sou · GRB3105d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Först genom det statliga stödet för naturvård i odlingslandskapet () 1986, som utbetalades för vård av särskilt värdefulla kulturmarker, och det efterföljande stödet för landskapsvårdande åtgärder 1990 började man på bredare front stödja insatser för att slå vakt om resterna av det äldre odlingslandskapet. Satsningen ökade efter hand i volym upp till de stora belopp som utbetalas inom ramen för Miljö- och landsbygdsprogrammet, där också stöd till ekologisk odling m.m. ingår. Av stor betydelse i sammanhanget är vidare det generella, lagstadgade biotopskydd för objekt mindre än ett hektar som infördes och slår vakt om många småbiotoper och landskapselement i jordbrukslandskapet. antog 1990 ett miljömål för livsmedelspolitiken med avseende på jordbruket som innebar att politiken skulle bidra till att slå vakt om ett rikt och varierat odlingslandskap med dess kulturvärden, bevara den biologiska mångfalden och minimera jordbrukets miljöbelastning.28 Följande år bekräftade målet som miljövårdsarbetet inom jordbruket sattes in i sitt vidare miljöpolitiska sammanhang.29 har ett antal nationella miljökvalitetsmål antagits. Bland dessa ingår Ett rikt odlingslandskap som bl.a. slår fast den höga ambitionen att i princip bevara det som återstår av det äldre odlingslandskapet. Läckage av växtnäringsämnena kväve och fosfor från utgör en viktig källa till övergödning av sjöar, vattendrag och hav.30 Övergödningen är ett av de allvarligaste miljöproblemen i framför allt södra och , särskilt i kusthaven. Utvecklingen inom svenskt lantbruk upphov till algblomning, syrebrist m.m. och utarmar den biologiska mångfalden, bl.a. fiskbestånden. Vidare förekommer förhöjda kvävehalter i grundvattnet som kan orsaka bl.a. hälsoproblem i många jordbruksområden i södra och . Nedfall av luftburet kväve påverkar markvegetationen och ökar tillförseln av kväve till vattenmiljöerna. Jordbruket är den viktigaste källan till kväveutsläpp som belastar havet och bidrar även i stor utsträckning till fosforutsläppen. Jordbruket bidrar också till det luftburna kvävet genom ammoniakutsläpp från framför allt djurhållning. Frågan om jordbruk och övergödning har länge uppmärksam- mats och har en rad åtgärder vid- tagits inom jordbrukssektorn för att komma till rätta med pro- blemet. Dessa innefattar lagstiftning (om lagring och spridning av stallgödsel, vinterbevuxen mark m.m.), ekonomiska styrmedel (t.ex. skatt på handelsgödselkväve), forskning, information m.m. beslöt 1988 att kväveutlakningen från skulle halveras till år 2000.31 Genom Miljö- och landsbygdsprogrammet och dess föregångare utökades de ekonomiska styrmedlen avsevärt. Ersättning utgår nu för ett antal åtgärder, som minskar läckaget av växtnäringsämnen, t.ex. skyddszoner utmed sjöar och vattendrag, odling av fånggrödor och anläggning av våtmarker. Av betydelse är också det stöd som utgår till ekologiska produktionsformer. De olika åtgärderna har haft effekt såtillvida att utsläppen har minskat , men fortfarande utgör övergödningen ett allvar- ligt problem och det mesta återstår att göra. Miljökvalitetsmålet Ingen övergödning innebär en hög ambitionsnivå för det fortsatta arbetet på detta område. Miljöproblem förknippade med användning av bekämpningsmedel inom jordbruket uppstod tidigt, t.ex. den allvarliga kvicksilver- förgiftningen . Efter hand förbjöds de mest miljö- farliga medlen, men problemen kvarstod i viss mån. Exempelvis bidrar bekämpningsmedlen fortfarande till utarmningen av den bio- logiska mångfalden i jordbrukslandskapet.32 Tre handlingsprogram för att minska riskerna med användning av bekämpningsmedel i jordbruket har genomförts och ett fjärde har antagits. De har innefattat en rad åtgärder, inklusive en särskild skatt på bekämpningsmedel. Utvecklingen inom svenskt lantbruk beslöt 1988 att användningen av bekämpningsmedel skulle halveras (aktiv substans) med använd- ningen 1981–1985 som utgångspunkt.33 En ytterligare halvering skulle ske till strax efter mitten av 1990-talet.34 Angivna målsätt- ningar har emellertid inte uppfyllts fullt ut även om situationen påtagligt förbättrats. har försäljningen av bekämpningsmedel varit ungefär , mätt i mängden aktiv substans. har vissa medel som representerar relativt sett större risker tagits ur bruk och ersatts av sådana som representerar mindre risker. Vidare har satsningar på att förbättra hanteringen gjorts. Miljö- och landsbygdsprogrammet och dess föregångare har genom framför allt stödet till ekologiska produktionsformer bidragit till en minskad användning av bekämpningsmedel. Vissa åtgärder för att begränsa växtnäringsläckaget kan vidare i någon mån bidra till minskad spridning av bekämpningsmedel från åkrar till framför allt känsliga vattenmiljöer. Därtill kommer informa- tionsinsatser för att förbättra hanteringen av bekämpningsmedel inom jordbruket. Miljökvalitetsmålet Giftfri miljö innebär en hög ambitionsnivå för det fortsatta arbetet på detta område. Över hälften av landareal består av produktiv skogsmark. Hur skogsbruket bedrivs blir därför av stor betydelse för miljö- vården i landet. påverkas skogen av miljöproblem med sitt ursprung utanför skogssektorn. Flera av miljöproblem såsom försurning av skogsmark och sjöar är gränsöverskridande.35 Ett annat internationellt miljö- problem är växthuseffekten. En viktig fråga i ett internationellt perspektiv är vidare bevarandet av den biologiska mångfalden. Hälften av 4 120 rödlistade, dvs. på något sätt hotade, arter finns i skogen.36 Vissa arter finns i så små bestånd att hela deras existens är hotad. har ambitionen att bevara alla inom landets gränser naturligt förekommande arter. antog 1993 en ny skogspolitik med jämställda produktions- och miljömål. Den byggde på resultaten av FN:s stora konferens om miljö och utveckling (UNCED) i , framför allt handlingsprogrammet och Utvecklingen inom svenskt lantbruk konventionen om biologisk mångfald. antogs miljökvalitets- målet Levande skogar som innebär att: skogsmarkernas naturgivna produktionsförmåga skall bevaras, biologisk mångfald och genetisk variation i skogen skall säkras, skogen skall brukas så att växt- och djurarter som naturligt hör hemma i skogen ges förutsättningar att fortleva under naturliga betingelser och i livskraftiga bestånd, hotade arter och naturtyper skall skyddas och skogens kulturmiljövärden samt dess estetiska och sociala vär- den skall värnas.37 Ett exempel på god naturvård i skogen är att behålla död ved, äldre lövrik skog och gammal, orörd skog eftersom dessa inslag är avgörande för många växt- och djurarters fortlevnad. Produktionsmålet innebär att skogen skall utnyttjas effektivt och ansvarsfullt så att den ger en uthålligt god avkastning. Skogs- produktionens inriktning skall ge handlingsfrihet i fråga om använd- ningen av det som skogen producerar.38 Exempelvis kan ett effekt- ivt utnyttjande ske genom en väl avvägd gallring liksom en balanse- rad återbeskogning. För att nå de angivna målen används en rad skogspolitiska medel av rättslig, ekonomisk och administrativ art. Den formella ramen för brukandet av skogen utgörs av skogsvårdslagen, delar av miljö- balken och kulturminneslagen vilka står för de grundläggande krav som samhället ställer på skogsägaren. I syfte att nå en högre nivå används medel som rådgivning, utbildning och information. Ett annat viktigt medel är inventeringar och andra datainsamlingar som ger kunskap och underlag för verksamhetsplanering samt bidrar till de andra medlens effektivitet. utgår vidare ett statligt stöd till skogsbruket i syfte att underlätta för skogsägarna att genomföra åtgärder av natur- och kulturvårdsintresse. 2.4EU:s gemensamma jordbrukspolitik (CAP) reglerar den gemensamma marknaden inom den europeiska gemenskapen. Det var dock först i samband med Mansholt-planen som CAP tog form.39 Hörn- stenarna i den gemensamma jordbrukspolitiken är en ökad Utvecklingen inom svenskt lantbruk produktivitet, en skälig levnadsstandard för producenter, mark- nadsstabilitet, en tryggad livsmedelsförsörjning samt rimliga livs- medelspriser för konsumenter. För att genomföra CAP användes huvudsakligen tre styrmedel: reglering av den interna marknaden med kvoter och priser, upprätthållande av ett gränsskydd genom rörliga införselavgifter och strukturstöd. enades om grunden för mark- nadsordningar avseende spannmål. Överenskommelsen innehöll också regler för finansiering av stödåtgärder i jordbruket genom en garantifond (EUGFJ).40 Regleringarna avseende spannmål utgjorde sedan grunden för andra marknadsordningar. Inom CAP infördes mjölkkvoter för att få bukt med den stegrande överproduktionen. infördes regler om kompensa- tion för träda. Dessa åtgärder var emellertid inte tillräckliga för att få bukt med de alltjämt växande utgifterna för jordbrukspolitiken. Detta ledde fram till den omfattande MacSharry-reformen 1992. De förändringar som beslutades av Rådet – om än inte lika långt- gående som Kommissionens förslag – innehöll förändringar såsom prissänkningar för spannmålsprodukter med villkorsbaserat stöd för träda, sänkta interventionspriser för nötkött och höjda stöd till uppfödare med hänsyn tagen till djurtätheten per hektar. Sålunda skedde en förskjutning av prisstöden till förmån för direktstöd. MacSharry-reformen innehöll också ett antal kompletterande åtgärder såsom stöd till miljövänliga brukningsmetoder, stöd för skogsplantering och villkor för förtidspensionering.41 1993 träff- ades inom () vid ett möte i (Round Agreement) en överenskommelse inom ramen för om en minskning av nationella stöd, lättnader i importrestriktioner och hårdare restriktioner gällande exportstöd. beslutade att avreglera det svenska jordbruket. Denna radikala jordbruksreform skulle genomföras under en fem- årig övergångsperiod under vilken stöd och kompensation skulle ges till jordbrukare för att underlätta anpassning och omställning.42 Syftet med reformen var att anpassa jordbruksproduktionen till avsättningsmöjligheterna i och utanför . Program med in- riktning på miljöåtgärder inom jordbruket var integrerade med reformen. Reformen skrinlades emellertid då den ansökte om medlemskap i . Utvecklingen inom svenskt lantbruk Kommissionen presenterade ett förslag till ändrad inriktning av jordbrukspolitiken genom Agenda 2000: Ett starkare och större . Ett uttalat syfte var att underlätta utvidgningen av EU i centrala och östra delar och att bevara jordbruket i hela unionen. Några viktiga mål för CAP i Agenda 2000-förslaget var ökad marknadsorientering och ökad konkurrenskraft i jordbruket, säkerhet och kvalitet i livsmedelsindustrin, stabila jord- bruksinkomster, integration av miljöhänsyn i jordbrukspolitiken, utveckling av landsbygden, förenklingar och en ökad decentral- isering. beslöt 1999, i enlighet med förslagen i Agenda , om en förändring av jordbrukspolitiken men med mindre prissänkningar och högre kompensationsnivåer än vad som ursprungligen föreslagits. Reformen innebar sänkta administrativa priser för spannmål och nötkött vilka i viss mån kompenserades med ökat direktstöd. Extensiva former inom nötköttsproduktionen gynnades av reform- en. I samband med Agenda 2000 antogs rådsförordningen (EG) nr 1257/1999 om stöd till utveckling av landsbygden. I denna förord- ning fastställs ramarna för EU:s stöd till en hållbar utveckling av landsbygden. Därmed lyftes landsbygdsfrågorna in som en andra pelare i CAP. nuvarande Miljö- och landsbygdsprogram bygger på denna förordning som spänner över de olika delarna i den gemensamma jordbrukspolitiken och samlar landsbygdsåtgär- derna i en förordning. Denna ställer bl.a. krav på medlemsländerna att vidta miljöåtgärder. Detta kan ske genom allmänna krav i miljö- lagstiftning, stöd till miljöåtgärder utöver lagstadgade krav eller genom särskilda miljökrav som villkor för direktstöd. Förslag till ytterligare reformering av CAP lades fram av Kommis- sionen baserade på den genomförda översynen ().43 Reformen godkändes och kommer att träda i kraft med uppskovsrätt för frikopplingen . CAP-reformen går framför allt ut på att öka konkurrenskraften i jordbruket inom EU, åstadkomma ett Utvecklingen inom svenskt lantbruk mer marknadsorienterat och hållbart jordbruk samt få till stånd en bättre balans mellan de olika stöden och stärka utvecklingen av landsbygden. Den innebär en successiv minskning , år av direktstöden (areal- och djurbidrag) till förmån för stöden för landsbygdsutveckling. Reformen innebär enligt huvudalternativet att direktstöden skall vara baserade på ett genomsnittligt utbetalat stöd för åren 2000–2002 i stället för ett produktionsbaserat stöd med årliga justeringar. Enligt reformen ger det sålunda frikopplade stödet upphov till så kallade betalningsrätter som jordbrukaren kan sälja med eller utan medföljande mark.44 CAP-reformen innebär vidare att landsbygdsförordningen utök- as.45 Exempelvis kan högre prioritet ges till unga lantbrukare varvid nivån för dessa stödmottagare i det nuvarande investeringsstödet kan höjas . I en rapport om CAP:s miljöeffekter framhålls att produktionen av nötkött och spannmål minskar om areal- och djurbidrag omvandlas till ett stöd utan krav på odling eller djur- innehav.46 Detta påverkar enligt rapporten främst dikorna vilket innebär ett minskat antal betande djur och minskad areal betes- marker. Motsvarande arealminskning gäller för spannmålsodlingen. Bedömningarna gjordes innan reformen beslutats. Dessa är därmed preliminära och ytterligare studier av reformens effekter behövs. Minskningen av spannmålsarealen bedöms emellertid enligt dessa beräkningar medföra positiva effekter på miljöbelastningen i form av lägre kväveutlakning och användning av bekämpnings- medel. Även ammoniakavgången bedöms minska kraftigt på grund av ett lägre antal djur. får förändringarna negativa konsekvenser för det varierade odlingslandskapet. Frikopplingen behöver avseende betesmark kombineras med tvärvillkor och sköt- sel för öppethållande av landskapet. Även med sådana tvärvillkor kommer dock arealen betesmark enligt rapporten att minska jäm- fört med nuvarande ordning. Diagrammen 2.1 och 2.2 visar att åkerarealen och antalet jord- bruksföretag har minskat respektive blivit färre i en stadig takt . En stabilisering skedde med en uppgång strax efter EU-inträdet. Denna uppgång var dock Utvecklingen inom svenskt lantbruk kortvarig och nedgången i areal och antalet företag tilltog därefter på nytt, även om den tycks ha bromsats upp något . Diagram 2.3 visar att antalet nötkreatur har minskat i motsvarande mån som antalet företag med djurhållning har blivit färre med undantag för am- och dikor där utvecklingen har varit stabil. Orsakerna till utvecklingen med nedläggning av jordbruk och jordbruksmark är många och hänger samman med samhällsutveck- lingen i stort. Det kan konstateras att en nedgång skett både med nuvarande EU-stöd och med tidigare nationella stöd. Det är ännu inte möjligt att med säkerhet fastställa om den nedåtgående tren- den varaktigt har bromsats upp. Utredningen bedömer att utan nuvarande stöd skulle nedlägg- ningen av jordbruk och jordbruksmark ha varit större än den nu är. Det är den kombinerade effekten av generella direktstöd och stöd genom Miljö- och landsbygdsprogrammet som är avgörande i sam- manhanget. De hänger också samman på så sätt att lägre generella direktstöd säkerligen resulterar i lägre anslutning till programmet. CAP-reform innebär förändringar av de generella direktstöden vars preliminära effekter har redovisats ovan. Fler scenarier har redovisats av andra intressenter. Det är dock för tidigt att avgöra vilka effekterna blir, eftersom det inte är bestämt hur reformen skall tillämpas i . Flera viktiga tillämpningsfrågor avgörs på den nationella nivån. Utredningen nöjer sig därför med att konstatera att det blir påtagliga förändringar. Dessa bedöms ha negativa konsekvenser för möjligheten att uppnå målen för Miljö- och landsbygdsprogram- met, framför allt genom en minskad djurhållning. Det är ännu ovisst i vilken mån dessa negativa konsekvenser kommer att kunna mildras genom nationella beslut om tillämpningen i . Utvecklingen inom svenskt lantbruk 1När Var Hur, Aktuell uppslagsbok 1948, Förlags AB Svenska Samlingsverk, 1947. 2Jordbruksstatistisk årsbok 2002, och samt Skogsstatistisk årsbok 2003, . 3Jordbruksstatistisk årsbok 2002, och . 5Skogsstatistisk årsbok 2003, . 6Rapporter från lantbrukets företagsregister 2000, Jordbruksföretag, företagare och ägoslag , meddelanden JO 34 . 7Jord- och skogsbrukets samhällsekonomiska betydelse, Intern promemoria upprättad av , , kontaktpersoner och . 8Jordbruksstatistisk årsbok 2002, och och Husdjur , meddelanden JO 20 , korrigerad version. 9Jordbruksstatistisk årsbok 2002, och . 10Skogsstatistisk årsbok 2003, . 11Jordbrukets utveckling i det fjällnära området 1995–2002, 2003:16 och 2002, . 12Uppgifter om organisationen på lantgård genom en artikel på – Ekot:s hemsida, 27&Artikel=222969. 13Miljökvalitetsmål 9, Ett rikt odlingslandskap, Redovisning av regeringsuppdrag om miljömål, 1999:18. 14Förstärkta miljöinsatser i jordbruket – svensk tillämpning av EG:s miljöprogram, Betänkande av Jordbrukets miljöprogramutredning, SOU 1994:82. 15Plus och minus för miljön – Miljöeffekter av EU:s jordbrukspolitik, Jordbruks- verket, 2003. 16Jordbruksstatistisk årsbok 2002, och . 17Underhandsuppgifter från , , kontakt- person . 19Uppgifter från hemsida, , . 20Jordbruksstatistisk årsbok 2002, och . 21Uppgifter från hemsida, , . 22Jordbrukets utveckling i det fjällnära området 1995–2002, 2003:16. 23Plus och minus för miljön – Miljöeffekter av EU:s jordbrukspolitik, , 2003. 24Diagrammet är hämtat från Jordbrukspolitiken och miljön, i går – – , Rapport från projektet miljöeffekter, 2003:2. 25Jordbrukets utveckling i det fjällnära området 1995–2002, 2003:16. 26Jordbruksstatistisk årsbok 2002, och . 27Förstärkta miljöinsatser i jordbruket – svensk tillämpning av EG:s miljöprogram, Betänkande av Jordbrukets miljöprogramutredning, SOU 1994:82. 1989/90:146, bet. 1989/90:JoU25, rskr. 1989/90:327. 1990/91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338. Utvecklingen inom svenskt lantbruk 30Förstärkta miljöinsatser i jordbruket – svensk tillämpning av EG:s miljöprogram, Betänkande av Jordbrukets miljöprogramutredning, SOU 1994:82. 1987/88:128, bet. 1987/88:JoU24, rskr. 1987/88:374. 32Förstärkta miljöinsatser i jordbruket – svensk tillämpning av EG:s miljöprogram, Betänkande av Jordbrukets miljöprogramutredning, SOU 1994:82. 1987/88:128, bet. 1987/88:JoU24, rskr 1987/88:374. 1989/90:146, bet. 1989/90:JoU25, rskr. 1989/90:327. 35Uppgifter från hemsida, , . 36Skogsstatistisk årsbok 2003, . 37Uppgifter från hemsida, , . 38Skogsvårdsorganisationens utvärdering av skogspolitikens effekter, 2001, 2001. 39Tracy, , Agricultural Policy in Union and other market economies, Second edition 1997, Agricultural Policy Studies (APS), in association with Agra Focus, . 40Även beteckningen FEOGA används. 41Rådets förordningar (EEG) nr 2078/92, nr 2080/92 och 2079/92 av om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven, om en gemenskapsordning för stöd till skogsbruksåtgärder inom jordbruket och om införande av en stödordning i gemenskapen för förtidspensionering från jordbruk. 42Agenda 2000 – några konsekvenser för svenskt jordbruk, Ds 1998:69. 43Proposal for a council regulation amending Regulation (EC) No 1257/1999 on support for rural development from Agricultural Guidance and () and repealing Regulation (EC) No 2826/2000, by the Commission of Communities, January 21, 2003. 44Uppgifter från hemsida, , . 46Jordbrukspolitiken och miljön, i går – – , Rapport från projektet miljöeffekter, 2003:2. 3Miljö- och landsbygds- programmet 2000–2006 I budgetpropositionen för föreslog regeringen att besluta om ett landsbygdsprogram i enlighet med Rådets förord- ning om stöd till utveckling av landsbygden.1 biföll regeringens förslag och det nuvarande Miljö- och landsbygds- programmet inrättades för programperioden –2006. I en regeringsskrivelse till presenterades programmet och det föreslogs även ett nytt mål för den ekologiska produktionen.2 Programmet har utvecklats utifrån det tidigare programmet – Miljöersättningsprogrammet – som omfattade perioden –1999 och förslag som lades fram 1999.3 Regeringen gav 1999 i uppdrag åt och Jordbruks- verket att ta fram ett förslag till program för skogsåtgärder enligt Agenda 2000 respektive ta fram ett underlag för Miljö- och lands- bygdsprogram för perioden –2006 med omvärldsanalys och lämpliga prioriteringar. Till grund för det nuvarande Miljö- och landsbygdsprogrammet ligger också de utvärderingar av tidigare stöd som genomförts – bl.a. utvärdering av strukturstöden – och ett antal skrivelser som kommit in till regeringen från intressenter såsom organisationer, mejeriföreningar och kommuner om jord- bruksstödens ersättningsnivåer, stödområdesindelning m.m. Miljö- och landsbygdsprogrammet följer av de mål som har fastslagit för den gemensamma jordbrukspolitiken.4 Dessa innebär bl.a. att åstadkomma en hållbar jordbruks- och livsmedels- produktion och tillhandahålla ett brett och varierat utbud av säkra livsmedel. Tyngdpunkten ligger på miljöersättningar för kollektiva nyttigheter och andra miljösatsningar för att nå de uppsatta målen.5 Stor vikt läggs också vid regionala insatser. För att underlätta en Miljö- och landsbygdsprogrammet 2002–2006 omställning i samband med reformer av marknadsordningarna görs också speciella satsningar på diversifiering och specialisering. Även om tyngdpunkten i det svenska Miljö- och landsbygds- programmet ligger på miljöfrågor, läggs också stor vikt vid socio- ekonomiska aspekter, bl.a. genom att miljöersättningarna i hög grad bidrar till jordbrukarnas sysselsättning och inkomst. Målgruppen är primärt lantbrukare. Andra målgrupper är föräd- lingsföretag inom livsmedelsindustrin samt personer, företag m.fl. med anknytning till lantbruket. De medel som kommer dessa andra målgrupper tillgodo utgör dock endast av det nuvarande programmet. I fråga om landsbygdsutveckling är programmet därmed i hög grad inriktat på att främja utvecklingen inom lantbruket och i mindre grad på att allmänt främja utvecklingen på landsbygden som inkluderar andra näringar än lantbruk. Miljö- och landsbygdsprogrammet skall främja en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling av landsbygden och näringsgrenarna jordbruk, livsmedelsproduktion och skogsbruk. Programmet är indelat i två insatsområden, Insatsområde I med åtgärder för att främja ett ekologiskt hållbart jordbruk och Insats- område II med åtgärder för att stärka en ekonomiskt och socialt hållbar utveckling på landsbygden (se tabellerna 3.1 och 3.2). Nuvarande program omfattar 25 olika åtgärder. Antalet stöd har minskat jämfört med den tidigare programperioden och förenk- lingar har skett inom miljöersättningarna vilka bedöms kunna leda till minskade administrativa insatser. Kostnadsramen för det nu- varande Miljö- och landsbygdsprogrammet är för Insatsområde I och för Insats- område II. Stöden i programmet finansieras till av svenska staten och för övrigt av (garanti- sektionen). EU:s medfinansiering varierar beroende på åtgärd och geografiskt område. Flera stödformer har krav på privat med- finansiering. Det svenska Miljö- och landsbygdsprogrammet är uppbyggt kring två grundläggande utgångspunkter, nämligen ett multi- sektoriellt synsätt på landsbygdens ekonomi och att lantbruket har en viktig multifunktionell roll på landsbygden. Den första utgångs- punkten innebär att man i överväganden om landsbygdens eko- nomi måste beakta att flera olika näringar, däribland lantbruket, är viktiga för en hållbar utveckling av denna. Den andra utgångs- punkten är att lantbruket har flera roller, t.ex. vårdare av miljö- och Miljö- och landsbygdsprogrammet 2002–2006 kulturvärden på landsbygden, utöver rollen som livsmedelsprodu- cent. Tabellerna 3.1 och 3.2 visar hur stöden är fördelade på Insatsområde I och II. Insatsområde I – ekologiskt hållbar utveckling på landsbygden