sou · GRB3108d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Det handlar här inte om en ömsesidig process utan invandraren skall integreras i det svenska samhället. Citat belyser också ett synsätt på integration som något som har med sociala relationer att göra. Det strukturella perspektivet saknas. I exempel- vis integrationspropositionen uttrycker man sig annorlunda. Där är integration en ömsesidig process. I ovan nämnda forskningsprojekt framgår också att de intervjuade invandrardeltagarna föredrog att delta i verksamhet med både svenskfödda och invandrade deltagare. Man ville också helst att det skulle vara de svenska föreningarna som fungerade som mötesplatser. I denna rapport tas också upp frågor kring makt och möjligheter att styra över verksamheten när det gäller aktiviteter som drivs gemensamt av studieförbund och invandrarföreningar. Studieförbundens situation och maktlöshet beskrivs på följande sätt: att studieförbunden har rollen av samordnare av verksamhet utan något inflytande på vare sig innehållet eller arbetssättet i dessa studie- cirklar. Detta påpekande är viktigt och liknande tendenser ser vi också i vår studie. som det också kan vara precis tvärtom dvs. 98Dessa uppgifter stämmer inte helt med vad studieförbunden själva uppgivit i SCB:s enkät. Se avsnitt 3.1.4. 99Rubensson, 1996, Gougoulakis, 1996. 100Gougoulakis, 1996. 101Gougoulakis, 1996, s. 101. 102Gougoulakis, 1996, s. 186. är invandrarföreningen som upplevde att de saknade makt och inflytande. Vi återkommer till detta. I ett av de andra forskningsprojekten tar man upp olika värden som cirkeldeltagarna lägger i deltagandet och dessa kallar man för cirkelvärden.103 Dessa är: att växa som människa Med begreppet gemenskap menar man bl.a. möjligheten att i studiecirklarna få träffa sina landsmän. Det handlar då om en gemenskap mellan människor med samma bakgrund. Det är det vi i vår studie har kallat segregerade cirklar. Detta uppfattar man som ett sätt att kunna bevara sin kultur. I denna studie fanns också exempel på att gemenskap kunde uppfattas som något som före- kom över kulturgränserna. Det handlar då om det vi kallat integre- rade cirklar. Några av de intervjuade i en sådan blandad studiecirkel menade att det var viktigt att svenskar och invandrare kunde mötas som jämlikar. Detta är något som vi i vår studie funnit är centralt och vi återkommer till det. Sättet att organisera cirkeln kunde också leda till att invandrarna kunde lära sig svenska. Det fanns dock problem med de blandade grupperna. I detta fall rörde det sig om en cirkel i engelska. Ett av problemen var att det var svårt att förstå varandra och det hela ledde inte till någon gemenskap utan- för cirkeln. Vidare konstateras i detta forskningsprojekt att studiecirklar som organiseras av invandrarföreningar och som har enbart invand- rare som deltagare har som primärt syfte att stärka olika gruppers etniska identitet. Det kan ibland vara strategiskt att markera sin kulturella identitet och då speciellt i situationer som man finner hotfulla. under hotfulla betingelser kan gruppen behöva markera sin kultur- ella tillhörighet på ett mer materiellt tydligt sätt, t.ex. genom yttre symboler, prylar och kläder.104 I rapporten framgår också att invandrarföreningarnas verksamhet kan tolkas som disciplinerande och i och med detta önskvärda sett ur ett samhällsperspektiv. Den stora blandningen av människor i 103Andersson, Laginder, , 1996. 104SOU 1996:47, s. 171. utsatta bostadsområden kan ses som ett hot mot stabiliteten i området. Underförstått förutsätter stabilitet homogenitet. Om då olika grupper bildar egna föreningar så förväntas självdisciplinering bli en följd av detta. Studiecirklarna har formen av kontrollerad mötesplats och det är bidragsgivaren som har kont- rollen. Föreningsverksamheten blir ett kontrollinstrument i samhällets tjänst. Ur disciplineringssynpunkt är det viktigt att folk känner sig nyttiga. De studiecirklar som bedrivs ute i olika bostadsområden kan anses på ett naturligt sätt ingå i det lokala livet. Samhällets kontroll beskrivet på ovanstående sätt motsägs av tidigare rapport- erade forskningsprojekt som menade att studieförbunden förlorat sitt inflytande och möjlighet till insyn i invandrarföreningarnas studieförbundsunderstödda verksamhet.105 Man tar i studien upp begreppet kritisk integration och med det menar man att någon älskar sitt nya land utan att mista kärleken till det gamla. Denna definition av integration bortser helt från strukturella faktorer. Den har snarare emotionella implikationer. Vidare konstaterar man att för invandrarna kan cirklarna fylla både en anpassningsfunktion och en överbryggande funktion. Cirklarna fyller olika funktion beroende på hur man kommit hit (som flykt- ing eller som invandrare) och om man vill stanna här eller ej. fyller de också en särartsfunktion och det är i de situationer då det föreligger ett uteblivit uppbrott, dvs. där man velat men inte kunnat återvända till sitt hemland. Man har istället bildat en koloni i . Vi menar att det finns många olika faktorer som påverkar vilken funktion studiecirkeln har för en och om den kan främja ett mer delaktigt och jämlikt liv. Hur man kommit hit och om man kan återvända till sitt hemland eller ej kan vara några faktorer av bety- delse. Vi menar dock att detta enbart handlar om företeelser knuta till den enskilde individen. Det svenska samhället och dess struktu- rer spelar också stor roll för om och varför man deltar i olika verksamheter som exempelvis studiecirklar. I SUFO 96 slutbetänkande finns vissa synpunkter vad gäller invandrare och deras deltagande i studiecirklar.106 Vad man bl.a. framför är att studieförbunden borde öka sina ansträngningar att få med fler invandrare i sin verksamhet. Vad som ytterligare betonas, och som är intressant för denna studie, är att studieförbunden på 105Gougoulakis, 1996. ett tydligare sätt borde markera sin ideologiska profil. Dessutom bör man klargöra den för deltagarna. Detta är något som man tycks ha misslyckats med enligt resultaten av vår studie. Vi återkommer till detta. Vi har gjort intervjustudier på fem olika studieförbund: Sensus, ABF, SV, NBV samt Studiefrämjandet. Vi har intervjuat studie- cirkeldeltagare, studiecirkelledare och lokalt ansvariga för studie- förbunden. Vi har dessutom studerat olika lokala måldokument, årsberättelser etc. Samtliga lokalavdelningar är lokaliserade till stora eller medelstora städer i . bytte namn till . gick samman med Sensus. Sammanslutningen initierades och beslutades på centralt håll. Det nya studieförbundet har inte ännu, åtminstone på lokal nivå, funnit formerna för hur man ska arbeta. Det är oundvikligt att när man intervjuas, då också utgår från den tidigare erfarenhet man har. Sensus såväl som de andra studieförbunden har mål dels på ett riksplan, dels på ett lokalt plan. Dessa mål beskrivs i olika mål- dokument. Sensus mål på lokalplanet är enligt verksamhetsplanen för avdelningen att inom det fria och frivilliga folkbildningsarbetets ram organ- isera studie- och kulturverksamhet med särskild inriktning på ämnen som berör , i och medlemsorganisationerna att verksamheten skapas i en organisation som har värdegrund. Den skall stimulera till självständigt ställningstag- ande och skall präglas av öppen diskussion om erfarenheter åsikter och värderingar, med full respekt för olika uppfatt- ningar. I de övergripande strategierna för anges att Sensus skall främja verksamheten bland de s.k. prioriterade mål- grupperna. Man skall satsa på mångfald och att hjälpa till att sprida kunskap om kristendom, judendom och islam. Man säger vidare att man vill arbeta med opinionsbildning kring integrations- och flyktingfrågor.107 Människor med olika religiös, kulturell och etnisk bakgrund skall kunna mötas, lära känna varandra och öka sin kun- skap om varandra. Man hoppas på att genom en ökad marknads- föring kunna utöka samarbetet med olika invandrargrupper. Detta är således en målsättning som väl stämmer överens med rådande statliga policydokument.108 Man talar om mötet som medel för att uppnå ökad förståelse människor emellan. Folkbildningen kan i detta fall tjäna som mötesplats. Sensus har på riksnivå ett trettiotal medlemsorganisationer bland andra och en rad organisationer knutna till denna samt KFUK-KFUM och katolska stift. Andra med- lemsorganisationer är , , Civil- försvaret och olika krisorganisationer som Plötslig spädbarnsdöd och Vi som förlorat barn. Lokalavdelningen samarbetar med sam- ma organisationer i den mån dessa har verksamhet där. Det finns dessutom organisationer som är medlemmar enbart på ett lokalt plan. Exempel på detta är olika teaterföreningar. Kraven för att bli en medlemsorganisation är relativt enkla. Organisationer som inte har stadgar som går emot Sensus stadgar kan bli medlemmar. Motivet till att vara en medlemsorganisation är att man då får inflytande över verksamheten. Man betalar en liten avgift och får rätt att göra sin röst hörd, att skriva motioner till stämman etc. Det kan också vara fördelaktigt att vara medlem i kristider då Sensus, vid behov av att dra ner sin verk- samhet, i första hand ser till att behålla den verksamhet som riktar sig till medlemsorganisationernas verksamhet. Sensus har inga invandrarföreningar bland sina medlemsorganisationer. 108I resultatdelen används begreppet integration på det sätt de intervjuade använder det. kyrkan är dock medlemmar och den är i sig en mångkulturell rör- else, menar man, med mycket kontakter med invandrare i . Sensus arbete med integration Inom Sensus finns, enligt den intervjuade anställde, en policy att förbundet ska arbeta med integrationsfrågor. Med integrations- arbete menar man främst det arbete som görs för att bedriva verksamhet med både svenskfödda och utlandsfödda. Att det inom Sensus centralt finns denna policy är något bekymmersamt för lokalavdelningen. Inom kommunen är det ett av de andra studie- förbunden som har samarbetsavtal med de flesta invandrarfören- ingarna och det har gjort att Sensus verksamhet inom fältet inte är så omfattande. Detta är ett problem som påtalas av flera studie- förbund. Något eller några studieförbund lägger beslag på de befintliga invandrarföreningarna och de andra studieförbunden upplever att de får problem att rekrytera målgruppen invandrare. Man går ogärna in och aktivt rekryterar från andra förbunds medlems- organisationer. Man kan fråga sig hur fritt valet blir för den enskilde invandraren i en sådan situation. Integrationsarbetet inom Sensus måste därför hitta andra former än genom medlemskap av invandrarföreningar. Man upplever inte heller att man har så lång erfarenhet av detta arbete. Man känner sig som novis och har i perioder haft svårt att helt enkelt veta hur man ska bemästra problematiken. Vad man gjort nu är att man gått ut med en förfrågan till alla sina medlemsorganisationer, till andra samverkande organisationer samt till cirkelledare om de har några tankar kring hur man kan arbeta med integrationsarbete. Intressant att notera här är att när man talar om integrationsarbete, menar man ett arbete där svenskfödda och invandrare kan samverka. Det handlar inte om, vilket är fallet i en del andra studieförbund, verksamhet enbart för invandrare. Genom att gå ut på detta sätt har man fått in en del idéer. En idé var att försöka starta körer för mångfald. I de flesta körer deltar få invandrare. Kunde man få invandrare att delta i denna verksamhet skulle det kunna vara ett steg mot en ökad integration. Det gjordes en omfattande värvningskampanj och man inbjöd människor till en speciell kördag. Det kom cirka 30 invandrare till denna dag. Man menar dock på Sensus att just körverksamheten kanske inte är en verksamhet som är så attraktiv för invandrar- deltagarna. Man måste kanske hitta andra former som kan var lämpligare. Musiken anses dock vara ett område där man kan nå varandra och Sensus har tagit initiativ till en gränslös musikfestival. Där deltog musikanter från många delar av världen. Sensus hade trott att det skulle leda till att publiken också skulle vara blandad, men det visade sig att det mest kom svenskar. I efterföljden av detta spelade man in en CD med musik från festivalen. Detta ordnades som ett projekt och har hjälpt flera av musikgrupperna framåt. Efteråt har flera cirklar startat. Ett problem med denna satsning är dock att den troligtvis inte lett till någon ökad integrering, enligt den intervjuade på lokalavdelningen. De studiecirklar som startat är inte integrerade i den bemärkelsen att det deltar både svenskfödda och invandrade. Inom Sensus finns ytterligare några studiecirklar där endast en landsgrupp deltar. Inom denna lokalförening inom Sensus ser man inte dessa cirklar som ett led i en integrations- process. Det är väldigt, väldigt svårt att säga för att dom grupperna kan man nog inte säga som om man ser som ... dom jobbar ju så speciellt myck- et med sin egen kultur och då är det väldigt svårt att få dom integrerade va i en annan verksamhet. Det blir helt enkelt enbart fråga om ett stöd till en specifik invandrarförening. Detta ställningstagande från Sensus skiljer sig från hur man inom flera av de andra studieförbunden resonerar. Där finns en tanke om att en segregerad verksamhet är ett led i en integrationsprocess. Man menar att genom att stärka den etniska gruppen får gruppen och den enskilde en plattform att stå på. Från denna kan man sedan med en större trygghet delta i det svenska samhället. Frågan man kan ställa sig är om Sensus lokalansvarigas åsikter beror på att de saknar en gedigen erfarenhet eller om andra studieförbunds resonemang bottnar i en retorik med avsikt att legitimera en viss sorts verksamhet. En alternativ tolkning är att det helt enkelt finns olika sätt att se på en i detta avseende segregerad verksamhet. Här används integration i en vidare betydelse. Integra- tionen handlar mer om en delaktighet i svenska samhället och inte enbart en kontakt mellan olika grupper. Sensus har på lokalnivån inte så många satsningar med ett fokus på integrering i bemärkelsen verksamhet med både svenska och utlandsfödda deltagare. Det finns dock ett ungdoms- projekt som arbetar främst med teater. Denna verksamhet finns i ett invandrartätt bostadsområde. Man har också en religionsdialog- cirkel mellan kristna och muslimer. Dessutom finns en barngrupp som träffas regelbundet med deltagare med olika kulturell bak- grund. har man haft mer verksamhet i invandrartäta bostadsområden. Det har varit verksamhet inriktad på fritidsaktiv- iteter och handlat om teater och musik. Verksamheten har lagts ner på grund av att man helt enkelt tyckte att det blev för arbetsamt. där har vi haft väldigt stor verksamhet med fritid där uppe och mycket dans och musik men det blir så hårt och jobbigt så att allting las ner. Det var ingen som orka gå vidare och där är ännu mera tragiskt när det blir så va för att var tar dom vägen då som var så jättejobbiga så att man inte kan bedriva fritidsgården längre. Det undrar man ju. Det tidigare SKS har av tradition haft sin största verksamhet inom . På lokalnivån inom det studieförbund vi nu besök- er är det dock annorlunda. Där vänder sig av verksamheten till kyrkan och man har tre konsulenter som arbetar mot kyrkans församlingar. Sammanlagt finns det sju konsulenter på denna lokalavdelning. Den övriga verksamhet som bedrivs riktar sig bl.a. mot scoutrörelsen och civilförsvaret. En konsulent arbetar uteslutande med frågor som rör funktionshinder. En konsulent arbetar med musik på olika sätt och en arbetar med teater. Den studiecirkel som studerades på Sensus var vad vi kallar en integrerad cirkel med deltagare födda både i och utanför . Det var dock ingen vanlig cirkel som utannonserats i program- katalogen och som vem som helst kunde anmäla sig till. Deltagarna var istället speciellt utvalda. Att finna en vanlig studiecirkel med både svenskfödda och invandrade deltagare var inte lätt. Studiecirkelns ledare är präst i och initiativet till cirkeln kom genom honom och hans kontakter med muslimer under det lokala arbetet som han bedrev i olika skolor i området. Tanken växte fram att starta någon form av dialoggrupp. Kontakter togs därför från sida med den muslimska förening- Behovet hade delvis uppstått på grund av några yttre händelser. En sådan var att den muslimska föreningen ville bygga en moské i området och det hade lett till stora och många protester. En av de blivande deltagarna i dialogcirkeln blev mycket upprörd av dessa protester och det blev en av drivkrafterna för hennes deltagande i cirkeln. och så var det en banklokal som var ledig och då fanns det människor här i området som satte upp sådana här protestlistor så att det inte skulle bli en moské i banklokalen. Och bland annat blev jag påringd på dörren av en kvinna som ville att jag skulle skriva på nån lista och då blev jag så fruktansvärt upprörd ... så jag blev nästan galen. Så då tänkte jag att göra någonting och då så, jag kontaktade XXXXX (prästen, förf. anm.). Denna deltagare kände att hon ville göra någonting för att öka förståelsen mellan de som bekände sig till den kristna tron och de som bekände sig till den muslimska. Här fanns ett gemensamt intresse från och den muslimska föreningen att arbeta för att muslimerna skulle kunna bygga sin moské. Studie- cirkeln byggdes sedan upp via privata kontakter och kontakter mellan , katolska kyrkan och muslimska föreningen. Behovet av att på något sätt starta en dialog hade således uppstått på grund av olika händelser i lokalsamhället. Denna dialogcirkel är organiserad som en vanlig studiecirkel med en studiecirkelledare och ett antal övriga deltagare. Gruppens träff- as en gång . Mötesplatsen är den i området. Cirkeln saknar fasta ramar på det sättet att man exempelvis inte bestämt hur länge cirkeln ska fortgå. Man har inte heller några klara och gemensamma uppfattningar om vad som ska avhandlas på mötena. har man gången innan bestämt vad som ska diskuteras nästkommande gång. blev det dock inte som planerat utan man diskuterade vad som föll gruppen in. En upplevelse är att det tagit att diskutera formerna och att man lagt, vad man tycker i efterhand, onödig kraft på detta. Detta är en cirkel som har till mål att öka förståelsen mellan personer som omfattar den kristna respektive den muslimska tron. Man vill också öka respekten för varandra och varandras tänkande. Detta är aspekter av studiecirkeln som de flesta är överens om. är dock inte medvetna om att det skulle finnas några speciella mål med studiecirkeln utan hävdar att detta ska diskuteras . Studiecirkelledaren väljer att se cirkeln som en form av fredsarbete. Det poängteras också av flera att det inte är fråga om en aktivi- tetsgrupp utan en grupp som är uppbyggd kring företeelser som dialog, förståelse och respekt. Meningarna har dock gått isär vad gäller gruppens syfte. Följande citat illustrerar detta: Och hade vi en man, en muslimsk man som då var från början och det tog mycket tid för han ville någonting helt annat än vi andra och då det blev väldigt mycket diskussioner om detta för han tycker då att man skulle gå ut mer och att vi skulle bjuda in folk och ja ... ha ett öppnare sätt. Och sen har det varit också de här diskussionerna om att vi ska gå ut eller om vi först ska lära känna varandra, vilka ämnen ska vi prata om och så där va. Oenigheten i gruppen löstes genom att mannen med avvikande åsikt slutade att delta i cirkeln. Det viktigaste för de flesta i denna cirkel har varit att mötas och genom detta öppna upp för en dialog. Det har inte varit så intressant att sätta upp ett klart mål. Detta att nå fram till en dialog har varit ett mål i sig. Innehållet i denna studiecirkel skulle med ett ord kunna beskrivas som religionsdialog och har också gjort det av bl.a. studiecirkel- ledaren. De olika deltagarna beskriver vad detta innebär på lite skiftande sätt men det finns också många likheter i uppfattningen om cirkelns innehåll. Som namnet indikerar handlar det om en dialog kring religionen. I studiecirkeln finns den kristna och den muslimska tron representerade. Att det blivit en koncentration på dessa religioner är en avspegling av hur det ser ut i närområdet där studiecirkeln bedrivs. Mycket tid har gått till att diskutera vad man ska använda gruppen till. En anledning till detta kan vara att det tog innan gruppen av deltagare stabiliserades. är man dock tillbaka en stabil grupp. Den i cirkeln har gått till att diskutera de olika religionerna och vad de innebär. En manlig deltagare beskriver det på följande sätt: I studiecirkeln har vi diskuterat helgerna och deras betydelse och också de krav som ställs på medlemmarna och hur man värderar olika saker. Man har diskuterat exempelvis hur man firar sina olika högtider och hur man ber. Efter att en cirkeldeltagare varit på en pilgrims- färd blev detta ett naturligt samtalsämne efter hans hemkomst. En del tid har också gått åt till att lära känna varandra i gruppen. En kvinna beskriver det på följande sätt: Så som jag kan beskriva det just nu håller vi på att lära känna varandra mest. Och vi tar upp ett ämne eller så och diskuterar och så ... mycket om och välfärden. Och sen är det påsk, alla högtider som kommer emellan. Vi pratar om det också, att man berättar lite mer vad det innebär och vad det är och så ... ja, att man berättar riktigt liksom så att man ... Man hör ju mycket ändå överallt, men att dom hör våran syn, vad det innebär för en. För religionen kan ju innebära många saker för en person ... En av de svenska deltagarna menar att diskussionerna varit öppna och fria och att alla varit mycket villiga att tala. Man tycks inte i gruppen, i någon större utsträckning, ha diskuterat aktuella teman som debatteras inom massmedia som exempelvis händelserna i eller det s.k. Fadimemordet. En av de muslimska deltagarna svarar på frågan om dessa typer av frågor varit uppe till diskussion på detta sätt: Nej, faktisk ... jo, en gång tror jag vi pratade om det. Det där med att häda och så där och visst hade dom frågor och vad man hade för utgångspunkt i dom här frågorna. Det hade vi, fast inte ... bara en gång och inte hela, , eller någonting så där för att jag tror att halva tiden pratade vi om det faktiskt. Och sen den frågan, inte riktigt kanske, men ändå kanske. Studiecirkelledaren beskriver det på följande sätt: Och så måste man se hur är det i världen och var finns dom största riskerna och största konflikterna, dom största missuppfattningarna och alltså vi måste motverka splittring i vår omvärld och så. Orättvisor måste vi förhindra och det är ju ... och då måste vi verkligen hitta varandra och överbrygga dom missuppfattningar som är och kan finnas, som vi sätter eld på, blossar upp. Som nu här , här var det jättejobbigt för den här gruppen, tyckte jag, efter New York- händelsen då. För då blir det igen så och då hade vi lärt känna varandra och tyckt att det kändes bra och så alltså när dom kom dit så var det precis som dom trodde att vi tyckte att alla muslimer var terrorister och då kom dom liksom med en slags försvarande inställning och vi tyckte snarare många av oss i dom här grupperna att det var orättvist så som det framställdes i media och så att det var en orättvis bild av islam. Det blev helt felaktigt. Men det visste inte dom riktigt och kunde inte för dom hade upplevt att det var jättejobbigt att gå med slöja på stan och ja, och mådde dåligt över detta. Och så visste dom inte var dom hade oss riktigt så. En del tid har således gått till att tala om fördomar som man upp- fattar att andra har. Detta har varit nödvändigt för att man skulle kunna bygga upp förtroende i gruppen. Man tycks inte riktigt ha haft styrkan att i någon högre utsträckning diskutera konflikt- laddade händelser. Strävan har snarare varit att verka mot en konsensussituation. Man har velat enas i det gemensamma och diskuterat de skillnader som inte känts brännbara eller farliga. Man har valt att på det sättet ha kontroll över processen i gruppen. En idé som funnits var att man skulle besöka en liknande verk- samhet i .