sou · GRB379 · 2004-01-01 00:00:00 — I har vi bedrivit ett systematiskt och kontinuerligt förebyggande barnsäkerhetsarbete som ur såväl nationellt som internationellt perspektiv har varit och är framgångsrikt. Jämfört med andra länder skadas eller dör relativt få barn och ungdomar till följd av skador. Vi har också på ett positivt sätt byggt in säkerhet som förebygger skador hos barn i exempelvis hem- och trafikmiljön. Exempel på lyckade insatser är barnsäkerhetsbeslag på fönster, reglering av varmvattentemperaturen och bilbarnstolar. Vad som utlöser skador och hur barn reagerar i olika situationer är däremot inte utforskat tidigare. Denna studie av utlösande faktorer är ett första steg för att lära oss mer om hur barn upplever sin tillvaro, vad som påverkar deras aktiviteter och vad som kan störa deras uppmärksamhet och därmed också påverka deras säkerhet. Det visar sig att kamrattrakasserier i skolan inte bara är ett vanligt inslag i skolmiljön utan också en faktor som påverkar barns säkerhet både direkt och indirekt. Det känns viktigt att framhålla att rapporten till stor del bygger på intervjuer med barn som frivilligt ställt upp. Detta arbetssätt kan kännas som en självklarhet men det är inte ofta som det används och trots allt är barnen ofta de bästa informatörerna om hur skadan skedde. Det har också visat sig att det finns viktig information hos hälso- och sjukvårdspersonalen som kan användas i det förebyggande arbetet. Rapporten har skrivits av docent , socialmedicinska avdelningen, , på uppdrag av Barnsäkerhetsdelegationen. Detta som ett led i delegationens uppdrag att kartlägga hur barn och ungdomar skadas. Jag vill uttrycka ett varmt tack till de barn och föräldrar som på olika sätt deltagit i studien. Även ett tack till berörd personal vid utan vars hjälp det hade varit svårt att genomföra undersökningen. Jag är övertygad om att denna studie kan bidraga till att ytterligare utveckla det skadeförebyggande arbetet i vårt samhälle. Skador kan bottna i upplevelser i skolan – inledning ...... Utlösande faktorer bakom skador .......................................... En studie i ...................................................... Rapportens grund och uppläggning........................................ Sammanställning av materialet från barnintervjuerna ..... Databearbetning och analys .................................................... 2.2.1 Utmärkande drag i barns skador.................................. 2.2.2 Skademönster som framträder i samband med lek 2.2.3 Trakasserier från skolkamrater som direkt orsak till fysisk skada.............................................................. 2.2.4 Trakasserier från skolkamrater som utlösande faktorer till fysisk skada ............................................... 2.2.5 Barns trivsel i skolan..................................................... 2.2.7 Trakasserier från skolkamrater – förekomst och Utmärkande drag i barns skador................................... När inträffade skadan?............................................................. Vem skadades?.......................................................................... Var inträffade skadan och under vilken typ av aktivitet?....... Vilka skademönster framträder under lek och idrott........ Fotbolls- och övriga lag- och kontaktsportsolyckor ............. Bräd- och hastighetssport........................................................ Övriga skador under lek .......................................................... Skademönstrens fördelning på kön och åldersgrupp .................. När barn skadar varandra ............................................ Samtliga interaktionsskador – överblick................................. Fysisk kontakt under lag- och kontaktsport.......................... 5.3Kollision/slag/sammanstötning under annan sport, lek Skojbråk och småbråk.............................................................. Fysiskt våld som skadeorsak.................................................... Den utlösta effekten av kamrattrakasserier i skolan ........ Hur stor andel barn blir trakasserade i skolan?...................... Den utlösta effekten av kamrattrakasserier............................ En inblick i skollivet ................................................... Barns trivsel i skolan ................................................................ Trivsel under lektionstid .............................................. Trivsel under rast .......................................................... Vad berättade de trakasserade barnen?................................... 7.3.1 Hur blir barn trakasserade?.......................................... Vad har vi lärt oss av barnens berättelser?..................... Skadeomständigheter och skadeorsak .................................... Skadefördelning och skademönster............................. 8.1.2 Den utlösta effekten av kamrattrakasserier ................ 8.1.3 Rubbade gränser i relationen mellan individer............ Köns- och åldersskillnader........................................... Mobbning i skolan – några reflexioner................................... Studiens styrkor och begränsningar ....................................... Beskrivningen av skadepanoramat............................... 8.3.2 Beskrivningen av barnens skolliv................................. Skador är den vanligaste dödsorsaken bland barn och ungdomar. Såväl förhållanden i barns och ungdomars levnadsmiljö som tillfälliga utlösande faktorer har betydelse både för att och hur skador inträffar. Forskningen visar att det finns flera utlösande faktorer som är signifikant bidragande orsaker till skador bland barn, såsom upplevelser i skolan exempelvis trakasserier från skolkamrater eller dålig skolprestation. Effekten av dessa faktorer har inte under- sökts i . För att kunna dokumentera hur utlösande faktorer påverkar risken att skadas räcker det inte att ha tillgång till uppgifter från patientregister eller liknande. Barnens egna berättelser om vad som hänt vid själva skadan, hur skadan gick till och vad som hände före skadan är nödvändiga. Information om hur barnen har det i sin skolmiljö och även i andra delar av sin livsmiljö bör också samlas in. En sådan intervjustudie har genomförts på , under två läsår. barn- sjukhus har ett upptagningsområde som omfattar hela . Projektet bygger på intervjuer med skadade barn, , som blivit inlagda minst eller kallade till återbesök. Knappt 600 barn intervjuades frivilligt under läsåren 2000–2001 och 2001–2002. Enkätsvaren från de skadade barnens föräldrar används i denna rapport till att belysa hur nöjda de var med skolan och deras uppfattning om hur barnen hade det i skolan. Rapporten är en sammanställning av det samlade resultatet av undersökningen, vars huvudsyfte är att öka kunskapen om den utlösta effekt ovannämnda upplevelser har när det gäller barns skade- risk. Med över 600 intervjuade barn i åldrarna , och med en utförlig beskrivning av hur varje skada inträffade samt av hur barnen har det i skolan, utgör studien en av de få tillgängliga undersök- ningarna av denna omfattning. Den ger en inblick i de intervjuade barnens skademönster, skadeomständigheter och skolliv. Det insamlade materialet bygger på barnens egna berättelser. De resultat som presenteras i rapporten utgår från följande fråge- ställningar: Vad är kännetecknande för barns skador? Vilka skademönster framträder i samband med lek och idrott? I vilken utsträckning är trakasserier i skolan utlösande faktor till skador bland barn? Vad är kännetecknande för i synnerhet våldsskador? Hur har barnen det i skolan? Förutom de ovannämnda specifika frågeställningarna har ytterligare två aspekter studerats genomgående: skillnader mellan pojkar och flickor samt skillnader mellan yngre och äldre barn. I materialet varierar barnens ålder , och två åldersgrupper har beaktats: 10–12 och 13–. Rapporten visar att skador inträffar oftare utanför skoltid än under skoltid, dvs. före och efter skolan samt under lediga dagar. Skolrelaterade skador uppträder framför allt under lektionstid (särskilt under gymnastiktimmarna) men också på rasterna. Som väntat är skador vanligare bland pojkar än bland flickor; cirka två av tre är pojkar. Andelen skador ökar med ålder för att sedan hålla sig relativt . De flesta skadorna uppkom till följd av fall på samma nivå eller fall från höjd (lite drygt 40 respektive ). Knappt en tredjedel av skadorna orsakades av kollision/slag/sammanstötning med en annan person eller ett föremål (). Fall från höjd förekommer något oftare bland flickor och bland yngre barn och kollision/slag/sammanstötning bland pojkar och äldre barn. För övrigt finns det inga anmärkningsvärda skillnader mellan pojkar och flickor eller mellan 10–12-åringar och 13–15-åringar med avseende på bland annat skadans yttre faktor, skadad kroppsdel eller typ av skada. Däremot finns det skillnader vad gäller det slags aktivitet, under vilken skador inträffar. Detta är påtagligt när hänsyn tas till de skador som inträffar under lek och idrott (tre skador av fyra), där fem typiska skademönster har framträtt: ridningsolyckor; fotbolls- och övriga lag- och kontakt- sportsolyckor; gymnastikolyckor; olyckor under utövandet av bräd- och hastighetssport; övriga skador under lek. Medan av ridningsolyckorna drabbade flickor var pojkarna överrepresenterade i de flesta andra skademönstren förutom gymnastikolyckor, där könsfördelningen var jämnare. För övrigt var ridningsolyckor och olyckor som inträffar under lag- och kontaktsport vanligare bland äldre barn och de tre andra mönstren bland de yngsta barnen. Studien visar att kamrattrakasserier i skolan inte bara är ett vanligt inslag i många skadade 10–15-åriga barns skolmiljö, utan är också en faktor som påverkar deras säkerhet, direkt och indirekt. Trakasserierna fungerar direkt som en orsakande mekanism bakom avsiktlig fysisk skada och indirekt som en utlösande faktor vid skadehändelser, av vilka de flesta är oavsiktliga. I det sistnämnda fallet visar resultaten att den utlösande faktorns effekt är kortvarig, dvs. efter att barnet utsatts. Risken för fysisk skada är då mer än fyra och en halv gång högre (relativ risk = 4,6) än utan utsatthet. Denna ökade risk varierar, dock inte signifikant, med barnets kön eller ålder. Den mest troliga bakomliggande mekanism som utlöser skador är brister i barns förmåga att hantera information i närmiljön på grund av ett minskad perifert seende och förändrade responser, orsakade av den stress som upplevs till följd av trakasserierna. För övrigt visar studien att det finns en kvantitativ och en kvalitativ skillnad i det sätt på vilket tillfälliga offer och de som utsätts ofta (s.k. mobbade barn) trakasseras av sina kamrater. Denna skillnad har med barnets ålder att göra och visar sig bland flickor men inte bland pojkar. Ur en annan synvinkel visar resultaten att drygt en tredjedel av skadorna har registrerats som interaktionsskador, dvs. ytterligare en person var direkt involverad. inträffade de under lek eller sport med kamrater, något som barn av naturliga skäl ägnar sig åt. Det är under alla omständigheter intressant att lägga märke till att en del skador uppträdde i situationer där de(n) andra inblandade person(en)erna inte hade för avsikt att orsaka någon allvarlig skada men definitivt hade möjlighet att göra det (t.ex. genom att barnet fick en ishockeyklubba över armen eller blev sparkad och trampad på armen efter att man krockat med en annan spelare). Det finns även skador som inträffat under vad barnen själva kallade skojbråk. De höll på att leka med en kompis, och under skojbråket hände något som gjorde att barnet skadade sig (exempelvis tappade balansen eller slog sig). Sist men inte minst orsakades 24 skador av våldsamma handlingar, där det fanns en klar avsikt att skada offret. Ytterligare en viktig upptäckt från studien i det sammanhanget är att barn som hamnar på sjukhus efter en avsiktlig skada sannolikt känner sin(a) förövare. I dessa fall är förövarna inte sällan från samma skola, och det är sannolikt att de barn som misshandlats har varit utsatta för trakasserier från samma förövare på olika sätt före den episod som ledde till sjukhusvård. Dessa offer är nästan uteslutande pojkar, liksom förövarna, som ofta är äldre. Ur ett mera generellt perspektiv representerar denna studie ett försök att förstå de individuella mekanismer som ligger bakom förekomsten av skador i barndomen, ett forskningsområde som inte är särskilt väl undersökt. har kommit långt när det gäller att bygga in säkerhet i barnets miljö (s.k. passiv prevention). Men vi behöver lära oss mera om hur barn upplever sin tillvaro, vad som påverkar deras aktiviteter och vad som kan störa deras uppmärk- samhet och på olika sätt detta deras säkerhet. Studien av utlösande faktorer till skador är ett steg i den riktningen. Det bör påpekas att barnintervjuearna genomförts efter att skadan inträffat. Detta medför en hög resultatpålitlighet men har inneburit att några barn var ganska medtagna vid intervju- tillfället. Trots sitt hälsotillstånd har samtliga intervjuade barn accepterat att berätta vad som hänt och fundera över några aspekter av sitt skolliv tillsammans med sin intervjuare. Det gynnar många som får ta del av deras erfarenheter och reflektera över det skadepreventiva arbete som riktas mot barn och kanske även över barns arbets- klimat i skolan. Injury is the most common cause of death among children and young people. Conditions in their living environments and one-off trigger factors play a significant role in why and how injuries occur. Research shows that there are several trigger factors that are significant contributory causes of injury among children. These include their experiences in school, for example, harassment from other pupils or feelings about poor school performance. The effects of these factors have to date not been examined in . To be able to document how trigger factors affect injury risk it is not sufficient to have access to information from patient records and other data. Children's own accounts of what happened at the time of injury, how it happened and what happened before the injury are necessary. Information on the situation of children in their school environment and other aspects of their living environments should also be collected. This type of interview study has been undertaken at 's Hospital for two academic years. This hospital's reception area comprises the entire county of . The project is based on interviews with injured children aged ten years and over who have been kept in hospital at least one night or who have been called for a return appointment. Just over 600 children gave voluntary interviews during the 2000/2001 and 2001/2002 academic years. The questionnaire responses of the injured children's parents were used in this report to show the degree to which they were satisfied with their children's schools and their views on their children's school situation. The report is a summary of the results of the study compiled to date. The study is primarily aimed at increasing knowledge about the trigger effect of the above-mentioned school experiences in relation to injury risk for children. With its over 600 interviewed children between the ages of 10 and 15 years and with its detailed descriptions of how each injury occurred and of the school situation of the child, the study is one of the few surveys available of this size. It gives an insight into the injury patterns of the interviewed children, the circumstances of injury and the school environment. The material collected is based on the children's own accounts. The results presented in the report are based on the following questions: What is characteristic of children's injuries? What injury patterns emerge in connection with games and sport? To what extent is harassment at school a trigger factor for injuries among children? What are the particular characteristics of injuries caused by violence? What is the situation of children at school? In addition to these specific questions, two other aspects have been taken into consideration throughout the study: differences between boys and girls and between younger and older children. The children's ages vary from between 10 and 15 years and two age groups have been considered: 10–12 and 13–15 years. The report shows that injuries occur more often outside than during school time, that is, before and after school and on school- free days. School-related injuries occur primarily during lesson time (particularly during physical education lessons) but also during the breaks. As expected, injuries are more common among boys than among girls; approximately two out of three injured children are boys. The proportion of injuries increases between the ages of 10 and 13 and is subsequently relatively . Most injuries occur as a result of falls at the same level or from heights (just over 40 and around 25 per cent respectively). Almost one in three injuries was caused by collisions/blows/clashes with another person or object (29 per cent). Falls from heights occur somewhat more often among girls and younger children and collision/blows/clashes among boys and older children. In other respects, there are no marked differences between boys and girls, or between 10–12 year olds and 13–15 year olds with regard to, for example, the external factors surrounding the injury, injured body parts or type of injury. However there are differences in terms of the kind of activity during which the injury occurred. This is evident when considering the injuries occurring during games and sports (three out of four injuries), where five typical injury patterns have emerged: riding accidents; football and other team and contact sport accidents; gymnastics accidents; accidents while skateboarding or in other activities involving speed; other injuries during games. While 90 per cent of riding accidents involved girls, boys were over-represented in most other injury patterns apart from gymnastics accidents where the gender distribution was more equal. Furthermore riding accidents and accidents occurring during team and contact sports were more common among older children, while the three other patterns were more common among the youngest children. The study shows that harassment by other pupils is not only a common phenomenon in the school environment of many injured 10–15 year-olds, but is also a factor that affects their safety, directly or indirectly. Harassment acts directly as a causal mechanism behind intentional physical injury and indirectly as a trigger factor in other cases of injury, most of which were unintentional. In the latter case, the results show that the effect of the trigger factor is short- term, i.e., that 15 minutes after the child has been harassed. The risk of physical injury is then more than 4 ½ times higher (relative risk = 4.6) than during periods in which the child was not harassed. This increased risk varies, though not significantly, with the gender or age of the child. The most probable underlying mechanism that triggers physical injuries is that of perceptual deficits (i.e., in peripheral vision) and related response changes occasioned by stressful situations as a result of harassment. The study also shows that there is a quantitative and qualitative difference in the way in which one-off victims and those who are often victims (so-called bullied children) are harassed by other pupils. This difference is connected with the age of the child and can be seen among girls but not among boys. From another angle, the result shows that just over one-third of the injuries were registered as interaction injuries, i.e. that a second party was directly involved. These most often occurred during games or sports with school mates, something that children normally spend their time doing. In any event it is interesting to note that some injuries occurred in situations in which the other person(s) involved did not intend to cause a serious injury but was definitely able to do so (for example, through the child getting hit by a hockey stick, or being kicked and stepped on the arm after colliding with another player). Injuries also occur during what children themselves call joke fights. While playing with a friend, and during the joke fight, something happened that caused the child to be injured (for example losing one's balance or receiving a bump). Last but not least, 24 injuries were caused by actions of violence, where there was a clear intent to injure the victim. In this connection, another important finding of the study is that children who end up in hospital after an intentional injury during the school term probably know the perpetrator(s). In these cases, it is not uncommon for the perpetrator(s) to come from the same school and it is likely that children who have been beaten have been victims of harassment from the same perpetrator(s) in different ways before the episode that led to hospitalisation. These victims are almost exclusively boys, as are the perpetrators, who are often older. From a more general perspective, this study represents an attempt to understand the individual mechanisms underlying the occurrence of injuries in childhood, a research area that has not been studied particularly thoroughly. has come a long way when it comes to safety into the child's environment (so- called passive prevention). However we need to learn more about how children experience their environment, what influences their activities, and what can distract their attention and in different ways undermine their safety. The study of trigger factors for injuries is a step in the right direction. It should be pointed out that the interviews with children were undertaken as early as possible after the injury occurred. This implies that the results are highly reliable but may have meant that some children were in quite a serious condition when they were interviewed.Despite their condition, all the interviewed children have agreed to give an account of what happened and discuss some aspects of their school lives with their interviewer. Many people will find it valuable to be able to learn about the experiences of injured children and to reflect on injury-prevention directed at children and perhaps also on the working climate of children at school. 1Skador kan bottna i upplevelser i skolan – inledning I denna rapport sammanställs resultaten av en intervjuundersökning som genomförts i under två läsår och där knappt 600 barn i åldrarna intervjuats. Rapporten ger en inblick i de intervjuade barnens skademönster, deras skadeomständigheter och deras skolliv. Skador är ett allvarligt hot mot liv och hälsa under barndoms- och ungdomsår. Forskning antyder att såväl strukturella som utlösande faktorer påverkar skadeuppkomst och dess process. Det visar sig att strukturella faktorer i den socioekonomiska och fysiska omgivningen påverkar på ett väsentligt sätt barns säkerhet (1998). Till exempel förknippas bostadsområden med mindre gynnsamma socio- ekonomiska och fysiska förhållanden med högre risk att skadas som fotgängare eller cyklist än andra områden (och 2001). Dessutom löper barn i lägre social position oftare större risk att skadas än andra barn. Detta gäller även svenska barn (SOU 2002:68; 2003). Ovanstående gäller i varierande omfattning beroende på vilken typ av skada man studerar, och också beroende på barnets kön och ålder. När det gäller ålder, är det tydligt att det under skoltid är andra faktorer än familj, social bakgrund och boendemiljö (dvs. klassrelaterade faktorer) som påverkar barnens val av livsstil, deras attityder och beteenden, och därigenom deras hälsa och välmående. En del av dessa faktorer är specifikt relaterade till skolan, kamrat- gruppen och ungdomskulturen (Sibereisen och Todt 1994). Påverkan från dessa förväntas bli mer uttalad allt eftersom barnen frigör sig från föräldrarna och hemmet.