sou · GRB36d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Andelen djur som exporteras – den interna och externa exporten sammanräknad – är i de flesta fall obetydlig i förhållande till antalet djur som slaktas och de flesta länderna inom EU bedöms ha slakterikapacitet för den egna uppfödningen. En beräkning visar i vissa fall att de småskaliga slakterierna kan klara en betydande del av slakten. För större tamdjur finns totalt 2 546 större slakterier i EU. Antalet småskaliga slakterier för större tamdjur kan endast uppskattas eftersom uppgifter inte kunnat erhållas från alla länder. Totalt redovisas dock 15 723 småskaliga slakterier för större tamdjur varav 13 853 finns i och . Flera länder redovisar inte vad de småskaliga slakterierna slaktar, men en bedömning är att minst 17 000 av de totalt 20 972 småskaliga slakterierna slaktar större tamdjur. En analys av antalet slaktade större tamdjur av olika djurslag jämfört med antalet transporterade slaktdjur över gränser visar att andelen slaktdjur, som transporteras över gräns till slakteri är procentuellt litet för alla djurslag utom häst. I siffran transporterade djur finns även extern import och extern export medräknat. Slakteristrukturen och slakterikapaciteten i EU – kartläggning,. Slaktdjur - antal slaktade i EU och transporterade över gränser, 2000, samt procentuell beräkning Källa: FAO (2002.07.08), 2000. Om även livdjuren räknas med fås en liten annorlunda bild. För vissa djurslag, främst nötkreatur, är andelen djur som transporteras som livdjur mycket stor. Antal slaktade djur, antal transporterade liv- och slakt- djur över gränser, 2000, samt procentuell beräkning Källa: FAO (2002.07.08), 2000. För större tamdjur (nötkreatur, gris, får, get och häst) bedöms slakterikapaciteten räcka eller vara större än den egna uppföd- ningen för följande länder: Landet har en obetydlig handel av levande djur. Landet importerar slaktdjur såväl internt som externt ifrån. Trots en stor uppfödning av främst nötkreatur är andelen exporterade djur mycket litet och landet bedöms ha slaktkapacitet för den egna uppfödningen. Slakteristrukturen och slakterikapaciteten i EU – kartläggning, . Landets slaktkapacitet är betydligt större än den egna uppfödningen av djur. Landet har en betydande import av djur, främst grisar och har slaktkapacitet för djur födda i landet. Efter BSE-krisen har landets produktion minskat och bedöms slaktkapaciteten räcka för den egna uppfödningen. Landet bedömas ha slaktkapacitet för den egna uppfödningen. Endast för får är den totala exporten större än den totala importen, för övriga djurslag är den totala importen störst. Handeln med levande djur över landets gränser är försumbar och landet bedöms ha slaktkapacitet för den egna uppfödningen. Landet har stor handel med levande djur, men den totala importen av grisar liksom antalet småskaliga slakterier gör att slakterikapaciteten bedöms tillräcklig för den egna uppfödningen av större djur. Landet har ett mycket stort antal småskaliga slakterier. Landet är nettoexportör av nötkreatur, men nettoimportör av grisar och bedöms ha tillräcklig slaktkapacitet för den egna uppfödningen. Följande länder bedöms ha svårigheter att klara att slakta den egna uppfödningen av större tamdjur: Handeln med levande djur sker dock till allra största delen med grannlandet . Landet bedöms inte klara uppfödning och slakt av samtliga i landet födda grisar. Över 1,5 miljoner grisar, främst smågrisar, exporteras totalt. Den största mottagaren är . Landet har en stor export av livdjur av nötkreatur. Dock är den totala importen av grisar och får större än den totala exporten. Landet uppger en total export av över 3,3 miljoner grisar. Enligt andra länders importstatistik är siffran 4,4 miljoner grisar. Landet bedöms inte ha slaktkapacitet att slakta av samtliga dessa grisar . För nötkreatur är dock den totala importen större än den totala exporten. Slakteristrukturen och slakterikapaciteten i EU – kartläggning,. Fjäderfä och kanin/hägnat vilt Antalet större slakterier för fjäderfä i EU är 1 016 stycken och för kanin/hägnat vilt 747 stycken. Grupperna hanteras i ett samman- hang eftersom vissa medlemsländer inte delar småskaliga slakterier för dessa grupper, utan räknar samman dem som slakterier för white meat. Antalet småskaliga slakterier kan uppskattas till minst 800 stycken för dessa kategorier sammanslaget. Handeln med fjäderfä är handeln med daggamla kycklingar större än handeln med äldre djur (med vikt över ). Ande- len transporterade äldre fjäderfä är mycket litet i förhållande till det stora antal slaktade i EU . var antalet cirka 5½ miljarder fjäderfän. Även slakten av tamkanin i EU är stor och till antal djur är tamkaniner den största grupp efter fjäderfän. Antal slaktade fjäderfä respektive transporterade fjäderfä (med vikt över ) 2000 Transporterade fjäderfä med vikt över . Källa: FAO (2002.07.08), 2000. Samtliga medlemsländer bedöms ha kapacitet för den egna uppföd- ningen av fjäderfä. Endast ett land har en total export av tyngre fjä- derfä överskridande av uppfödningen, nämligen , men även där bedöms slaktkapaciteten räcka för samtliga fjäderfä uppfödda i landet. Även för tamkanin/hägnat vilt bedöms varje medlemsstat ha slaktkapacitet för den egna uppfödningen. Utredningens bedömning är att det inte är bristande slakterikapa- citeten som är avgörande orsak till transportströmmarna av levande djur, utan att handeln med slaktdjur är styrd av det pris som olika slakterier betalar för slaktdjur . I vissa fall kan exporten såväl internt som externt användas av uppfödare som ett Slakteristrukturen och slakterikapaciteten i EU – kartläggning, . sätt att hålla uppe slaktpriset i det egna landet. Handeln med slakt- djur är alltså huvudsakligen styrd av marknaden. Vissa länder har en struktur med uppfödning och försäljning unga djur. Det gäller och , som exporterar små- grisar, främst intern inom EU, och , som har en bety- dande export av nötkreatur för vidare uppfödning, huvudsakligen intern. Andra länder, främst men även , har inte en uppfödning som räcker för det egna behovet eller för landets livs- medelsindustri. Sådana länders efterfrågan stimulerar handeln och därmed transporter av levande djur, såväl liv- som slaktdjur. 6Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Utredningen kan inte se vare sig hygieniska eller tekniska skäl för förbud att slakta andra djurslag än renar och hägnat vilt i mobila slakterier och menar att regeringen bör verka för att undanröja av de juridiska otydligheterna i EU för sådana slakte- rier. Utredningen bedömer att mobila slakterier bättre passar för en uppfödning där många djur slaktas . Kapacitets- begränsningar och problem med hantering av specifikt riskmate- rial (SRM-material) gör att utredningens bedömning är att mobil slakt för nötkreatur inte är möjligt . För svin, får och fjäderfä bör däremot mobila slakterier vara möjliga. är små gårdsnära slakterier med gemensam ambulerande slakteripersonal i samarbete med central styckningsanläggning ett ekonomiskt mer lönsamt alternativ än mobila slakterier. En sådan struktur kan ge samma djurskyddsmässiga fördelar som ett mobilt slakteri. Utredningens bedömning är att mobila slakterier inte kan lösa problemet med långa djurtransporter, men att de kan bli ett bra alternativ till stationära slakterier där de är ekonomiskt lön- samma. Beträffande begrepp nära uppfödningsplatsen bedömer utredningen att begreppet är av intresse för konsumenterna eftersom dagens upplysningar till konsumenterna om de transporter djuren utsatts för före slakt är obefintliga. Ekonomiska bidrag inom befintligt regelsystem för mobila slakterier, slaktbodar och andra lösningar, som minskar långa slaktdjurstransporter, bör införas. Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Utredningen förslår att begreppet nära uppfödningsplatsen för tamdjur (förutom fjäderfä) till slakt får användas för djur, som transporterats maximalt till slakteri, inklusive på- och avlastning, från en uppfödare hos vilken de tillbringat för nötkreatur och häst och minst två måna- der för andra djurslag. För fjäderfä betyder nära uppfödnings- platsen att de transporterats maximalt inklusive på- och avlastning från gård till slakteri. Utredningen föreslår att det skapas ett märkningssystem, som talar om hur länge djur transporterats till slakt, gärna utifrån begreppet nära uppfödningsplatsen. Frågan om utformning och regler för ett sådant märkningssystem bör utredas vidare. Enligt skall utredningen undersöka om en ökad användning av mobila slakterier kan bidra till en lösning av de onödigt långa djurtransporterna till slakte- rierna, och om en sådan lösning också skulle innebära bättre djur- skyddshänsyn i samband med slakt utan att hygienproblem upp- står. En viktig fråga som lyfts fram i direktiven är dessutom frågan om huruvida det finns ekonomiska förutsättningar för en lönsam drift av mobila slakterier. Uppdraget redovisas i avsnitt 6.1. I utredningens direktiv anges att utredningen har till uppgift att definiera vad som menas med nära uppfödningsplatsen. Uppdra- get redovisas i avsnitt 6.2. Utredningens analys, bedömning och förslag finns i avsnitt 6.3. Regeringen gav i uppdrag att inom sitt ansvarsområde kartlägga svårigheter för befintliga små- skaliga livsmedelsföretag och hinder för nyetableringar. Enligt uppdraget skulle vidare analysera hur dessa svå- righeter och hinder förhåller sig till såväl nationell lagstiftning som gemenskapslagstiftning. Uppdraget har redovisats i rapporten Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Lokal och regional livsmedelsproduktion – kartläggning, analys och förslag till åtgärder.1 När regeringen tillsatte avstod Livs- medelsverket i sin rapport från att göra någon utvärdering av vilka faktorer som styr djurtransporter och var slakt äger rum. Däremot har verket visat på möjligheter och begränsningar vid användning av mobila slakterier. ser redovisningen på detta område som ett komplement till utredningens beslutsunderlag. Utredningen har även tagit del av verkets rapport och använt sig av denna i redovisningen av mobila slakterier. finns i endast mobila slakterier i bruk för slakt av renar. Detta innebär att utredningens underlag beträffande tekniska och ekonomiska förutsättningar för mobila och semi- mobila slakterier i första hand grundas på beräkningar – inte på historiska data och dokumenterad erfarenhet. Utredningen har i enlighet med direktiven tagit del av studier som genomförts beträffande djurskydd och slakt nära uppföd- ningsplatsen. Utredningen har också samrått med berörda myndig- heter och organisationer. Erfarenhet från andra länder finns endast dokumenterad i mycket liten utsträckning. I ett flertal länder finns dock intresse för mobil slakt, och i slaktas gris och nötkreatur i mobil anläggning och fjäderfän storskaligt mobilt. I finns också – förutom slakt av ren – även slakt av lamm i mobilt slakteri på försök. I finns ett företag som arbetar med utveckling av olika mobila slakterilösningar. Vid , , har två arbeten publice- rats om mobil slakt: Mobila och semimobila slakterier som alter- slaktsystem2 och Slakt utan transport av levande djur – en utvärdering av mobila slakterier för svin.3 Vidare har JTI, Institu- tet för jordbruks- och miljöteknik, publicerat rapporten slakterier för nötkreatur och svin – möjligheter och begräns- 1 (2001) Lokal och regional livsmedelsproduktion – Kartläggning, analys och förslag till åtgärder. Rapport 17 – 2001, . 2 , E. & Gebresenbet, G. (1999) Mobila och semi-mobila slakterier som alternativa slaktsystem. 3 , A. (2000) Slakt utan transport av levande djur – en utvärdering av mobila slakterier för svin. , Lantbrukets driftsekonomi , . Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen ningar.4 Dessa rapporter har haft särskilt stor betydelse för utred- ningens redovisning. 6.1.2Beskrivning av mobila slakterier och semimobila slakterier Med mobilt slakteri avses en slakterianläggning som till sin helhet är mobil, det vill säga flyttbar. Det mobila slakteriet kan antingen komma direkt till djurbesättningen eller till en uppsamlingsplats för flera närliggande besättningar. Ett mobilt slakteri skall klara alla moment som ingår vid slakt, med undantag för styckning av djur- kropparna vilken sker någon annanstans. Dock krävs att nedkyl- ning sker på godtagbart sätt. Med ett semimobilt slakteri avses en slakterianläggning som ställs upp på en plats i närheten av flera olika djurbesättningar. Anläggningen är inte i sin helhet mobil utan krä- ver tillgång till anslutande transport av slaktade djur. Ekologiska lantbrukare i har tagit fram rapporten slakt,5 som skisserar ett alternativ med stationära slakterier, där djuren slaktas och därefter transporteras till styck- ningsanläggning. I ett sådant system kan de enkla slakterierna vara lokaliserade till en gård med uppfödning av djur och också ta emot djur från gårdar i närheten. Flera sådana slakterier kan anlita en gemensam styckningsanläggning. I stället för att ha ett mobilt slakteri får slaktarna vara mobila och betjäna de mindre slakterierna olika dagar . Ett sådant system minskar inte bara transporttiden för djuren, utan djuren kan också slaktas under mindre stress i en invand miljö. Systemet ger arbete i bygden, vilket framhålls i rapporten. Man menar även att ett system som ovan bäst passar för mindre djur, till exempel svin och får. I rapporten redovisas vilka skillnader som finns i kraven på småskaligt respek- tive storskaligt slakteri. I beräkningarna framhålls att det system man förordar är ekonomiskt mer fördelaktigt än mobila slakterier. 4 Benfalk, C., ., Geng, Q., , , , K.,(2002) Mobila slakterier för nötkreatur och svin 300, JTI – , , . 5 , A. (2002) Gårdsnära slakt. Ekologiska lantbrukare i , . Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Det har diskuterats om det är tillåtet med mobil slakt inom EU. Frågan om användning av mobila slakterier väcktes på svenskt initiativ med hänvisning till de mycket speciella förutsättningar som råder vid slakt av ren (se nedan). Som en följd av detta initiativ ändrades direktivet 91/495/EEG (som reglerar produktion och saluhållande av kaninkött och hägnat vilt). Detta skedde i samband med anslutning till EU. Som en alternativ möjlighet före- skrevs i artikel 6 p. 2 att renslakt får bedrivas i ett mobilt slakteri. I de övriga direktiven finns dock motsvarande möjlighet inte nämnd. Det är därför tveksamt om det finns juridisk grund för god- kännande av mobila slakterier för andra djurslag än ren. I det reformarbete med hygienregler som pågår inom EU omnämns mobil slakt endast i ett avsnitt, och då endast med avseende på hägnat vilt. Ett svenskt initiativ har tagits i detta arbete för att uttryckligen tillåta mobil slakt av alla djurslag. Ett generellt grundläggande krav som ställer vid slakt av djur som omfattas av besiktningstvång,6 är att djuren skall slaktas och hanteras vidare i en godkänd slakterianläggning. Kraven på hur ett slakteri skall vara ordnat vad gäller utrymmen, inredning och utrustning är enligt vad som redovisats ovan är både omfattande och detaljerade. Föreskrifterna har som utgångspunkt att ett slakteri är en byggnad i traditionell mening, det vill säga ett stationärt slakteri. För dessa ställs krav på alla delar av byggnadens inredning, avlopp, vattentoaletter och sanitära utrymmen, venti- lation, belysning, riklig tillgång till varmt och kallt vatten av dricks- vattenkvalitet (A-vatten) samt personalutrymmen. 6.1.4Mobila slakterier – historik och användningsområde Nedan följer en kort redovisning av aktualitet och omfattning av mobila slakterier för de vanligaste djurslagen inom lantbruket. 6 Se tidigare avsnitt om regler i . Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Som tidigare nämnts används mobila slakterierna i endast för renslakt; hägnat vilt slaktas inte i mobilt slakteri. Livs- medelsverket har godkänt fem mobila slakterier. Enligt vad utredningen erfar är dock endast ett av dessa slakterier i bruk . Detta slakteri ägs gemensamt av fyra samebyar i södra och flyttas mellan ett fåtal platser. Därtill kommer ett norskt mobilt slakteri som slaktar ren i , och som även är godkänt för slakt av ren i . Utredningen besökte detta i samband med renslakt i i . Ett företag som ägs av ett antal äggproducenter har ansökt om till- stånd och bidrag hos respektive för att bygga och använda ett mobilt slakteri av värphöns, slakt- hönsmammor och kalkon. Enligt vad som uppgivits i ansökan beräknas slakteriet drivas med en kapacitet av 5 000 djur per dag. Företaget har i samarbete med ett annat företag som tillverkar trailers med mera tagit fram ritningar till en mobil anläggning för slakt av fjäderfän. Ritningarna godkändes av 1998, men anläggningen har ännu inte byggts. Frågan om mobila slakterier för grisar har utretts med utgångs- punkt från olika tänkbara modeller angående de olika slakt- momenten. Grisars beteenden och behov gör att särskilda hänsyn ur djurskyddsaspekt bör tas vid transport och slakt. I de beräk- ningar som utredningen tagit del av anförs att det är tekniskt och ekonomiskt möjligt att under vissa förutsättningar använda ett mobilt slakteri för grisslakt. Utredningen har inte tagit del av några uppgifter som visar att det är aktuellt med investeringar i mobila slakterianlägg- ningar för slakt av nötkreatur. Däremot finns det uppgifter med Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen beräkningar om de ekonomiska förutsättningarna vid sådan slakt. Det finns också undersökningar där man närmare diskuterar vilka tekniska förutsättningar som är nödvändiga för en mobil anlägg- ning för slakt av nötkreatur. En komplikation i sammanhanget är dock hanteringen av högriskavfall från slakten. Det finns ett norskt företag, Midt Norsk slagt, som driver mobila slakterier av ren även på den svenska sidan. Företaget har ansökt om tillstånd för att i slakta får i mobil anläggning och har också på försök slaktat får. För andra djurslag, till exempel häst och kanin, bedöms inte mobila slakterier som intressanta . För ett mobilt slakteri ställs samma krav som på ett stationärt slakteri angående hantering av levande djur. Detta innebär att ett mobilt slakteri måste vara utformat så att fastställda djurskydds- hänsyn kan uppfyllas. Här kan bland annat nämnas: Levandedjursbesiktningen skall utföras enligt gällande regler beroende på om det mobila slakteriet skall vara ett storskaligt eller småskaligt slakteri. Avlivningen skall utföras enligt gällande krav beroende på djur- slag. Drivningsgångarna måste vara korrekt utförda, till exempel med avseende på gångytan, bredd, lutning och ljus. Fixering och bedövning skall utföras i enlighet med vad som gäller för respektive djurslag med avseende på känd kunskap om djurartens karakteristika samt gällande reglering om tillåtna bedövningsmetoder för respektive djurslag. Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Vid slakt går det åt stora mängder vatten. Vattnet skall hålla högsta kvalitet, det vill säga vara godkänt som dricksvatten och hålla A- kvalitet. Kontroll av vattenkvaliteten skall genomföras regelbundet. Det är inte säkert att tillräckligt bra vattenkvalitet finns tillgänglig på de platser dit det mobila slakteriet åker, varför den mobila anläggningen måste vara självförsörjande med vatten. Detta gäller samtliga djurslag. anger i sin rapport att det från livsmedels- hygienisk ståndpunkt saknas skäl att motsätta sig en utveckling mot användning av mobila slakterier, under förutsättning att ned- kylning av slaktkroppar och vatten av högsta kvalitet (A-vatten) kan garanteras.7 I ett storskaligt slakteri finns krav på omklädningsrum och duschmöjligheter för personalen direkt efter arbetets slut. I ett mobilt slakteri kan speciellt det senare vara svårt att klara. Slakteribranschen är en av de mest utsatta branscherna ur per- sonalskyddssynpunkt, med hög skadefrekvens i förhållande till andra branscher. I de uppgifter som utredningen tagit del av anges att ett förekommande problem hos de mobila renslakterierna är trånga personalutrymmen.8 Vidare utförs flera moment i slakt- processen manuellt i ett mobilt slakteri jämfört med vid ett statio- närt slakteri, vilket också ökar skaderisken. Personalsäkerheten är också viktig vid drivning, fixering och bedövning där personalen kan skadas av djuren. Liksom för andra slakterier gäller att kunskap och erfarenhet är nyckelfaktorer i säkerhetsfrågor. Därutöver krävs att arbetsmiljön gör det möjligt att utföra slaktprocessen på ett godtagbart sätt. Slaktprocessen sker i flera steg. Den kan beskrivas enligt följande för slakt i ett stationärt slakteri: 7 (2001). 8 Benfalk m.fl. (2002) och (1999). Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen (fixering och) bedövning 9.avhudning/skållning och urtagning 10.klyvning i vissa fall Klyvning krävs endast för nötkreatur , grisar och hästar.9 Vid användning av ett mobilt slakteri utgår flera moment beroende på storlek. För småskalig slakt krävs till exempel inte levandedjursbesiktning på slakteriet, utan denna får ske på gården före slakt. Jämfört med ovan kvarstår följande, om det mobila slakteriet skall klassas som storskaligt: 5.avhudning/skållning (beroende på djurslag) och urtagning 6.klvvning i vissa fall De moment som utgår är alltså på- och avlastning samt transport och fixering – beroende på vilken bedövningsmetod som tillämpas. Nedan beskrivs vissa moment av betydelse. Transporten och de andra momentens inverkan på djurens hälsa och välbefinnande redovisas utförligt per djurslag på annat ställe i den här utredningen och berörs därför inte närmare här.10 9 Se direktiv /497 bilaga 1 punkt 34. 10 Se kapitel 4 samt bilaga 9, 10 och 11. Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen Besiktning före slakt – levandedjursbesiktning Levandedjursbesiktning skall ske även före slakt i ett mobilt slak- teri om det skall vara ett storskaligt slakteri, och på gården varifrån djuret kommer om det mobila slakteriet är småskaligt. Enligt gäl- lande reglering för storskaligt slakteri skall besiktning utföras från ankomsten till slakteriet (stationärt slakteri) och högst före slakt.11 Levandedjursbesiktning skall utföras av besiktningsveterinär som förordnats av . Vid småskalig slakt får slakterierna själva föreslå besiktningsveterinär; veterinären måste dock ha särskild kompetens. Drivning innebär att djuren förs in i slakterianläggningen för fixe- ring och bedövning. Drivningsmomentet kan, om det utförs på fel sätt, innebära skador och påfrestningar för djuren. Det kan också innebära en säkerhetsrisk för personalen. Drivningen skall gå lugnt till väga, och drivningsgången skall vara utformad så att djuren inte kan skada sig.12 Ett mobilt slakteri måste följa samma regler som gäller för sta- tionära slakterier på denna punkt. () har genomfört en studie av mobila slakterier för nötkreatur och svin. I denna anges att det inte borde föreligga några större svårigheter att ta de särskilda hänsyn som nämns ovan angående åtskillnad mellan olika djurgrupper. Det som saknas är goda anslutningsmöjligheter mellan stall och mobil anläggning. Själva drivningsgången borde, enligt samma studie, vara tekniskt möjlig att genomföra på ett sätt som är godtagbart för både djuren och personalsäkerheten.13 Djur skall bedövas före slakt. Det finns olika slags bedövnings- metoder, bland annat gasbedövning, bultpistol, kulvapen och elbe- dövning. Gasbedövning är en djurskyddsmässigt bra metod för bedövning av svin men den är, med hänsyn till de konstruktions- 11SLVFS 1996:32 5.1.2, se även tidigare avsnitt i detta kapitel. 12Se tidigare avsnitt i detta kapitel. 13Benfalk m.fl. (2002). Mobila slakterier och begreppet nära uppfödningsplatsen mässiga krav som den ställer, mycket svårt att använda i ett mobilt slakteri.14 I ett mobilt slakteri måste djuren, även grisar, därför fixe- ras och bedövningsmetoden anpassas till vilket djurslag det handlar om.