sou · GRB372d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Merparten av ökningen i primärproduktionen skedde troligen på 1950 och , efter- som siktdjupet till stor del bestäms av mängden alger i vatten- massan. Siktdjupet i egentliga har i jämförelse med minskat med ca 3–4 m26, 27. Den mest troliga förklaringen är ökad tillväxt av växtplankton. En uppskattning av ökningen i växt- planktons tillväxt p.g.a. den ökade tillgången på näringsämnen, pekar på en knapp fördubbling28. Om man också tar hänsyn till ny kunskap om blågröna algers kvävefixering, är det troligt att ökningen varit större, minst en faktor 2. Uppskattningen av för- sämringen i siktdjup stämmer väl med observationen att blåstång i norra egentliga minskat sin maximala djuputbredning från 11,5 till 8,5 m djup från 1940- till 1980-talet29. Syreförhållandena i djupvatten (under salthalts- språngskiktet) har successivt försämrats och allt större områden har drabbats av syrebrist. har den varit så svår att det inte funnits något område öster om för tors- kens reproduktion. Beräknade ytor (km2) och andel (%) av egentliga Öster- sjöns bottnar med syrebrist –2002. En jämförelse av biomassan av sedimentlevande bottendjur i Öster- sjön och visar på en betydande ökning ovanför salthaltsprångskiktet, sannolikt beroende på ökad näringstillgång, och en minskning under detta p.g.a. ökad syre- brist30. Sammantaget tyder dessa observationer på att produktionen och tillförseln av syreförbrukande material till djupvattnet ökat. I och finns inte belägg för några tydliga förändringar av ytvattnet . Koncentrationen av fosfat och särskilt nitrat har dock ökat i Bottenhavets djupvatten31. Eftersom förändringen bara är tydlig i djupvattnet, är den troligen en följd av ökade koncentrationer av fosfat och nitrat i det vatten som kommer från , särskilt som förändringarna skett . Förändringarna har precis som i det egentliga , varit små . Regleringen av älvarna har troligen medfört att transporten av viktiga näringsämnen som fosfor och kisel till minskat. Detta har motverkat ökad tillförsel från andra sektorer. Effekterna kan också vara indirekta genom att transporten av andra element t.ex. järn ändrats. Järn är viktigt för den interna omsätt- ningen av fosfor. Även förändringar i nederbörd med en kraftigt reducerad vårflod som följd, kan ha påverkat produktionsförhål- landen och arters utbredning. Effekter av övergödning är tydligast i kustområden och påverkar rekreationsvärdet genom att siktdjupet försämras, algbälten utar- mas och fiskfaunan förändras. Blomningar av drivande, giftiga alger gör det otrevligt att bada. Förhållandena i kustområdena har inte närmare berörts här eftersom de är välkända lokalt och beskrivna i många andra sammanhang. Debatten om hur dessa effekter skall minskas har pågått . Somliga har hävdat att det räcker med att minska fosfortillförseln, andra säger att tillförseln av kväve måste minska eller att både kväve- och fosfortillförseln behöver bli lägre. Detta har skapat en stor osäkerhet hos beslutsfattande instanser och har sannolikt försenat införandet av kväverening i avloppsren- ingsverken och åtgärder inom de areella näringarna. En av orsakerna till att det varit svårt att komma fram till en enhetlig syn på hur övergödning skall motverkas, är att förhållan- dena längs den svenska kusten är olika. I begränsar tillgången på fosfor algtillväxten, vilket tydligt framgår av att det finns gott om outnyttjat kväve i vattenmassan även . Söder om förändras förhållandena kraftigt. utgör ett övergångsområde där fosfor i huvudsak är begränsande i norr medan kväve, åtminstone , kan vara begränsande i söder där kvävefixerande cyanobakterier ibland uppträder i mindre mängder. Övergödningsproblemen i och anses generellt små, men kan förekomma lokalt. Detta bekräftas av tillfrågade myndigheter. I ändras förhållandena radikalt. är över- skottet av fosfor stort i ytvattnet. Överskottet är ännu större året runt i djupvattnet. Vårblomningen begränsas av kväve och förekommer omfattande blomningar av kväve- fixerande cyanobakterier som begränsas av tillgången på fosfor medan övriga alger begränsas av kväve. Många kustområden påver- kas av näringsutsläpp och effekterna är särskilt tydliga i områden med låg vattenomsättning. har fosforutsläppen från reningsverk minskat kraftigt utan att vattenkvaliten tydligt förbätt- rats, annat än lokalt. inre skärgård är ett exempel. I och blandas, det jämförelsevis, närings- fattiga ytvattnet från med näringsrikt djupvatten från . Djupvattnet har ett nära balanserat förhållande mellan tillgängligt kväve och fosfor. Tillväxten av växtplankton i öppna begränsas i huvudsak av kväve beroende dels på intern tillförsel av fosfor från sedimenten, dels på tillförsel från angräns- ande havsområden24. I danska estuarier begränsas växtplankton tillväxten av fosfor under vår och försommar och av kväve /höst. Fosforbegränsningen under vår/försommar har tilltagit sedan åtgärder för att minska tillförseln sattes in . Troligen har detta ökat exporten av kväve till öppna havsområden. Förutom de, generella förhållanden som beskrivits ovan för de olika havsområdena, förekommer andra skillnader inom havsom- råden. Enskilda fjordar eller skärgårdsområden är olika känsliga beroende på vattenutbyte, bottentopografi och belastning. För att få fram vad som är mest kostnadseffektivt, måste åtgärderna anpas- sas efter de lokala förhållandena. Dessa avgörs, förutom av natur- givna förutsättningar (t.ex. vattenutbyte), av hur stor näringstill- förseln är och förhållandena i havsområdet utanför. Storleken på näringsnivån i havsområdet avgör utspädningen i kustområdet. Den kan också påverka sammansättning och tillväxt av växtplankton om relationen mellan näringsämnen där är väsentligt skild från den i kustområdet. Det senare är särskilt påtagligt i egentliga där skillnaden i relationen mellan näringsämnen i tillförseln och i havsområdet är stor. Vad som sagts ovan, pekar på behovet av individuella förvalt- ningsplaner för enskilda kustområden. Genomförandet av EU:s Ramdirektiv för vatten kan skapa förutsättningar för detta genom att förvaltningsplaner skall upprättas för tillrinningsområden. Det är viktigt att dessa i tillräcklig grad tar hänsyn till konsekvenserna för kustvattnen. Det finns en potentiell konflikt mellan åtgärder för att förbättra kvaliten i inlands- respektive kustvatten genom att algtillväxten i sjöar främst begränsas av fosfor, medan den be- gränsas av kväve i många kustområden. De mycket kraftfulla åt- gärder som gjorts för att minska tillförseln av fosfor från kom- munala reningsverk, har sannolikt medfört ökad transport av kväve till kusten. Det kan inte heller uteslutas att kraftfulla åtgärder för att minska tillförseln av kväve till havet kan leda till ökad tillväxt av kvävefixerande alger i vissa sjöar. Arbetet med åtgärdsplaner måste präglas av en ekosystemsyn som tar hänsyn till förhållandena på land, i sjöar och vattendrag och i havet. I och internationellt har en mängd åtgärder genomförts som avsevärt minskat både den luftburna och den vattenburna till- försel av näringsämnen till och . Nedan följer en kort summering av de viktigaste svenska åtgärderna. De två dominerande källorna för kvävemissioner till luft och där- med indirekt för kvävenedfall är emissioner av kväveoxider från trafik samt av ammoniakkväve från stallgödsel i jordbruket. finns konventionen om långväga gränsöverskri- dande luftföroreningar (LRTAP) vanligen kallad luftvårdskonven- tionen, som omfattar alla länder i samt och . I konventionen sägs att parterna skall bemöda sig om att begränsa och så långt möjligt gradvis minska och förhindra luftföroreningar. finns det 8 protokoll, varav 7 innehåller specifika åtaganden om utsläppsbegränsningar för bl.a. svavel- och kväveoxider. Luftvårdskonventionens senaste avtal - det s.k. Göteborgsproto- kollet - gäller åtgärder för att förhindra försurning, övergödning och marknära ozon. I detta fastställs nationella ut- släppstak för svaveldioxid, kväveoxider, flyktiga organiska ämnen och ammoniak, som skall uppnås . Fördelningen av åtaganden mellan länderna har räknats fram för att, något förenklat, uppnå största möjliga miljövinst till lägsta samlade kostnad. Det finns stora likheter mellan Göteborgsprotokollet och EU:s direktiv /81 om nationella utsläppstak för samma fyra luftför- oreningar. En skillnad är omfattningen: EU-direktivet täcker f.n. 15 länder i men om sannolikt 27 länder, medan Göteborgsprotokollet har undertecknats av 31 av konventionens 49 medlemsländer. Emellertid har ännu endast 4 länder ratificerat protokollet. En annan skillnad är att möjligheterna för kontroll av efterlevnad, liksom ev. sanktioner vid bristfälligt genomförande, är bättre i EU än i luftvårdskonventionen. Åtgärder för att minska avgången av ammoniakkväve från stall- gödsel finns beskrivet nedan under åtgärdsprogrammet för jord- bruket. Övergödningsproblem i kustområdet utanför stora städer (t.ex. , , ) förekom redan i början av 1900-ta- let. Runt blev problemen akuta och en utbyggnad av reningsverken påbörjades. I början av 1970- talet beräknas tillförseln av fosfor från svenska reningsverk varit ca . Effektiv fosfor- och BOD reduktion har därefter kraftigt minskat tillförseln av såväl fosfor som syreförbrukande substans. tog svenska reningsverk hand om i ge- nomsnitt av den inkommande fosforn, med små variationer över landet (Tabell 11.1). Även utsläppen av syreförbrukande sub- stans reduceras . Av den totala svenska tillförseln av fosfor från reningsverk (ca /år) härrör ca /år från reningsverk i inlandet. En del av denna fosfor kommer inte att nå havet, men hur stor retentionen är, är svårt att uppskatta32. Med ett konservativt antagande för retention () är det troligt att utsläpp av fosfor till havet inte överstiger /år. Ytterligare skärpning av kraven på rening av fosfor, utöver vad som krävs i SNFS 1994:7 MS:75, kan bara mar- ginellt minska tillförseln till havet. De höga marginalkostnaderna för ytterligare minskad fosfortillförsel måste vägas mot den miljö- vinst som kan göras i det enskilda fallet och mot andra reningsbe- hov. För stränga krav på fosforrening kan komma i konflikt med kraven på långtgående kväverening. Denna kan påverka möjlighe- terna att upprätthålla fosforavskiljning. Tabell 11.1 Inkommande och utgående mängd fosfor från svenska reningsverk (ton/år) uppdelad efter havsområde (tillförsel direkt till havet eller indirekt med vattendrag). Tillförseln av kväve från svenska reningsverk till havet har sanno- likt ökat till . I har t.ex. reningen av avloppsvatten koncentrerats till ett fåtal stora, moderna verk med utsläpp till kusten, för att avlasta sjöarna. har dock belastningen minskat genom att verken i allt större utsträckning infört kväverening (Fig. 11.2). har tillförseln från svenska reningsverk minskat från 26 000 till /år. har av EU kommissionen uppmärksammats på en felak- tig tillämpning av direktiv /271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse eftersom inte alla tätbebyggelser med mer än 10 000 pe (personekvivalenter) har anläggningar för kväverening. EU kommissionen betraktar , inklusive , och , som ett havsområde med samma känslighet för eutrofiering. Därför skall kväverening införas i hela den svenska delen av avrinningsområde. Svenska myn- digheter har däremot ansett att endast havsområdena från kommun och söderut är känsliga för kväve, medan alla vatten är känsliga för fosfor. Dessutom anses kväveutsläpp från inlandet i p.g.a. retention bidra till övergödning av havet i be- gränsad omfattning. anser dock inte att övertygande visat att retentionen är tillräcklig för att förhindra att avloppsvatten från tätbebyggelse i inlandet bidrar till övergöd- ningen. Fig. 11.2 Utsläpp av kväve och fosfor från svenska reningsverk åren 1987–2001. Källa: , . I finns närmare en miljon enskilda avloppsanläggningar. Hälften betjänar permanenthushåll och hälften fritidshus. De styrmedel som haft störst genomslag för att upprusta de enskilda avloppen, har varit hälsoskyddslagens bestämmelser till skydd mot sanitär olägenhet och miljöskyddslagens krav. Men trots tydliga krav i och tidigare miljölagstiftning, upp- fyller uppskattningsvis 50–av de enskilda anläggningarna för permanentboende inte minimikrav, dvs. längre gående rening än slamavskiljning. Enligt nya beräkningar32 står enskilda avlopp för ca en tredjedel och en tiondel av fosfor- respektive kvävetillförseln från punktkäl- lor vid kusten. Arbetet med att åtgärda de enskilda avloppen varierar mycket mellan kommunerna. Kommuner med många avlopp har ofta inte heller tillräckligt med resurser för att klara tillsynen av de enskilda avloppen. Åtgärder för enskilda avlopp är också en ekonomisk De enskilda avloppen berör många fastighetsägare och inne- bär betydande investeringar. riksdag beslutade om att starta ett särskilt åtgärds- program för minskade växtnäringsförluster från jordbruket. Åt- gärdsprogrammet ska bl.a. bidra till att uppnå miljömålet Ingen övergödning. Programmet genomförs med hjälp av: ekonomiska styrmedel som skatter och miljöersättningar försöks- och utvecklingsverksamhet. Som exempel på åtgärder som genomförts inom åtgärdsprogram- met kan nämnas: 1.Förbud mot spridning av gödsel och vinter. 2.Regler om att ha en viss andel av åkermarken bevuxen och vinter. 3.Regler om att antalet djur på gården skall vara i balans med grö- dans behov av fosfor. 4.Regler om att hålla gödselbehållare övertäckta. 5.Regler om att bruka ner gödseln inom efter sprid- ning. 6.Gödselmedel får inte spridas i större mängder än vad som antas motsvara grödans behov. Miljöersättningar för att minska näringsläckage lämnas för 12.KULM programmet (Kompetens Utveckling till Lantbrukare inom Miljöområdet) Greppa Näringen är den enskilt största satsningen som gjorts i för att minska förluster av näringsämnen till luft och vatten från utfodring och växtodling. Projektet är en kunskaps- och råd- givningskampanj där en ny systematik införts med tydligare upp- följning av utförd miljörådgivning. Forskning pågår inom en rad olika områden med direkt eller indi- rekt syfte att minska näringstillförseln till omgivande hav. Många enskilda forskningsprojekt pågår. De är finansierade av olika forsk- ningsråd, stiftelser och fonder eller av universiteten och organisa- tionerna själva. Därtill kommer flera MISTRA program (). Den största delen av den vattenburna kväve- och fosfortillförseln är diffus. Därför görs forskning inom de areella näringarna för att hitta metoder till minskade utsläpp. Inom livsmedelsproduktionen och jordbruket försöker man hitta olika, nya sätt att bruka marken med minimerade förluster av näringsämnen till luft och vatten. FORMAS, SLF samt är viktiga finansiärer av denna forskning. Även forskning kring våtmarker för att optimera kvävereningen bedrivs. Bland MISTRAS program med direkt anknytning till frågan kan nämnas , SUCOZOMA, VASTRA samt MAT21. utvecklar ett beslutsstödssystem, som kopplar samman olika typer av information om hur havet fungerar och om hur kväve och fosfor sprids och används i havet. Man beräknar också kostna- der för att på olika sätt minska denna tillförsel. Förhoppningen är att samtliga länder kring skall kunna enas om att syste- met är till god nytta, när beslut skall fattas på olika nivåer om val och genomförande av kostnadseffektiva åtgärder mot övergöd- ningen i havet. MARE-systemet skall också kopplas till det nya system för miljöutvärdering och miljöövervakning som utarbe- tats inom gemensamma organ för havsmiljöfrå- gor (, HELCOM). Forskningen för- väntas också bidra till genomförandet av EU:s vattendirektiv. SUCOZOMA är ett tvärvetenskapligt program för forskning om uthålligt nyttjande och bevarande av kust och hav. Här prövas nya metoder att minska övergödningen, utveckla kustfisket och att förbättra och demokratisera beslutsfattande i kustfrågor. VASTRA är ett multidiciplinärt, lösningsorienterat forsknings- program som bedriver forskning kring strategier för vattenförvalt- ning. Målet är att bidra till ökad kunskap och utveckling av meto- der och verktyg som väsentligt bidrar till att finna effektiva och socialt accepterade lösningar av problemen med övergödning. Genom egen och andras forskning, genom att utveckla prediktiva modeller och genomföra scenariosimulering, kommer man i fram- tiden att ha bättre kunskap om vilka kombinationer av åtgärder som ger bästa möjliga effekt. Fokus i pågående fas II är hållbar vattenförvaltning och eutrofiering vilket gör programmet intres- sant för arbetet med EU:s Ramdirektiv för vatten. MAT21 är ett omfattande program om uthållig livsmedelspro- duktion. Livsmedelsproduktionens inverkan på vattenkvalitet är viktig och inom MAT21 bedrivs forskning med syfte att hitta od- lingsmetoder för att minska förluster av näringsämnen. 12 Litteratur och referenser 12.1Läsvärt kapitel 2–4 , R. m.fl 1997. The value of the world´s ecosystem servi- ces and natural capital. Finlayson, A.C. & McCay, B.J. (1998). Crossing the Threshold of Ecosystem Resilience: Extinction of Northern Cod, pp. 311-337 in Linking Social and : Insti- tutional Learning for Resilience, edited by and . Resilience and Sustainable Development – Buil- ding adaptive capacity in a world of transformations. Miljövårds- beredningens rapport : 1 The tragedy of the commons. Science 162:1243- 1248. Historical overfishing and the recent collapse of ecosystems. Kurlansky, M. Torsk – en biografi om fisken som förändrade världen. & , B. Rapid worldwide depletion of pre- datory fish communities. m.fl. (2000) Effect of aquaculture on world fish sup- plies. NRC () 1999. Sustaining fishe- ries. National academy press, D.C. NRC () 2001. protected areas – tools for sustaining ocean ecosystem. National academy press. , D. m.fl. 1998. Fishing down food webs. Rytkönen m.fl. 2002. Statistical analyses of the Baltic traffic. VTT technical rese- arch centre, . Österblom, m.fl. 2001. A decrease in fledging body mass in com- mon aalge chicks in the Baltic Sea. 12.2Referenser till kapitel 8 Sjöfart 2)SWEREF, passagerarstatistik 2003 3)Det största oljeutsläppet –2003 var en följd av en kollision mellan två lastfartyg – olja kom ut. 4)Durinck, J., Skov, H., , F.P. & , S. 1994. Important areas for wintering birds in the Baltic Sea. 2242/Ornis Consult 1994, 110 sidor. 5), , , T. & , K. Post-fledging of common murrres aalge in the Baltic Sea: management impli- cations. 6)skarpskytte och jägargille, Jägarförbundets lokalavd. 7), Högskolan på , muntligen 8)PM , , Miljöanalysenheten. 9) Leppäkoski, E., Gollasch, S., Gruszka, P., Ojaveer, H., Olenin, S. & Panov, V. 2002. The Baltic – a sea of invaders. 12.3Referenser till kapitel 9 Fiske 1)JO 50 2)Finfo 2000:1. En undersökning av svenskarnas sport- och husbehovsfiske, . 3)om biologiska effekter och ekonomiska konsekvenser av ett svenskt unilateralt torskfiskestopp, 2002-11- 15. 4)2001. Småskaligt kustfiske och insjöfiske – en analys. 5)2002. 6)FAO Fish. Paper 350/1 1995. Guidelines on the precau- tionary approach to capture fisheries and species introductions. 7)ICES/ACFM, Extract of the Report of The Advisory Commit- tee on October 2002. 8)Europeiska 2001, on the Future of the Common Fisheries Policy. , 20.3.2001 COM (2001) 135. 9)Förordning (1998:1343) om stöd till fiskevården. 10), J.H. & , M. Ecosystem structure be- fore fishing. 44(3):201-205. 11)Carscadden, J.E., , K.T. & Leggett, W.C. 2001. Ecosy- stem changes and the effects on capelin (Mallotus villosus), a major forage species. 58: 73-85. 12)Daskalov, G.M. Overfishing drives a trophic in the . 13), , , C.R. Consumer versus resource control in freshwater pelagic food webs. 14)Cottingham, K L. Essington, T E. Houser, J N. , D E. 2001 Trophic , nutrients, and lake productivity: whole-lake experiments. Ecological Monographs 71:163-186. 15), P. m.fl. 2002. Potential limits to antropogenic mor- tality for harbour porpoises in the Baltic region. Biological Conser- vation 103:313-322 16)Österblom, H. m.fl. 2002. (aalge) in the Baltic Sea gillnet fishery. Biological Conserva- tion 105: 309-319. 17)Finfo 1999:7, sektorsmål för en ekologiskt håll- bar utveckling. 18), F. 2001. Environmental assessment of seafood with a life-cycle perspective, Licenciate thesis. 19)ICES 2002: Extract of the Report of 2002 and October 2002 12.4Referenser till kapitel 10 Gifter 1)Magazines online archive: Mars 2003: magma.nationalgeographic.com/ngm/flashback/9602.html. 2)Framtidens miljö - allas vårt ansvar. 3)2002. Läkemedel i miljön. 4)Näf, C., , , , H., , C. & Zebühr, Y. Flux estimates and pattern recognition of particulate poly- cyclic aromatic hydrocarbons, polychlorinated dibenzo-p-dioxins and dibenzofurans in the waters outside various emission sources on the Swedish Baltic coast. & Technol., 26:1444- 1457. 5), C. , P., Okla, L., Bremle, G., , N. Klavins, M., Roots, O. & Zelechowska, A. Atmospheric and river input of PCBs, DDTs and HCHs to the Baltic Sea. In: A systems Analysis of the Changing Baltic Sea. , , , L. & , P. Eds. ., Ecol. stud. vol 148:149-173. 6)Axelman, J., Näf, C., Bandh, C., , R., ., Zebühr, Y. & , D. Dynamics and distribution of hyrphobic organic compounds in the Baltic Sea. In: A systems Analysis of the Changing Baltic Sea. , , , L. & , P. Eds. ., Ecol. stud. vol 148:257-287. 7)OSPAR Commission 2000. Quality Status Report 2000. 8)Näf, C., , , , R. & Zebühr, Y. PCDDs and PCDFs in water, sludge and air samples from various levels in a waste water treatment plant - with respect to composition changes and total flux. Chemosphere, 20:1503-1510. 9)Axelman, J. & , D. Inventories and fluxes of PCBs from a contaminated industrial site. 10)Bignert, A. Comments Concerning the National Swedish Contaminant Monitoring Programme in . Naturhisto- riska , . 11), , Bingert A, L & (2002) The Role of DDE, PCB, Coplanar PCB and Eggshell Para- meters for Reproduction in the White-tailed Sea Eagle (Haliaeetus albicilla) in . 12), Jobling S. and Sumpter J.P. Endocrine dis- ruption in wildlife: A critical review of the evidence. 13), Adolfsson-Erici M., Parkkonen J., ., , . and Förlin L. 1999 Ethynyloestradiol - an undesired fish contraceptive? 14)Halling-Sørensen B., Nors , Lanzky P.F., , . Occurence, fate and effects of pharmaceutical substances in the environment. – A review. and Bortone S.A. Masculinization of mos- quitofish as an indicator of exposure to kraft mill effluent. 16)and Förlin L 2002 Male-biased sex ratios of fish embryos near a pulp mill: Temporary recovery after a short-term shutdown. Environ Health Perspec. 17), Förlin L., , ., . and Lindesjöö E. 1997 Environmental impact of pulp and paper mill effluents. A strategy for future environmental risk assessment. Swedish EPA-Report 4785. 18)Förlin L., Lindesjöö E och . 2001 Kustfisk hälsa. Rapport i 2001 årsrapport från den miljö- övervakningen. Sidorna 22–24. 19)., Lindesjöö L. and Balk L. DNA adducts and histopatholigical lesions in perch (Perca fluviatilis) and northern pike (Esox ) along a polycyclic aromatic hydrocarbons gradi- ent on the Swedish coastlaine of the Baltic Sea. 20)Förlin L., , Adolfsson-Erici M., ., Lindesjöö E., ., Parkkonen J., Ronisz D., ., ., Stephensen E., Sturve J., ., och Carney B. Undersökning av tånglake i mynning, Stenung- sund, och . Rapport till , . 21)., Tjärnlund U., ., Zebuhr Y., L. Miljöövervakning i , och – Biologi. Rapport: provtagningsåren 96/97, 97/98, och 98/99. 22)., ., and 1998. Reproductive disturbances in Baltic fish: a review. In life stage mortality syndrome in fishes of the Great Lakes and Baltic Sea. McDonald G., Fitzsimons J.D. and Honeyfield D.C. , Symposium 21, , . Sidorna 8–17. 23)Kemikalieinspektionens årsredovisning 2002. 12.5Referenser till kapitel 11 Övergödning 1)Sheffer, M., Carpenter, S., Foley, J.A., , C. and , B. Catastrophic shifts in ecosystems. Nature, 413:591-596. 2), M., , H., , A. & Grimvall, A. Leaching of nitrogen in Swedish agriculture – a historical perspec- tive. Agriculture, Ecosystems and Environment 80:277-290. 3)Colman, S.M. & Bratton, J.F.