sou · GRB398 · 2004-01-01 00:00:00 — Detsamma gäller om revisorn funnit att de på annat sätt handlat i strid med aktiebolagslagen, tillämplig lag om årsredovisning eller föreskrift i bolagsordningen. I fall enligt 30 § andra stycket, liksom då revisorn inte funnit att styrelseledamöter och verkställande direktör bör beviljas ansvarsfrihet, skall revisorn dessutom skicka kopia av revi- sionsberättelsen till skattemyndigheten (33 a §). Revisorn har enligt 36 § rätt att närvara vid bolagsstämma och är skyldig att närvara om det med hänsyn till ärendena kan anses nödvändigt. Om revisorn finner att det föreligger brottsmisstanke skall denne underrätta styrelsen om sina misstankar utan oskäligt dröjsmål (39 § första stycket). Om en sådan underrättelse enligt andra stycket samma lagrum skulle te sig meningslös eller stridande mot syftet med underrättsskyldigheten eller om det kan antas att styrelsen inte skulle vidta några skadeförebyggande åtgärder, skall revisorn i särskild handling till åklagare redogöra för sina misstankar och ange de omständigheter som misstanken grundar sig på samt avgå från sitt uppdrag som revisor (40 §). Revisorn är skyldig att lämna bolagsstämman alla upplysningar den begär samt även skyldig att på begäran lämna upplysningar om bolagets angelägenheter till undersökningsledaren under förundersökning i brottmål (41 och 42 §§). Kapitel 11 – Allmän och särskild granskning Om inte annat föreskrivs i bolagsordningen får det i ett aktiebolag utses en eller flera personer (lekmannarevisorer) som skall granska om bolagets verksamhet sköts på ett ändamålsenligt och från eko- nomisk synpunkt tillfredsställande sätt och om bolagets interna kontroll är tillräcklig. Denna granskning skall vara så ingående och omfattande som god sed vid detta slag av granskning kräver (1 och 4 §§). En aktieägare kan enligt 21 § väcka förslag om särskild granskning av bolagets förvaltning och räkenskaper under en viss förfluten tid eller av vissa åtgärder eller förhållanden i bolaget. Beslut härom tas på ordinarie eller extra bolagsstämma med kvali- ficerad majoritet. Kapitel 12 – Vinstutdelning och annan användning av bolagets egendom Enligt 1 § får utbetalning till aktieägarna av bolagets medel ske endast enligt bestämmelserna i om vinstutdelning, förvärv av egna aktier, nedsättning av aktiekapitalet, reservfond eller överkurs- fonden och utskiftning vid bolagets likvidation (första stycket). En aktie som innehas av bolaget självt medför inte rätt till utbetalning enligt första stycket (andra stycket). Om bolagets verksamhet helt eller delvis skall ha annat syfte än att bereda vinst åt aktieägarna, skall bolagsordningen innehålla bestämmelse om användning av vinst och behållna tillgångar vid bolagets likvidation (tredje stycket). Vinstutdelningens omfattning regleras i 2 §, vari följande stad- gas: Vinstutdelning till aktieägarna får inte överstiga vad som i fastställd balansräkning och, i fråga om moderbolag som skall upprätta koncern- redovisning, i fastställd koncernbalansräkning för det senaste räken- skapsåret redovisas som bolagets eller koncernens nettovinst för året, balanserad vinst och fria fonder med avdrag för 2.belopp som enligt lag eller bolagsordning skall avsättas till bundet eget kapital eller, i fråga om moderbolag, belopp som av det fria egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna för företag inom denna skall överföras till bundet eget kapital, 3.belopp som enligt bolagsordningen annars skall användas för något annat ändamål än utdelning till aktieägarna. Vinstutdelning får inte ske med så stort belopp att utdelningen med hänsyn till bolagets eller koncernens konsolideringsbehov, likviditet eller ställning i övrigt står i strid mot god affärssed. Förbud mot vinstutdelning i visst fall föreskrivs i 6 kap 5 §. Bestämmelsen i 6 kap. 5 § avser visst fall av nedsättning av aktie- kapitalet. Beslut om vinstutdelning fattas av bolagsstämman (3 § första stycket). På yrkande av aktieägare till minst en tiondel av samtliga aktier skall bolagsstämman enligt andra stycket samma paragraf besluta om utdelning av åtminstone ett belopp motsvarande hälften av vad som återstår av nettovinsten för året sedan vissa avdrag skett. Dock får inte utdelning i strid mot 2 § ske och inte heller är stämman skyldig att besluta om högre utdelning än av bolagets egna kapital. Av 4 § framgår att till bolagets reservfond skall avsättas vissa belopp, bl.a. belopp som enligt bolagsordningen skall avsättas till sådan fond (punkten 5). Utbetalning till aktieägare i strid mot ABL medför att mot- tagaren skall återbära vid han uppburit jämte ränta enligt 5 § ränte- lagen (1975:635). Om utbetalningen skett såsom vinstutdelning är mottagaren återbäringsskyldig endast om bolaget visar att han insåg eller bort inse att utdelningen skett i strid mot ABL. Eventuell brist som uppkommer vid återbäringen skall de som medverkat till beslutet eller verkställandet av det ansvara för (5 §). Bolagsstämman får enligt 6 § besluta om gåva till allmännyttigt eller därmed jämförligt ändamål om det med hänsyn till ändamålets beskaffenhet, bolagets ställning och omständigheterna i övrigt får anses skäligt. Aktiebolag får inte, med vissa undantag, lämna penninglån till den som äger aktier i eller är styrelseledamot eller verkställande direktör i bolaget eller annat bolag i samma koncern. Detsamma gäller närstående till dessa personer eller juridiska personer över vars verksamhet personer ovan har ett bestämmande inflytande (7 §). Med penninglån likställs ställande av säkerhet. Kapitel 13 – Likvidation och konkurs Beslut om frivillig likvidation av aktiebolaget fattas av bolags- stämman (1 §), om det biträtts av aktieägare med mer än hälften av de avgivna rösterna eller med kvalificerad majoritet om så föreskrivs i bolagsordningen (6 §). Bolagsstämmans beslut om likvidation gäller antingen eller från den dag bolagsstämman bestämmer (8 §). Om det finns grund för tvångslikvidation räcker det med enkel majoritet för beslutet, som då också gäller . I vissa fall kan PRV besluta om tvångslikvidation av aktiebolaget och i vissa fall är det rätten som skall besluta om sådan. Enligt 10 § skall PRV besluta att bolaget skall gå i likvidation bl.a. om bolaget inte inkommit med vissa handlingar till myndigheten. Rätten skall besluta om likvidation enligt 11 § om bolaget enligt bolagsord- ningen är skyldigt att gå i likvidation, enligt 16 § om det föreligger kapitalbrist och enligt 20 § på grund av majoritetsmissbruk. Vid likvidation skall likvidator utses. Denne träder enligt 29 § i styrelsens och den verkställande direktörens ställe och har i uppdrag att genomföra likvidationen. Så snart det kan ske skall likvidatorn enligt 34 § förvandla bolagets egendom till pengar samt betala bolagets skulder. Om bolaget är på obestånd skall likvidatorn an- söka om att bolaget försätts i konkurs (35 §). Likvidatorn har även att ansöka om kallelse på okända borgenärer (33 §) och sedan denna anmälningstid löpt ut och samtliga skulder betalats skall likvidatorn skifta bolagets återstående tillgångar (37 §). Kapitel 14 – Fusion och inlösen av aktier i dotterbolag Enligt 1 § kan ett aktiebolags samtliga tillgångar och skulder över- tas av ett annat aktiebolag mot vederlag till aktieägarna i form av aktier i det övertagande bolaget, varvid det överlåtande bolaget upplöses utan likvidation (fusion). Som fusionsvederlag får också lämnas pengar. Fusion kan ske på två sätt; antingen genom absorp- tion, då fusionen sker mellan det övertagande bolaget på ena sidan och ett eller flera överlåtande bolag på den andra, eller genom kombination, då det sker mellan två eller flera överlåtande bolag genom att de bildar ett nytt, övertagande bolag. Styrelserna skall upprätta fusionsplan (4 §) som skall underställas bolagsstämman i samtliga överlåtande bolag (10 §). För att bolagsstämmans beslut om godkännande av fusionsplanen skall vara giltigt krävs kvalifi- cerad majoritet (11 §). Därefter skall det övertagande bolaget an- söka om tillstånd till fusionen hos registreringsmyndigheten (14 §). Den vanligaste formen av fusion är den mellan moderbolag och helägt dotterbolag (22–29 §§). Kapitel 15 – Skadestånd m.m. Enligt 1 § skall en stiftare, styrelseledamot eller verkställande direk- tör som när han fullgör sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsam- het skadar bolaget ersätta skadan. Detsamma gäller när skadan tillfogas en aktieägare eller någon annan genom överträdelse av ABL, tillämplig lag om årsredovisning eller bolagsordningen. Enligt 2 § är även en revisor, lekmannarevisor eller särskild granskare ersättningsskyldig enligt samma grunder. En aktieägare skall enligt 3 § ersätta skada som han uppsåtligen eller av grov oaktsamhet till- fogar bolaget, en aktieägare eller någon annan genom att medverka till överträdelse av ABL, tillämplig lag om årsredovisning eller bolagsordningen. Skadeståndet kan dock jämkas efter vad som är skäligt (5 §). Om flera skall ersätta samma skada svarar de soli- dariskt för skadeståndet (6 §). Kapitel 16 – Aktiebolags firma Aktiebolags firma skall innehålla ordet aktiebolag eller förkort- ningen AB och ett publikt aktiebolags firma skall åtföljas av beteckningen (publ), såvida det inte av bolagets firma framgår att bolaget är publikt (1 §). Kapitel 17 – Byte av bolagskategori Ett beslut om att ett privat aktiebolag skall bli publikt fattas av bolagsstämman enligt bestämmelserna i 9 kapitlet om beslut om ändring i bolagsordningen (1 §). Ett beslut om att ett publikt aktie- bolag skall bli privat fattas enligt 2 § på samma sätt; dock krävs här att det har biträtts av samtliga vid stämman närvarande aktieägare och att dessa företrätt nio tiondelar av aktierna. Det publika bolaget anses ha blivit privat när bolagsordningen uppfyller de bestäm- melser som gäller för privata aktiebolag och beslutet om övergång från publikt till privat har registrerats. Kapitel 18 – Registrering, överklagande m.m. är PRV (1 §), hos vilket det förs ett aktie- bolagsregister. Kapitel 19 – Straff och vite I 1 § finns straffbestämmelser för överträdelser mot bestämmelser- na i ABL. Av lagrummet framgår att den som uppsåtligen överträder spridningsbegränsningarna för privata aktiebolag i 1 kap. 4 § kan dömas till böter eller fängelse högst (första punkten). Samma straffskala tillämpas för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att bl.a. föra aktiebok (andra punkten) eller lämnar ut uppgifter från förteckning i avstämningsbolag eller inte samman- kallar styrelsen enligt 8 kap. 15 § andra meningen, inte ger en styrelsesuppleant tillfälle att träda i styrelseledamots ställe enligt 8 kap. 17 § första stycket eller överträder bestämmelserna om styrelsens beslutsförhet enligt 8 kap. 18 § andra stycket (tredje punkten). Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot bestämmelserna om penninglån i 12 kap. 7 § eller 9 § omfattas också av lagrummet (fjärde punkten). Någon straffbestämmelse för överträdelse mot vinstutdelnings- bestämmelserna finns således inte. Bestämmelserna om handelsbolag finns i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag. Ett handelsbolag föreligger om två eller flera har avtalat att gemensamt utöva näringsverksamhet i bolag och bolaget har förts in i handelsregistret. När det gäller handelsbolag bestäms bolagsmännens inbördes rättigheter och skyldigheter under bolagets bestånd genom avtal. Om inte annat avtalats gäller dock att varje bolagsman är berättigad att vidta åtgärder i förvaltningen av bolagets angelägenheter men att åtgärder som är främmande för bolagets ändamål får vidtas endast med samtliga bolagsmäns samtycke. För det fall förvaltningen skall skötas av flera bolagsmän gemensamt får en åtgärd som inte tål upp- skov vidtas fastän någon av bolagsmännen inte deltagit i beslutet. Oavsett vad bolagsavtalet stadgar så får en bolagsman, som är ute- sluten från förvaltningen, granska bolagets räkenskaper och få känne- dom om bolagets angelägenheter. Gentemot tredje man företräder, som huvudregel, var och en av bolagsmännen bolaget. Undantag gäller för det fall annat har avtalats eller bolaget har gått i likvidation. för bolagets förpliktelser och om en ny bolagsman inträder i bolaget svarar han även för de förpliktelser som bolaget har ingått . Om en bolagsman avgår svarar han inte för de för- pliktelser som uppkommer därefter om bolagets medkontrahent kände till eller borde ha känt till att bolagsmannen avgått. Försätts handelsbolaget i konkurs kan en fordran mot bolaget genast göras gällande mot bolagsmännen även om fordran annars inte är för- fallen till betalning. I bokföringslagen finns bestämmelser om när ett handelsbolag skall upprätta årsredovisning eller årsbokslut. För varje räken- skapsår skall en bolagsman tillgodoräknas dels ränta på den insats han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets början, dels ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets angelägenheter. Det över- skott eller den brist som finns sedan bolagsmännen tillgodoräknats ränta och arvode utgör räkenskapsårets resultat. Detta resultat skall fördelas lika mellan bolagsmännen. Vid bl.a. överlåtelse av bolagsmans andel i bolaget utan övriga bolagsmäns samtycke har bolagsmannens rättsinnehavare bl.a. rätt att under bolagets bestånd få ut vad bolagsmannen enligt reglerna om vinstfördelning skulle haft rätt att lyfta och att vid bolagsskiftet få ut den del av behållna tillgångar som löper på bolagsmannen. Bolagsmännen kan dock i bolagsavtalet ta in förbehåll om att en bolagsman eller någon annan skall ha rätt att lösa en rättighet som utan förbehållet skulle övergå till ny innehavare. Ett bolagsavtal kan träffas för bestämd eller obestämd tid eller för en bolagsmans livstid. Om ett bolagsavtal slutits kan en bolagsman när som helst säga upp avtalet, varvid bolaget skall träda i likvidation efter uppsägningen om annan tid inte avtalats. Om bolagsavtalet slutits för bestämd tid och bolagets rörelse fortsätter efter denna tidpunkt anses avtal därefter slutit . Som nämnts ovan medför uppsägning av bolagsavtalet att bo- laget skall likvideras. Samma gäller om en bolagsman begär likvida- tion på den grund att en annan bolagsman väsentligt åsidosatt sina skyldigheter eller det annars finns en viktig grund för bolagets upplösning. Om en bolagsman dör eller försätts i konkurs skall bolaget som huvudregel genast träda i likvidation. Under likvidatio- nen vidtas alla förvaltningsåtgärder av bolagsmännen i förening om inte annat avtalats eller likvidator har förordnats. Bolagets tillgångar får inte skiftas ut till bolagsmännen förrän samtliga kända skulder har betalats eller medel avsatts får sådan betalning. dock om annat avtalats mellan bolagsmännen. Handelsbolaget är upplöst när skifte har ägt rum eller, om en likvidator haft hand om likvidationen, när dennes slutredovisning delgivits var och en av bolagsmännen. Kommanditbolag regleras i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag. Ett kommanditbolag är ett handelsbolag i vilket en eller flera bolagsmän har förbehållit sig att inte svara för bolagets förbindelser med mera än han har satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget. Kommanditbolag följer i stort samma regler som handelsbolag. Dock får inte stiftelser eller ideella föreningar vara komplementärer i bolaget. En kommanditdelägare är inte behörig att företräda bo- laget. Kommanditdelägaren får, om inte något annat avtalats, inte påföras en förlust vid bolagets upplösning eller då han utträder ur bolaget som överstiger vad han satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget. Bestämmelserna om enkla bolag återfinns i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag. I de fall två eller flera har avtalat att utöva verksamhet i bolag utan att handelsbolag föreligger, är det ett enkelt bolag. Enkla bolag följer i stort samma regler som handelsbolag. Dock får åtgärder i förvaltningen av bolagets angelägenheter vidtas endast med samtliga bolagsmäns samtycke med undantag för åtgärder som inte tål uppskov. Gentemot tredje man blir endast de bolagsmän som deltagit i avtalet berättigad eller förpliktad i förhållande till medkontrahenten. Har flera bolagsmän deltagit i avtalet har de lika rätt i förhållande till denne och svarar solidariskt för vad de utfäst i den mån inte annat bestämts i avtalet. Bestämmelser om ekonomiska föreningar finns i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. En ekonomisk förening har till ändamål att främja medlemmar- nas ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar 1.som konsumenter eller andra förbrukare, 3.med egen arbetsinsats, 4.genom att begagna föreningens tjänster, eller 5.på annat liknande sätt. En ekonomisk förening får bedriva sin verksamhet i ett av före- ningen helägt dotterföretag. För en ekonomisk föreningen är det utmärkande att den uppfyller särskilda villkor i fråga om rätten till medlemskap, rösträtt och överskottsutdelning. En ekonomisk före- ning skall registreras och kan därefter förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter samt föra talan inför domstol och myndigheter. För en ekonomisk förenings förpliktelser svarar endast föreningens tillgångar. En ekonomisk förening skall ha minst tre medlemmar, som skall anta stadgar och välja styrelse och revisorer. Av stadgarna skall bl.a. framgå ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art samt grunderna för fördelning av föreningens vinst samt hur man skall förfara med föreningens behållna tillgångar när föreningen upplöses. Föreningsmedlemmarnas rätt att besluta i föreningens ange- lägenheter utövas vid föreningsstämman, där varje medlem har en röst om inte annat anges i stadgarna. Vid stämman beslutas bl.a. om dispositioner beträffande vinst eller förlust enligt fastlagd balans- räkning. Stämmans beslut utgörs enligt huvudregeln av den mening som har fått mer än hälften av de avgivna rösterna eller vid lika röstetal den mening som ordföranden biträder. Beslut att ändra stadgarna fattas av föreningsstämman; dock krävs det för sådan ändring att samtliga röstberättigade förenat sig om beslutet eller att det fattats vid två på varandra följande stämmor och med viss kvalificerad majoritet. En ekonomisk förening upphör genom likvidation, antingen fri- villig sådan eller tvångslikvidation. När alla kända skulder blivit betalda och tiden för kallelse på okända borgenärer löpt ut skall föreningens behållna tillgångar skiftas. Genom avtal om fusion kan antingen en ekonomisk förening gå upp i en annan ekonomisk förening eller två eller flera föreningar förenas genom att bilda en ny förening. Ideella föreningar är inte särskilt lagreglerade. En ideell förening är en juridisk person som anses bildad då föreningen antagit stadgar, valt styrelse samt antagit en firma. Vanligen hålls en årlig förenings- stämma vid vilken medlemmarna beslutar om ändring av stadgarna, ledamöter i föreningens styrelse, avgifter och även beslutar om föreningens upphörande, vilket vanligen sker genom likvidation. Ideella föreningar kan bedriva näringsverksamhet. I sådant fall omfattas de av bestämmelserna i bokföringslagen m.fl. lagar och skall registreras i det handelsregister som förs av PRV. Den eventuella vinst som kan uppkomma i näringsverksamheten får inte delas ut till föreningens medlemmar; i så fall anses föreningen vara en oregistrerad ekonomisk förening. De ideella föreningar som har allmännyttiga mål åtnjuter under vissa, i inkomstskattelagen an- givna, förutsättningar viss skattelättnad. Om en ideell förening har som huvudsakligt syfte att främja sådana ändamål som exempelvis vård och uppfostran av barn, lämna bidrag för undervisning eller utbildning eller bedriva hjälpverksamhet bland behövande eller har andra allmännyttiga ändamål såsom religiösa, välgörande, sociala, politiska, idrottsliga, konstnärliga eller liknande kulturella ändamål samt i sin verksamhet bedriver uteslutande eller så gott som ute- slutande verksamhet som tillgodoser sådant ändamål blir föreningen endast skattskyldig för sina inkomster i inkomstslaget näringsverk- samhet. Ytterligare förutsättningar för detta är dock att föreningen, sett av , bedriver en verksamhet som skäligen motsvarar avkastningen av föreningens tillgångar samt inte vägrar någon inträde som medlem i föreningen om det inte finns särskilda skäl för det med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet eller föreningens syfte eller annat. Om inkomsten i fråga kommer från en självständig näringsverksamhet och inkomsten till huvudsaklig del kommer från verksamhet som är ett direkt led i främjandet av föreningens allmännyttiga ändamål eller verksam- heten av hävd utnyttjas som finansieringskälla för ideellt arbete, är föreningen inte alls skattskyldig för inkomsten. De flesta ideella föreningar har, även om sådant krav inte upp- ställs i lag förutom när det gäller sådana föreningar som på grund av näringsverksamhet är skyldiga att lämna årsredovisning, en eller flera revisorer. Vem som får vara medlem brukar anges i föreningens stadgar. Om inget annat sägs kan både juridiska och fysiska personer vara medlemmar. Stiftelser regleras i stiftelselagen (1994:1220), som trädde i kraft . bildas genom att egendom enligt förordnande av en eller flera stiftare avskiljs för att varaktigt förvaltas som en själv- ständig förmögenhet för ett bestämt ändamål. Stiftelsens egendom anses avskild när den tagits om hand av någon som har åtagit sig att förvalta den i enlighet med stiftelseförordnandet. Ett sådant förordnande skall vara skriftligt och undertecknat av stiftaren. Ett giltigt testamentariskt förordnande godtas. kan för- värva rättigheter och ikläda sig skyldigheter samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter. För stiftelsens förpliktelser svarar endast stiftelsens tillgångar. Stiftelse skall vara registrerad om den enligt bokföringslagen är skyldig att upprätta årsredovisning eller om det följer av föreskrif- terna i stiftelseförordnandet. Stiftelser kan vara moderstiftelser i en koncern där en annan juri- disk person är dotterföretag. Om dotterföretaget i sin tur har rätt att ensamt utöva ett bestämmande inflytande över annan juridisk person är även denna dotterföretag till moderstiftelsen. Vid förvaltningen av stiftelsens angelägenheter skall föreskrifter i stiftelseförordnandet följas om de inte strider mot stiftelselagen. Om en eller flera fysiska personer i enlighet med stiftelseförordnan- det åtar sig att förvalta stiftelsens egendom föreligger egen förvalt- ning, och personerna bildar stiftelsens styrelse. Om åtagandet att förvalta egendomen görs av en juridisk person föreligger anknuten förvaltning och den juridiska personen är stiftelsens förvaltare. Styrelsen eller förvaltaren svarar för att föreskrifterna i stiftelseför- ordnandet följs och att stiftelsen fullgör sin bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen eller, i förekommande fall, sin skyldighet att föra räkenskaper enligt stiftelselagen. I den mån inte annat följer av stiftelseförordnandet skall förval- taren eller styrelsen se till att stiftelsens förmögenhet är placerad på ett godtagbart sätt. Stiftelsen får inte lämna penninglån eller ställa säkerhet till för- mån för stiftarna eller förvaltaren, företrädare för stiftelsen eller till dem närstående personer. Stiftelser skall ha minst en revisor och i flera fall skall denna vara auktoriserad eller godkänd. Revisorerna skall i den omfattning som följer av god revisionssed granska stiftelsens räkenskaper och års- redovisning, årsbokslut eller sammanställning samt styrelsens eller förvaltarens förvaltning. Styrelsen eller förvaltaren får inte utan tillstånd av Kammarkollegiet ändra eller upphäva eller i särskilt fall åsidosätta föreskrifter i stiftelseförordnandet som bl.a. avser stiftelsens ändamål, förmögen- hetens placering och arvode till styrelsens ledamöter och förvaltare.