sou · GRB36d1 · 2004-01-01 00:00:00 — har inte kommit tillbaka som aktör på marknaden och den externa exporten har för- blivit mindre än före BSE-krisen. Analysen visar att nya länder har tagit marknadsandelar då andra fallit ifrån, men också att dessa län- der i många fall återtagit marknadsandelar. Svinpesten drabbade , och till liten del . Det året och året efter påverkades den gränsöverskridande handeln mycket och som exempel minskade totala export från cirka 5,7 miljoner grisar till cirka 1,5 miljon grisar 1998. Den totala nedgången i handeln blev dock aldrig lika stor som nedgång, utan andra länder tog marknadsandelar. Återhämtningen totalt sett kom dock snabbt och var den gränsöverskridande handeln nästan lika stor som före svinpest- utbrottet och de drabbade länderna hade redan börjat återta mark- nadsandelar. De ovan anförda exemplen visar att transportströmmarna är statiska utan förändras över tiden. Uppenbarligen finns flexibilitet, och de aktörer som säljer levande djur mellan EU-län- der finner marknader eller leverantörer i ett annat land om en stor leverantör faller ifrån. Djurtransporter och smittspridning (kapitel 3) Smittsamma djursjukdomar kan orsakas av virus, bakterier, para- siter, svampar och prioner. Många av de smittsamma sjukdomarna kan orsaka stora ekonomiska förluster och stora lidanden och bekämpas därför systematiskt. Sjukdomar som kan överföras mel- lan djur och människor benämns zoonoser. sjukdomarna kallas epizootiska. Till de senare hör bland annat rabies, mul- och klövsjuka och svinpest. Spridning av smittsamma sjukdomar kan ske på många sätt. Vanligast är via direktkontakt mellan smittade djur, eller genom att djuren vistas i stallar eller på beten där smittade djur tidigare vistats. Riskfaktorer för smittspridning via transporter Transporter av levande djur innebär alltid en risk för spridning av smittsamma sjukdomar. När djur flyttas från en ort till en annan flyttas också de mikroorganismer som djuren härbärgerar. Djur på en ort kan sakna immunologiska försvarsmekanismer mot vissa av dessa smittbärande organismer, vilket innebär att sjukdomar som inte fanns i ett land kan föras dit med transporter. Transportsmittor utgör också, i och med att djur från olika besätt- ningar blandas, en risk för dubbelinfektion, där även harmlösa virus eller bakterier kan orsaka allvarliga symtom i kombination med andra mikroorganismer. Den stress som djuren utsätts för i sam- band med transport hämmar deras immunförsvar, vilket gör att stressade djur lättare avger sjukdomsframkallande virus eller bakte- rier. De är också mer mottagliga för sådana patogena mikroorga- nismer. Risken för smittspridning kan minimeras genom förebyg- gande åtgärder, men oavsett alla försiktighetsåtgärder innebär det alltid en större smittorisk att transportera djur från en besättning till en annan, jämfört med att inte transportera djuren alls. Trafik- olyckor med djurtransporter, där djuren hamnar lösa, kan också leda till smittspridning. Den största smittrisken med djurtransporter uppstår vid transport av avelsdjur eller produktionsdjur som kommer att leva vidare vid slutmålet, risken för smittspridning är något mindre vid transport av slaktdjur under förutsättning att djuren transporteras direkt från uppfödningsplats till slakteri. Det finns avsevärda smitt- skyddsrisker vid transport av kalvar, dels på grund av stress och ökad infektionsrisk för unga djur och dels på grund av att kalvar sällan slaktas direkt vid ankomst. Vaccination är en metod att före- bygga smittsamma sjukdomar, men det finns dock vissa problem med vaccination vilket innebär att massvaccination inte är en själv- klar lösning på smittspridningsproblem. Massvaccination måste användas med kunskap och i rätt situationer för att inte riskera att exempelvis förvärra en smittspridning vid ett sjukdomsutbrott. Djurmarknader och mellanstationer är platser som särskilt inne- bär risker för smittspridning mellan djur och i förlängningen mellan djur i olika delar av (och världen). Djurtransporter utgör också en möjlig spridningsväg för antibiotikaresistens efter- som resistenta bakterier kan följa med transporterade djur, sprida sig och förökas hos djur som är fria från dessa bakterier. Det finns en relativt omfattande rättslig reglering för att bekämpa transport- smittor. Reglerna är i stor utsträckning internationella och här är för svenskt vidkommande EG-rätten på området särskilt väsentlig. Djurskyddsmässiga och ekonomiska konsekvenser Det finns djurskyddsmässiga konsekvenser av transportsmittor som måste beaktas. Det lidande som transportorsakade smittor kan ge upphov till kan vara enormt. Mul- och klövsjukan är ett tydligt exempel på detta. De mest smittsamma djursjukdomarna kan få katastrofala ekonomiska konsekvenser för ett drabbat lands eko- nomi och för den enskilde bonden. Även mindre smittsamma transportorsakade djursjukdomar kan få stora ekonomiska förlus- ter för näringen. Kostnaderna för mul- och klövsjukeutbrottet i Storbritanninen kan inte överblickas , men torde handla om . Svenska åtgärder för riskminimering I finns en lång tradition av att bekämpa och förebygga djur- sjukdomar. Många sjukdomar som finns inom övriga EU är utro- tade i eller har aldrig funnits i landet. Vid EU-inträdet bil- dades Svenska Djurbönders Smittskyddskontroll (SDS) för att behålla ett gott djurhälsoläge inom landet fortsättningsvis. Genom SDS försorg finns biltvättar på två orter i där transportörer kostnadsfritt kan tvätta och desinfektera fordon. Anläggningarna finansieras av näringen i syfte att undvika att dåligt rengjorda transportfordon för med sig smitta in i . Upp- samlingsplatser används för att undvika direktkontakt mellan svenska besättningar och utländska djurtransportfordon (väg- transporter). Livdjursauktioner förekommer numera i en mycket liten utsträckning i . Marknader förekommer inte, vare sig för livdjur eller för slaktdjur. Vidare finns ett antal olika program för att bekämpa spridning av vissa sjukdomar i . Bland dessa kan BVD- och leukosprogrammen nämnas. SDS genomfört informations- och utbildningsinsatser för att mana till försiktighet och ökad vaksamhet då epizootisk sjukdom före- kommit i närhet. Import av hundar till Hundars resande mellan länder har ökat sedan blev medlem i EU. har tidigare hemlösa hundar från södra först till landet för omplacering. I avsnitt 3.11 redogörs för vilka smittskyddsrisker detta kan innebära. Utredningen konstaterar att transportstress i kombination med initialt symtomlösa infektioner kan orsaka djurskyddsmässigt oacceptabla situationer under och efter transporten. Införsel av allvarliga smittsamma sjukdomar som normalt inte finns i utgör vidare ett visst hot både mot hundars och människors hälsa. Mot bakgrund av den ökade risken för förekomst av här redo- visade sjukdomar hos importerade hundar från , föreslår utredningen utökade krav på blodanalys vid införsel av alla hundar som är födda i, uppväxta i och förs in från , , , och . Hundar från dessa länder bör genom blodprovstestning konstaterats fria från hjärtmask (Dirofilaria immitis), leishmanios (Leishmania donovani infantum), tropisk ehrlichios (Ehrlichia canis), brucellos (Brucella canis), och babesios (Babesia canis) innan de får föras in i . Krav bör också ställas på att alla hundar är fästingsanerade innan de förs in från ovan nämnda medlemsstater. Tilläggsdirektiv om det tillfälliga transportförbudets effekter Utredningen har undersökt det tillfälliga transportförbudets effekter på transporttider, transportvägar och djurens välbefin- nande samt ekonomiska konsekvenser till följd av rådande slakteri- struktur (med mera) i . av det tillfälliga transportförbudet utfärdade landets 21 rapporterande länsstyrelser sammanlagt 33 292 tillstånd. i har genomfört en enkätundersökning för att undersöka tidsåtgång med mera i samband med hantering av det tillfälliga transportförbudet och konstaterar att långt större resurser än de som finns tillgängliga krävs om ett reellt epizootiutbrott skulle ske i . Antal tillstånd som utfärdades av rapporterande läns- styrelser under det tillfälliga transportförbudet 2001 Källa: Uppgifter från respektive länsstyrelse Utredningen konstaterar att ingen samlad bedömning av djur- skyddskonsekvenser av det tillfälliga transportförbudet i stallarna gjorts. I samtal med olika parter, såsom slakterier, transportörer och veterinärer, framkommer dock en bild av att det under perio- den förekom problem, bland annat med överbeläggning i små- grisstallarna, men även på nötkreaturssidan eftersom transportö- rerna helt enkelt inte hann hämta alla djur. Mellan , då transport endast fick ske direkt till slakteri eller annan produktionsplats, minskade transporttiden. Det var också betydligt färre djur i bilarna. Någon information om dokumenterade upp- gifter om djurens välbefinnande , eller att det blev färre skador av olika slag, finns dock inte att tillgå. Det saknas också uppgifter om att det skulle föreligga anmärkningsvärda skill- nader jämfört med vad som normalt gäller. Efter samtal med olika aktörer växer bilden fram att själva struktu- ren på den svenska djuruppfödningen är sådan att flödet bör vara kontinuerligt för att störningar inte skall uppstå, till exempel i svin- och nötkreatursstallar. Utredningen har vidare granskat ansökningarna från fyra läns- styrelser för att undersöka effekter . Transport- mönstret ser olika ut i olika delar av landet med koncentration av grisuppfödning i relativ närhet till ett större slakteri i regionen i , och , medan nötkreatur, får och lamm ofta färdas längre sträckor. Exakt hur mycket transport- tiderna minskade är svårt att säga, eftersom någon studie över transporttider när restriktioner inte föreligger, inte finns att tillgå. En uppskattning som gjorts är att transporttiderna för gris- transporter minskade med och för nötkreatur med i snitt . Vid genomgången av ansökningarna i länen , , och , framgår att långt ifrån alla transporter går till närmaste slakteri. Stora slakterier vittnar om att slaktkostnaderna blev väsentligt högre , men någon kostnadssammanställning för att närmare beräkna merkostnaderna har inte gjorts. Avräkningspriset till bonden sänktes dock inte . Personal fick per- mitteras i början, när slakten minskade. En allmän uppfattning, som framkommit vid utredningens samtal med marknadsaktörer, är att det inte blev riktigt så dyrt som man befarat. Efter den initiala fasen var man effektiv och fick ihop . Efter att restriktionerna släpptes uppstod dock merkostnader när alla djur som blivit stående skulle hämtas. Transportkostnaden höjdes avsevärt . Sammanfattningsvis finns dock inget underlag som är lättillgängligt för att uppskatta eller närmare precisera de eko- nomiska konsekvenserna av det tillfälliga transportförbudet. Rättslig reglering av djurtransporter (kapitel 4) Utredningen har i enlighet med direktiven granskat vilka effekter det befintliga regelverket har i förhållande till djurs behov, särskilt när det gäller långa transporter med vilopauser. Utredningen har granskat de relevanta regelverken för djurtransporter och utifrån tillgängliga data utvärderat hur väl de säkerställer att djurens behov tillgodoses under långa transporter. Granskningen har gjorts med beaktande av såväl svensk som internationell forskning. På utreda- rens uppdrag har professor emeritus till utredningen gjort en sammanställning av forskning kring de aktuella djurslagens biologiska karakteristika samt sammanställa forskningen om transporters inverkan på djurhälsa och djurskydd. Professor har på utredarens uppdrag gjort en sammanställning över aktuellt forskningsläge kring djurtransporter. Dessa artiklar har använts som underlag för utredningens analys av regelverken. Artiklarna bifogas i sin helhet i utredningens bilagedel. Regler om djurtransporter har antagits av flera olika organ. Europa- rådets konvention om internationella djurtransporter (ETS 65) var den första internationella rättsakten på området. För EU:s med- lemsstater är EG:s rättsakter på området dessutom aktuella – grundbulten i om transport av levande djur är rådets direktiv /628/EEG av om skydd av djur vid transport, ändrat genom rådets direktiv /29/EG av , härefter kallat djurtransportdirektivet. Grundbestäm- melsen i djurtransportdirektivet (kapitel VII, punkt 2) är att transporttiden inte skall överstiga . Tiden får dock överskridas om transportfordonet uppfyller vissa tilläggsvillkor som återfinns i rådets förordning (EG) nr 411/98 av om tilläggsnormer avseende skydd av djur, vilka skall tillämpas på vägfordon som används för djurtransporter som överskrider . Tilläggsvillkoren handlar om bestämmel- ser om vila, vattning och utfodring med vissa intervall. Transport- perioden – inklusive vilopauserna – kan upprepas efter att det sista reglerade tilläggsvillkoret uppfyllts (det vill säga efter den sista vilopausen). Transporttider för olika djurslag vid vägtransport enligt djurtransportdirektivets bestämmelser Maximala transporttider och minsta viloperioder med mera vid lands- Maximalt transport, följt av var, lamm, kil- minst vila, följt av maximalt djuren vattnas och vid lingar, föl och timmar vila med avlastning, utfodring Sedan kan en ny transportperiod Maximalt transport, följt av minst vila med avlastning, Sedan kan en ny Maximalt transport, följt av kreatur, får, minst vila, följt av maximalt timmar vila med avlastning, utfodring m.m.3 Sedan kan en ny transportpe- Grisar skall under hela resan ha tillgång till vatten medan (oregistrerade) hästar skall vattnas och om nödvändigt utfodras . Tamdjur av nötkreatur, får, getter och registrerade hästar skall under vilope- rioderna vattnas och, vid behov, utfodras. För de långa vilopauserna har så kallade mellanstationer upprättats där djuren kan lastas av tillfälligt. Mellanstationer finns i sju med- lemsstater och det sammanlagda antalet för EU är 81 stycken. I djurtransportdirektivet ställs också särskilda krav för djur med olika behov, till exempel med vilka intervall mjölkkor måste mjöl- kas eller att hästar inte får transporteras i mer än ett plan. Det regleras också vilka djur som inte skall anses vara möjliga att transportera. Djur skall inte anses vara möjliga att transportera om de är sjuka eller skadade. Det samma gäller för dräktiga djur som sannolikt kommer att föda under transporten eller som har fött (gäller ej fjäderfän). 1 Se kapitel VII punkt 4a anförd bilaga. 2 Se kapitel VII punkt 4 b–c anförd bilaga. 3 Se kapitel VII punkt 4–5 anförd bilaga. krav om hygien, om dokumentation genom utfärdande av hälso- intyg (av veterinär), upprättande av färdplaner och utsändande av Animo-meddelanden genom Animo-systemet, om särskilda krav vid import från och export till tredje land med mera. Animo- systemet är ett datoriserat system till vilket alla centrala veterinära myndigheter skall vara koppla. Animo-meddelandet, med vilket färdplanen skall meddelas, är en standardiserad blankett i vilken vissa uppgifter skall ges. Det ställs också krav på transportmedlet och på transportören om registrering hos behörig myndighet. Djurtransportdirektivets första kapitel innehåller bestämmelser om vilka beläggningsgrader som skall tillämpas för olika djurslag. Andra bestämmelser som har betydelse för djurtransporterna är bestämmelser om märkning av djur och om sociala villkor för mobila arbetstagare (i fråga om raster och vilopauser för förarna). De svenska reglerna om djurtransporter återfinns dels i vad som sägs i djurskyddsförordningen (SFS 1988:539) samt i Statens jord- bruksverks föreskrifter om transport av levande djur (SJVFS 2000:133, saknr 5, senast ändrat genom SJVFS 2001:01) genom vil- ken djurtransportdirektivet genomförts i . har också utfärdat allmänna råd om djurtransporter. Utöver dessa föreskrifter har utfärdat föreskrifter om vissa sär- skilda transportrelaterade frågor om exempelvis veterinära kon- troller med mera. Tillsynen över djurtransporter ansvarar respektive medlemsstat för inom sitt område. Medlemsstaternas efterlevnad av EG:s rättsakter på området övervakas av ett organ inom kommissionens general- direktorat för hälsa och konsumentskydd; kontoret för livsmedels- och veterinära frågor (Food and Veterinary Office, FVO) som bland annat genomför fältinspektioner. FVO publicerar regelbun- det inspektionsrapporter. FVO har på kommissionens uppdrag undersökt efterlevnaden av transportdirektivet. Man har också publicerat en särskild rapport om inspektioner till ett antal mellanstationer och en särskild rap- port om medlemsstaternas erfarenheter efter genomförande av de ändringar som infördes genom direktiv /29/EG. slutsatsen i dessa rapporten är att medlemsstaterna verkar ge frå- gorna låg prioritet, att överträdelser från enskilda (men även myn- digheter) regelbundet förekommer och att mer eller mindre allvar- liga brister leder till djurlidande i varierande grad. Ett annat viktigt organ inom kommissionen är för djurhälsa och djurvälfärd (; Scahaw). Kommittén publicerade en omfattande rapport med rekommenda- tioner om hur bestämmelserna kring djurtransporter, utifrån vad som på vetenskaplig grund kan fastställas om djurtransporternas inverkan på djuren, bör förändras för att i högre utsträckning till- godose djurens behov i samband med transport. konvention om internationella djurtransporter (ETS 65) har genomgått ett revideringsarbete och en reviderad konventionstext beräknas antas . Vidare skulle kommis- sionen ha lämnat ett förslag till ändring av djurtransportdirektivet . Revideringsarbetet har medfört en intensiv debatt bland olika organisationer (främst djurskyddsorganisationer, vete- rinära organisationer och branschorganisationer på området) och myndigheter runt om i om vilka förändringar som är nöd- vändiga. Dock måste också andra internationella åtaganden, som medlemskap i beaktas. Kommissionen har dock lämnat ett förslag till ändring av rådets förordning (EG) nr 411/98. Förslaget behandlar tilläggsbestämmelser om ventilationsstandarder för väg- fordon med mera. Djurtransporter har också diskuterats av . antog en resolution där man ställde sig bakom en begränsning av den totala transporttiden till högst eller maximalt för slaktdjur. I de fall transporttiden över- stiger skall transportsträckan inte överstiga . I har genomfört ett nationellt tillsyns- projekt om tillsyn av djurtransporter. Projektets utfall, som pågick , återgavs i en rapport som publicerades . I projektet deltog representanter från central, regional och lokal till- synsmyndighet, polismyndigheten samt näringen. I projektet genomfördes 522 inspektioner av djurtransporter. Ett gemensamt inspektionsprotokoll användes. konstaterar att flera brister upptäckts, men att en mycket liten del av dessa var att beteckna som allvarliga. Överlag bedrivs djurtransporterna bra i , men det är nödvändigt med ökade resurser för att effekti- kontrollerna, bland annat i form av fler utbildnings- och stödinsatser till djurskyddsinspektörerna. Utredningens bedömning, analys och förslag Utredningen har analyserat dödlighet och skadefrekvens i samband med transport utifrån det underlag som finns tillgängligt. Bristen på statistik och inrapportering av uppgifter kan sägas vara talande för djurtransporter överlag. Den redovisade dödlighet som utredningen tagit del av uppgår för gris till några delar av promille. Enligt uppgifter från dör (0,) av alla grisar som transporteras inom till deras slakterier under transport.4 Grisar är extra känsliga för höga temperaturer och har, som bekant, vanligtvis betydligt lägre temperaturer under sommarhalv- året än vad de sydeuropeiska länderna har. Under förutsättning att man accepterar antagandet att svenska gristransporter sköts minst lika bra som i något annan medlems- stat, kan vi också anta att dödlighetsfrekvensen för grisar måste vara minst lika hög – troligen högre – i andra medlemsstater. En uppskattning utifrån befintliga studier tyder på en dödlighet totalt i EU på ca 0,4-0,. Om den svenska siffran för dödlighet för grisar i samband med transport till slakteri (0,) används för hela EU skulle antalet döda grisar i denna kategori uppgå till närmare 65 000 grisar och om den högre inom det uppskattade spannet används (0,) dör drygt 100 000 gri- sar under transport till slakt. Uppskattning av dödlighet för grisar under transport för hela EU (slaktdjur) Beräknat antal döda grisar till följd av grisar i EU * transport (0,32–0,)** EU – 15: 64 972–101 520 **Avrundat till närmaste heltal, vilket kan ge avvikelse i summa. 4 TT-telegram , publicerat bland annat på En engelsk studie på slaktkyckling som omfattade cirka 34 miljoner djur från 88 uppfödare visar en dödlighetsfrekvens på 0,24 pro- cent.5 Studien är . En sådan dödlighetsfrekvens på slakt- kycklingar i EU ger en dödlighet av drygt 11,5 miljoner slaktkyck- lingar . Studier av får visar en dödlighetsfrekvens på för transporter kortare än . Vid transporter över stiger siffran till . Även denna studie är från 1994.6 Om den lägre siffran används och beräknas på antalet slaktade får i EU 2000, ger det en dödlighet av 14 100 får. I detta fall tas dock inte hänsyn till livdjurstransporter. Utredningens uppskattningar visar på att dödlighetstal på euro- peisk nivå för grisar, får och fjäderfän är så pass höga att det är befogat att ändra regelverken så att djurens behov i större utsträck- ning tillgodoses. Utredningen har i och med att EU bedöms vilja ratificera reviderade konventionstext (om konvention av inter- nationella djurtransporter, kommissionen har på ministerrådets uppdrag varit förhandlande part) bedömt att det i huvudsak är vik- tigt att genomföra ändringar i djurtransportdirektivet, som bedöms beakta konventionens bestämmelser. Utredningens bedömning är att i EG-fördraget uttrycks synen på djur olika, vilket kan medföra att olika tolkningar görs och att djurens välfärd inte alltid beaktas tillräckligt mycket. Utredningens bedömning är att det finns starka argument för att djurtransportdirektivet inte tillvaratar djurens välfärd i tillräckligt hög utsträckning. I vissa fall tas inte tillräckligt stor hänsyn till varje djurslags biologiska karakteristika eller olika djurs speciella förutsättningar för att klara transporten på ett acceptabelt sätt. I andra fall är föreskrifterna otydliga och en ökad precisering bör eftersträvas. Utredningen bedömer också att det krävs ökade insat- ser av kontroll och tillsyn. Tillsynen måste förbättras avsevärt. Medlemsstaternas låga prioritering av djurskydd i samband med transport gör det nödvändigt att förstärka kommissionens tillsyn av medlemsstaterna. Det är också viktigt att kommissionen med- verkar till att skapa förutsättningar för att medlemsstaternas sam- arbete på området underlättas. Vidare bör dokumentation med 5 Se bilaga 10, . 6 Se bilaga 10, . mera ses över, så att det blir svårare att göra överträdelser av gällande bestämmelser angående resehandlingar med mera och göra det lättare att spåra transporter. Utredningens förslag presenteras i sammanfattningens första kapitel. Tillsynen i fungerar relativt bra, men utredningen delar bedömning att fler utbildningsinsatser av djur- skyddsinspektörer och länsveterinärer är nödvändiga. Det är också nödvändigt att samarbetet med polisen förbättras, så att fler fly- gande kontroller på väg kan göras. Utredningen vill dock framhålla att kontrollerna vid framför allt pålastningen men även avlast- ningen är av särskild vikt och att kontrollerna i första hand bör ske . Vid pålastningen kan transportfordonet kontrolleras, djuren kan inspekteras för bedömning om de är i transportabelt skick, det är möjligt att kontrollera att djur obekanta för varandra inte blandas i fordonen och att överlast inte sker. Den kontrollen kan lämpligen ske som en del av den lokala tillsynsmyn- dighets djurskyddstillsyn. För att tillsynsmyndigheten skall ha kännedom om när lastning sker föreslår utredningen ett enkelt anmälningssystem för samtliga transporter av mer an två djur- enheter om verksamheten är yrkesmässig eller av större omfatt- ning.