sou · GRB378d2 · 2004-01-01 00:00:00 — I regeringens IT-proposition 1999/2000:86 berör regeringen följaktligen problem- atiken och avser att verka för ett säkrare Internet och för säkra elektroniska signaturer. Detta är en mycket viktig uppgift. 5.6Konsekvenser för små företag För att värdera konsekvenserna av utredningens förslag för små företag i har vi valt att betrakta en förbättrad IT- infrastruktur som det slutliga resultatet av våra förslag. Det är vår bestämda uppfattning att en förbättrad IT-infrastruktur kommer att verka positivt för små företag. Ett av huvudmotiven till utbygg- naden av nya nät med hög överföringskapacitet är att skapa förut- sättningar för avståndsoberoende priser. De positiva effekterna omfattar således företag i hela landet. Användningen av Internet får allt större betydelse för snart sagt alla företag. Det gäller exempelvis marknadsföring, kundkontakter, försäljning, leveranser, distansarbete, kompetensutveckling och samarbete med andra företag. Småföretag inom IT-branschen får genom IT-infrastrukturutbyggnaden tillgång till en kraftigt expanderande marknad för sina produkter och tjänster. Dessa före- tag kan genom en bra IT-infrastruktur bedriva sin verksamhet i hela landet. Dessutom kan de med hjälp av nätet på ett helt annat sätt bilda nätverk med andra liknande företag och samarbeta inom områden som bl.a. utveckling och marknadsföring. För just små företag är också möjligheten att köpa supporttjänster, revisions- tjänster m.m. på distans en viktig fördel som kan uppnås genom bättre IT-infrastrukturen. Utbyggnaden av ett öppet nationellt stomnät kommer således att bidra till en större tillgänglighet, lägre kostnadsnivå och i förläng- ningen mer kvalificerade och intressanta tjänster genom bredbands- anslutning till Internet. Detta kommer naturligtvis att gynna små företag. , för transporter och IT, lämnade sitt slut- betänkande (SOU 2001:44) . Där konstateras att IT- sektorn i allt väsentligt leds och domineras av män. I sitt del- betänkande Jämställdhet och IT (SOU 2000:58) pekar man också på att IT som teknik är en manlig domän, trots att dess använd- ningsområden lika mycket fyller kvinnors som mäns behov. De konstaterar också i sin kartläggning att klyftan mellan mäns och kvinnors möjligheter till inflytande över IT-utvecklingen vidgas. I sitt delbetänkande för man fram sju förslag till åtgärder. Ingen av dessa åtgärder har någon direkt knytning till utbyggnaden av ett öppet nationellt stomnät. redovisar i den ovannämnda rapporten även hur tillgången till och användningen av datorer fördelar sig mellan könen. Rapporten visar procentandelen av män respektive kvinnor som har tillgång till datorer och Internet inte skiljer sig så stort (1998 hade av männen respektive av kvinnorna tillgång till dator i hemmet, på arbetet eller någon annan stans). Utbyggnaden av ett öppet nationellt stomnät som i sin tur innebär en förbättrad tillgång till nät i hela landet torde således ur ett tillgänglighetsperspektiv gynna både män och kvinnor. Konsekvens- erna ur ett branschperspektiv är dock väldigt svåra att förutse. Vi föreslår att de som ansvarar för utbyggnaden av det nya stomnätet uppmärksammar frågan om könsfördelning i sin arbetsstyrka. 5.8Konsekvenser för att nå integrationspolitiska mål Utredningens bedömning är att förslagen i detta betänkande inte kommer att påverka möjligheten att nå de integrationspolitiska målen annat än möjligen mycket marginellt men i positiv riktning. Den positiva aspekten skulle komma av ett av huvudmotiven för satsningen på ett öppet nationellt stomnät, nämligen att skapa förutsättningar för avståndsoberoende priser. Vidare kommer sats- ningen att innebära att tillgången på transmissionkapacitet ökar. Därmed är troligt att priserna för bredbandsanslutningar till privat- personer och företag förväntas sjunka genom utbyggnaden av ett nationellt stomnät till landets alla kommuner. En sådan utveckling gynnar ekonomiskt svaga grupper vilket skulle kunna gynna det integrationspolitiska arbetet. Vad som däremot får anses som allvar- ligt är de signaler som finns om att invandrare, handikappade , lågutbildade och arbetslösa hör till dem som i liten utsträckning har tillgång till Internet och dator. Informationstekniken kan ju för vissa av dessa grupper vara en stor tillgång och torde kunna vara till stor hjälp i integrationsarbeten. Detta är en viktig fråga som måste hanteras, men kan inte sägas vara en direkt konsekvens av de för- slag som framkommer i denna utredning. Förslaget till lag om ändring i järnvägssäkerhetslagen (1990:1157) Inom en spåranläggning får inte utan tillstånd dras ledning för elektroniska kommunikationsnät eller utföras arbeten på en redan dragen ledning, om ledningen tillhör eller skall tillhöra någon som inte har tillstånd att driva spåranläggningar, spårtrafik eller särskild trafikledningsverksamhet. Sådant tillstånd erfordras dock inte om ledningsrätt enligt ledningsrättslagen (1973:1144) har beviljats för ledningen och anmälan om arbetet har gjorts hos spårinnehavaren. Paragrafen är ny och har behandlats i den allmänna motiveringen i avsnitt 4.2.6. Bestämmelsen är utformad efter förebild i 44 § väglagen (1971:948). Viss ledning för tillämpningen bör därför kunna finnas i förarbetena till den bestämmelsen (prop. 1971:123, , rskr. 316, se särskilt prop. 1971:123, sid. 183) samt förarbetena till tidigare gällande lagstiftning (40 § lagen 1943:431 om allmänna vägar, m.m., prop. 1952:39, sid. 47 f). Någon motsvarighet till väglagens bestämmelse om undantag från kravet på tillstånd eller anmälan för skyndsamma reparationer finns dock inte i denna bestämmelse. I många fall måste man räkna med en tämligen lång framför- hållning vid en ansökan om tillstånd. Syftet med bestämmelsen är att tillgodose att säkerheten inom en spåranläggning inte äventyras av ledningsarbeten som avser ledningar som tillhör eller skall tillhöra någon som inte har tillstånd att driva spåranläggningar, spårtrafik eller särskild trafiklednings- verksamhet. För de andra aktörerna bör nuvarande bestämmelser i lagen ge ett tillräckligt skydd. Den prövning som skall ske skall således inriktas på att tillgodose säkerheten inom en spåranläggning. I allmänhet gäller att det måste vara fråga om en tämligen strikt reglerad ordning för att få tillgång till en spåranläggning för ledningsarbeten. Vid denna prövning bör myndigheten inhämta yttrande från spårinnehavaren och i förekommande fall den som bedriver särskild trafiklednings- verksamhet samt andra som kan beröras av ledningsarbetena. Tillstånd till arbetsperioder måste tas fram tillsammans med berör- da järnvägsföretag som trafikerar sträckan. Myndigheten måste givetvis självständigt bedöma vilka krav som är nödvändiga att uppställa för ledningsarbetena. Villkor för verksamheten får föreskrivas med stöd av 7 § järnvägssäkerhetslagen. Hur dessa villkor kan komma att utformas får tillämpningen utvisa. Det kan i sammanhanget dock nämnas att viss ledning bör kunna hämtas från 52 och 53 §§ vägkungörelsen, jfr avsnitt 3.2.3, givetvis med beaktande att det här är fråga om spårbunden trafik. Över huvud taget måste beaktas att spårbunden trafik inte är lika anpassbar till arbeten på infrastrukturen som vägtrafik och det är inte heller är möjligt på samma sätt att dirigera om trafiken med hänsyn till att järnvägsnätet är mycket glesare än vägnätet. Frågor om tillstånd att driva spåranläggningar eller spårtrafik eller särskild trafikledningsverksamhet prövas av . prövar även frågor om tillstånd enligt 4 a §. Förslaget till ändring av 5 § innebär att även skall pröva frågor om tillstånd enligt 4 a §. Bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen i avsnitt 4.2.6. Utförs ledningsarbete i strid med 4 a § eller mot ett villkor som har meddelats för verksamheten med stöd av 7 § får kronofog- demyndigheten meddela särskild handräckning för att åstadkomma rättelse. I fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Paragrafen är ny och behandlas i den allmänna motiveringen i av- snitt 4.2.6. En motsvarande bestämmelse som gäller för ledningsarbeten i vägar finns i 72 § första stycket väglagen (1971:948). Handräckningsåtgärd kan påkallas av eller av spårinnehavaren. Det har inte ansetts nödvändigt att ange i para- grafen. IT-stomnät till vissa kommuner Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppdrag att medverka till att förutsättningar skapas så att alla kommuners huvudorter får en anslutningspunkt till det stomnät med hög överföringskapacitet som regeringen (dnr N1999/11617) uppdrog åt att bygga ut. IT-infrastrukturen som en del av IT-politiken har beslutat att det IT-politiska målet är att som första land skall bli ett informationssamhälle för alla (prop. 1999/2000:86, den s.k. IT-propositionen, bet. 1999/2000:TU9, rskr 1999/2000:256). I IT-propositionen uttalade regeringen att hushåll och företag i alla delar av borde få tillgång till IT-infrastruktur. Utifrån IT-propositionen och riks- dagens beslut som grundval har stödinsatser utformats, i första hand inriktade mot områden utanför tätorterna och glest befolkade områden i övrigt (lagen 2000:1335 om kreditering på skattekonto av stöd till kommuner för anläggande av lokala telenät, förordningen 2000:1469 om stöd till kommuner för anläggande av lokala telenät och förordningen 2001:350 om stöd till kommuner för anläggande av ortssammanbindande telenät m.m.). Skälet till stöden är att mark- nadskrafterna inte bedöms vara tillräckligt starka för en utbyggnad i alla delar av landet. För att stödinsatserna skall få avsedd effekt måste dock aktörerna på nätmarknaden kunna utgå från att det kommer att finnas goda möjligheter att ansluta ett lokalt nät till ett nationellt stomnät. Regeringen uppdrog åt att bygga ut ett stomnät med hög överföringskapacitet mellan alla kommuner. Målet var att ansluta alla kommunhuvud- orter senast till ett sådant landsomfattande nät. Förutsättningar borde därigenom skapas för så långt möjligt avståndsoberoende priser i landet. Utbyggnaden skulle genomföras genom installation av optokabel på det egna stamnätet. Vidare gällde utbyggnad på marknadsmässiga villkor och upplåtande av nätkapacitet i form av s.k. svart fiber, likaledes på marknadsmässiga villkor. Utbyggnaden skulle finansieras genom Svenska kraftnäts egen försorg. Där det behövdes skulle samråda och samarbeta med andra aktörer på marknaden. var 61 kommuner anslutna till Svenska kraft- näts stomnät via verkets egen optokabel. var ytterligare 49 kommuner anslutna till Triangelbolaget AB:s stom- nät, som ägs gemensamt av , , Syd- kraft och . Vidare var 48 kommuner anslutna till ett nationellt stomnät huvudsakligen genom nät ägda av , och . Totalt var således 158 kommuner, dvs. av samtliga 289 kommuner, anslutna till detta stomnät, som karakteriseras av att huvudaffären består av tillhandahållande av s.k. svart fiber. Svenska kraftnäts bedömning av utbyggnadstakten Enligt tidigare planer skall ytterligare ca. 60 kommuner kunna an- slutas , huvudsakligen genom andra än och . 70 av landets kommunhuvudorter skulle därmed inte nås till denna tidpunkt. I dessa orter bor totalt av befolkning. Planerna är emellertid osäkra, främst på grund av låg- konjunkturen på telekommunikationsområdet. Kommuner som ligger på ett stort avstånd från redan utbyggda förbindelser och som har liten befolkning erbjuder en begränsad marknad som investeringskostnaden för den ortssamman- bindande förbindelsen blir hög, vilket minskar Svenska kraftnäts förutsättningar för att på marknadsmässiga grunder ansluta dessa orter. Det har pågått en betydande utbyggnad av IT- infrastruktur med hög överföringskapacitet av olika slag (enligt Post- och , ). Detta gäller såväl stomnät som andra nivåer. Utbygg- naden har varit koncentrerad till de tätbefolkade delarna av . Uppgifterna om nätutbyggnaden är ganska osäkra, men det före- faller som om även det kommun- och kommunbolagsägda nätet ökat kraftigt . Skälet till att en särskild utredare nu tillkallas är att läget förändrats sedan uppdraget till lämnades. Då förutsattes att det skulle vara möjligt att på marknadsmässiga villkor installera s.k. svart fiberförbindelse som skulle nå alla kommunhuvudorter. Sedan överlämnandet av IT-propositionen och uppdraget till har emellertid förutsättning- arna för en snabb utbyggnad kraftigt förändrats. Marknadsaktörer- nas intresse har sjunkit väsentligt. Med den uppläggning som stöd- formerna givits, bygger utnyttjandet av stöden dessutom på att kommunerna har ett stort intresse av att medverka, såväl i form av planering och delfinansiering som i upphandling och eventuellt i eget nätägande. När marknadens intresse för nätutbyggnad minskar, påverkas också kommunernas intresse och möjlighet att medverka. Ett syfte med såväl stödformerna för bredbandsutbyggnaden som det tidigare uppdraget till har varit att stimulera konkurrensen från nya och mindre nätägare. I glest befolkade kommuner är dock möjligheterna ännu mindre än att skapa en sådan konkurrens. Ett annat skäl att tillkalla en särskild utredare ligger i de begräns- ningar som följer av Svenska kraftnäts roll som nätägare på en marknad. Uppdraget utgick från att det skulle vara möjligt att nå alla kommuner, antingen genom att utnyttja Svenska kraftnäts egen infrastruktur (topplina på elstamnät) eller genom andra samverk- ande företags infrastruktur med svart fiber. Det nya läget på mark- naden kan leda till att man bör bredda erbjudandet till att gälla även andra former av infrastruktur med hög överföringskapacitet än enbart svart fiber. Detta möjliggör att man vidgar kretsen av nätägare som kan komma ifråga. Att undersöka nya kombinations- möjligheter i samarbete med bl.a. kommunerna ligger utanför det uppdrag som givits åt och dess roll som en av flera nätägare på marknaden. Att alla kommuner får minst en anslutningspunkt till ett stomnät med hög överföringskapacitet är en viktig del av regeringens IT- politik. Utredarens uppgift är därför att medverka till att förut- sättningar så långt möjligt skapas för detta, inom ramen för det nuvarande regelverket. Utredaren skall gå igenom förutsättningarna i de kommuner som inte bedöms få del av det marknadsmässiga utbudet genom upp- draget till . Regeringen avser att uppdra åt att kartlägga förutsättningarna för stomnät till de berörda kommunerna, ett material som skall ställas till utredarens förfogan- de. Utredaren skall, kommun för kommun, granska möjligheterna att utnyttja tillgängliga nät, bl.a. nät, de stödformer som finns och andra resurser. Målet är att alla huvudorter skall kunna anslutas till ett öppet nationellt stomnät. Utredaren skall medverka till att, i de fall det är nödvändigt och möjligt, överenskommelser träffas om alternativ till det som avsågs i uppdraget till . Exempel på sådana alternativ kan vara svart fiber hos någon annan nätägare, våglängder, kapacitet eller trådlöst. Målet skall vara möjligheter till anslutning till det öppna, nationella opto- stomnätet. Utredaren kan, om kommunerna önskar, biträda dem i förhandlingar med nätägare. Utredaren skall samråda med berörda länsstyrelser, regionala självstyrelseorgan, , samt övriga myndigheter och organisationer, som utredaren finner lämpligt. Utredaren skall redovisa resultatet av sitt arbete . Redovisningen skall vara skriftlig och omfatta samtliga de kommuner som, efter överläggningar med och andra nätaktörer, inte bedöms vara möjliga att nå enligt de villkor som gavs i uppdraget till . Redovisningen skall innehålla de överenskommelser som om möjligt träffats mellan kommuner och nätägare och som resulterat, eller möjligt bedöms resultera, i en anslutning till det nationella, öppna opto- stomnätet på annat sätt än det som avsågs i uppdraget till . Tilläggsdirektiv till utredningen (N2001:14) om IT-stomnät till vissa kommuner Beslut vid regeringssammanträde . Regeringen har i beslut uppdragit åt en särskild utredare att medverka till att förutsättningar skapas så att alla kommuners huvudorter får en anslutningspunkt till det nation- ella stomnät med hög överföringskapacitetsom regeringen uppdrog åt att bygga ut. Utredaren får nu följande tilläggsuppdrag att beskriva omfattningen och karaktären av den infrastruktur som staten förfogar över i anslutning till den verksamhet som bedrivs av i första hand , Ban- verket och , samt de helägda bolagen, och som eventuellt kan användas för att underlätta utbyggnad av nät med hög överföringskapacitet, att beskriva de särskilda krav som svenska kraft- näts, och verksamheter ställer och som är aktuella i detta sammanhang, att identifiera och analysera de intressekonflikter som kan finnas mellan IT-infrastrukturens utbyggnad och utnyttjande och de uppgifter som , och har samt att beskriva, analysera och bedöma de vill- kor som gäller för användandet av denna infrastruktur för IT-nätändamål, att föreslå en avvägd policy för upplåtande av utrymme för all- män IT-infrastruktur i den infrastruktur som staten förfogar över i syfte att skapa tydliga spelregler och riktlinjer för såväl infrastrukturförvaltarna som IT-intressena och att vid behov föreslå nödvändiga författningsförändringar med anledning av den föreslagna policyn. Regeringen uppdrog åt att bygga ut ett stomnät med hög överföringskapacitet mellan alla kommuner. Målet var att ansluta alla kommunhuvud- orter senast till ett sådant landsomfattande nät, vilket är en viktig del av regeringens IT-politik. bedöm- de stomnätsutredningen att antalet kommuner som inte skulle nås med svart-fiber-anslutning vid utgången av 2002 var cirka 85. Regeringen beslutade om direktiv för utredningen om IT-stomnät till vissa kommuner (dir. 2001:99). Utredningens uppgift är att medverka till att förutsättningar skapas så att alla kommuners huvudorter får en anslutningspunkt till ett stomnät med hög överföringskapacitet inom ramen för det nuvarande regelverket. Utredaren skall medverka till att, i de fall det är nödvändigt och möjligt, överenskommelser träffas om alter- nativ till det som avsågs i uppdraget till svenska kraft- nät. Exempel på sådana alternativ kan vara svart fiber hos någon annan nätägare, våglängder, kapacitet eller trådlöst. Målet skall vara möjligheter till anslutning till det öppna, nationella optostomnätet. Utredaren skall redovisa resultatet av sitt arbete . Regeringen uppdrog vidare åt att kartlägga i vilka kommuner de kommersiella förutsättningarna bedöms tillräckliga för att ansluta kommunhuvudorter till det nationella optostomnät på marknads- mässiga villkor, ett material som skall ställas till utredarens förfogande. skall även så långt som möjligt, lämna förslag till utredaren på alternativa anslutnings- möjligheter till nät med hög överföringskapacitet. Det har pågått en betydande utbyggnad av IT- infrastruktur med hög överföringskapacitet av olika slag. Detta gäller såväl stomnät som andra nivåer. Utbyggnaden har varit kon- centrerad till de tätbefolkade delarna av . Uppgifterna om nätutbyggnaden är ganska osäkra, men det förefaller som om även det kommun- och kommunbolagsägda nätet ökat kraftigt . Av Post- och kartläggning av IT- infrastrukturen i () framgår att har optisk fiberkabel, en ökning , och att har fiberkabel, en ökning . I fall används vägarna i stor utsträckning för IT-nät, men dessa ägs och disponeras helt och hållet av externa nätägare och uppgifter saknas om omfattningen. Tillgången till statlig infrastruktur lämplig för nät för elektronisk kommunikation Vissa statliga myndigheter och affärsverk, framförallt inom kom- munikationssektorn, har tillgång till en landsomfattande och sammanhängande infrastruktur. Detta gäller främst , men även . Denna infra- struktur i form av vägar, banvallar, , stolpar etc. är i första hand avsedd för en specifik verksamhet, men har också alltmer börjat användas för anläggning av nät för elektronisk kommunika- tion, inte bara för det egna behovet utan också för en bredare marknad. Till den statliga infrastrukturen kan också räknas den som statliga bolag, t.ex. och förfogar över och nyttjar. Förutsättningarna för utnyttjande av denna infrastruktur för utbyggnad av nät varierar dock kraftigt mellan olika slag av infra- struktur och olika lösningar har valts. upplåter utrymme inom vägområdet för längsgående teleledningsanläggningar mot ersättning. Ersättningen är av engångskaraktär och varierar med avståndet till beläggningskant. I svenska kraftnäts fall har istället lösningen varit att bygger ett nät med syftet att det sedan upplåts i form av s.k. svart fiber, dvs. har ett eget nät som tillgodo- ser järnvägens behov av teletjänster. I den mån det finns över- kapacitet säljer de även tjänster på nätet i form av våglängdsmulti- plexering och kapacitet. Behovet av att kunna få tillgång till befintlig statlig infrastruktur för IT-ändamål har ökat, bl.a. i samband med svårigheterna att finansiera IT-infrastrukturutbyggnad i de områden som de kom- mersiella aktörerna anser olönsamma för utbyggnad. Särskilt i de glesare befolkade delarna av saknas det marknadsmässiga förutsättningar att bygga ut IT-nät. Kommuner och delar av kommuner som ligger på ett stort avstånd från redan utbyggda förbindelser och som har liten befolkning erbjuder en begränsad marknad som investeringskostnaderna särskilt för ortssammanbindande förbindelser blir höga. I kommuner med vidsträckt lands- och glesbygd är kostnaderna även höga för att nå enskilda abonnenter som bor utspritt. Flertalet kommuner i har glest befolkade kommundelar. I dessa delar av finns särskilt stor anledning att utnyttja den tillgängliga statliga infra- strukturen så effektivt som möjligt. Med tydliga spelregler under- lättas nätutbyggnaden. Det saknas en samlad bild av hur den statliga infrastrukturen, bl.a. , svenska kraftnäts och infrastruktur, har använts och kan användas för utbyggnaden av nät för elektronisk kommunikation. Det saknas också en överblick över förutsättningar och villkor för upplåtande av banvallar, vägar, tunnlar, , stolpar m.m. som staten förfogar över. Även användande av annan statlig infrastruktur, t.ex. de helägda bolag- ens, kan vara av intresse i detta sammanhang. Det finns nu skäl att se över om tillgängligheten till den infra- struktur som i första hand , och förfogar över är tillfredställande. Med hänsyn tagen till de uppgifter som , Ban- verket och har bör det utredas om tillgängligheten till infrastrukturen för IT-ändamål kan förbättras. Utredaren skall beskriva omfattningen och karaktären av den infra- struktur som staten förfogar över i anslutning till den verksamhet som bedrivs av i första hand , Ban- verket och , och som eventuellt kan användas för att underlätta utbyggnad av nät med hög överföringskapacitet. Med tydliga spelregler kan nätutbyggnaden underlättas och en känd policy underlättar för aktörerna på marknaden. Utredaren skall därför föreslå en avvägd policy för upplåtande av utrymme för allmän IT-infrastruktur i den infrastruktur som staten förfogar över i syfte att skapa tydliga spelregler och riktlinjer för såväl infrastrukturförvaltarna som IT-intressena. Utredaren skall härvid ta hänsyn till konkurrensintresset och beakta eventuella berör- ingspunkter med EG:s konkurrens- och statsstödsregler. ekonomiska konsekvenserna som förslagen medför skall särskilt analyseras. Utredaren skall vid utarbetandet av policyn föreslå den mest samhällsekonomiska lösningen. Utredaren skall visa hur och i vilken omfattning infrastrukturen utnyttjats och skulle kunna utnyttjas för anläggande av IT-infra- struktur. Beskrivningen skall visa den geografiska fördelningen. Det står utredaren fritt att utvidga kartläggningen även till annan statlig infrastruktur som kan vara av intresse i detta sammanhang. Utredaren skall beskriva de särskilda krav som svenska kraftnäts, och verksamheter ställer och som är aktuella i detta sammanhang. Utredaren skall identifiera och analysera de intressekonflikter som kan finnas mellan IT-infrastrukturens utbyggnad och utnyttjande och de uppdrag som , och har.