sou · GRB3128 · 2004-01-01 00:00:00 — Vilka organisationer skall kunna få stöd? inledde diskussionen med att redovisa två alter- tillvägagångssätt för urval av organisationer som kan komma ifråga för stöd. Den ena är att i lagen ange vilka organisationer som kan få stöd. Den andra är att i lagen ange de kriterier som måste uppfyllas för att en organisation skall kunna få stöd. Den senare principen används i när det gäller att ange vilka org- anisationer som har talerätt. Kriterier krävs för att en statlig myn- dighet skall kunna fatta beslut om att ge stöd eller inte. konstaterade också att de stöd som diskuteras gäller nationellt verkande organisationer, eftersom det inte finns några hinder för kommunerna att ge lokalt verkande organisationer stöd. Flertalet organisationer anser att frivilligorganisationer på natio- nell nivå skall kunna få stöd. Det är framförallt viktigt eftersom ut- skott och kompetens finns på central nivå och att den är ett viktig stöd till de lokala grupperna. Både lokala och rikstäckande grupper bör kunna komma i fråga. Kriterierna i ifrågasattes framförallt vad gäller kravet på att organisationen skall ha verkat . Om exempelvis SKB måste söka efter en ny kommun för slutförvaret blir 3-års- regeln problematisk. Även kravet på 2 000 medlemmar ansågs som alldeles för hårt. Att organisationerna som kan komma i fråga för stöd skall ha stadgar och att ändamålet är att bedriva miljöverksam- het ansågs självklart. Det är således verksamheten och dess mål som bör bedömas och utgöra grunden för stöd. Flera deltagare konsta- terade emellertid att urvalet inte kan vara helt utan kriterier. Kri- terier krävs för rättsäkerheten. I samband med diskussionen om vilka organisationer som kan vara tänkbara för stöd presenterades en idé om att bilda ett gemen- samt sekretariat som kan uppfylla alla tänkbara kriterier för stöd. Bakom detta förslag står: Avfallskedjan (nätverk, ej organisation). Folkkampanjen mot Kärnkraft-Kärnvapen, riks. Folkkampanjen mot Kärnkraft-Kärnvapen, . Opinionsgruppen för säker slutförvaring OSS. Miljövänner För Kärnkraft påpekade i detta sammanhang att stöd måste vara öppet för andra organisationer än de som samverkar i sekretariatet. Förslagsställarna påpekade att förslaget inte syftar till eller får uppfattas som en blockering i det avseendet. Efter mötet överlämnades en skrivelse där idén utvecklats närmare (avsnitt 7). Vilka typer av kostnader som kan vara aktuella för stöd Stöd för att täcka alla kostnader som kan komma ifråga för att upp- fylla syftet med stödet och att den totala nivån per organisation bör ställas i relation till hur mycket som betalas ut till SKB och till kommunerna var två synpunkter som framkom i diskussionen. De skäl som kan finns för respektive mot att ett stöd bör finansieras med medel ur Kärnavfallsfonden. Som skäl till att utnyttja fondmedel nämnde Avfallskedjan att få en bra lösning på avfallsfrågan. Alla synpunkter kan bidra till en bättre lösning i slutändan, och att stöd ur fonden är motiverat eftersom dess syfte är att lösa avfallsproblemet på bästa sätt. Avfallskedjans representanter påpekade dels att kritiska synpunkter gör mer nytta än okritiska synpunkter, dels att synpunkter som till och med baseras på ett perspektiv som är negativt till hela verk- samheten har givit mycket värdefulla bidrag till lösningar. Per avslutar mötet med att tacka för alla syn- punkter och bjuder in till kompletterande synpunkter i skriftlig form. 7Miljöorganisationernas skrivelse till in- för möte –10–28 3.Behovet av stöd till miljöorganisationer 5.2Sekretariatets organisation och uppgifter Skrivelsen har upprättats i samverkan mellan följande organisation- er, vilka sålunda står bakom skrivelsen: Avfallskedjan (nätverk, ej organisation) Folkkampanjen mot kärnkraft-kärnvapen, riks Folkkampanjen mot kärnkraft-kärnvapen, Opinionsgruppen för säker slutförvaring OSS (M 2003:01) särskilde utredare har i en skrivelse 2003–10–07 inbjudit ett antal frivilligorganisationer till möte om ekonomiskt stöd till sådana org- anisationer för insatser i samband med lokaliseringsprocessen av ett slutförvar för använt kärnbränsle. Utredaren har speciellt efterfrågat önskemål och synpunkter på: Behovet av ett stöd Lösningar till hur ett stöd skulle kunna utformas och finans- ieras. Här aktualiseras frågor som o Syftet med ett stöd o Vilka organisationer som, om stöd föreslås utgå, böra vara stödberättigade o Vilka typer av kostnader som kan vara aktuella för stöd o De skäl som kan finnas för respektive mot att ett stöd bör finansieras med medel ur Kärnavfallsfon- den o Besluts- och betalningsordning vid utbetalning av ett eventuellt stöd o Viktigare författningsändringar som kan behöva ske om stöd föreslås utgå. Detta dokument har sammanställts av de medverkande organisa- tionerna inför mötet med utredaren –10–28. Avsikten är att redovisa miljöorganisationernas inställning till ekonomiskt stöd och hur ett eventuellt stöd i så fall skall utnyttjas av organisa- tionerna. Skrivelsen fokuserar på utredarens ovan refererade frågor. Vi har emellertid inte den insikt som fordras för att föreslå författningsändringar. initierade () det s.k. som ett direkt svar på behovet av ökad delaktighet och demokratisering av lokaliseringsprocessen för en slutförvaring av radioaktivt avfall. Men intention- er i denna sak fullföljdes aldrig. Istället utformade Svensk Kärn- Bilaga 2 SOU 2003:128 bränslehantering AB (SKB) en egen lokaliseringsprocess baserad på förstudier i intresserade kommuner, där man strävade efter att upp- nå en lokal acceptans. slutsatser redovisades 1993 i Aktörsgruppens slutrapport (, 1993: Akt- örsgruppens slutrapport. SKI Teknisk Rapport 93:34) och frågan om ekonomiskt stöd sammanfattades på följande sätt: Det är rimligt att berörda kommuner, sakägare och miljöorganisa- tioner får ett stöd till denna kompetensuppbyggnad. Det förefaller också rimligt att detta stöd kommer från kraftindustrin, exempelvis genom utvidgning av användningsområdet för de i finansierings- lagen (1992:1537) angivna avgifterna. De närmare formerna här- för bör dock övervägas. Regeringen bör låta utreda denna fråga. I Aktörsgruppen, vilken enigt stod bakom det citerade avsnittet om ekonomiskt stöd, deltog representanter för: Aktörsgruppens ordförande (utsedd av SKI) Det kan sålunda konstateras att såväl miljöorganisationer som av kärnavfallsfrågan närmast berörda myndigheter var ense om att ekonomiskt stöd även borde utgå till miljöorganisationer för att säkra en vidgad kompetensuppbyggnad i hanterandet av kärnkraftsavfallet samt att regeringen borde utreda form- erna för ett sådant stöd. har gått sedan identifierade dessa behov och kravet på stöd till miljöorganisationernas kompetensupp- byggnad i hanterandet av kärnkraftsavfallet har upprepats , bland annat i formella ansökningar. För vår del i organisationerna kan vi bara beklaga den mycket långa handlägg- ningstiden som vi givetvis välkomnar att Dialog-projekt- ets intentioner om utredning av stödfrågan nu har beaktats. 7.3Behovet av stöd till miljöorganisationer Radioaktivt avfall är ett av de farligaste miljögifterna människan har skapat och hanteringen av detta avfall är kontroversiell överallt i världen. Förtroendet för den svenska lokaliseringsprocessen, bes- lutsunderlagen och den påbörjade MKB-processen är avgörande för hur människor och kommer att förhålla sig till denna hantering. Förtroendet för samhällets hantering av dessa frågor är sålunda avgörande och en förutsättning är att handläggare och beslutsfattare har en öppen och positiv attityd till enskilda människors och organisationers engagemang i frågan. Regeringen har i sina FUD-svar 1998 och 2001 påpekat betydel- sen av en allsidig belysning av kärnavfallsfrågan, men utan att koppla detta till den resurs som miljöorganisationerna utgör. Vet- enskapiga studier av beslutsprocesser från bl.a. Univer- sitet och erfarenheter från exempelvis bygget av , tunneln under och den lokala förstudieprocessen i har påvisat fördelar med och vikten av att tidigt bredda engagemang och deltagande i samhällets beslutsprocesser. Behovet av ett seriöst miljöarbete och nyttan med ekonomiskt stöd till miljöorganisationer är väl dokumenterat. Miljöorganisa- tionerna kan bidra till att bredda och fördjupa beslutsunderlagen för miljöpåverkande projekt, eftersom organisationerna har samlat unika kunskaper och erfarenheter inom området genom medverkan i beslutsprocesserna vid andra stora projekt. För att organisation- erna skall kunna följa och fördjupa engagemanget i kärnavfalls- frågan fordras emellertid resurstillskott. Hanteringen av kärnkraft- savfall är en så stor och vetenskapligttekniskt komplex fråga att den inte är möjlig att hantera enbart med ideella insatser. De nationella miljöorganisationernas egna resurser är så begräns- ade att organisationerna svårligen kan göra några större omprio- riteringar utan att minska insatserna inom en rad andra viktiga natur- och miljöfrågor. Ett ekonomiskt stöd till nationella miljö- organisationer skulle därför ha som främsta syfte att ta tillvara deras allmänna kunskaper och erfarenheter på miljöområdet så att detta även kan komma samhället till del inom kärnavfallshant- eringen. Vid sidan av kunskaps- och kompetensöverföring bör man även beakta miljöorganisationernas betydelse för en allsidig, miljömed- veten och demokratiskt förankrad beslutsprocess. Det sistnämnda gäller inte minst de ofta små, lokala grupper vars inriktning enbart Dessa grupper uppträder ofta som kompe- tenta försvarare av naturvärden, hälsoaspekter etc. i kraft av goda kunskaper om lokala förhållanden som ofta går långt utöver vad andra kommunföreträdare i allmänhet kan bidra med. Mycket av miljöorganisationernas verksamheter inom kärnavfall- sområdet kommer att äga rum på lokal nivå inom berörda kom- muner och de lokala miljöorganisationerna är därför i behov av stöd i minst lika hög grad som de nationella organisationerna. SKB att föra ned hela frågan till nivå genom s.k. förstudier har tydligt visat på stora olikheter i kommuners ambitionsnivå och attityd till olika opinionsyttringar. Vi delar därför inte KASAM:s uppfattning att lokala organisationer skall stödjas av kommunerna med de bidrag som kommunerna får från Kärnavfallsfonden, eftersom vår bestämda upp- fattning är att detta skulle utlämna de lokala organisationerna till kommunernas godtycke. För att optimera resurshanteringen är det således av största vikt att frågan om centralt stöd till miljöorganisa- tioner inte inskränks till att enbart gälla riksorganisationer. Utredaren anger i inbjudan 2003–10–07 att en utgångspunkt för vilka organisationer som skulle kunna få stöd kan vara bestämmelser om rätt att överklaga domar och beslut. Vi anser inte detta vara en lämplig avgränsning vad gäller kärnkraftavfall, efter- som flera av de i våra ögon viktigaste organisationerna och lokala grupperna inte uppfyller kraven enligt formella kriter- ier. Exempelvis skulle både Avfallskedjan och däri samverkande lo- kala grupper kunna exkluderas genom att deras lokala organisa- tionsuppbyggnad inte medför tillräckligt stora medlemstal. Det övergripande syftet med ekonomiskt stöd till miljöorganisa- tionerna är att ge dessa organisationer rimliga möjligheter att på ett seriöst sätt medverka i processerna för att hantera kärnkraftsavfall. Enligt organisationernas uppfattning går det inte att begränsa ett sådant engagemang till att enbart avse det utbrända kärnbränslet. Allt radioaktivt avfall oavsett ursprung och grad av radioaktivitet kräver speciell hantering och generell kunskap inom området hos medverkande aktörer. Det kan vara svårt att på förhand ange vilka specifika organisa- tioner som bör vara berättigade till stöd. Man riskerar då att fastna i diskussioner om vilka faktiska kriterier som ska gälla, t.ex. medle- msantal, historia och geografisk utbredning. Snarare borde det vara verksamheten och dess mål som bör bedömas och utgöra grunden för stöd. De organisationer som kallats till mötet –10–28 visar att det finns olika förutsättningar, struktur och målsättningar. Några har kärnavfallsfrågan som den helt centrala, medan andra har frågan som en av flera inom miljöområdet. Gemensamt är emellertid upp- fattningen att kärnavfallsfrågan är viktig och att hanteringen måste lösas på bästa möjliga sätt. Flera organisationer ser frågan i ett riksperspektiv, medan andra enbart arbetar inom en region eller en kommun. Om organisationerna skulle ges individuella stöd, förut- sätter det en relativt omfattande administrativ beredningsverksam- het, vilken skulle äventyra en optimering av såväl ekonomiska som personella resurser. Vidare skulle man riskera att lokalt förankrade organisationer skulle sorteras bort på formella grunder beroende på svårigheter att utforma generella stödkriterier för mottagande org- anisationer. 7.5.2Sekretariatets organisation och uppgifter Organisationerna bakom denna skrivelse är medvetna om svårig- heterna att fördela stöd och föreslår istället att stödet går till ett gemensamt sekretariat, här kallat Miljöorganisationernas kärnav- fallssekretariat. Modellen har hämtats från Internationella försur- ningssekretariatet (i ) som bedriver ett mycket fram- gångsrikt arbete . Information har inhämtats om det sistnämnda och ligger till grund för vårt förslag till ett kärnav- fallssekretariat. Det ekonomiska stödet skall i första hand utnyttjas för att upprätta en gemensam kunskapsbank. Denna skall både bestå av att skriftlig information samlas på ett systematiskt och användar- vänligt sätt och att en pool av experter finns tillgängliga. Vid behov skall sådana experter kunna arvoderas för mera omfattande insatser. En grundplåt av stödet skall användas för att upprätta ett gemen- samt sekretariat som är nav och samordnare för de medverkande organisationerna vad gäller kärnavfallsfrågan. För att få den kont- inuitet som krävs som kärnavfallsfrågan kommer att hanteras, måste sekretariatets finansiering vara långsiktig. Sekretariatet skall vara inriktat på att ge de medverkande org- anisationernas stöd och kunskap inom kärnavfallsområdet. Speciellt behöver de lokala organisationerna i kommuner som är berörda av lokaliseringsprocesser sådant stöd, exempelvis av externa experter. Det går inte att nu definitivt avgränsa vilka organisationer som kan komma att behöva sekretariatets stöd, eftersom organisationer kan upphöra och nya kan tillkomma under den långa tid som frågan kan komma att hanteras. I detta perspektiv är sekretariatets kontinuitet speciellt viktig. Redan i förutsattes att stödet till miljöorganisa- tionerna borde utgå från Kärnavfallsfonden. Det finns från miljö- organisationernas sida ingen anledning att frångå denna bed- ömning. Stödet till miljöorganisationers arbete bör ges samma förutsätt- ningar som de nu aktuella platsvalskommunernas arbete. Dessa två kommuner får tillsammans ca 8 milj. kr för att följa och för- hålla sig till SKB AB:s arbete. Anslagen från Kärnavfallsfonden är inte villkorade, utan man utgår från att kommunerna hanterar pen- garna ansvarsfullt och redovisar sin verksamhet i laga ordning. Motsvarande förutsättningar bör även gälla stödet till miljöorg- anisationerna. Kärnavfallsfonden upprättades för att säkerställa finansieringen av arbetet med att omhänderta landets radioaktiva avfall på bästa sätt och i enlighet med lagar och avtal. Miljöorganisationernas mål med sitt engagemang sammanfaller med Kärnavfallsfondens syften och fondens medel bör därför även komma organisationernas arb- ete till del. Arbetet med att anpassa Kärnavfallsfondens författ- ningar och regelverk för detta syfte bör påbörjas . bör stödet till miljöorganisationerna ombesörjas på annat sätt, förslagsvis genom anslag via SKI. Denna fråga utvecklas vidare nedan i avsnitt 6. Sekretariatets finansiering måste vara både långsiktig och kon- tinuerlig för att beviljade medel skall kunna utnyttjas optimalt och ge förutsättningar för en resurseffektiv kunskapsuppbyggnad. An- slag, baserade på årsvisa beslut, medger inte långsiktiga och resurs- effektiva åtaganden. Vi förordar därför flerårsanslag ur en särskilt avsatt del av kärnavfallsfonden, kopplade till tydliga krav på insyn och revision. Erfarenheterna från Internationella försurningssek- retariatet visar att sekretariatet bör vara en ideell förening med egen styrelse som representerar de samverkande organisationerna. Såväl miljöorganisationerna som berörda tillsynsmyndigheter iden- tifierade behovet av ekonomiskt stöd till milj- öorganisationerna för att dessa mer ingående skulle kunna med- verka i processer som syftar till bästa möjliga hantering av landets kärnkraftsavfall. Denna process har hunnit så långt att det pågår samråd i två av landets kommuner, och , kring utarbetandet av miljökonsekvensbeskrivningar (MKB). Om det nu finns seriösa avsikter att ge ekonomiskt stöd till milj- öorganisationerna i enlighet med dessa identifierade behov, är det enligt vår uppfattning ytterst angeläget att undvika ytterligare tids- spillan. Regeringen bör därför ge besked om man avser ge sådant stöd eller ej. Efter en sådan avsiktsförklaring kan berörda miljöorganisationer inleda sin planering för upprättandet av ett gemensamt kärnavfallssekretariat. Vidare är det av största vikt att finna interimistiska former för ett sådant stöd i avvaktan på even- tuella lagändringar eller andra formalia för en permanent lösning. För att underlätta en sådan interimistisk lösning har miljöorg- anisationerna genomfört den samordning som redovisas i detta dokument. Det bör också noteras att miljöorganisationerna saknar egna medel för att själva bekosta en interimistisk lösning. 8Internationell översikt av före– komsten av stöd till frivilligorg– anisationer i samband med lokalisering av kärntekniska an- läggningar Anm. Ett uppdrag har lämnats till det brittiska konsultföretaget viros att översiktligt kartlägga förekomsten av stöd i andra länder till frivilligorganisationer i samband med lokalisering av kärntekniska anläggningar. Här återges redovisningen av detta uppdrag inklusive en bilaga som upprättats av med information om det s.k. Participant Funding Program som finns i . Provision of Intervenor Funding in Association with Environ- mental Issues: Overview Prepared for , Swedish In order to try and together what information is available regarding the provision of intervenor funding in different coun- tries, we have made contact with a number of individuals from rele- vant organisations in those countries where controversial environ- mental issues, especially those concerning radioactive waste mana- gement, are being discussed. In addition we have conducted a num- ber of searches on the web and other sources as well speaking with existing contacts in a number of countries. We have also sought advice from some academics in the field of Environmental Impact Assessment and community participation. The general conclusion we have been able to reach is that there is, as expected, a general lack of any major intervenor funding mechanisms outside of () and certain States in the US. One of the few reviews of intervenor funding mechanisms that we have been able to obtain (2002) is written very much from a legalistic perspective, discussing in depth some of the finer points of law in this area, especially those related to intervenor standing in legal proceedings. There are however some interesting points made, namely that many more mechanisms exist for refund- ing expenses following successful litigation and appeals than exist to support citizen and stakeholder activities during an ongoing investigative or licencing process. 8.2Some National Responses and Examples There is no mechanism in for NGOs to obtain Com- monwealth funds to support their activities. The Sutherland Shire (the council in whose jurisdiction in which the HIFAR res- earch reactor (and its proposed replacement) is situated) funds an environment centre which conducts research and makes submiss- ions to hearings etc. Otherwise the activities of NGOs are funded by their members (Perkins Pers. Comm). (the Intervenor Funding Act), was a private members bill that was tabled in the Canadian Parliament in 1996. This bill would have required all federal departments, boards and agencies that approve projects to award funding to public interest inter- venors. The cost of the interventions would have been paid by the sponsors of the projects (House of Commons, 1997). With the calling of a federal election in , this bill died on the order paper. In 1992, after nation-wide consultations and comprehensive parliamentary review, , the Canadian Environmental Ass- essment Act (CEAA) received royal assent. The Act was finally proclaimed on January 19, 1995. The Act applies to projects for which the federal government holds decision-making authority -- whether as proponent, land administrator, source of funding, or regulator. Public involvement, at the Federal level in , tends to be highly discretionary for project and policy screenings, but public review is mandatory for comprehensive study reports. However, public participation tends to occur late in the EA process. Under the Act funds are available to assist those who feel im- pacted by any proposal. The following is taken from and Application Form for Ass- essments by Review Panels published in 1999. Who is eligible? legal entity (such as an incorporated public interest organi- zation, an individual, or an individual acting on behalf of an organi- zation) may be eligible for funding providing it meets the following criteria: Applicants must demonstrate an interest in the project's poten- tial environmental effects (which can include potential related effects on health, social, economic or cultural conditions). Applicants must show that a representation of their interest will contribute to the panels investigation of the potential en- vironmental effects of the proposed project. Recipients of participant funding have included local environmen- tal and community interest groups, ratepayers associations, wo- mens organizations, Aboriginal groups and individuals. What may be funded? Activities for which funding is sought must not duplicate services, studies or written materials being funded by other public or private sources, including information prepared by or for the panel or pro- ponent. In addition, the applicants general operations and main- tenance expenses are not eligible for funding. The following expenses may be considered for funding when these are directly related to the applicants participation in the panel review process: Fees for expert advice, such as fees for advisors on environ- mental, legal, technical and social issues; however, applicants are expected to represent themselves at panel review public hea- rings Salaries and/or wages, including research staff and secretarial services expenses, including meals, lodging and incidentals; expenses of funding recipients will be reimbursed in accordance with government directives Purchase of relevant information materials, such as maps, docu- ments and reports for the purpose of information, presentation and analysis Information collection and dissemination costs, such as the preparation and distribution of project information to the org- anizations membership Professional services, such as administrative, accounting and auditing services directly related to the applicants participation in the panel review process Rental costs of office space, equipment and meeting rooms applicable to the participants participation in the panel review process Office supplies, such as photocopying, postage and stationery, applicable to the project Telephone, facsimile rental and charges, and Internet charges applicable to the project Advertising costs, such as posters, radio, television and news- papers, for the purpose of publicizing project-related meetings and disseminating information (advertising for the purpose of promoting positions of groups or individuals is not funded under the Program)