sou · GRB391d10 · 2004-01-01 00:00:00 — Framtidsbilden är ett åldersirrelevant samhälle. Detta äger förmodligen sin giltighet beträffande många samhällsfrågor men beträffande andra områden t.ex. seniorboende, sjukdom och skolor, kan man ifrågasätta detta påstående. Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet 4.3Behövs det en särskild äldrepolitik? SENIOR 2005 anser: De politiska insatser som omfattar insatser av äldre människor behöver utvecklas. Frågor som gäller människors möjligheter till inflytande, delaktighet och aktivitet måste integreras inom de olika politikområden som berörs. En sådan mainstreaming får dock inte leda till att aspekter som gäller åldrande och äldre personer osynliggörs. behövs en ram för samordnade insatser på nationell nivå i syfte att möjliggöra integreringen. När vi här skriver om äldrepolitik är det denna särskilda och avgränsade betydelse som vi syftar på. Ett förverkligande av den framtidsbild som vi skisserar kräver följande insatser: riv ålderstrappan, dvs. forma flexiblare livs- loppsmönster, bryt åldersbarriärer, planera för aktivt åldrande och stärk ömsesidighet och ansvarstagande över generations- gränser. Myndigheten för Nätuniversitetet. behövs en central samordning av insatser för att påskynda en förändringsprocess samt att de politiska insatserna bör inriktas på att undanröja hinder för ökade valmöjligheter, oberoende av ålder. En särskild äldrepolitik kan motverka sitt syfte. Delar tveksamheten om att det behövs en särskild äldre- politik. (fp). Det skall inte finnas någon särskild äldrepolitik. En särskild äldrepolitik behövs med i huvudsak samma inriktning som i den nationella handlingsplanen. Ser inget negativt i att äldre särbehandlas, inte heller något negativt i att tillhöra en särskild kategori, utan en fördel när det gäller att tillvarata och hävdas äldres intressen. Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet SIOS Samarbetsorgan för etniska organisationer i . Väl- komnar förslaget att komplettera regeringsformen med en före- skrift på grund av ålder nämns som en av flera otillåtna former av diskriminering. Två grundläggande synsätt kan urskiljas. Den ena utgår från att särskilja undergrupper. Detta synsätt bottnar i att man ser företeelser isolerade från varandra och kategorisering blir en vägledande princip. Det andra synsättet betraktar individerna i sig, som man ser likheter i de sam- hälleliga processer som ligger bakom dessa livsbetingelser. Det senare synsättet förefaller mer fruktbart att använda när det gäller att utforma en politik för äldre med olika bakgrund och erfarenhet. Ett helhetsperspektiv är nödvändigt om man vill sätta igång de omvälvande samhällsprocesser som beredningen förespråkar. Kun- skaper i svenska språket är en självklarhet. Det finns ingen motsätt- ning mellan bra kunskaper i svenska och modersmålet. Språket kan inte utgöra ett hinder för delaktighet i olika livsområden. då arbetskraftsinvandring var aktuell kom personer direkt från utlandet för att arbeta. Detta innebär att det handlar om arbetsinnehåll och arbetsorganisation, inte om språkkunskaper. Om förutsättningarna i arbetslivet har förändrats är det fortfarande en fråga om hur man organiserar arbetet och arbetets innehåll. Denna insikt är viktig, och kan överföras till livsområdena sam- hällslivet och vardagslivet. Förmågan att tillgodogöra sig informa- tion spelar en avgörande roll för att delta i olika sammanhang. Det är ingen självklar ståndpunkt att undvika eller att endast övergångsvis tala om en särskild äldrepolitik. I såväl forskning som planering och politiska prioriteringar är det önskvärt att ha ett äldreperspektiv. Ett bra exempel på att kategoritänkande kan bidra till att integrera män- niskor är handikappolitiken. Äldreombud som kan föra de äldres talan bör få utbildning och göras tillgängliga för den äldre befolkningen. Kartlägga äldre människors behov varje eller . Barn nämns inte i betänkandet. Barns behov och rättigheter av äldre finns över huvud taget inte med. Viktigt att barn och äldre hittar mötesplatser och att samhället bidrar och uppmuntrar dessa möten. Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet En särskild äldrepolitik kan medföra en fortsatt låsning i nuvarande äldretänkande och försvåra integrering inom olika politiska områden av inflytande, delaktighet och aktivitet. En äldrepolitik be- höver inte nödvändigtvis innebära segregationstänkande. Den över- hängande risken är i stället att en äldrepolitik reduceras till en fråga om äldreomsorgspolitik. 4.4Riv ålderstrappan – forma flexiblare livsloppsmönster SENIOR 2005 anser: Politiska insatser inom olika områden bör inriktas på att främja nya och mer flexibla livsloppsmönster som alternativ till de kronologiskt bundna mönster som dominerar. En mång- fald av nya kombinationer behöver stimuleras. Det är också viktigt att åldersgränser och andra hinder för äldre personers förvärvsarbete och delaktighet i samhällslivet undanröjs. Effekterna på hälsoutvecklingen måste följas noga, bl.a. med beaktande av skillnader mellan kvinnor och män och grupper med olika ekonomiska förhållanden. Flexiblare livslopps- mönster får t.ex. inte leda till ytterligare dubbelarbete för kvinnor, ökade socioekonomiska skillnader eller en ny krav- kultur när det gäller aktivitet i hög ålder. Det är tveksamt om pensionssystemet gör det möjligt att avbryta ett aktivt förvärvsarbete , dvs. , p.g.a. livslång reducering av ersättningsnivån. Det stora flertalet medborgare kommer inte att ha ekonomiska förut- sättningar att sluta . (fp). Vi kanske inte skall riva ålderstrappan utan lära oss att hantera dem som står på de olika trappstegen på rätt sätt. Att helt rasera gränserna mellan olika åldersgrupper är nära nog en omöjlighet. Det behöver inte uppfattas som något negativt om det i ambitionen att forma Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet flexiblare livsmönster ingår att ändra attityderna mot äldre och betrakta denna grupp samhällsmedborgare på samma sätt som andra. Det tycks som om det skall inträffa ett slags trendbrott . Svenska Röda Korset. En utveckling i rätt riktning skulle vara om allt arbete värderades lika, oavsett om det avlönas och är pensions- grundande eller sker på frivillig bas. Tema Äldre och åldrande, . Att åstadkomma ökad flexibilitet när det gäller människors livsloppsmönster är i många stycken redan förverkligat på individuell nivå. Målet bör kanske i stället handla om att kartlägga nya livslopp, stödja indivi- dernas möjligheter i dessa och motverka sådana som begränsar individernas möjligheter. En fördjupad analys av förhållandena i samhället i stort, både i arbetslivet och i privatlivet, skulle för- modligen kunna visa hur till exempel arbetslöshet, rationaliseringar, avvecklingar och nedläggningar i arbetslivet även spelar en stor roll för förändrade livsloppsmönster. Det är viktigt att utredningen uppmärksammar och belägger med statistik att ålderstrappan fortfarande består på vissa områden. Så att 65-års- gränsen blivit bestämmande för när man normalt lämnar eller avstår från att åta sig politiska förtroendeuppdrag och styrelseuppdrag i näringslivet. SENIOR 2005 anser: Staten, kommunerna och landstingen bör vara föregångare när det gäller att förändra ett språkbruk som bara associerar äldre människor med improduktivitet och behov av hjälp. Officiell statistik och offentligt finansierad forskning som ska gälla hela befolkningen eller personer bör omfatta personer i alla åldrar, utan någon övre åldersgräns, om det inte finns särskilda skäl som talar emot detta. Undersökningar från statliga myndigheter, kommuner och landsting behöver också utformas så att de ger underlag för analyser och slutsatser som gäller alla berörda personer, oavsett ålder. Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet Det är angeläget att organisationer och företag ser över sina etiska regler och policydokument i syfte att synliggöra och motverka negativ särbehandling på grund av hög ålder. De äldsta redovisas i den officiella kri- minalstatistiken i en åldersgrupp . Eftersom det är förhållandevis sällsynt med gärningsmän i så hög ålder ser vi ingen anledning att ändra på indelningen. Brottskodningen kommer att ändras, vilket kommer att öka möjligheterna att belysa utsatta personer, exempelvis äldre och åldrande. Offentlig statistik och offentligt finansierad forskning bör omfatta alla personer, oavsett ålder. Förslaget om att förändra språkbruket bör aktuali- seras i samband med behandlingen av förslaget till handlings- program för svenska språket (SOU 2002:27). Kvaliteten på Äldre- ULF-studierna skulle sannolikt förbättras och effektiviseras om också de äldsta åldersgrupperna ingick i återkommande befolk- ningsbaserade undersökningar av större skala. Det krävs nya etiska ställningstaganden och lagstiftning mot diskriminering av äldre och personer med funktionsnedsättningar. Torde vara föga sannolikt att nämnden skulle anse att mediernas särskilda genomslagskraft även skulle kunna innebära ett förbud mot diskriminering på grund av ålder. Utredningen bör rik- ta en uppmaning till SvT att införa motsvarande engelska riktlinjer för att undvika särbehandling för personer med funktionshinder. Instämmer i att särbe- handling på grund av ålder är en diskrimineringsgrund. Instämmer i att statistik inte skall ha någon övre åldersgräns. SIOS Samarbetsorgan för etniska organisationer i . Språk- statistik kan användas som ett viktigt planeringsinstrument för att främja organisering av bl.a. olika former av service som bättre tar Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet hänsyn till de enskilda människornas språkkunskaper och möjlig- heter att kommunicera. Svenska Röda Korset. Att inrätta äldreombudsmän förstärker ålderstänkandet. Likaså finns det risker med de kommunala äldre- och handikapporganisationerna. Funktionella begränsningar och social utsatthet är inte enbart åldersrelaterade faktorer. Man kunde ha förväntat sig en diskussion med utgångspunkt från att beredningen kallar sig själv senior, men i texten genomgående använder sig av beteckningen äldre. Det finns en uppenbar risk att åldersfixering och diskriminering fortsätter om inte kraft- tag görs för att ändra på detta. Språkbruket måste ändras. All statistik som presenteras skall omfatta alla åldersgrupper. Vill poängtera vikten av att lägga till ålder som diskrimineringsgrund. Beträffande uttalandet om offentligt finansierad forskning och officiell statistik så är detta ett viktigt ställningstagande som bör lyftas fram ännu tydligare. 4.6Planera för aktivt åldrande SENIOR 2005 anser: En central uppgift för myndigheter och andra aktörer är att skapa förutsättningar för den enskildes egen planering och eget ansvarstagande för ett aktivt åldrande. Det är viktigt att former och underlag för prioriteringar av samhällets insatser för aktivt åldrande utvecklas. Bedömningar av den långsiktiga nyttan av olika insatser bör vara vägledande i sådana prioriteringar. Det innebär att skillnader inom och mellan åldersgrupper bör beaktas, liksom värdet av insatser under olika delar av livsloppet. För detta krävs dock ett bättre vetenskapligt underlag än vad som finns . Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet Kunskaperna om funktionsnedsättningar under åldrandet bör förbättras och integreras i tillgänglighetsarbetet. Det gäller bl.a. kunskaper om kombinationer av olika funktionella begräns- ningar. skiljs äldre ofta på ett förvirrande sätt från funktionshindrade i tillgänglighetsarbetet. Blivande pensionärer bör erbjudas kurser där viktiga frågor inför pensioneringen tas upp. Instämmer i att kunskaperna om funktions- nedsättningar under åldrandet bör förbättras och integreras i till- gänglighetsarbetet. Instämmer också i principen att Design för alla skall vara vägledande. Den fysiska miljön måste anpassas så att alla skall kunna använda den. Samhällets lokaler måste utformas så att personer med funktionsnedsätt- ningar, som inte föranleder personliga hjälpmedel, kan tillgodogöra sig information. Samhället måste bli mer tillgängligt såväl när det gäller närmiljön som samhället i stort. En tydlig implikation av det strategiska arbetssättet blir att flera olika politikområden berörs vilket är ange- läget, men något problematiskt då ansvaret för frågornas bevakning lätt blir utan hemvist. Här kunde vi sett mer av problematisering. Begreppet aktivt åldrande lyfts fram som viktigt, men det kan betyda flera saker, såsom att man skall vara aktiv som äldre eller att man skall välja sitt åldrande på ett aktivt och medvetet sätt. Tenderar att framställa aktivitet som en norm som bör gälla i de flesta sammanhang. Önskar att en mer nyanserad diskussion hade förts. Kunde ha utvecklat konflikten mellan individens val och önskningar och samhällets resurser. Med FN:s standard- regler och Nationella planen för handikappolitiken som en bak- grund finns alla motiv för att kunna formulera mer kraftfulla och Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet konkreta anvisningar på tillgänglighetsområdet. Sanktioner skall föreslås mot byggherrar som bryter mot (PBL). Oroliga för att ansvaret för allt större insatser läggs på an- höriga och frivilligorganisationer och att personer med funktions- hinder tvingas köpa privata tjänster på grund av besparingar inom . Viktigt att den enskilde tar ansvar för sin egen utveckling och planerar inför sin pensionering. Borde kunna utmana kom- muner, föreningsliv, företag och andra lokala aktörer till handling. Det finns goda skäl att i folkhälsoarbetet särskilt uppmärksamma äldres situation. Faran då det gäller kartläggningar och målbeskrivningar är att av nedärvd slentrian, närmast omedvetet falla in i något slags äldrenorm. Den officiella handikappolitiken syftar i princip till att verka mot ett mål där personer med funk- tionshinder i alla åldrar skall kunna leva som andra, som fullvärdiga, jämlika medborgare, och det är angeläget att målen för äldrepoli- tiken inte sätts lägre. Det är viktigt både ur äldres och funk- tionshindrades synvinkel att dubbla normer inte gör sig gällande. Tanken på aktivt åldrande som mål kan från olika teoretiska utgångspunkter kri- tiseras. Vad delaktighet och aktivitet betyder i den fjärde åldern har utredningen valt att inte besvara. Något som vi däremot tycker kunde ha diskuterats mera är konsekvenserna av dominansen av den tredje ålderns frågor i betänkandet. 4.7Stärk ömsesidighet och ansvarstagande över generations- gränser SENIOR 2005 anser: De utmaningar som en åldrande befolkning innebär för sam- hället kräver fortsatta insatser för en hållbar utveckling mellan generationer . Särskilt måste ömsesidigheten över gene- rationsgränser stärkas och utvecklas inom områden av be- tydelse för samhällsekonomin och maktstrukturen i samhället. Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet Med en sådan ömsesidighet blir äldre personers delaktighet även en fråga om att delta i och ta ansvar för politiska beslut. Möjligheterna att långsiktigt främja möten och samverkan mellan personer ur olika generationer bör uppmärksammas inom alla delar av samhället. Strukturer för detta behöver byg- gas upp och kunskaper om metoder och arbetsformer samlas till en bas för fortsatt utveckling. Att beskriva behovet av insatser för äldre som en utmaning är fel utgångspunkt för goda relationer mellan generationer. Det är därför motiverat att nyansera uttryckssättet. Angeläget att framhålla effekten av pensionssyste- met, att minska risken för motsättningar mellan generationerna. Svenska Röda Korset. För att riva ålderstrappan krävs ett mål- medvetet arbete. SENIOR 2005 anser: En viktig förutsättning för att fler äldre ska vara aktiva i arbets- livet är att arbetsgivarnas och individernas intressen kan för- enas. För arbetsgivarna är tillgången på kompetent och erfaren personal en nyckelfråga för företagens, organisationernas och myndigheternas effektivitet och lönsamhet. För individen har arbetet både ekonomiska och sociala värden och att själv kunna påverka pensioneringsprocessen har också stor betydelse för välbefinnandet under resten av livet som pensionär. Med hänsyn till bl.a. de förändringar som förväntas ske av försörjningskvoten är det viktigt att kunna följa utvecklingen av hur utträdesåldern från arbetslivet förändras över tiden och inom olika branscher. Det är därför angeläget att konstruera mått för utträdesåldern som kan beskriva hur äldre successivt lämnar arbetslivet. Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet Det behövs ett mått för utträdesåldern. Personer med funktions- nedsättningar är en outnyttjad samhällsresurs. Stora ansträngningar måste vidtas för att göra arbetslivet attraktivt. Alla som ingår i arbetskraften behöver få den stimulans, erkänsla, belöning, utvecklingsmöjligheter och tid för vila och avkoppling som krävs för att kunna uppnå målet att förlänga den aktiva tiden i arbetslivet. Det gäller att finna nya flexibla lösningar för att locka äldre arbetskraft att vara kvar i arbetslivet. Bör det inte vara så att även yngre medarbetare kan fungera som mentorer för äldre? Förutsättningar måste skapas för den enskildes planering och eget ansvarstagande för ett aktivt åldrande. Välkomnar synsättet om delade förutsättningar och gemensamt ansvar, som uttryck för det trendbrott i arbets- livsdebatten där fokus tidigare i allt för hög grad legat på arbets- givarens skyldigheter. Invänder mot att relatera till redan 50-årig arbetskraft som äldre. I tider med förbättrad folkhälsa och ökad livslängd framstår inte som toppen på ålderstrappan. I detta avseende innehåller utredningen stigmatiserande språkbruk. Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning. Arbetstagare bör stän- digt ompröva sitt behov av kompetens. Stöder förslaget att tillsätta ett nationellt projekt. Beredningen har angett flera bakom- liggande orsaker till den negativa bilden av arbetskraftsdeltagande och sysselsättningsgrad, men den enskilt största faktorn är utslag- ning från arbetslivet, dvs. att arbetskraften ofrivilligt tvingas att lämna arbetslivet. Målen intressanta men diffusa. Svårt att se hur de förändringar som föreslås skall genomföras. Det finns inom såväl regelsystem som attityder behov av en mer ingående diskussion och fördjupad analys. Företagen måste själva få avgöra den ålders- och kompe- tensstruktur som är mest lämplig för deras verksamhet. Företagen måste få möjlighet att utnyttja all tillgänglig kompetens oberoende av ålder. Regler på arbetsmarknaden som utgör hinder för att människor skall vilja och kunna arbeta högre upp i åldrarna och få Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet företag att anställa och behålla äldre måste bort. Incitament som stöder människors vilja att fortsätta att arbeta måste bli starkare. Incitament som uppmuntrar medarbetare att sluta arbeta tidigare måste motverkas. Äldres problem på arbetsmarknaden kan inte lösas genom lagstiftning om särbehandling, både medarbetare och företag gagnas i grunden bäst av valfrihet och individuella lös- ningar. Regelsystemen måste vara flexibla nog att göra det möjligt. Äldre personer skall kunna konkurrera på samma villkor som alla andra på arbetsmarknaden och ha samma möjligheter till utveckling och motivation till arbete. Äldre personer skall behandlas som individer med mandat att bestämma över sina egna livsvillkor och inte ses som en kategori. Äldre personer skall bedömas utifrån sin egen individuella förmåga och kapacitet och inte utifrån förut- fattade meningar och myter om äldre. Understryker det nödvän- diga i att återinföra möjligheten till delpension i kombination med det nya pensionssystemet. Lagar och avtal som förhindrar kombi- nationer av förvärvsarbete och pension måste undanröjas. Svenska Röda Korset. Mångfalden skall alltid betonas, inte bara vad gäller ålder. Allt arbete, inte bara förvärvsarbete, ger oss möjlig- heter att förverkliga oss själva, finna personlig identitet och sam- spel med andra. Tillväxt och välfärd är inte bara beroende av tillgången på betald arbetskraft utan också i hög grad beroende av samhällets övriga spelregler. Delar i allt väsentligt beskrivningen av dagens arbetsmarknad och de analyser som redo- visas. Delar i stora stycken även synen på konstaterade stora brister i arbetslivet och de nödvändiga förändringar som diskuteras. Arbetsgivarna bör sti- muleras till att vidta åtgärder som kan bidra till att fler äldre orkar och vill arbeta kvar på arbetsplatsen. Understryker särskilt vikten av att få alla arbetsgivare och arbetsledare att värdesätta och ta tillvara den kunskap och livserfarenhet äldre arbetskraft besitter. Lyfter fram behovet av forskning om varför människor lämnar arbetslivet och vad som skulle stimulera äldre att stanna kvar. Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet 5.2Strategier för ett livsloppsanpassat arbetsliv SENIOR 2005 anser: Goda arbetsförhållanden och möjlighet till kompetens- och löneutveckling under hela yrkeslivet är en viktig förutsättning för att fler i den äldre arbetskraften ska vilja, orka och kunna arbeta. Under slutet av yrkeslivet kan det dock vara motiverat med särskilda insatser som t.ex. att anpassa arbetsuppgifterna till den enskildes arbetsförmåga, erbjuda kompetensutveckling och flexibla arbetstider. Vi anser att det finns ett stort behov av samverkan mellan regeringen, berörda myndigheter, arbetsmarknadens parter och arbetslivsforskningen för att gemensamt utarbeta strategier och vidta åtgärder så att utvecklingen att fler lämnar arbetslivet kan vändas. En sådan samverkan kan med fördel ske i ett nationellt projekt. Syftet bör vara att stödja och stimulera utvecklingen av arbetslivet så att arbetsförhållandena bättre anpassas till de äldres arbetsförmåga, det blir lättare för äldre i arbetslivet att börja nya yrkeskarriärer, möjligheterna till flexibla arbetstider förbättras och möjligheterna att kombinera pension med förvärvsarbete ökar. Egenföretagarna är ofta yrkesaktiva längre än anställda och många ser egenföretagande som ett sätt att kunna kontrollera sin arbetssituation. Att stimulera och underlätta egenföretagande är därför angeläget. Attityderna till den äldre arbetskraften måste förändras. Det kan ske genom bl.a. saklig information om vad åldrandet innebär och insikter om vilka värden den äldre arbetskraften har för verksamheten. Inrotade uppfattningar om åldrandet som omöjligt att påverka och att åldrandet innebär en för- svagning som direkt kan kopplas samman med åldern måste brytas. Situationen för äldre inom arbetsplatser/orga- nisationer med fysiskt krävande arbete och/eller arbete på obe- kväma tider är inte tillfredsställande belyst i utredningen. Särskilda insatser kan vara motiverade i yrkeslivet. Rörligheten motverkas särskilt för äldre, eftersom anställningsskyddet försvinner vid byte av arbetsgivare. Nationellt projekt borde startas för att behålla äldre i arbetslivet. Sammanställning av remissvar på diskussionsbetänkandet Det finns personer i samhället som är marginaliserade på arbetsmarknaden, men som kan vara producenter. Behovet av attitydförändringar är generellt och omfattar i lika hög grad anställda och arbetsgivare som lagstiftare och medier. Bejakar inte tankarna på en generell individuell rätt till deltidsarbete för äldre. Varje verksamhets möjlighet att tillgodose den typen av önskemål bör vara avgörande. Myndigheten för nätuniversitetet. Det är inte i slutet av arbetslivet som insatser bör göras utan redan i åldern mellan den aktivaste etableringsfasen och slutfasen. Nationella sekretariatet för genusforskning. Det saknas dimensioner om arbetslivets förändring och den ökade negativa stressen. Frågor som bör ställas är: Vilka konsekvenser får förtidspensionering och långa perioder av sjukskrivning för de berörda kvinnornas framtida ekonomi, sociala liv och hälsa? Är de åtgärder som vidtas tillräckliga? Hur ser det framtida arbetslivet ut med avseende på psykisk arbetsmiljö?