingen av viss näringsverksamhet eller vissa ekonomiska områden. Med stöd av denna bestämmelse har kommissionen givit ut ett 21Mål 102/87 mot kommissionen, 1988, s. 4067. 22Mål 730/79 mot kommissionen, 1980, s. 2671, svensk specialutgåva, volym 5, s. 303. EG-regler av betydelse för den svenska energibeskattningen antal olika riktlinjer och meddelanden om hur stödåtgärder inom olika områden skall vara utformade för att kunna godkännas av kommissionen. Sådana riktlinjer eller meddelanden finns bland annat om stöd till små- och medelstora företag, regionalpolitiska stöd, stöd till forskning och utveckling samt stöd för miljöskyd- dande åtgärder (se 12.6.4 nedan).