sou · GRB391d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster 4.3Öka och ta till vara äldre människors engagemang i politiska beslutsprocesser, kulturliv och social ekonomi2 SENIOR 2005 föreslår: 21.Frågor om äldre människors inflytande och delaktighet måste bli självklara delar av det statliga arbetet med att utveckla medborgarnas inflytande och delaktighet i kulturliv och social ekonomi. 22.De politiska partierna måste ta ett större ansvar för att för- nyelse av demokrati och medborgarroll inte blir liktydigt med föryngring och aktivt arbeta för att förändra attityderna till äldre människors roll i politiken. 23.Människor i alla åldrar måste omfattas av arbetet med att utveckla inflytande och delaktighet i lokalsamhället. Dagens pensionärsråd bör utvecklas så att deras möjligheter att för- medla äldre människors kunskaper och erfarenheter tas till vara i alla berörda beslutsprocesser, men andra typer av rådslag och dialoger bör också prövas, t.ex. med grupper med per- soner i olika åldrar i bostadsområden. 24.Det lokala arbetet för att främja och ta till vara äldre män- niskors delaktighet i kultur- och fritidsaktiviteter bör utveck- las och i större utsträckning överskrida de sektorsgränser som lätt begränsar perspektiven. 25.Forskningen om äldre människors användning av sin fria tid bör stärkas och kunskaper om åldrande och äldre människor spridas i utbildningar inom kultur- och fritidssektorn. 26.Det lokala arbetet med att utveckla den sociala ekonomins möjligheter bör fortsätta utifrån de erfarenheter som vunnits . 27.Stat, landsting och kommuner bör vidta åtgärder som leder till att lokaler som allmänheten har tillträde till är tillgängliga för personer med funktionshinder . 2 Regeringen har definierat social ekonomi på följande sätt:. Med social ekonomi avses orga- niserade verksamheter som primärt har samhälleliga ändamål, bygger på demokratiska värde- ringar och är organisatoriskt fristående från den offentliga sektorn. Dessa sociala och ekono- miska verksamheter bedrivs huvudsakligen i föreningar, kooperativ, stiftelser och liknande sammanslutningar. Verksamheter inom den sociala ekonomin har allmännytta eller med- lemsnytta, inte vinstintresse, som främsta drivkraft (1999 och Närings- departementet 2001). Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster Varför är området angeläget? Medborgerliga rättigheter och representativ demokrati Det finns flera skäl till att äldre människors engagemang i politiska beslutsprocesser, kulturliv och social ekonomi bör tas på större allvar i det politiska arbetet. Här ingår också de aspekter på livs- långt lärande i högre ålder som inte direkt berör arbetslivet. För den enskilda individen handlar det om att kunna utöva de med- borgerliga rättigheter som gäller för alla myndiga personer, men också om att kunna utvecklas och vara delaktig i sammanhang som man upplever som meningsfulla. Flera studier pekar på ett samband mellan inflytande, social delaktighet, kultur och hälsa. Bland de folkhälsomål som fastställt står målet om inflytande och delaktighet först. För samhället är viktiga värden förknippade med att människor i alla åldrar har verkliga möjligheter att delta i politiska beslutspro- cesser, kulturliv och social ekonomi. I ett öppet och demokratiskt samhälle har individens möjligheter att påverka, ta ansvar, utvecklas och bidra till samhällslivet ett egenvärde. Offentliga uppdrag har avgörande betydelse när det gäller att hävda och vidareutveckla den representativa demokratin. Uppdragens symbolbetydelse i sam- hället är också stor. I sitt slutbetänkande Att vara med på riktigt (SOU 2001:48) pekar på vikten av att en god social representativitet beaktas vid nomineringar inför val. Kommittén anger särskilt fyra skäl till detta: Olika grupper har olika kunskaper och erfarenheter Olika grupper kan ha olika politiska intressen Rättvisan kräver att alla grupper är representerade Ett effektivt samspel mellan väljare och valda fordrar att alla samhällsgrupper är representerade bland de förtroendevalda. Vi delar bedömning. Det sista skälet är inte minst viktigt för att den representativa demokratin ska kunna möta de utmaningar för samhället som en åldrande befolkningen medför utan att motsättningar uppstår eller skärps mellan åldersgrupper. För att detta ska vara möjligt krävs bl.a. att röstberättigade och valbara personer i alla åldrar ges verkliga möj- ligheter att påverka och ta ansvar för beslut som gäller samhälls- Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster utvecklingen i helhet. Att undanröja de hinder som finns för äldre personers deltagande i beslutande församlingar handlar därför inte bara om att öka deras egna möjligheter till inflytande. Ytterst är det också fråga om att stärka den representativa demokratin. Stora skillnader i deltagande i politik, kultur och social ekonomi Även om svarsfrekvensen var låg bland personer i åldern 65 så visar resultaten från SCB:s tidsanvändningsstudie att människor i högre åldrar har relativt mycket fri tid (SCB 2003f). Detta gäller även sedan den tid som behövs för personliga behov och som är längre högre upp räknats bort. Hur denna fria tid används är inte bara en fråga av betydelse för den enskilde individen. Det finns flera områden där den enskilde kan utvecklas och vara del- aktig som hon eller han ger viktiga bidrag till samhälls- livet. Att skapa goda förutsättningar för att den fria tiden efter eller parallellt med tiden efter pensioneringen kan användas på sätt som är värdefulla både för den enskilde och för samhället är en angelägen uppgift i äldrepolitiken. Resultaten från tidsanvändningsstudien måste tolkas med försik- tighet, inte minst med hänsyn till de stora individuella varia- tionerna. Men det förefaller som om den ökade fria tiden till stor del används till tv-tittande, radiolyss- nande, läsning, hobbies och friluftsliv. I övrigt är skillnaderna i utövande av olika fritidsaktiviteter små före respektive efter . Det innebär å andra sidan att vanliga fritidsaktiviteter som friluftsliv och social samvaro inte förefaller vara mindre vanliga eller ta mindre tid bland personer i högre åldrar. Detta tycks även gälla om man skiljer människor i åldern 65 från människor i åldern 75 , men här ökar risken ytterligare för övertolkning på grund av den bristande svarsfrekvensen. Skillnader mellan genera- tioner i intresse för olika aktiviteter, t.ex. föreningsverksamhet, kan också påverka resultaten. Som framgår av tabell 4.2 tyder resultaten från tidsanvändnings- studien på att det finns betydande skillnader i hur mycket tid olika människor ägnar åt fritidsaktiviteter som tillmäts så stor betydelse att de uppmärksammas i särskilda politikområden på nationell nivå. Det gäller särskilt föreningsverksamhet samt underhållning och kultur. Det är små andelar av befolkningen som uppger att de använder sin tid till detta, men dessa är å andra sidan påfallande Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster aktiva inom dessa områden. Som tabell 4.2 också visar så gäller detta både före och efter och såväl bland kvinnor som män. (Det är givetvis möjligt att fritidsaktiviteter som friluftsliv och social samvaro bedrivs i föreningsform, men detta gäller också både före och efter .) Här måste orsakerna till de stora variationerna främst sökas i faktorer som inte i första hand berör ålder. Att inkomstnivå och utbildningsnivå har stort genomslag på vilka som deltar i föreningslivet och kulturlivet är väl belagt i forskningen. Detta är en viktig orsak till att de nationella mål som finns i demokratipolitik, folkrörelsepolitik och kulturpolitik bl.a. tar upp vikten av ökat deltagande. Något som sällan uppmärk- sammas är att de skillnader i deltagande som går att se bland yngre och medelålders personer också finns i högre åldrar. Att många äldre personer ägnar betydande tid och engagemang åt föreningsverksamhet och kulturliv skymmer ibland sikten. I den nationella handlingsplanen för äldrepolitik (prop. 1997/1998:113) talas t.ex. om den påfallande stora aktivitet som äldre människor har i föreningar och om att kulturlivet till stor del bärs upp av äldre kvinnor. Med ett livsloppsperspektiv på deltagande i olika fritids- aktiviteter blir det tydligare att äldre människors deltagande till stor del påverkas av samma bakomliggande faktorer som män- niskors deltagande i andra åldrar. Om de skäl som angivit för demokratipolitiken, folkrörelsepolitiken och kulturpolitiken ska tas på allvar måste äldre människors möjligheter till deltagande tas på samma allvar som människors i andra åldrar. För det fortsatta arbetet med äldre människors deltagande i samhällslivet är det nödvändigt med en fördjupad insikt om vilka faktorer som på- verkar deltagandet under olika delar av livsloppet och vilka av dessa som förändras . Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster Genomsnittlig tid för vissa fritidsaktiviteter i timmar och minuter för samtliga i åldersgrupperna 20 samt 65 och för dem som ägnar sig åt dessa aktiviteter i dessa åldersgrupper, Betydande intresse och kunskaper för att utöva medborgarrollen Resultaten från tidsanvändningsstudien motsäger inte de uppgifter om intresse för politiska frågor och deltagande i föreningsliv och kulturliv som vi redogjorde för i diskussionsbetänkandet Riv ålderstrappan! (SOU 2002:29). Dessa uppgifter visar att intresset för politiska frågor och deltagandet i kulturlivet ökat bland per- soner som är under sam- Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster tidigt som intresset för föreningslivet alltjämt är starkt bland personer i denna åldersgrupp. Detta gäller även vid jämförelser med personer . Det finns också en tendens till minskat deltagande i det traditionella föreningslivet även bland personer som är . Medan t.ex. pensionärsorganisationerna ökar sitt medlemsantal till av alla i åldern 65 minskade andelen förtroendevalda och aktiva medlemmar något i dessa organisationer . Ser vi till de personer som kommer att ha fyllt om ett eller tyder de uppgifter som är tillgängliga inte på några dramatiska förändringar framöver, även om intresset för att arbeta i föreningslivet kan minska även bland äldre människor . Som framgår i diskussionsbetänkandet visar också dessa upp- gifter genomgående på betydande skillnader mellan olika personer och grupper i högre åldrar när det gäller inflytande och deltagande i samhällslivet. Utbildningsnivån har stor betydelse, liksom ekono- miska förhållanden. Här spelar de svenska pensionärsorganisa- tionerna en stor roll för att föreningsanslutningen är hög även bland äldre människor med relativt kort utbildning och relativt små ekonomiska resurser. (Bland dem som är aktiva i pensionärs- organisationerna finns dock en något större andel personer med högre utbildning och större ekonomiska resurser.) Genusaspekter har betydelse, även om de ofta är mindre tydliga i högre åldrar. Bilden av dagens och morgondagens äldre människor som en betydande resurs i samhällslivet bekräftas av den studie som vid gjort på vårt uppdrag (se rapport i bilagedel B). studie ger intryck av att demokratin är och kommer att vara beroende av kunskaper och kritiskt tänkande hos dagens och morgondagens äldre. Resultat från de valundersökningar som gjorts 2002 samt de nationella SOM-undersökningarna 2002 visar att personer i åldersgruppen har ett betydande intresse för samhällsfrågor och att de i minst lika stor utsträckning som andra åldersgrupper följer den politiska debatten och sätter sig in i politiska frågor innan val. Detta gäller i hög grad också personer i åldersgruppen 51 . Personer som är följer i betydligt större utsträck- ning än andra nyhetssändningar i tv och läser morgontidningar. Den största andelen medlemmar av politiska partier finns också i denna åldersgrupp, liksom den största andelen besökare av partier- nas valmöten och den lägsta andelen blankröstare i politiska val. Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster Någon godtrogen grupp handlar det dock inte om. När det gäller förtroende för politiker och den politik som förs tycks personer som är höra till de mest skeptiska; är det i denna åldersgrupp som den största andelen instämt i påståendet att partierna bara är intresserade av folks röster men inte deras åsikter. ligger de något över genomsnittet för hela befolkningen när det gäller förtroende för . Det finns inget som tyder på att dagens höga beredskap hos de äldre att utöva medborgarskapet skulle svikta . Personer i åldersgruppen 51 ligger väl till när det gäller prak- tiskt taget alla de aspekter på medborgarskapet som regelbundet mäts i . Det är som det sker mer oroväckande förändringar. En viktig aspekt på medborgarskapet är valdeltagande. Generellt ligger valdeltagande på en stabilt hög nivå bland äldre människor. 2002 röstade i genomsnitt av de röst- berättigade. (SCB ) I åldrarna 65 röstade 89 och åld- rarna 70 . För åldersgruppen sjönk deltagandet till . Män röstar i större utsträckning än kvinnor , medan motsatsen gäller för dem som är . Någon uttömmande förklaring till detta finns inte. Att valdeltagandet är betydligt lägre bland kvinnor i den äldsta enskilda grupp som SCB redovisar, den som innehåller personer som är , kan bero på att denna grupp innehåller betydligt fler kvinnor än män i mycket höga åldrar. Men även i t.ex. åldersgruppen 70 är det relativt stor skillnad mellan män och kvinnor. 2002 deltog av männen i denna grupp mot av kvinnorna. Sannolikt har skillna- der i familjeförhållanden och socioekonomiska förhållanden stor betydelse. Gifta män och kvinnor röstar i betydligt större omfatt- ning än ogifta, särskilt i åldersgruppen . Hög- inkomsttagare röstar i större utsträckning än låginkomsttagare. Den högsta andelen röstande fanns bland män som tjänade mer än 300 000 och var . Även i landstingsvalet röstade äldre i större utsträckning än yngre. Bland män i åldrarna 65 röstade jämfört med genomsnittligt och bland kvinnorna röstade i åldrarna 65 och i åldrarna 70 jämfört med genomsnittligt . I valet till kommun- fullmäktige är bilden ungefär densamma som i landstingsvalet. Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster Utländska medborgare röstar i betydligt mindre omfattning än svenska; av männen och av kvinnorna rösta- de 2002. Bland män i åldrarna 65 röstade och i åldrarna och däröver . Bland kvinnor röstade i åldersgruppen 65 och 28 pro- cent i åldersgruppen . Den högsta röstandelen hade kvinnor i åldrarna 45 . Största skillnaden i valdeltagande finns bland utländska medborgare i olika inkomstgrupper. Bland dem som var och tjänade röstade , medan bland dem som tjänade mer än 200 000 röstade av männen och av kvinnorna. Män från hade den högsta andelen röstande bland de äldsta. Äldre människor – en underskattad resurs i politik, kultur och social ekonomi Vi kan alltså konstatera att äldre människor utgör en betydande resurs – för att inte säga ett fundament – för demokrati och med- borgarroll i dagens . tvingas vi konstatera att äldre människors intresse och engagemang inte tillräckligt tas till vara i samhällslivet. Inte heller görs det tillräckligt mycket för att ytter- ligare bredda och fördjupa detta intresse och engagemang. I stat, landsting och kommuner sker en dramatisk avtrappning på politiska förtroendeuppdrag. I kultur- och fritidsområdet finns det en tydlig målgruppsinriktning på barn och ungdomar, både när det gäller stöd till olika verksamheter och undersökningar av vilka aktiviteter som människor är intresserade av att delta i och under vilka omständigheter. Inom föreningslivet har organisationer där många äldre personer är medlemmar fått det svårare att få offentligt stöd. Dessutom är förutsättningarna för stöd till projekt och andra tillfälliga lösningar vid sidan av det traditionella föreningslivet små. Insatser för att utjämna skillnader i deltagande mellan människor med olika socioekonomiska för- utsättningar omfattar inte heller alltid personer i högre åldrar. I det omfattande demokratiarbetet har praktiskt taget ingenting gjorts för att främja inflytande och delaktighet bland personer i högre åldrar, trots att dessa är lika underrepresenterade som ungdomar på politiska förtroendeposter. Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster En intressant fråga i detta sammanhang är om det finns skill- nader i intresset för lokala respektive nationella och kanske även globala frågor. vid har i samverkan med SENIOR 2005 frågat människor i åldern 15 om de upplever att de har förändrats (se rapport i bilagedel B). När det gäller intresset för samhällsfrågor går det att se en skillnad mellan intresset för politiska frågor respektive lokala frågor. Resultaten visar ett tilltagande intresse för politik i allmänhet som stabiliseras för att börja avta i 30 40-årsåldern. Intresset för lokala frågor upplevs däremot som tämligen för att öka något och sedan fortsätta öka i långsam takt fram till 75 . En vanlig föreställning är att äldre människor tidigare haft makt i kraft just av sin ålderdom och åtföljande visdom och erfarenhet. I äldre kulturer fanns det verkligen sådana s.k. gerontokratier där äldre män var patriarker eller satt i de äldstes råd. På nationell nivå i är det dock medelålders män som har haft det politiska inflytandet under århundraden. Från stormaktstidens slut och dominerade män i övre medel- åldern i riksrådet/statsrådet och (1993). och har fler kvinnor blivit statsråd, liksom fler personer i 30- och 40-årsåldrarna. Någon mot- svarande breddning av representationen till åldrarna har inte skett. Samma förhållande gäller i . 2002 t.o.m. sjönk andelen valda personer som är 65 och äldre, från om- kring 3 till . Som framgår av figur 4.4 var denna förändring dock bara en krusning på ytan. Sedan enkammarriks- dagen infördes har andelen ledamöter som är legat på samma låga nivå. Äldre personer spelade också en blygsam roll på partiernas listor med nominerade kandi- dater. Både bland valda och nominerade var mönstret ungefär detsamma i samtliga riksdagspartier och över hela landet, även om det fanns vissa variationer. Genomgående är de yngsta och äldsta valbara åldersgrupperna mest underrepresenterade. I kommuner och landsting bestod den tidigare underrepresenta- tionen val, även om andelarna äldre personer har ökat under de tre senaste valen i såväl som kom- munfullmäktige, särskilt bland kvinnor (SCB 2003e). Både i kommun- och är andelen ledamöter för- hållandevis låg hos de partier som också är representerade i riks- dagen, även om det finns variationer. Andelen personer i ålders- Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster gruppen är betydligt större bland övriga partier. Den större andelen äldre personer i landstings- och kommun- fullmäktige än i kan möjligen tolkas som ett tecken på att intresset för närliggande frågor ökar . Den avvikande partirepresentationen kan i så fall också tolkas som att riksdags- partierna inte tillräckligt väl förmått fånga upp detta intresse. Riksdagsledamöter i olika ålder efter Källa: Riksdag. Förtroendevalda till fullmäktige i landstingen 2002 Källa: och 2002c. Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster Förtroendevalda till fullmäktige i kommunerna 2002 Källa: och 2002c. Nominerade till i procent inför valet 18–29 år 30–49 år 50–64 år Vad menar vi här med äldre? I huvudsak avses personer som är 65 och äldre. Det beror inte på att vi önskar att denna ålder ska vara viktig i samhällslivet utan på att den direkt eller indirekt har en stor betydelse för in- flytande och delaktighet. Vi vill understryka att många förhållan- den som påverkar människors vilja och möjligheter till delaktighet i samhällslivet efter hänger samman med förhållanden tidigare i livet. Hur förhåller sig området till nationella mål inom andra politik- områden och statliga myndigheters ansvar? Det finns flera nationella mål som berör dessa frågor utan avseende på ålder. Detta gäller inom bl.a. demokratipolitiken, kulturpoli- tiken, folkrörelsepolitiken, handikappolitiken och folkhälsopoli- Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster I ett av de demokratipolitiska målen anges att andelen ung- domar, arbetslösa och personer med utländsk bakgrund som deltar i den politiska beslutsprocessen ska öka. I ungdomspolitiken finns det delmål som berör ungdomars politiska inflytande. I övrigt har ålder i det närmaste helt osynliggjorts som faktor i det politiska arbetet med inflytande och delaktighet i samhällslivet. Regeringens intresse för dessa frågor har varit påfallande litet. Medan och hade i uppdrag att bl.a. föreslå hur kvinnors, ungdomars, funk- tionshindrades och invandrares politiska inflytande kunde stärkas har frågor om äldres politiska inflytande enbart gjorts till en fråga för denna beredning. Trots att den nationella handlingsplanen för äldrepolitik innehöll en särskild punkt om utveckling av pen- sionärsråd och andra särskilda former för äldre personers inflytande har relativt lite hänt inom detta område. Den statliga utredning som ser över stödet till offentliga lokaler har i uppgift att ta kontakt med flera olika grupper av intresseorganisationer, men inte med pensionärsorganisationerna. Inom några av de politikområden som nämns ovan finns det statliga expertmyndigheter med särskilt ansvar för en del genom- förande- och uppföljningsfrågor, t.ex. inom kul- turpolitiken och inom folkhälsopolitiken. Ingen statlig myndighet har något preciserat ansvar att följa upp dessa frågor i förhållande till de nationella målen för äldrepolitiken. Det är ovanligt att äldres deltagande i politik, kultur och social ekonomi berörs i offentligt finansierade utvecklingsinsatser eller kunskapssammanställningar och andra studier från statliga myndig- heter. Vilka är hindren för att ta till vara äldre människors engage- mang i politiska beslutsprocesser, kulturliv och social ekonomi? Hindren utgörs av en kombination av attityder (såväl hos äldre personer själva som hos personer i andra åldrar), strukturella för- utsättningar och faktorer som över hela livsloppet påverkar del- aktighet i politiska beslutsprocesser, kulturliv och social ekonomi. Riv ålderstrappan och forma flexiblare livsloppsmönster En studie från visar att attityder till ålder och åldrande förefaller spela en stor roll i politiken (i SOU 2001:48 bilagedelen). Personer är på- fallande lite intresserade av att åta sig ett uppdrag i kommun, landsting, brukarråd eller medborgarpanel, och förklarar detta i stor utsträckning med att de är för gamla. Personer som inte är intresserade av sådana uppdrag hänvisar oftare till att de inte är intresserade eller tillräckligt kunniga. Vi drar slutsatsen att de politiska partierna har ett stort ansvar att bearbeta föreställningen att människor är för gamla för förtroendeuppdrag efter t.ex. . Andra studier från visar att den viktigaste faktorn bakom att människor åtar sig förtroende- uppdrag är att de tillfrågas, vilket i sin tur förutsätter att de ingår i nätverk och sociala sammanhang där sådana frågor kan bli aktuella (SOU 2001:48). Här bör de politiska partierna ha goda för- utsättningar att vända sig till äldre medlemmar och visa att också dessa behövs inom alla delar av det politiska arbetet. Vi har under vårt arbete också noterat att förslag om ett ökat antal personer som är på politiska förtroendeupp- drag möter ett visst motstånd i . (Som vi visade i avsnitt 2.1 finns det också en relativt vanlig uppfattning i olika åldersgrupper att ingen riksdagsledamot ska få vara .) Somliga hävdar att äldre människor inte orkar inneha förtroendeuppdrag, andra att äldre människor helt bör få koncentrera sig på sina egna intressen och behov och ytterligare andra hävdar att äldre män- niskor har bättre möjligheter än många andra att driva sina önske- mål genom sin föreningsaktivitet och sitt höga valdeltagande. Vi vill därför understryka att den syn på medborgarrollen som riks- dagen lagt fast självfallet omfattar människor i alla åldrar.