sou · GRB3113 · 2004-01-01 00:00:00 — Enligt artikel 25.2 skall tillsynsmyndigheterna ansvara för att, innan dessa träder i kraft, fastställa eller godkänna åtminstone metoder som används för att beräkna eller fastställa villkoren för tillhandahållande av balanstjänster. Naturgaslagen innehåller, till skillnad från ellagen, inga bestämmelser om balanstjänster/balansansvar. och rådets direktiv /55/EG. kapitel regleras vad som avses med systemansvar och balansansvar. För att införliva direktivet i denna del bör en liknande ordning införas i naturgaslagen. Mer om detta i avsnitt 8.4. Eftersom naturgaslagen inte innehåller bestämmelser om balansansvar finns av naturliga skäl inte heller några bestämmelser om offentliggörande av villkoren för tillhandahållande av sådana tjänster. För att uppfylla direktivets krav är det därför också nödvändigt att införa bestämmelser om att villkoren för dessa tjänster skall offentliggöras. Mer om detta i avsnitt 8.5. Den tredje punkten ger medlemsstaterna möjlighet att begära att den systemansvariga för överföringssystemet uppfyller vissa minimikrav i fråga om underhåll och utbyggnad av överföringssystemet, inbegripet sammanlänkningskapaciteten. Denna punkt ger medlemsstaterna en möjlighet, men ingen skyldighet, att begära att den systemansvariga för överföringssystemet skall uppfylla vissa minimikrav i fråga om underhåll och utbyggnad av överföringssystemet. Eftersom direktivet inte kräver att en sådan skyldighet införs behöver denna punkt inte föranleda några åtgärder. Fjärde punkten anger att systemansvariga för överföringssystemet skall anskaffa den energi de behöver för att kunna utföra sin verksamhet på ett öppet, icke-diskriminerande och marknadsorienterat sätt. Den energi som de systemansvariga behöver för att driva sin verksamhet skall enligt direktivet anskaffas på ett öppet, icke- diskriminerande och marknadsorienterade sätt. I den svenska naturgaslagstiftningen finns inte några regler för på vilket sätt de företag som bedriver överföring av naturgas skall införskaffa den energi de behöver för att kunna utföra sin verksamhet. För att uppfylla direktivet i denna del bör därför införas en skyldighet för de systemansvariga att anskaffa den energi som behövs på ett och rådets direktiv /55/EG. öppet, marknadsorienterat och icke-diskriminerande sätt. Denna fråga behandlas vidare i avsnitt 8.6. Artikel 9 innehåller bestämmelser om åtskillnad av systemansvariga för överföring. Om den systemansvarige för överföringssystemet är en del av ett vertikalt integrerat naturgasföretag skall denne, enligt den första punkten, åtminstone vad gäller juridisk form, organisation och beslutsfattande vara oberoende av annan verksamhet utan samband med överföringen. I naturgaslagen finns inga krav på att den som bedriver både monopolverksamhet och konkurrensutsatt verksamhet på naturgasmarknaden skall bedriva verksamheterna i skilda juridiska personer. I ellagen föreskrivs däremot att en juridisk person som bedriver nätverksamhet inte får bedriva produktion eller handel med el. Lagstiftaren har således i ellagstiftningen redan ställt krav på skilda juridiska personer. Med ett vertikalt integrerat naturgasföretag avses ett naturgasföretag, eller en grupp av företag, där det berörda företaget eller den berörda gruppen bedriver verksamhet inom minst ett av områdena överföring, distribution, LNG eller lagring och minst ett av områdena produktion eller leverans av naturgas. I och med det krav på skilda juridiska personer för systemansvarig för överföringssystemet som ställs i den första punkten av artikel 9 måste den svenska lagstiftningen ändras. Mer om detta i avsnitt 8.7. I artikel 15 ges en möjlighet att tillåta ett kombinerat systemansvar för överförings-, LNG-, lagrings- och distributionssystem som vad avser juridisk form, organisation och beslutsfattande är oberoende av annan verksamhet utan samband med överförings-, lagrings-, och distributionssystem. Såväl den svenska naturgaslagstiftningen som ellagstiftningen tillåter ett kombinerat systemansvar för överförings- och distributionssystemet. Att så är fallet framgår av 3 kap. 1 § ellagen där det endast anges att en juridisk person som bedriver nätverksamhet inte får bedriva produktion av eller handel med el. Naturgaslagen innehåller inte någon sådan begränsning och rådets direktiv /55/EG. Med hänsyn härtill, och mot bakgrund av vad som stadgas i artikel 15, bör det vara fortsatt tillåtet med ett kombinerat systemansvar för överförings-, LNG-, lagrings- och distributionssystem på naturgasmarknaden. Naturgaslagen bör därför utformas så att detta även blir fortsättningen blir tillåtet. Mer om detta i avsnitt 8.7. För att även säkerställa det krav som uppställs på oberoende vad avser organisation och beslutsfattande bör naturgaslagen kompletteras med sådana krav. Mer om detta i avsnitt 8.7. Den andra punkten innehåller ett antal kriterier som skall säkerställa att den systemansvarige för överföringssystemet är oberoende. Den systemansvarige för överföringssystemet skall dessutom upprätta en övervakningsplan med närmare angivet innehåll, i syfte att motverka diskriminerande beteende. En årlig rapport skall överlämnas till den tillsynsmyndighet som avses i artikel 25.1 över de åtgärder som vidtagits. Rapporten skall dessutom offentliggöras. Ett införande av ett krav på juridisk separation och ett oberoende vad avser organisation och beslutsfattande, i enlighet med vad som krävs ovan, ger tillsynsmyndigheten befogenheter att kontrollera att företagen följer bestämmelserna i denna del. I de fall att myndigheten, vid sin tillsyn, finner att ett företag inte följer bestämmelserna i denna del kan myndigheten, med stöd av bestämmelsen i 6 kap. 3 § naturgaslagen, förelägga företaget att vidta rättelse. Någon åtgärd behöver därför inte vidtas i denna del. I syfte att säkerställa att den systemansvarige för överföringssystemet upprättar den ovan angivna övervakningsplanen och att se till att den angivna årliga rapporten överlämnas till tillsynsmyndigheten i föreskriven tid och att denna offentliggörs måste naturgaslagen kompletteras med sådana bestämmelser. Mer om detta i avsnitt 8.8. Artikel 10 innehåller bestämmelser om sekretess när det gäller systemansvariga för överföringssystemet. Den första punkten föreskriver att den systemansvarige för överföringssystemet skall bevara sekretessen för kommersiellt och rådets direktiv /55/EG. känsliga uppgifter vilka erhållits i verksamheten. Den systemansvarige för överföringssystemet skall också förhindra att sådana uppgifter om den egna verksamheten som kan vara kommersiellt fördelaktiga röjs på ett diskriminerande sätt. Enligt den andra punkten får den systemansvarige för överföringssystemet, i samband med försäljning eller köp av naturgas från anknutna företag, inte missbruka kommersiellt känsliga uppgifter som erhållits från tredje part i samband med tillhandahållande av eller förhandlingar om tillträde till systemet. Bestämmelser om sekretess när det gäller ansvariga för överföringssystemet finns redan i det nu gällande naturgasgasmarknadsdirektivet. Ansvariga för det svenska överföringssystemet är Nova Naturgas och , vilka båda är enskilt ägda aktiebolag. Tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen är således inte tillämpliga i företagens verksamhet. Den mest ingripande åtgärden för att uppfylla direktivets krav vore att föreskriva om tystnadsplikt för anställda inom de företag som inte omfattas av den befintliga sekretesslagstiftningen. Regering och riksdag, se bl.a. prop. 1997/98:159,s 25 f., har emellertid vid genomförandet av det tidigare elmarknadsdirektivet, 96/92/EG, ansett att starka skäl talade mot att införa tystnadsplikt för de elnätsföretag som inte drivs i regi. Regering och riksdag ansåg inte heller att några regler om tystnadsplikt för företagen på naturgasmarknaden borde införas i den svenska lagstiftningen vid införlivandet av det tidigare naturgasmarknadsdirektivet 98/30/EG, se prop. 1999/2000:72, s. 74 f. Det har inte heller nu framkommit några starkt vägande skäl som talar för att några andra slutsatser bör övervägas vid införlivandet av det nu aktuella direktivet. Av genomgången av artikel 25.9 (se nedan) framgår också att det, enligt konkurrenslagens regel om missbruk av dominerande ställning, inte är tillåtet att utnyttja information man erhåller i en verksamhet som drivs i form av monopol för att sedan använda den i en konkurrensutsatt verksamhet. Några särskilda åtgärder behöver därför inte vidtas i denna del. och rådets direktiv /55/EG. 7.4.4Kapitel IV, Distribution och försörjning Kapitel IV, distribution och försörjning, innehåller fem artiklar, nämligen artiklarna 11 – 15. Artikel 11 innehåller bestämmelser om utseende av systemansvariga för distributionssystemet. Medlemsstaterna skall, för som de själva bestämmer, utse eller ålägga de företag som äger eller ansvarar för distributionssystem att utse en eller flera systemansvariga för distributionssystemet. Medlemsstaterna skall tillförsäkra att de systemansvariga handlar i överensstämmelse med artiklarna 12 och 14. Som tidigare angivits under artikel 8.1 är direktivets innebörd av begreppet systemansvarig att denne bl.a. skall ansvara för drift och underhåll och, om nödvändigt, utveckling av överföringssystemet och dess länkar till andra system för att garantera försörjningstrygghet. Begreppet innebär således inte ett ansvar att se till att hela naturgassystemet fungerar driftsäkert och är i balans, utan det är ett tekniskt driftansvar för det egna systemet. I naturgaslagens tredje kapitel finns föreskrifter om skyldigheter för den som innehar en naturgasledning. De svenska naturgasföretagen driver ledningarna i egen regi. Någon ovisshet om vem som har driftsansvaret, och därmed de skyldigheter som stadgas i naturgaslagens tredje kapitel, föreligger därför inte. Härigenom har även utpekats vilka som är ansvariga för driften av såväl överförings- som distributionssystemen. Någon åtgärd behöver således inte vidtas i denna del. Artikel 12 innehåller fem punkter med närmare bestämmelser om systemansvariga för distributionssystemets uppgifter. I naturgaslagens tredje kapitel stadgas ett antal skyldigheter och villkor för den som innehar en naturgasledning. Dessa skyldigheter och villkor avser anslutning av naturgasledning, transport av och rådets direktiv /55/EG. naturgas, mätning och rapportering av naturgas, anslutningsavgifter och transporttariffer. Skyldigheterna och villkoren omfattas av tillsynsmyndighetens tillsyn enligt 6 kap. naturgaslagen. De bestämmelser som anges i artikel 12.1-4 omfattas redan, som nämnts ovan, av de nuvarande bestämmelserna i naturgaslagen. Införlivandet av dessa punkter föranleder därför inga åtgärder. Den femte punkten är hänförlig till om de systemansvariga ansvarar för balanseringen av gasdistributionssystemet och under vilka villkor detta i så fall skall utföras. Med hänsyn till den ringa omfattningen av det svenska naturgassystemet synes det inte vara nödvändigt att ålägga de systemansvariga för distributionssystemet att ansvara för balansering. Under denna förutsättning behöver bestämmelsen inte föranleda någon åtgärd för del. Artikel 13 innehåller bestämmelser om åtskillnad av systemansvariga för distributionssystemet. De närmare bestämmelserna återfinns i två punkter. I det sista stycket av artikeln finns dock ett betydelsefullt undantag som medger att medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa artikel 13.1–2 på integrerade naturgasföretag som har mindre än 100 000 kunder. En första fråga är därför att ta ställning till om skall tillämpa undantaget eller inte eftersom detta påverkar om vi behöver införliva bestämmelserna i artikel 13. 1-2 eller inte. Den svenska naturgasmarknaden har totalt cirka 55 000 kunder. Om beslutar att inte tillämpa bestämmelserna i artikel 13, om åtskillnad av distributionssystemet, kan således hela den svenska naturgasmarknaden komma att omfattas av undantaget. Frågan om undantag behandlas i avsnitt 8.7. För det fall att möjligheten till undantag inte används gäller följande. Om den systemansvarige för distributionssystemet är en del av ett vertikalt integrerat naturgasföretag skall denne, enligt den första punkten, åtminstone vad gäller juridisk form, organisation och beslutsfattande vara oberoende av annan verksamhet utan samband med distribution. Frågan har tidigare behandlats med avseende på systemansvarig för överföringssystemet, se artikel 9.1. Samma överväganden gör sig gällande även i denna del, med den skillnaden att här är fråga om och rådets direktiv /55/EG. systemansvarig för distributionssystemet och inte systemansvarig för överföringssystemet. Frågan behandlas också i avsnitt 8.7. Den andra punkten innehåller ett antal kriterier som skall säkerställa att den systemansvarige för distributionssystemet är oberoende. Den systemansvarige för distributionssystemet skall dessutom upprätta en övervakningsplan med närmare angivet innehåll, i syfte att motverka diskriminerande beteende. En årlig rapport om de åtgärder som vidtagits skall överlämnas till den tillsynsmyndighet som avses i artikel 25.1. Rapporten skall också offentliggöras. Frågan har tidigare behandlats med avseende på systemansvarig för överföringssystemet, se artikel 9.1. Samma överväganden gör sig gällande även i denna del med den skillnaden att här är fråga om systemansvarig för distributionssystemet och inte systemansvarig för överföringssystemet. Artikel 14 innehåller bestämmelser om sekretess när det gäller systemansvariga för distributionssystemet. Den första punkten föreskriver att den systemansvarige för distributionssystemet skall bevara sekretessen för kommersiellt känsliga uppgifter vilka erhållits i verksamheten. Den systemansvarige skall också förhindra att sådana uppgifter om den egna verksamheten som kan vara kommersiellt fördelaktiga röjs på ett diskriminerande sätt. Enligt den andra punkten får inte den systemansvarige för distributionssystemet, i samband med försäljning eller köp av naturgas från anknutna företag, missbruka kommersiellt känsliga uppgifter som erhållits från tredje part i samband med tillhandahållande av eller förhandlingar om tillträde till systemet. Systemansvariga för distributionssystemen är de företag som bedriver verksamhet i form av distribution av naturgas. Dessa företag drivs av enskilda aktiebolag och i regi. och rådets direktiv /55/EG. I den mån distributionssystemen drivs i regi är bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen (1980:100) tillämpliga. Enligt bestämmelserna i 8 kap. 10 § sekretesslagen gäller sekretess hos myndighet för uppgift om affärs- eller driftförhållanden, dvs. kommersiella uppgifter, för enskild som trätt i affärsförbindelse med myndigheten. Sekretess gäller dock bara om det av särskild anledning kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Den verksamhet som naturgasföretagen bedriver som systemansvarig för distributionssystemet är uteslutande av kommersiell karaktär. De kommersiella uppgifter som erhålls från kunderna utgörs till en helt övervägande del av centrala uppgifter om kundernas affärs- och driftförhållanden. Det ligger därmed i sakens natur att det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Därav följer att det föreligger särskild anledning till sådant antagande beträffande de uppgifter som nämnts. Därmed får skaderekvisitet anses vara uppfyllt gentemot alla företagens kunder för den huvudsakliga delen av de uppgifter som erhålls från dessa. Kraven i artikel 14 är alltså uppfyllda i dessa fall. Om distributionssystemen däremot drivs av privata eller statliga företag är tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen inte tillämpliga i företagets verksamhet, varför andra överväganden måste göras. Den mest ingripande åtgärden för att uppfylla direktivets krav vore att föreskriva om tystnadsplikt för anställda inom de företag som inte omfattas av den befintliga sekretesslagstiftningen. Regering och riksdag, se bl.a. prop. 1997/98:159, s 25 f., har emellertid vid implementeringen av det tidigare elmarknadsdirektivet, 96/92/EG, ansett att starka skäl talar mot att införa tystnadsplikt för de elnätsföretag som inte drivs i regi. Regeringen ansåg inte heller att några regler om tystnadsplikt för företagen på naturgasmarknaden borde införas i den svenska lagstiftningen vid införlivandet av det tidigare naturgasmarknadsdirektivet 98/30/EG, se prop. 1999/2000:72, s. 74 f. Det finns inte något som framkommit nu som talar för att några andra slutsatser bör göras vid genomförandet av det nu aktuella direktivet. Se i denna del även vad anförs under artikel 10. Artikel 15 innehåller bestämmelser om kombinerat systemansvar. I artikeln anges att bestämmelserna i 9.1 och 13.1 inte hindrar verksamhet med ett kombinerat systemansvar för överförings-, och rådets direktiv /55/EG. LNG-, lagrings- och distributionssystem som vad avser juridisk form, organisation och beslutsfattande är oberoende av annan verksamhet utan samband med överförings-, lagrings-, och distributionssystem. I de fall ett kombinerat systemansvar tillåts skall vissa närmare angivna krav på organisation och beslutsfattande ställas. Frågan har tidigare behandlats med avseende på systemansvarig för överföringssystemet och kombinerat systemansvar, se artikel 9.1 och avsnitt 8.7, där det föreslås att det skall vara fortsatt tillåtet med ett kombinerat systemansvar. 7.4.5Kapitel V, Särredovisning av olika verksamhetsgrenar samt insyn och öppenhet i bokföringen Kapitel V, särredovisning av olika verksamheter samt insyn och öppenhet i bokföringen, innehåller två artiklar, nämligen artiklarna 16 och 17. Artikel 16 innehåller bestämmelser om rätt till tillgång till räkenskaper. Medlemsstaterna eller varje behörig myndighet som medlemsstaterna utser skall i den utsträckning det behövs för att de skall kunna utföra sina uppgifter ha tillgång till naturgasföretagens bokföring i enlighet med artikel 17. Medlemsstaterna och varje behörig utsedd myndighet skall behandla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt. Medlemsstaterna får föreskriva att sådan information offentliggörs om detta är nödvändigt för att de behöriga myndigheterna skall kunna utföra sina uppgifter. har tillsyn över efterlevnaden av naturgaslagen. Tillsynen omfattar bl.a. företagens transporttariffer. För att kunna utöva denna tillsyn måste ha tillgång till och rådets direktiv /55/EG. Med stöd av 6 kap. 2 § naturgaslagen har den möjligheten. Enligt 8 kap. 6 § sekretesslagen gäller sekretess, i den utsträckning regeringen föreskriver det, i statlig myndighets verksamhet som består bl.a. i tillsyn avseende produktion, handel, transportverksamhet eller näringslivet i övrigt för uppgift om; 1.enskilds affärs- eller driftsförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs, 2.andra ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. I sekretessförordningen (1980:657) har regeringen föreskrivit att ovan nämnd sekretess skall gälla för verksamhet som avser tillsyn av produktion, handel, transportverksamhet eller näringslivet i övrigt. Införlivandet av denna artikel behöver därför inte föranleda någon åtgärd. Artikel 17 innehåller bestämmelser om särredovisning. Enligt första punkten skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att naturgasföretagens bokföring utförs i enlighet med punkterna 2-5. De företag som kan beviljas undantag från denna bestämmelse enligt artikel 28.2 och 28.4 skall åtminstone genomföra sin interna bokföring enligt denna artikel. I andra punkten stadgas att naturgasföretag, oberoende av ägartyp eller juridisk form, skall upprätta, låta revidera och offentliggöra sina årsredovisningar enligt bestämmelser i nationell lagstiftning som avser årsredovisning för aktiebolag och som har fastställts i enlighet med rådets fjärde direktiv /660/EEG av grundat på artikel i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag. Företag som enligt lag inte är skyldiga att offentliggöra sin årsredovisning skall hålla en kopia av denna tillgänglig för allmänheten på sitt kontor. Vad avser upprättandet, revision och offentliggörandet av årsredovisningar finns sådana krav i årsredovisningslagen (1995:1554). Årsredovisningslagen gäller för alla naturgasföretag, och rådets direktiv /55/EG. utom om de bedrivs som kommunala eller statliga verk. För de naturgasföretag som bedriver överföring eller lagring av naturgas för annans räkning har regeringen, med stöd av bemyndigande i naturgaslagen, meddelat föreskrifter om redovisning och revision av naturgas och lagring av naturgas för annans räkning. Förordningen gäller för alla företag som bedriver verksamhet som rör överföring av naturgas och lagring av naturgas för annans räkning oavsett associationsform. Förordningen bygger på samma principer som årsredovisningslagen. Införlivandet av de två första punkterna i denna artikel bedöms därför inte föranleda några åtgärder. I tredje punkten finns bestämmelser om hur särredovisningen skall ske i naturgasföretag. I sin interna bokföring skall naturgasföretag särredovisa verksamhetsgrenarna överföring, distribution, LNG och lagring så som de skulle behöva göra om verksamheterna drevs av separata företag. De skall också redovisa, eventuellt genom en sammanställd redovisning, andra gasverksamheter utan samband med överföring, distribution, LNG och lagring. Fram till skall de särredovisa leveranserna till de berättigade kunderna och leveranserna till icke-berättigade kunder. Inkomster från äganderätt till överförings-/distributionsnät skall specificeras i bokföringen. Vid behov skall de upprätta en sammanställd redovisning för annan verksamhet utanför gassektorn. Den interna bokföringen skall omfatta en balansräkning och en resultaträkning för varje verksamhetsgren. Enligt bestämmelsen i 4 kap. 1 § första stycket naturgaslagen skall verksamhet som rör överföring av naturgas och lagring av naturgas för annans räkning ekonomiskt redovisas var för sig. Enligt 4 kap. 1 § tredje stycket samma lag får regeringen eller den myndighet som regeringen utser meddela ytterligare föreskrifter om redovisning av verksamhet som rör överföring av naturgas och lagring av naturgas för annans räkning. De krav som ställs på redovisning i artikel 17 tredje punkten omfattar fler verksamhetsgrenar än de som anges i naturgaslagen. Mot denna bakgrund måste bestämmelsen i 4 kap 1 § ändras så att den står i överensstämmelse med de krav som ställs i direktivet. och rådets direktiv /55/EG. Vidare måste även bemyndigandet i tredje stycket ändras så att också regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får ett tillräckligt omfattande bemyndigande att ge ut föreskrifter. Mer om detta i avsnitt 8.9. Enligt fjärde punkten skall företagen i sin interna bokföring ange de regler för fördelning av tillgångar och skulder, utgifter och inkomster samt för avskrivningar som de följer vid upprättandet av den separata bokföringen som anges i punkt 3. Dessa interna regler får endast ändras i undantagsfall och skall vara väl underbyggda. Föreskrifter i detta hänseende finns i Statens energimyndighets föreskrifter och allmänna råd om redovisning och revision av verksamhet avseende överföring och av naturgas och lagring av naturgas för annans räkning (STEMFS 2001:1). Eftersom de krav som ställs på redovisning i artikel 17 tredje punkten är mer omfattande än vad stadgas i naturgaslagen kommer även föreskrifterna i STEMFS 2001:1 att behöva anpassas så att de står i överensstämmelse med de krav som ställs i direktivet. Mer om detta i avsnitt 8.9. Enligt femte punkten skall årsredovisningen i noter ange alla transaktioner av en viss storlek som har genomförts med anknutna företag.