sou · GRB331 · 2004-01-01 00:00:00 — Slutbetänkande från för och Habitat (SOU2003:31) Produktion: Svensk Information Omslagsfoto: /, Regeringen tillkallade en nationalkommitté för genomförande och vidareutveckling av och Habitat. Kommitténs uppgift har varit att förankra, sam- ordna och utveckla arbetet kring och Habitat i (Dir. 2000:48). Kommittén, som har antagit nam- net för och Habitat, har också haft i uppgift att lämna underlag till FN:s uppfölj- ningsmöten kring Habitatagendan samt . Inför världstoppmötet i fick kommittén särskilda tilläggsdirektiv (dir. 2001:121), med inriktning på frågeställningar att belysa inför toppmötet. Direktiven redovisas i bilaga. Till ordförande för kommittén förordnades genom beslut statsrådet och som ersättare för denne dåvarande statssekreterare . F.d. miljöminister var kommitténs ordförande . Ordförande i kommittén har från varit miljöminister . Dåvarande statssekreterare (t.o.m. 2002- 10-24) har varit ersättare för båda miljöministrarna. I kommittén har samtliga riksdagspartier varit repre- senterade. Som ledamöter förordnades dåvarande riksdagsledamoten , riksdagsleda- möterna , , , , , , och samt landstingsledamoten . Som experter från departement och myndigheter utsågs departementssekreterare , (), departementssekreterare , Utrikesdeparte- mentet (), departementssekreterare , (t.o.m. 2001-09- 21), departementssekreterare , Miljö- departementet, departementssekreterare , (), departements- sekreterare , , departe- mentssekreterare , (), departementssekreterare , (fr.o.m. 2000-11-07 ), departementssekreterare , Miljö- departementet (fr.o.m. 2001-05-08), enhetschef , Sida (fr.o.m. 2001-05-08), numera miljöambas- sadör , (fr.o.m 2001-09- 01), f.d. miljöambassadör (fr.o.m. 2001-05-08 ) samt departementssekrete- rare , (fr.o.m. 2002-10- 10). Som kommitténs generalsekreterare förordnades den departementsrådet samt som kommittésekreterare , och (t. o. m. Expert , , ingick i kommittésekretariatet . Genom beslut knöts en rådgi- vande expertgrupp till kommittén: , (fr.o.m. 2002-01-15), , Hela ska leva, , LRF (fr.o.m. 2001-12-03), , Möllevångs- gruppen, Bo Ek, kommun, , stads bostads AB, , , , och utvecklingsstudier (fr.o.m. 2001-01-01), , Miljöaktion , , , , LRF (), , kom- mun, , , , och utvecklingsstudier (), , LO (t.o.m. 2001- 11-22), , , , , , , , kom- mun, , , , (fr.o.m. 2002- 01-15), , , , , , Ungdomens miljöriksdag, , för ungdomsorganisationer, , , , LO (fr.o.m. 2001-11-23), , (), , , , Sida (fr.o.m. 2002-04-18), , , , Forum Syd (fr.o.m. 2001-09-01), , Forum Syd (), , , , , , (), , , (t.o.m ), Sida, , samt , . har i samband med FN:s general- församlings extra möte om uppföljningen av möte om Habitat, hållbar stads- och bebyggelseutveckling i (Istanbul+5) tagit fram en nationalrapport. Kommittén lade också fram en nationalrapport, Från vision till handling, vid världstoppmötet i . för och Habitat har haft 19 protokollförda sammanträden. mittén har med detta betänkande fullgjort sina uppgifter i enlighet med givna direktiv och överlämnar härmed sina överväganden och förslag till regeringen. Framställningen tar avstamp i såväl nationellt som internationellt arbete med och Habitat men kommitténs överväganden och förslag inriktas i första hand mot nationell, regional och lokal nivå. är enig om den stora betydelse för en hållbar utveckling som ett fortsatt arbete med och Habitat inne- bär. Kommittén är även enig om de övergripande målen för en hållbar utveckling. När det gäller olika medel för att nå målen finns dock vissa skiljaktigheter. Till betänkandet fogas en reservation och ett särskilt yttrande. Till regeringen 2 SAMMANFATTNING 8 I. SÅ HÄR HAR VI ARBETAT14 II. AVSTAMP FRÅN , 18 II.1 Miljöfrågorna på den politiska dagordningen 18 II.2 och 18 II.3 och Habitatagendan 19 II.4 och Habitatagendan – beröringspunkter III.DET SVENSKA ARBETET MED AGENDA 21 III.1 22 Det lokala arbetet har utvecklats 22 Samverkan har varit ledstjärna 24 Arbetets organisation och ledning 25 III.2 Habitatagendan27 Den kommunala planeringen har utvecklats 27 Ny inriktning för den nationella bostadspolitiken 29 Nya former för regional utveckling under framväxt 30 Insatser för integration och ökad delaktighet 30 III.3 Samlade erfarenheter och slutsatser 31 RESULTAT FRÅN ISTANBUL+5 OCH 34 IV.1 Det internationella samarbetet om boende och stadsutveckling sedan Istanbul34 IV.1.1 Framgångar och svårigheter 34 IV.1.2 Istanbul+5 – uppföljningskonferens i 34 Viktiga principer och mål bekräftades34 Erfarenheter och lärdomar diskuterades 35 IV.1.3 Deklarationen om städer och samhällen i det nya millenniet 36 Fattigdomen i världen en huvudfråga 37 Demokrati och vidgat deltagande är grundläggande37 Kvinnans ställning betonas 37 Integrering av Habitatagendan och 38 Kommunernas roll behöver stärkas38 Deklarationen uppfordrar till handling på alla nivåer38 Deklarationens betydelse för 38 IV.1.4 Andra internationella konferenser om stadsutvecklingsfrågor 38 IV.1.5 UN-Habitats och andra internationella aktörers roll 39 IV.2 Världstoppmötet i 40 IV.2.1 Allmänt om mötet 40 IV.2.2 Den politiska deklarationen 42 IV.2.3 Genomförandeplanen 42 IV.2.4 Partnerskapsinitiativ 44 IV.2.5 Betydelsen för den fortsatta Agenda 21-processen 46 IV.3 och Habitat – gemensamma beröringspunkter 47 V.FORTSATTA UTMANINGAR OCH FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER49 V.1 Bakgrund och övergripande frågeställningar 49 V.2 Kommitténs övergripande slutsatser52 V.3 Gemensamma utgångspunkter för Agenda 21- och Habitatprocesserna 53 V.3.1 En ny, bred syn på begreppet hållbar utveckling53 V.3.2 Visioner, mål och strategier 53 V.3.3 Helhetssyn och sektorsintegrering54 V.3.4 Den nationella nivåns betydelse 54 V.3.5 Kommunernas roll, lokal demokrati och samverkan 56 V.3.6 Forskningens roll 60 V.3.7 Kommitténs överväganden och förslag 62 V.4 Strategier för hållbar utveckling64 V.4.1 Den nationella strategin för hållbar utveckling 64 Utveckling av styrmedlen 65 Samverkan med regional och lokal nivå 65 Återföring av erfarenheter 65 V.4.2 Lokala och regionala strategier för Befintliga program och strategier 66 Anknytning till de sociala aspekterna 67 Hållbar ekonomisk tillväxt från ett lokalt och Samspelet mellan instrumenten för regional utveckling och kommunala strategier 70 V.4.3 Kommitténs överväganden och förslag 71 V.5 Fortsatt Agenda 21-arbete71 V.5.1 Utvecklingstendenser 71 Folkhälsofrågor 72 Socialt ansvarstagande och etiska frågeställningar 73 Konsumtions- och produktionsmönster 74 Miljöbesparingar 76 Delaktighet och rättvisa livsvillkor 77 Lokalt arbete för att begränsa globala klimatförändringar77 Det kommunala internationella samarbetet 79 V.5.2 Kommitténs överväganden och förslag 80 V.6 Fortsatt Habitatarbete81 V.6.1 Svenska utvecklingstendenser 81 Regionala obalanser 82 Den regionala utvecklingsplaneringen 83 Boendeplaneringen 83 Den fysiska planeringen som instrument 84 Helhetssyn och samordning 85 V.6.2 En samlad stadspolitik 85 En samlad stadspolitik - övergripande principer för stadens utveckling 87 Ett långsiktigt hållbart trafiksystem 89 V.6.3 En sammanhållen politik för landets storstäder 93 V.6.4 Det internationella samarbetet om inom FN-systemet 94 Bilateralt samarbete för urban utveckling 96 V.6.5 Kommitténs överväganden och förslag 97 KONSEKVENSER AV KOMMITTÉNS FÖRSLAG 99 Reservation och särskilt yttrande 101 tillkallade regeringen en nationalkommitté för genomförande och vidareutveckling av och Habitat. Kommitténs uppgift har varit att förankra, samordna och utveckla arbetet med och Habitat i . I kapitel I redovisas hur kommittén har arbetat och vilka rapporter som har lagts fram under arbetets gång Kapitel II beskriver den betydelse som olika interna- konferenser har haft för arbetet med och Habitat. Här behandlas i , om miljö och utveckling i med Riodeklarationen och handlingspro- grammet samt världskonferensen om boende, bebyggelse och stadsutveckling, Habitat II, som ägde rum i , då Istanbuldeklarationen och Habitatagendan antogs. Det framhålls bl.a. att och Habitatagendan bör ses som kompletterande handlingsprogram med det gemensamma målet att bidra till att lägga en grund för ett hållbart samhälle med glo- bal rättvisa. I kapitel III beskrivs översiktligt det omfattande sven- ska arbetet med och Habitat. En mer detalje- rad genomgång av dessa båda processer och hur arbetet har bedrivits, vilka verktyg som använts m.m. har redo- visats i två separata nationalrapporter, . Rapporterna kan inhämtas via . Det konstateras bl.a. att få FN-konferenser har fått ett sådant genomslag på den lokala nivån som Rio- konferensen om miljö och utveckling . I har av kommunerna antagit ett lokalt Agenda 21-program i kommunfullmäktige. En viktig del i det svenska Agenda 21-arbetet har varit att involvera olika samhällsgrupper i den lokala processen. Det har ofta skett genom seminarier och bildande av samråds- grupper och nätverk. Ytterligare exempel är lokala utvecklingsprojekt där t.ex. myndigheter, organisationer och näringsliv har samarbetat. Ett omfattande utbild- ningsarbete har genomförts såväl inom de kommunala organisationerna och företagen som för allmänheten. Habitatagendan har visat sig vara mindre känd i , och har inte fått samma genomslagskraft som . Dess grundläggande betoning på boende, bebyggelse och stadsmiljö är dock i hög grad relevant också för politiken i . I fokus för arbetet står fram- för allt samhällsplaneringen på lokal och regional nivå. I kapitel IV redovisas kortfattat resultaten från FN:s uppföljningsmöten om Habitat och . efter hölls ett extra möte i (+5) för att följa upp och utvärdera arbetet med Habitatagendan samt för att besluta om fortsatta insatser. Vid konferensen antogs en Deklaration om städer och andra samhällen i det nya millenniet. I deklarationen betonades vikten av demo- kratiska styrelseskick, decentralisering och lokalt genom- förande samt boendets centrala roll för att bekämpa fat- tigdom och främja en ökad delaktighet i samhället. Deklarationens huvudbudskap är att konkreta åtgärder måste vidtas i alla länder för att motverka de problem och ta till vara på de möjligheter som urbaniseringen för med sig. Deklarationen slår fast ländernas ansvar att främja tillgången till rent dricksvatten, grundläggande infrastruktur och samhällsservice, inklusive sanitet, sop- hantering och transporter. Den lyfter också fram vikten av att gynna kvinnors fulla och lika deltagande i beslut som rör boende och bebyggelse. efter hölls världstoppmötet om hållbar utveckling, i . Toppmötet bekräftade att och hållbar utveckling med dess ekonomiska, sociala och miljömässi- ga dimensioner ska ligga till grund för det fortsatta inter- nationella, nationella och lokala utvecklingsarbetet. Hållbar utveckling anges som ett av FN:s överordnade mål. Vid Johannesburgmötet formulerades mål och tidta- beller för det fortsatta arbetet med och håll- bar utveckling i en genomförandeplan, the Plan of Implementation. Den politiska deklaration om hållbar utveckling som mötet antog, ger politiskt stöd för förverkligandet av genomförandeplanen. Fattigdoms- bekämpning, ändrade konsumtions- och produktions- mönster samt bevarande och skydd av naturresurser slogs fast som övergripande mål för det fortsatta arbetet. Toppmötet fattade även beslut om att utveckla ett tioå- rigt ramverk av program för hållbara produktions- och konsumtionsmönster. Bland nya utmaningar märks glo- balisering och handel. Miljö- och handelsavtal ska vara ömsesidigt stödjande och företagens roll i arbetet för en hållbar utveckling betonas. I lanserades en rad internationella partnerskapsinitiativ mellan tre eller fler parter – regeringar, näringsliv, internationella organi- sationer och frivilligorganisationer. I genomförandepla- nen framhålls att samordningsstrukturer för hållbar utveckling bör utvecklas på såväl nationell som lokal Nationella strategier för hållbar utveckling ska börja genomföras . I kapitel V redovisas utmaningar, överväganden och förslag till åtgärder för det fortsatta arbetet. Resultaten från världstoppmötet i ska nu omsättas nationellt och lokalt, vilket enligt kommitténs mening kan bidra till att mobilisera ny energi både i det fortsatta internationella samarbetet och i det inhemska arbetet. Kommittén konstaterar att arbetet med hållbar utveckling är komplext; det handlar om att integrera de skilda dimen- sionerna i hållbarhetstänkandet i flera politikområden, att utveckla samspelet mellan olika beslutsnivåer och att sti- mulera till samverkan mellan många olika aktörer. Kommittén konstaterar också att en samordning i av politiken för och hållbar utveckling är efterfrågad. Nationella initiativ kan ge ny kraft i det lokala arbetet, inte minst genom riktade stöd och genom att ange mål och skapa en löpande dialog mel- lan nationell, regional och lokal nivå. Formerna för en kraftfull plattform för stöd och samverkan behöver utvecklas. Kommittén anser att den lokala nivån även i fortsättningen bör vara basen i arbetet med och Habitat och föreslår att det, som ett stöd för det lokala arbetet, bör skapas förutsättningar för en samverkansfunk- tion, ett Nationellt forum, fristående från regeringen och med deltagande av aktörer från olika nivåer i samhället. Det finns ett behov av en ökad satsning på tvärveten- skaplig forskning med systemsyn kring hållbar utveckling. Det är bl.a. angeläget att forskning utvecklas kring livs- stils- och beteendeförändringar, processutveckling samt analyser av styrmedel och olika insatser. När det gäller den fysiska planeringen och forskning om hållbar stads- utveckling behövs nya kunskaper, ett mer utvecklat sys- temtänkande och ett helhetsperspektiv. För att öka kvali- teten och takten i omställningsarbetet behöver samver- kan mellan forskare och praktiker i miljöarbetet förbätt- ras. En fortsatt utveckling av indikatorer som kan funge- ra både för nationell och lokal nivå är viktig. Med avseende på dessa övergripande frågeställningar lägger kommittén fram följande förslag (när det gäller icke statliga organisationer, som t.ex. , enskilda kommuner, näringslivsorganisationer, ideella organisationer osv. har dessa ej namngivits utan benämns övriga berörda samhällsinstitutioner och orga- nisationer). Förslag 1: Ett Nationellt forum för och Habitat bör tillskapas. Detta forum, som ska verka fristå- ende från regeringen och de centrala myndigheterna, ska tjäna som en arena och neutral mötesplats för samverkan, kunskapsutbyte och kompetensutveckling mellan sam- hällsorgan, forskarsamhället och företrädare för före- nings- och näringsliv på nationell, regional och lokal nivå. Forumet kan utgöra en samlingspunkt i ett landsomfat- tande nätverk när det gäller det fortsatta arbetet med , Habitat och hållbar utveckling. Förslag 2: Regeringen föreslås, via lämplig myndighet, avsätta särskilda resurser som stöd och stimulans till sär- skilt intressanta pilot- och utvecklingsprojekt och kam- panjer samt för att utveckla samarbete, dialoger och pro- cesser på lokal och regional nivå. Förslag 3: Formas bör ges i uppdrag att, i samverkan med andra institutioner som t.ex. Miljövårdsberedningen, , , Mistra och , göra en samlad bedömning av behovet av skilda forskningsinsat- ser i det fortsatta arbetet med och Habitat. Kommittén vill här peka på vikten av att de gränsöver- skridande forskningsprogrammen inom t.ex. EU beaktas i detta sammanhang. Det är också viktigt är att stimulera tvärvetenskaplig forskning med systemsyn för att fördju- pa kunskaperna om sambanden mellan de tre dimensio- nerna i hållbar utveckling, dvs. den ekonomiska, den mil- jömässiga och den sociala dimensionen, liksom forskning- en om hållbar stadsutveckling. En viktig uppgift kan vida- re vara att identifiera och utveckla ekonomiska styrmedel såsom skatter, avgifter och subventioner som påverkar arbetet för en hållbar utveckling. Det kan t.ex. gälla rela- tionen till miljömål samt produktions- och konsumtions- mönstren. I uppdraget bör ingå att föreslå hur dessa styr- medel kan förändras så att de inte motverkar utan tvär- tom stimulerar till en hållbar utveckling. Förslag 4: Ett viktigt redskap för det lokala hållbarhets- arbetet är hållbarhetsindikatorer. () har utarbetat ett 30-tal nationella indikatorer för hållbar utveckling. Som ett stöd till lokalt verksamma organisationer och företag bör SCB uppdras att i samar- bete med berörda myndigheter samt övriga berörda sam- hällsinstitutioner och organisationer vidareutveckla sitt arbete med hållbarhetsindikatorer. I uppdraget bör ingå att skapa en struktur för datainsamling som möjliggör att mer data kan användas lokalt i syfte att påvisa förän- dringar och på så vis stimulera lokalt engagemang. Strategier för hållbar utveckling Att vidareutveckla den breda inriktningen och stärka de tvärgående aspekterna blir enligt kommitténs mening en huvudfråga i det fortsatta arbetet med den nationella hållbarhetsstrategin. Sannolikt förutsätter detta att nya former för samordning och målstyrning behöver övervä- gas. Vidare är det betydelsefullt att en successiv återfö- ring av arbetets resultat och erfarenheter görs för att olika aktörer ska kunna värdera det egna arbetet i ett större sammanhang. Kommunerna har ett strategiskt tillfälle att konkretisera sina lokala utvecklingsintentioner genom att utarbeta lokala strategier för hållbar utveckling. Ett sådant arbete bör ta sin utgångspunkt i befintligt underlag om lokala förutsättningar. Kommitténs överväganden och förslag med avseende på strategier för hållbar utveckling är följande. Förslag 5: Enligt beslut vid världstoppmötet i ska alla länder ha påbörjat genomförandet av nationella strategier för hållbar utveck- ling. Det bör ligga i kommunernas, länsstyrelsernas och andra regionala organs intresse att i samverkan inom respektive region utveckla lokala och regionala strategier för hållbar utveckling. Sådana strategier, som i hög utsträckning bör kunna bygga på befintligt underlag, kom- mer att variera i utformning och innehåll, eftersom utvecklingsförutsättningarna skiljer sig markant mellan olika områden. De skulle dock kunna utvecklas med hän- syn tagen till processen i anslutning till den nationella stra- tegin. Med en sådan inriktning skulle arbetet med den nationella strategin kunna tillgodogöra sig arbetet på lokal och regional nivå. Dessa strategier, utvecklade i ett under- ifrånperspektiv, skulle bli viktiga underlag för de diskus- sioner som kommer att äga rum i det Nationella forum som kommittén föreslår tillskapas (förslag 1). , , bör ges i uppdrag att stödja arbetet med strategier för hållbar utveckling på lokal och regional nivå. Det är en viktig utmaning att föra in ny energi i det loka- la arbetet med och Habitat för att aktivera alla Ytterligare frågeställningar, såsom folkhälso- och arbetslivsfrågor, etiska frågeställningar, konsumentfrågor, demokratifrågor och integrationsaspekter bör tas in i arbetet. Mot bakgrund av vad som framförs om Agenda 21- arbetet föreslår kommittén följande. Förslag 6: bör ges i uppdrag att i samver- kan med övriga berörda samhällsinstitutioner och organisa- tioner utveckla idéer och förslag till hur folkhälsofrågorna kan integreras i det lokala Agenda 21- och Habitatarbetet. Ett framgångsrikt folkhälsoarbete förutsätter att folkhälsoa- spekterna integreras i de verksamheter som bedrivs av kommuner och landsting samt att arbetet genom- förs strategiskt och tvärsektoriellt. Det är vidare viktigt att kommunernas och landstingens arbete med att utveckla metoder för att systematiskt ta hänsyn till hälsofrågorna i samhällsplaneringen och beslutsfattandet fortsätter. Exempel på sådana pågående insatser är hälsokonsekvensbe- dömningar och lokala välfärdsbokslut. Kommittén menar att samlade överväganden på lokal och regional nivå om olika folkhälsofrågor, bl.a. utifrån de nationella folkhälsomålen, kan bilda underlag för lokala folkhälsomål. Förslag 7: Socialt ansvarstagande och etiska frågeställ- ningar bedöms få en allt större betydelse i företagens pro- duktutveckling och marknadsföring såväl på internationell som på nationell nivå. Flera svenska företag ligger i fron- ten och det internationella intresset för att utveckla modeller för detta ökar. bör mot bakgrund av över- väganden inom bl.a. och samt erfaren- heterna från samarbetsprojektet få i upp- drag att utreda hur initiativ med ökat socialt ansvarsta- gande kan stimuleras och knytas till pågående arbete inom det svenska näringslivet med hållbar utveckling. För att i linje med besluten vid världstoppmötet i utveckla konkreta samverkansprojekt (part- nerskap) mellan samhällsorganen och näringslivet bör uppdras att med stöd i sina pågående aktiviteter utveckla möjligheterna till en mer systematisk samverkan i form av partnerskap mellan näringsliv, organisationer, myndigheter och kommuner, särskilt på lokal och regional nivå. Det handlar bl.a. om att föreslå kriterier och praktis- ka former för sådana samverkansprojekt. Förslag 8: , , och övriga berörda samhällsinstitutioner och organisationer bör i samverkan med lokala informatörer och Agenda 21-sam- ordnare verka för att underlätta för lokala vidareinformatö- rer att påverka beteenden som främjar hållbara konsum- tionsmönster. Det kan gälla att underlätta spridning av rele- vant information som anpassats efter lokala behov samt att undersöka möjligheten att i samarbete med berörda myn- digheter och universitet/högskolor erbjuda lokala tjänste- män och förtroendevalda fortbildning inom hälso- och mil- jökommunikation och beteendevetenskap. Därigenom kan kunskapen om människors förutsättningar till ett hälso- och miljömedvetet agerande öka. Förslag 9: I de kvalitetsgranskningar av skolverksamheten som ansvarar för bör en parameter om hållbar utveckling finnas med. För att hållbar utveckling ska kunna integreras i all pedagogisk skolverksamhet behövs en sats- ning på kompetensutveckling av lärare på alla nivåer och i alla typer av skolor. Myndigheten för skolutveckling bör få i uppdrag att vidareutveckla och sprida erfarenheter om metoder som leder till en tvärvetenskaplig undervisning om hållbar utveckling. Myndigheten bör vidare även fort- sättningsvis stimulera förskolor, grund- och gymnasiesko- lor att arbeta för utmärkelsen samt med pro- jektet Hälsofrämjande skola som bl.a. ska fånga upp hur skolan kan utvecklas inom hälsoområdet. Urbanisering och stadsutveckling hör till de stora fram- tidsfrågorna. De framtida demografiska förändringarna kommer att utmana såväl våra välfärdssystem som det regionala och lokala arbetet för hållbar utveckling. I den nya regionala utvecklingspolitiken är en av utgångspunk- terna målet om ett balanserat system av tätorter och stä- der och ett stärkt samband mellan stads- och landsbygds- områden. Det är angeläget att skapa en plattform för kun- skapsutveckling där staden och stadsregionen behandlas i ett sammanhang. Det finns t.ex. ett stort behov av kun- skaper om drivkrafter, processer och effekter av stadsut- vecklingen, liksom av analyser av insatser och styrmedel. En viktig uppgift är att anpassa den byggda miljön till nya ekonomiska, miljömässiga, sociala och kulturella krav, inte minst kraven på effektiv energianvändning och på en hälsosam bebyggelsemiljö. Det krävs fortsatta insatser för att uppnå ett hållbart transportsystem. Erfarenheterna talar enligt kommittén för att nationella insatser för håll- bar utveckling i storstadsområdena måste anpassas till stor- städernas specifika förutsättningar och ta hänsyn till utma- ningarna i fråga om såväl miljö, ekonomisk tillväxt som social och etnisk integration. Mot bakgrund av övervägandena rörande Habitat- arbetet lämnar kommittén följande förslag. Förslag 10: bör ges särskilda resurser för jämfö- rande studier av olika länders arbete med att utveckla en sammanhållen stadspolitik. En samlad stadsplanering som tar fasta på stadens speciella förutsättningar att inom sig och i förhållande till omgivande region utvecklas på ett hållbart sätt är på väg att växa fram i olika delar av världen. En inventering av utvecklingen, inte minst i europeiska länder är angelägen.