sou · GRB341d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Med hänsyn till de krav som beredningen menade skulle ställas på beslutsorganet fastnade man för att föreslå att det hos skulle inrättas en central disciplinnämnd, med företrädare för såväl allmänheten som personalen. På grundval av beredningens förslag inrättades – i samband med att nuvarande ordning för disciplinärenden infördes i polisförordningen – personalansvarsnämnden, , vid Rikspolis- styrelsen. En översyn av ämbetsansvarsreformen Som nämnts ovan var en av tankarna bakom ämbetsansvarsrefor- men att det disciplinära ansvaret skulle träda in där det straff- rättsliga ansvaret hade upphört. Så skedde emellertid inte och kritiken mot reformen kom snabbt och kraftigt. fick i uppdrag att göra en förutsättningslös granskning av ansvaret efter reformen. I sitt slutbetänkande Tjänsteansvar i offentlig verksamhet (Ds Ju 1983:7) fann kommit- tén att de gränser som dragits kring det straffbara området borde bestå och någon ändring av det straffrättsliga ansvaret föreslogs därför inte. var tiden inne för en ny översyn av tjänste- ansvaret med utgångspunkt att en reell utvidgning av straffansvaret skulle komma till stånd. I promemorian Myndighetsmissbruk (Ds 1988:32) lades fram förslag som låg till grund för regeringens Brottsanmälningar och klagomål mot anställda förslag i prop. 1988/89:113, med innebörd att det straffrättsliga ansvaret utvidgades. Genom en ändring i 20 kap. BrB återinfördes brottet tjänstefel och dessutom tillkom brottet grovt tjänstefel. Tanken bakom ändringen var dock att poliser fortfarande skulle vara underkastade särskilt straffansvar bara när det är motiverat för att tillgodose allmänhetens intresse av att verksamheten fullgörs på ett korrekt sätt. 4.5Disciplinärenden – Nuvarande förhållanden 4.5.1Regleringen av det disciplinära ansvaret Det disciplinrättsliga ansvaret avser fall då en arbetstagare upp- såtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sina skyldigheter i anställ- ningen, dvs. när arbetstagaren gjort sig skyldig till en tjänsteförseelse. På samma sätt som gäller i fråga om det straffrättsliga ansvaret för tjänstefel, skall om förseelsen vid en helhetsbedömning av samtliga omständigheter är att anse som ringa, disciplinpåföljd inte med- delas. Disciplinansvar finns på grund av de speciella krav som ställs på den offentliga verksamheten och för att allmänheten har ett särskilt intresse av att denna verksamhet sköts på ett korrekt sätt. Bestämmelserna om disciplinansvar finns i 14-19 §§ och 13 § anställningsförordningen (1994:373). Disciplinpåföljderna är varning och löneavdrag. En arbetstagare får inte meddelas flera disciplinpåföljder. I stället för att meddelas en disciplinpåföljd, kan en arbetstagare sägas upp eller avskedas (jfr 7 och 18 §§ LAS). Detta kan före- komma när en arbetstagare begått en grov tjänsteförseelse eller upprepade tjänsteförseelser, vilket visat att arbetstagaren är uppen- bart olämplig att inneha sin anställning. Som ett led i ett ärende om avskedande i anledning av brottslig gärning kan den anställde stängas av från arbetet (10 § lagen om fullmaktsanställning och 34-35 §§ LAS). Ett disciplinförfarande får inte inledas eller fortsätta när åtgärder vidtagits för att åtal skall väckas mot arbetstagaren. Om den på- stådda gärningen prövats i straffrättslig ordning får ett disciplinför- farande inledas eller fortsätta endast om gärningen, av någon annan orsak än bristande bevisning, inte har ansetts vara något brott, dvs. att gärningen av åklagare eller domstol inte befunnits innefatta brott. En disciplinpåföljd får enligt huvudregeln inte heller med- Brottsanmälningar och klagomål mot anställda delas efter det att arbetstagarens anställning har upphört. Att en förseelse prövats disciplinärt hindrar inte en straffrättslig prövning. Enligt 34 § är det som beslutar i frågor om disciplinansvar, åtalsanmälan och avskedande. Nämnden kan även besluta om avstängning i vissa fall. Frågor om uppsägning ligger utanför nämndens ansvarsområde. Nämnden fattar beslut när anmälan avser en arbetstagare som anställts av regeringen och när regeringen föreskrivit att nämnden skall besluta i sådana frågor även beträffande andra arbetstagare. För samtliga åklagare är föreskrivet att skall pröva dessa frågor (34 § och 25 § åklagarförordningen). Regeringen har vidare föreskrivit att skall fatta beslut i dessa frågor avseende polischefspersonal (vid polismyndigheterna biträdande länspolismästare, polismästare, polisöverintendenter, polisinten- denter och polissekreterare samt vid chefs- juristen, informationsdirektören och chefen för respektive arbets- enhet, 34 § , 6 kap. 13 § PF och 25 a § RPS-instruktionen). prövar frågor om uppsägning och avsked på grund av personliga förhållanden, disciplinansvar, åtalsanmälan och avstäng- ning avseende övriga poliser och andra anställda inom Polisen (6 kap. 14 § PF, 19 § verksförordningen och 26 § RPS-instruktionen). För annan personal inom åklagarväsendet än åklagare är det myndighetschefen som beslutar i nämnda frågor; denne beslutar även i frågan om uppsägning av åklagare. Vem skall eller får anmäla ett ärende till prövning av eller ? Uppkommer fråga som har att pröva åligger det den myndig- het som arbetstagaren lyder under att anmäla detta till nämnden. Myndighetens chef – länspolismästaren – har att avgöra om ärendet skall överlämnas till för prövning. Även utredningen i ärendet ombesörjes av den myndighet som arbetstagaren lyder under. I ut- redningsmaterialet som överlämnas till bör ingå ett yttrande över hur myndigheten ser på det påtalade förhållandet. För att underlätta handläggningen bör anmälan – med eget yttrande – Brottsanmälningar och klagomål mot anställda överlämnas till nämnden genom länspolismästarens försorg. Motsvarande ordning gäller när ärendet avser en polischef och frågan därför skall behandlas av . Om det i ett ärende mot en åklagare uppkommer fråga om att göra anmälan till skall ärendet av över- åklagaren överlämnas till Riksåklagaren för fortsatt handläggning. Det är således Riksåklagaren som beslutar om att överlämna ett ärende till nämnden. JO och JK får göra anmälan till eller om en anställd inom Polisen eller en åklagare genom att åsidosätta vad som åligger honom eller henne i tjänsten eller uppdraget gjort sig skyldig till fel, som kan beivras genom disciplinärt förfarande. Klagomål från enskilda tas inte upp till prövning av nämnderna. Ordförande i nämnden är rikspolischefen, som också utser vice ordförande. I övrigt ingår i nämnden personalföreträdarna, chefsjurist samt två av regeringen särskilt utsedda ledamöter. Vid prövning av ärenden som gäller anställda vid hetspolisen eller ingår också säkerhetspolis- chefen respektive rikskriminalpolischefen. När ett ärende anhängiggjorts hos nämnden beslutar ord- föranden om förfarande inför nämnden skall inledas eller inte. Ordföranden får ensam skriva av ett ärende om det är uppenbart att ärendet inte skall leda till någon åtgärd från nämndens sida. Beslutar ordföranden (eller nämnden) att förfarande skall inledas, utfärdas skriftlig underrättelse till arbetstagaren att yttra sig i ärendet. När det gäller ett ärende om avskedande eller uppsägning utfärdas även varsel till den lokala arbetstagarorganisationen. Ett ärende avgörs efter föredragning. Den berörde arbetstagaren har alltid rätt att inställa sig personligen inför nämnden. Utöver att fatta beslut om åtalsanmälan, disciplinpåföljd, avsked, uppsägning och avstängning, lämnar på begäran yttranden till domstol när fråga uppkommer att pröva ett åtal mot en polis- anställd. Den som vill söka ändring i beslut rörande tjänsteförseelse har att väcka talan enligt lagen (1974:371) om rättegång i arbetstvister vid tingsrätt eller Arbetsdomstolen. Brottsanmälningar och klagomål mot anställda prövar samtliga ärenden som överlämnas till den enligt bestämmelserna i och lagen om fullmaktsan- ställning. Nämnden består av en ordförande, en vice ordförande och tre andra ledamöter. Ordföranden och vice ordföranden skall vara jurister och ha erfarenhet som domare. Ledamöterna utses av regeringen. Vidare kan domstol i ett brottmål, som avser en befattnings- havare som omfattas av nämndens behörighet, begära ett yttrande om de arbetsrättsliga konsekvenserna av att vederbörande döms för brottet (jfr 29 kap. 5 § 5 BrB). Ärendena avgörs efter föredragning och de föredras som regel av sekreteraren. Både ordföranden och sekreteraren får begära in upp- lysningar och yttranden i ärendena. Handläggningen sker enligt förvaltningslagen och är som regel skriftlig. Nämnden kan dock ge den som kan lämna upplysningar i ett ärende tillfälle att närvara vid ett sammanträde. har mycket begränsade egna utredningsresurser, vilket medför att det är anställningsmyndig- heten, JO eller JK som gör den utredning som krävs. Arbetstagare som vill söka ändring i beslut rörande tjänste- förseelse har att väcka talan enligt lagen (1974:371) om rättegång i arbetstvister vid tingsrätt eller Arbetsdomstolen. har nämnden haft i genomsnitt 13 ärenden . En tredjedel av ärendena gällde disciplinansvar. De personal- kategorier som oftast förekom var anställda inom polischefs- karriären och professorer. 4.5.3Statistiska uppgifter om antal ärenden vid disciplinnämnderna har allt sedan nämndens inrättande i en verksamhets- rapport redovisat statistik över antalet handlagda ärenden. Därutöver refereras ärendena. Det är från dessa rapporter som uppgifterna nedan är hämtade. Därutöver har kommittén från fått in statistik enligt nedan. Brottsanmälningar och klagomål mot anställda SOU 2003:41 Utöver de i figur 4.5 redovisade ärendena har yttrat sig till domstol i fråga om en fällande dom i enlighet med väckt åtal kan komma att medföra att den polisanställde skiljs från sin anställning. lämnade nämnden 27 yttranden, varav 15 avsåg brott i tjänsten och 12 brott utom tjänst. Av nämndens yttranden framgår att vid en fällande dom skulle skiljande från anställningen kunna komma i fråga i sammanlagt tolv fall, lika fördelade mellan brott i och utom tjänst. yttrade sig till domstol i sammanlagt 21 ärenden; tolv för brott i tjänst och nio utom. Skiljande från anställningen skulle kunna bli aktuellt i tre fall i tjänsten och fyra utom. SOU 2003:41 Brottsanmälningar och klagomål mot anställda avsked - brott utom fara alt. tjänstefel - fel och mutbrott -