sou · GRB39d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Vid antagande att kvävegivan ökade med hälften av ändrat optimum och ingen förändring av spannmålsarealen skedde uppskattades utlakningen öka med knappt N. Att skatten indirekt har givit ett ekonomiskt incitament att förbättra hanteringen av stallgödsel påpekas särskilt. Vilken inverkan ett borttagande av skatten har på förbrukningen av andra organiska gödselmedel, odlingen av kvävefixerande grödor, har inte diskuterats i detta sammanhang. Några uppskattningar av kostnaderna för jordbruket eller samhälls- ekonomin finns inte redovisade. Enligt SJV:s lägesrapportering till Miljömålskommittén36 beräknades ett borttagande av skatten öka utlakning- en med ungefärligen N. Förändringar i odlad areal och i gödslingsintensitet till följd av Agenda 2000-beslutet beaktades vid uppskattningen. En gödsling över rekommenderade givor på uppskattades öka utlakningen medan en lägre giva än rekommendationerna antogs minska utlakningen . Jordbrukets kostnader för skatten estimerades till plus i minskat täckningsbidrag eller /kg N. Då kväveskatten i genomsnitt inbringar till statsbudgeten är kostnaden ur samhällsekonomisk synpunkt eller /kg N i minskad kväveutlakning. Enligt de uppskattningar som redovisas i SJV:s rapport (2000:1) Sektorsmål och åtgärdsprogram för reduktion av växtnärings- förluster från jordbruket skulle ett borttagande av nuvarande kväveskatt innebära en ökning av kväveutlakningen med ca N. Motsvarande antaganden, som gjordes i lägesrapporten om över- och underoptimal gödsling och dess effekter för utlakningen, utgjorde grunderna även i denna rapport. Även förändringar av gödselintensiteten till följd av det jordbrukspolitiska beslutet, Agenda 2000, har beaktats vid dessa beräkningar. Jordbrukets kostnader till följd av skatten angavs även i denna rapport till plus i minskat täckningsbidrag, men då den uppskattade utlakningen var något större beräknades kostnaden per kg kväve till . Kostnaden ur samhälls- ekonomisk synpunkt estimerades till eller till /kg N i minskad utlakning. 36 Växtnäringsförluster från jordbruket – förslag till sektorsmål och åtgärdsprogram. Lägesrapportering per , dnr 29 4358/98. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel Effekten av skatten har i rapporterna beräknats på olika sätt; i såsom effekten vid en höjning av skatten medan SJV:s beräkning avser ett borttagande av skatten. Att jämföra NV:s och SJV:s uppskattningar är därför inte adekvat. Då de tre av SJV redovisade uppskattningarna gjorts med utgångspunkt i olika jordbrukspolitiska beslut är dessa inte helt jämförbara. De två senaste uppskattningarna av skattens effekt på utlakningen är också de mest aktuella. Bedömningen att ett borttagande av skatten på kväve leder till en ökning av kväveutlakningen runt N/år torde vara rimlig. Borttagande av skatten uppskattas öka den totala utlakningen från jordbruksmarken i hela till ca N/år. 6.3.4Miljöeffekterna av kvävegödsling inom trädgårdsnäringen Eftersom trädgårdsnäringen är koncentrerad till sammanfaller området för trädgårdsodling med de områden som har hög kvävebelastning från jordbruksmark. Kunskaperna om kväveutlakningen från frilandsodlingen i av grönsaker, frukt och bär är mycket begränsade. Variationerna i utlakning bör dock vara stora och motsvarande faktorer och processer som har betydelse för utlakningen från jordbruksmarken påverkar även läckaget från främst frilandsodlingen. Det finns dock en rad faktorer som påverkar risken för betydande kväveförluster vid frilandsodling. Särskilt vid odling av grönsaker och rotfrukter kan höga kvävegivor, stora mängder skörderester, bearbetningsintensi- teten, ett grunt rotsystem, bevattning i kombination med lätta jordar och lång etableringstid medföra ökad risk för högt läckage. Även växthusodlingen kan ge upphov till kväveläckage. uppskattades växtnäringsläckaget från grönsaks- och krukväxt- odling i växthus till N. EU-inträde innebar förändrad konkurrenssituation för svenskodlade trädgårdsprodukter vilket bl.a. avspeglas i en minskning av trädgårdsbruket. I vilken mån skatten påverkar förbrukningen av handelsgödsel inom trädgårdsnäringen har inte studerats närmare. Då produktionsvärdet per hektar oftast är högre än för jordbruksgrödor, kan skatten ha en mindre betydelse med avseende på kostnaderna för produktionen. Detta motverkas dock av de höga kvävegivorna för upprätthållande av produktionen. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel 6.3.5Miljöeffekterna av kvävegödsling på skogsmark Skogsgödslingen med kväve ger en ökad grönmassa och leder indirekt till ökad stamvedsproduktion. Vid en engångsgödsling med en normal kvävegiva sker en förhöjning av kvävehalten i den övre delen av markprofilen under den första vegetationsperioden, vilket dock i de allra flesta fall inte leder till ökad kväveutlakning. Normalt har av den tillförda mängden kväve uppskattas läcka ut från den gödslade skogsmarken även om kväve som tillförs direkt i bäckfåror inkluderas i gödslingen. Lämnas skyddszoner längs vattendragen, vilket är brukligt, är utlakningen betydligt lägre. Den totala utlakningen av kväve från det svenska skogsbruket till havet har beräknats vara N.37 Kvävegödslingen av skogsmark medför att volymtillväxten av kommersiellt virke höjs på produktionsskogen. Ett stopp i kvävegödslingen har uppskattats kunna leda till att behovet av virke från mer extensivt utnyttjade arealer kan komma att öka. Vilken effekt nuvarande skatt har på skogsgödslingen har inte specifikt studerats. Att anta att en skatt på handelsgödselkväve bidrar till att minska utlakningen är rimligt. I vilken grad beror på hur odlingen, förbrukningen av handelsgödselkväve, stallgödselhantering och användningen av andra kvävekällor m.m. påverkas. Skatten kan också ha en psykologisk effekt genom att öka jordbrukarnas medvetenhet om miljöfrågor och specifikt utlakningsproblema- tiken. Denna effekt är emellertid svårt att separera från effekterna av rådgivning och utvecklingsinsatser. Innebär skatten att en övergång sker till andra kvävekällor för tillförsel av kväve kan skattens utlakningsbegränsande effekt motverkas av en högre risk för utlakning. En väsentlig utgångspunkt för att bedöma skattens effekter för miljön är jordbrukspolitiken och dess påverkan på odlingen och de ekonomiska förutsättningarna. Förändras jordbrukspolitiken kan skattens miljöeffekt ändras. Om den nuvarande skatten på handelskväve tas bort har utlakningen från jordbruksmarken, beräknats öka med ca N/år. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel För trädgårdsnäringen kan skatten ha haft en större betydelse för ett specifikt företags ekonomi i de fall höga kvävegivor tillförs trädgårdskulturen. Det motverkas dock i viss mån av höga produktionsvärden per ha. Eftersom omfattningen av trädgårds- näringen i är liten, har kväveutlakningen mindre betydelse för den totala utlakningen. Däremot kan utlakningen från trädgårdsbruket ha betydelse regionalt och lokalt och leda till negativa miljöeffekter. Vid nuvarande användning av handelsgödsel i skogsbruket kan kväveskatten inte anses ha haft någon avsevärd miljöeffekt. Gödslingen med handelsgödsel kan i sig ha en positiv effekt för skogsproduktionen. 6.4Gödselmedelsskattens påverkan på miljön – kadmium Utredningens bedömning: Skatten på kadmiuminnehållet i fosforgödselmedel har bidragit till att tillförseln av kadmium till åkermarken ligger på en låg nivå. Genom att använda gödselmedel med lågt innehåll av kadmium minskar främst risken för negativa hälsoeffekter. Förutom med fosforgödselmedel tillförs kadmium till åkermarken genom nedfall, handelsgödsel, slam, jordbrukskalk och foder via stallgödsel. Det atmosfäriska nedfallet av kadmium varierar över landet. Det högsta nedfallet har uppmätts i medan nedfallet i norra är betydligt lägre. Kadmium förekommer som förorening i olika fodermedel och delar av kadmiuminnehållet utsöndras med träck och urin och tillförs åkermarken genom stallgödseln. I de svenska bestämmelserna om fodermedel finns en rad olika gränsvärden beroende på bl.a. fodrets ursprung, användningsområde och till vilket djurslag fodret är avsett. Då användningen av stallgödsel och utfodring varierar mellan olika företag och regioner, skiftar även kadmiumtillförseln via stallgödseln. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel Kadmium finns även som förorening i olika kalkningsprodukter. Tillförseln av kadmium till kommer därför att växla beroende på använd kalkningsprodukt och hur ofta kalkning sker. Avloppsslam är ytterligare en produkt som innehåller kadmium. Om slammet sprids ut på åkermarken finns det således risk för att marken tillförs kadmium. Kadmium tas upp av grödan. Ett stort antal faktorer påverkar direkt eller indirekt grödans upptag. Förutom kadmiumhalten i marken, gödsling m.m. har bl.a. grödslag och sort betydelse för upptaget. Genom läckage, ytavrinning och erosion kan kadmium också föras bort från åkermarken. I nedanstående tabell beskrivs en kadmiumbalans för svensk . Eftersom nedfallet liksom användningen av handelsgödsel, foder, kalk, val av grödor, upptaget i grödorna och läckaget varierar regionalt, ger siffrorna endast uttryck för en mycket grov uppskattning av förhållandet i . Det som dock går att utläsa är att det på de allra flesta platser i inte föreligger en balans mellan tillfört och bortfört kadmium och att det därför finns en risk för ytterligare ökade kadmiumhalter i svensk . Tillförsel och bortförsel av kadmium till åkermarken i , kg/ha och år. Kg/ha och år Kg/ha och år 0,19-0,53 0,19-0,23 0,03-0,46 0,02-0,04 0,21-0,99 0,22-0,69 Källa: 1) , J., 2000, Critical load set to no further increase in Cd content of agricultural soils consequences, Ad hoc international expert group on effect-based critical limits for heavy metals, Soil Science and , p 54-58. 2) Data from IVL, . 3) Beräknat utifrån statistik SCB. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel Hälso- och miljörisker med kadmium Kosten är den största källan till kadmiumexponering hos icke- rökare. Det dagliga intaget är omkring 15 µ g kadmium per dag, men det finns en stor individuell variation beroende på skillnader i energiintag och kostvanor. Spannmålsprodukter, rotfrukter, grönsaker och frukt bidrar till 75 av det totala intaget av kadmium via livsmedel. I EG-förordningen 2001/466/EG38 finns angivet högsta tillåtna kadmiumhalten i olika livsmedel. I har bl.a. spannmåls- och livsmedelsindustrier satt upp egna gränsvärden med avseende på produkternas innehåll av kadmium, vilka är lägre än de som anges i EG-förordningen. av kadmiumet tas upp i mag-tarmkanalen. Kadmium ansamlas i lever men framför allt i njurarna och ett högt kadmiumintag via födan kan leda till nedsatt njurfunktion. Ett högt kadmiumintag kan även leda till ökad risk för benskörhet. Upptaget av kadmium från tarmen ökar väsentligt vid låga järndepåer. Kvinnor i fertil ålder är därför en särskild riskgrupp. Höga kadmiumhalter i kan leda till toxiska effekter på marklevande organismer. Ökade halter av kadmium kan också leda till negativa effekter på den akvatiska miljön. Nedsatt njurfunktion, troligen orsakat av en ansamling av kadmium, förekommer även hos djur. Grödor som innehåller höga halter av kadmium kan vara skadliga för fröätande fåglar. Tillsammans med andra åtgärder har nuvarande skatt på kadmiuminnehållet i fosforgödselmedel bidragit till att tillförseln av kadmium till åkermarken genom gödsling med handelsgödsel ligger på en låg nivå. Om innehållet av kadmium i fosforgödselmedel framöver kommer att ligga kvar på oförändrad nivå kommer nuvarande användning av handelsgödselfosfor att endast i mindre grad öka kadmiumtillförseln till svensk åkermark.39 Det nuvarande dagliga intaget av kadmium via svenska jord- och trädgårdsbruksprodukter medför i sig inte att hälsoriskerna för människor och djur ökar i nämnvärd grad. Om däremot halten i 38Kommissionens förordning 2001/466/EG av om fastställande av högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel. 39KemI: Assessment of Risks to Health and the Environment in from Cadmium in Fertilisers, 4 October, 2000. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel produkterna skulle stiga genom t.ex. ökad tillförsel av kadmium till åkermarken skulle detta få till följd att även intaget av kadmium skulle öka, vilket i sin tur skulle medföra ökad risk för negativa effekter på hälsan. Genom att använda gödselmedel med lågt innehåll av kadmium minskar risken för negativa effekter på miljön. I vissa områden är nedfallet från luften större än bortförseln vilket leder till en ackumulering i åkermarken eller till läckage. 6.5Bekämpningsmedelsskattens påverkan på miljön Utredningens bedömning: Skatten på bekämpningsmedel bedöms ha haft en begränsad direkt effekt på miljön. I detta avsnitt skall utvärderas i vad mån den nuvarande skatten på bekämpningsmedel har haft betydelse för de effekter på miljön som användningen av dessa medel medfört. Därför lämnas en kort beskrivning av vissa av de risker som är förenade med bruket av bekämpningsmedel. Framställningen inleds med ett avsnitt om förfarandet med riskbedömning och riskhantering. Bestämmelser om användningen och hanteringen av bekämpnings- medel finns i , förordningen (1998:941) om kemiska produkter och biotekniska organismer samt förordningen (1998:947) om bekämpningsmedel. Även annan lagstiftning såsom arbetsmiljölagen (1977:1160) och lagen (1982:821) om transport av farligt gods kan beröra hanteringen av bekämpningsmedel. Tillsynsmyndigheter är KemI för de delar som rör tillverkare, importörer och leverantörer, för de delar som rör miljöproblem vid användning av kemiska produkter samt för de delar som rör hälsa och arbetsmiljö vid yrkesmässig hantering av kemiska produkter. SJV ansvarar för viss utbildning och kontrollerar bekämpningsrester i inhemska och importerade livsmedel. har stor erfarenhet när det gäller arbetet med att minska riskerna med bekämpningsmedelsanvändningen. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel volymerna av bekämpningsmedel minskat påtagligt och många av de skadligaste bekämpningsmedlen har förbjudits. Man kan säga att har ett försprång när det gäller arbetet med riskminskning och prövning av bekämpningsmedel.40 Vidare är en av de mer inflytelserika nationerna i EU:s arbetsgrupper inom ramen för växtskyddsmedelsdirektivet.41 KemI har ihärdigt arbetat för en hög skyddsnivå. Man kan därför påstå att det svenska agerandet har varit betydelsefullt för den utveckling som lett till att man kan skönja en chans att få bort flera otrevliga ämnen från den europeiska marknaden.42 Enligt 14 kap. 13 § får kemiska eller biologiska bekämpningsmedel inte importeras från länder som inte är medlemmar i unionen, släppas ut på marknaden eller användas utan att vara godkända av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Enligt 3 § förordningen (1998:947) om bekämpningsmedel beslutar KemI om godkännande av bekämp- ningsmedel. I , liksom i alla västländer, förhandsgranskas således bekämpningsmedel. När ett bekämpningsmedel godkänns skall medlets hälso- och miljöfarliga effekter bedömas med hänsyn till användningsområdet. Systemet med förhandsgranskning gällde till en början medlens effektivitet för att även inbegripa hälsoproblem förknippade med användningen och resthalter i livsmedel. kom riskerna för miljön in i beslutsunderlaget. Förfarandet med förhandsgranskning har förändrats kontinuerligt sedan det infördes. Systemet har medfört att de preparat som används i genomsnitt har en bättre riskprofil än vad som var fallet . Godkända medel klassificeras och registreras i bekämpnings- medelsregistret. fanns 700 godkända preparat, inklusive biocider. Antalet verksamma ämnen i dessa preparat uppgick till sammanlagt 270. De godkända kemiska växtskydds- medlen var till antalet 265. Inkluderande biologiska växtskydds- medel fanns 330 godkända produkter. KemI har utvecklat ett bekämpningsmedelsindex som utgår från användningen av bekämpningsmedel med olika klassificering. 40SOU 2000:53 Varor utan faror. 41Se även kapitel 3. 42SJV:s rapport (2000:4) Minskade hälso- och miljörisker vid användning av bekämpningsmedel. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel Riskindikatortalen, ett för hälsorisk och ett för miljörisk, är baserade på ämnenas farlighet multiplicerat med använd volym. Grunden för beräkningen av farligheten för hälsa och miljö är klassificeringen av produkterna. En minskning av använd volym innebär inte nödvändigtvis en minskning av riskerna. Det motsatta gäller då också, dvs. att en ökning av använd volym bekämpnings- medel inte nödvändigtvis innebär att riskerna ökar. Det senare kan vara fallet när nyare mindre farliga bekämpningsmedel ersätter gamla farligare medel. Ett mer utvecklat system, där man t.ex. väger in användningsområden, appliceringsmetod och eventuellt vissa kombinationer av egenskaper, skulle kunna bli ett bättre verktyg för att mäta riskerna. saknar emellertid KemI resurser för att kunna utveckla riskindikatortalen.43 I kapitel 8 lämnas en redogörelse för de miljökvalitetsmål som efter regeringens proposition har antagits av samt för de delmål som föreslagits för att kunna uppnå miljökvalitetsmålen. Regler om kemikalier har funnits länge inom EU. En öppen gemensam marknad, där tullar och andra typer av handelshinder mellan medlemsländerna avskaffas, har varit en grundläggande målsättning för gemenskapen ända sedan tillkomsten av (EG-fördraget) . Den gemensamma lagstift- ningen på kemikalieområdet har alltså tillkommit mot bakgrund av att man vill underlätta handeln med kemiska produkter mellan medlemsstaterna, vilket har skett genom harmonisering av medlemsstaternas krav på exempelvis klassificering, märkning och begränsningar för vissa kemikalier. Regler om klassificering och märkning av kemiska ämnen kom . På området finns direktiv som styr hanteringen av kemiska varor och som är kärnan i EU:s kemikaliearbete. EG:s centrala rättsakter på kemikalieområdet är harmoniserade, vilket betyder att de måste genomföras i alla medlemsländer med en i princip gemensam kravnivå för alla länder, dvs. att ett enskilt land i allmänhet inte kan gå före och ställa hårdare miljökrav. Bekämpningsmedlen regleras genom två olika direktiv i EU. Det ena är direktivet om växtskyddsmedel, rådets direktiv /414/EEG av om utsläppande av växtskyddsmedel på 43 Jfr även avsnitt 5.1.2. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel marknaden, benämnt växtskyddsmedelsdirektivet. Det andra direktivet omfattar biocider (t.ex. råttgift och träskyddsmedel), och rådets direktiv /7/EG av om utsläppande av biocidprodukter på marknaden. Växtskyddsmedelsdirektivet föreskriver tillsammans med den anslutande förordningen 3600/92/EEG hur verksamma ämnen skall omprövas. Det gäller verksamma ämnen som ingick i växtskyddsmedel som var godkända i minst ett medlemsland . Totalt berörs drygt 800 ämnen varav drygt 200 kommer att omprövas. För de resterande 500 600 ämnena finns inget stöd från industrin och genom en kommissionsförordning skall godkännandet för dessa medel upphöra senast juli 2003.44 har ca 165 existerande verksamma ämnen utvärderats. Av dessa har utvärderat sex ämnen. En genomgång av samtliga verksamma ämnen som ingår i växtskyddsmedel på den gemensamma marknaden kommer troligen att vara genomförd om . Ämnen som bedöms som acceptabla för användning förs upp på bilaga 1, den s.k. positivlistan. fattades beslut om tio verksamma ämnen, varav två förbjöds på grund av oacceptabla hälso- eller miljörisker. Möjligheterna att nationellt inte godkänna bekämpningsmedel som innehåller dessa ämnen är mycket begränsade. Det finns dock möjlighet vid speciella skäl att förbjuda bekämpningsmedel som satts upp på positivlistan. Det kan vara klimatologiska skäl, vilka gör att ett bekämpningsmedel inte bryts ner och därför riskerar att spridas på ett inte önskvärt sätt. Sådana skäl skulle kunna bli aktuella för Sverige.45 Till dess att ett ämne har godkänts enligt växtskyddsmedelsdirektivet har varje medlemsstat rätt att ha nationella bestämmelser. Dessa bestämmelser kan få till följd att ett aktivt ämne inte godkänns för att ingå i en produkt som saluförs inom landet även om det är godkänt för användning i annan medlemsstat. På positivlistan finns tre ämnen som varit förbjudna i . Godkännande har dock inte sökts för någon produkt som innehåller dessa ämnen. Det är fortfarande långt kvar till en långsiktigt hållbar kemikaliehantering i EU även om viktiga framsteg har gjorts . Man har framhållit bl.a. att det finns en mycket stor kunskapsbrist om ämnenas hälso- och miljöegenskaper. Det finns också en brist på långsiktigt perspektiv, framför allt vad gäller 44Se även kapitel 8. 2000/01:65. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel hälso- och miljöeffekter. Nuvarande system bedöms som ineffektivt. Exempelvis går arbetet beträffande riskbedömningar alldeles för trögt. Vidare saknas en strategi för de farligaste kemikalierna.46 Dock har, som framgår av kap. 5 och 9, arbetet startats med att ta fram en temainriktad strategi med syftet att minska riskerna med användningen av bekämpningsmedel. 6.5.2Risker med användning av bekämpningsmedel47 Användningen av bekämpningsmedel kan medföra olika former av miljö- och hälsorisker. Sådana risker föreligger främst vid hantering av bekämpningsmedel och vid intag av föda och vatten som innehåller rester av bekämpningsmedel. Miljörisker uppkommer när bekämpningsmedel genom vind eller vattenrörelse sprids vidare utanför det egentliga bekämpningsområdet. När ett bekämpningsmedel prövas för godkännande bedöms riskerna med att använda medlet. Denna riskanalys sker utifrån vilken effekt medlet har och i vilken grad användare, konsumenter och miljön kommer att bli exponerade för medlet. Alla riskbedömningar innehåller emellertid en rad olika osäkerhets- moment. KemI har systematiskt omprövat godkännande av olika bekämpningsmedel. Under denna omprövning har det visat sig att det föreligger speciella problem som kan relateras till avvecklingsämnen, användningssätt och särskilda områden. Med avvecklingsämnen avses verksamma ämnen som utifrån sina inneboende egenskaper och användning anses vara olämpliga men konsekvenserna av ett förbud skulle bli mycket stora. Av sju avvecklingsämnen har fem återkallats. De områden där särskilda problem med användningen av bekämpningsmedel förekommer kan delas upp i lokala och regionala. Lokalt förekommer problem med mark utan jordmåns- profil och ingen eller begränsad vegetation (t.ex. gårdsplaner och vägrenar), sjöar, vattendrag, diken, brunnar och andra skyddsvärda områden som vattenskyddsområden, nationalparker och 47Källa: SJV:s rapport 2002:7. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel Regionalt föreligger särskilda problem i sydvästra med lätta jordar, högt infektionstryck och med hög nederbörd samt på med kombinationen lätta jordar och höga pH-värden. Förekomst av bekämpningsmedel i vatten och livsmedel m.m. Det omfattande bakgrundsmaterialet till Bichel-kommitténs48 arbete är till stod del giltigt också för svenska förhållanden, i vart fall för de sydligaste delarna av . Vad gäller förekomst av bekämpningsmedel i miljön framkommer bl.a. att bekämpnings- medel påvisas regelmässigt i de övre () och yngsta grundvattenmagasinen. Fyndfrekvensen avtar med djupet. Man vet ännu inte om detta beror på en fördröjningseffekt, dvs. att vi ännu inte har sett effekterna av de senaste 50 årens ökande användning av bekämpningsmedel eller om det beror på att restkoncentrationer i djupare marklager varit utsatta för nedbrytning än de rester som finns i de översta marklagren. I utredningen visas också på ett antal effekter i miljön vad gäller både flora och fauna. Det finns få renodlade undersökningar av förekomst av bekämpningsmedel i svenska vatten. De enda vattendrag som har undersökts mera kontinuerligt är två vattensystem i .