sou · GRB36d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Skälet till att undantaget finns motiveras dock med att det som regel finns starka intressen hos ägaren av sådana djur för att ombesörja att transporten av djuren sker så skonsamt som möjligt. Ett undantag kommer således bara att drabba den person som transporterar sina djur på ett ur djur- skyddssynpunkt olämpligt sätt. Att det generella undantaget slopas bedöms därför inte medföra några nämnvärda kostnader för enskilda i förhållande till dagens situation. Att det i djurtransportdirektivet bör regleras att transporten skall anses vara påbörjad när det första djuret lastas på och avslutad först när det sista djuret lastats av är att betrakta som ett förtyd- ligande av gällande lagstiftning för att undvika tolkningsmöjlig- heter som gör det möjligt för oseriösa transportörer att förlänga transporttiden på ett olämpligt sätt. Förslaget bedöms dock inte ge någon generellt begränsande effekt och antas inte heller medföra ökade kostnader för seriösa transportörer. Utredningen föreslår en skärpning av djurtransportdirektivets bestämmelser i fråga om när dräktiga respektive nyförlösta djur kan anses vara möjliga att transportera. Utredningens förslag överens- stämmer med gällande svenska bestämmelser, för vilka utredningen bedömt att det finns vetenskaplig grund och innebär att dräktiga nötkreatur, hästdjur, får, getter, renar, hjortdjur och grisar får inte transporteras före beräknad förlossning och vidare att moderdjur av nötkreatur får transporteras tidigast efter förlossning och övriga ovan nämnda djurslag tidigast efter förlossning. Förslaget innebär att risken för komplikationer och dödlighet i samband med transport minskas för dräktiga och nyförlösta djur. Minskade komplikationer och dödlighet innebär en besparing för uppfödare. Däremot påverkas uppfödare som håller (köper) dräktigt djur negativt på så sätt att hållandetiden för djuren ökar i förhållande till dagens bestämmelser. Kostnaden bedöms för detta vara låg och stå i proportion till den riskminimering som Konsekvenser av utredningens förslag detta innebär för köparen av dräktiga och nyförlösta djur i fråga om ekonomisk förlust till följd av komplikationer eller dödlighet i samband med transporter då moderdjuren är extra känsliga för transportens påfrestningar och risker. Utredningen har, som framgår i kapitel 2 inte funnit några belägg för att förhållandena skiljer sig åt i avsevärd bemärkelse mellan liv- och slaktdjur. Utredningens förslag om att ingen åtskillnad bör göras mellan de båda kategorierna i fråga om djur- transportdirektivets bestämmelser angående transport- och vilo- tidens längd påverkar med stor sannolikhet livdjursmarknaden i EU stor utsträckning. Förslaget om att begränsa den totala transporttiden till åtta tim- mar varefter 3 veckors vila krävs innan ny transport får ske, för både liv- och slaktdjur, är det förslag som enskilt bedöms ha störst inverkan på transportmönstret och djurmarknaden på europeisk nivå. Som tidigare framkommit, har utredningen på flera väsentliga punkter inte haft tillgång till det underlag som varit erforderligt för att göra kvantitativa uppskattningar av djurtransporternas (exakta) längd och omfattning. Den kartläggning av djurtransporter () som redovisas i kapitel 2 ger dock en viss möjlighet att göra vissa antaganden om vilka konsekvenser en begränsning av transporttiden, i enlighet med vad utredningen föreslår till maxi- malt , skulle ge för uppfödare, slakterier och konsu- menter på övergripande nivå. De ekonomiska konsekvenserna diskuteras därför nedan i förhållande till hur varje enskild produk- tionsgren förväntas påverkas (på övergripande nivå). Inledningsvis kan sägas att en begränsning av transporttiden enligt utredningens bedömning skulle minska dödlig- het och skadefrekvens avsevärt för djur som transporteras. Detta måste betraktas som en minskad förlust för djurägare och slakte- rier, men det är okänt hur stor denna vinst skulle bli i förhållande till ökade kostnader till följd av samma förslag. Klart står dock att minskad dödlighet och skadefrekvens också måste räknas som en stor nytta för konsumenterna som efterfrågar köttprodukter från djur som erhållit god djuromsorg vid transport. En begränsning av transporttiden drabbar i första hand livdjurstransporterna. finns ingen möjlighet för med- lemsstaterna att införa en begränsning för nationella livdjurstrans- porter i likhet med vad som regleras för nationella slaktdjurstrans- porter i djurtransportdirektivet. De riktigt långa transporterna av livdjur sker dock mellan länder och är i flera fall av strukturell Konsekvenser av utredningens förslag natur, det vill säga att uppfödning av livdjur för försäljning är en viktig komponent i landets jordbruksstruktur. Det gäller främst , och En del länder som och har en stor livdjursimport, även den beroende på struktu- rella förutsättningar. Vilka effekterna blir och hur lantbruket för- ändras i de länder som är beroende av långväga livdjurstrans- porter är mycket svårt att förutse. Det står emellertid ganska klart att även en avsevärd andel av de gränsöverskridande transporterna inom EU av slaktdjur kommer att upphöra som en följd av en begränsning av transporttiden. Här bör dock sägas att animaliemarknaden i EU – såväl för levande djur som för kött – omsätter stora värden. Några exempel på sektorns ekonomiska omfattning kan ges. I kapitel 2 har redogjorts för att EU:s handel med tredje land vad gäller levande djur är begränsad. Det totala produktionsvärdet för EU:s handel med levande djur med tredje land (alla kategorier livsmedelsprodu- cerande djur) uppgick till för import av levande djur, och till för export av levande djur.2 Som exempel kan också nämnas att utredningen uppskattar att produktionsvärdet beräknat i värdet av slaktvikt (även för livdjur) för intern import av nötkreatur kan beräknas till (cirka) 17 miljar- der kronor. Produktionsvärdet beräknat i värdet slaktvikt (även för livdjur) för intern import av grisar uppskattar utredningen uppgår till . Det bör här påminnas om att de nöt- kreatur som transporterats över gräns inom eller till/från EU endast motsvarar av det totala antalet slaktade nötkrea- tur i EU (2000). För grisar gäller att antalet transporte- rade grisar inom, till/från EU motsvarar av det totala antalet slaktade grisar i EU . Produk- tionsvärdet för transporterade djur understiger således kraftigt sektorernas totala produktionsvärde. Effekter av begränsning av transporttiden för uppfödare För uppfödare i första led av djur till slakt minskar avsättningsmöj- ligheterna, vilket leder till ökat utbud på lokal/nationell marknad. Priserna kan därför sjunka för uppfödaren vilket kan leda till att utbudet minskar om inte stora produktivitetsförbättringar kan uppnås. Förslaget innebär också att uppfödarna får ökade sök- 2 Källa: Kommissionen. Konsekvenser av utredningens förslag kostnader om djurmarknader och djurhandlare inte är ett lönsamt alternativ. Å andra sidan torde efterfrågan av kött öka från de län- der som köper levande djur och en försäljning av hela och halva djurkroppar transporterade i kylbilar kan stabilisera priset. Den största uppfödningen av nötkreatur i första led till slakt sker i , och . har i en analys av kommissionens meddelande om halvtidsöversyn av den gemensamma jordbrukspolitiken bedömt att produktionen av nöt- kött inom EU inte är konkurrenskraftig på världsmarknaden. exporterar uppskattningsvis av den egna uppfödningen av nötkreatur. En analys av vilka effekter en minskad transporttid skulle ha för de franska nötkreatursupp- födarna har inte gjorts av utredningen. En omvandling av djur- bidrag till producentstöd kan dock komma att påskynda utveck- lingen mot minskad uppfödning av nötkreatur. För uppfödare i andra led av djur till slakt gäller att de uppfödare som är beroende av import av smågrisar, lamm och kalvar för vidare uppfödning kommer att drabbas av högre priser för de livdjur som finns tillgängliga inom åttatimmarsområdet. Ökade sökkostnader kan också uppstå om djurmarknader och djurhandlare inte är ett lönsamt alternativ. Nya former för handel med djur kan leda till omstrukturering av marknaden. Det är främst , och som importerar kal- var för vidare uppfödning. För och är importen intern medan import är extern. För uppfödare i första led av djur till vidare uppfödning bedöms avsättningsmöjligheterna minska, vilket innebär att priserna lokalt/nationellt kan komma att sjunka till följd av att utbudet ökar. Produktionen kan därmed minska i olika omfattning beroende på alternativa möjligheter. I de fall alternativa avsätt- ningsmöjligheter inom tidsgränsens område saknas måste uppföd- ningen upphöra eller struktureras om. Detta kan exempelvis gälla om det inte finns miljömässiga förutsättningar för att driva vidare uppfödning inom ett område som nås . De långsik- tiga effekterna på animaliemarknaden, som till exempel omstruktu- rering av produktionen från intern och extern export av levande djur till köttexport, har inte analyserats av utredningen. Ökade sökkostnader kan även uppstå för dessa köpare för att nå köpare inom en radie inom vilket det är möjligt att transportera djur upp- står om djurmarknader och djurhandlare inte är möjliga att använda Konsekvenser av utredningens förslag av den gränsöverskridande transporterna med nötkreatur utgörs av livdjurstransporter. Hälften av de gränsöverskridande transporterna med gris inom EU utgörs av transporter av djur med vikt under . Dessa är till största delen transporter av smågrisar för vidare gödning. I sker nästan all uppfödning av smågris för vidare för- säljning till slaktgrisuppfödare i andra ledet. Effekt av begränsning av transporttiden för slakterier Utredningen bedömer att för nötkreatursslakterier i områden där det finns gott om nötkreatur, kan priserna kortsiktigt sjunka i och med att uppfödarna kan transportera sina slaktdjur till mer avlägsna slakterier som betalar ett högre pris. För de slakterier som befinner sig (för) långt ifrån uppfödningsplatserna kan priset däremot stiga. kan slakteristrukturen komma att förändras så att slakterikapaciteten växer närmare uppfödningsplatserna; antingen genom att flera mindre slakterier uppstår eller att de medelstora och stora slakterierna utökar sin kapacitet ytterligare. Uppfödning av nötkreatur kräver vissa miljömässiga förutsätt- ningar. Det är därför mer troligt att slakteristrukturen förändrar sig än att uppfödningen flyttas till annan plats närmare de befintliga slakterierna. En begränsning av transporttiden kan därför, bedömer utredningen, gynna småskaliga slakterier som befinner sig nära uppfödningsplatserna. har i ett yttrande till regeringen menat att nötköttspriserna inom EU inte är konkur- renskraftiga i förhållande till världsmarknadspriset. En begränsning av transporttiden, med de strukturförändringar som här diskute- rats, kan därför, i kombination med andra regelförändringar, leda till ökad köttimport. Eftersom grisar är transportkänsliga kan en begränsning av transporttiden leda till avsevärt minskad dödlighet och skade- frekvens, vilket innebär en direkt besparing för slakterierna. De storskaliga grisslakterierna som uppnår lönsamhet genom skalför- delar och som inte befinner sig i närheten av grisuppfödningarna kan komma att drabbas negativt av transporttidens begränsning. Slakterinäringen i närheten av grisbesättningar kan därför förväntas växa. Till skillnad mot vad som gäller för nötkreatursuppfödning ställer grisuppfödningen mindre krav på vissa specifika miljöförut- Konsekvenser av utredningens förslag sättningar, varför det också finns större möjligheter att den geo- grafiska strukturen av grisuppfödning kan förändras . För vissa länder med stor slakt av lamm baserad på import, såväl extern som intern, kan tidsgränsen få stora konsekvenser och slak- terinäringen riskerar att drabbas kraftigt negativt i dessa länder. I vissa fall, som i och , bedöms en inhemsk uppföd- ning som motsvarar den inhemska konsumtionen inte vara möjlig att uppnå. Uppfödning och slakt av kyckling är oftast samordnade geogra- fiskt och effekterna torde bli begränsade. Däremot kan vissa problem uppstå för de äggproducenter och kycklinguppfödare som befinner sig på långt avstånd från kläckerier och uppfödare av avelskycklingar. Effekter av begränsning av transporttiden för djurmarknader och djurhandlare Effekten av en begränsning av transporttiden kan bli särskilt stark för djurmarknadernas fortsatta verksamhet och utveckling. Det är möjligt att djurmarknaderna kommer att behöva bygga anlägg- ningar för att ta emot djuren för tre veckors vila eftersom djuren inte får transporteras totalt, utan möjlighet till upprepning utan denna vila. Den mest betydelsefulla konsekvensen bedöms dock bli att antalet djur som kan transporteras minskar och därmed minskar också djurlidandet. En önskvärd effekt av att transporttiden begränsas är att djur- marknader försvinner. Djurhandlare kan få mindre handelsmöjligheter eftersom det är möjligt att transportera djur över stora avstånd. Lön- samheten för denna grupp kan därmed komma att påverkas starkt. Utredningens förslag om att höja åldrarna för när vissa djur kan anses vara möjliga att transportera inverkar på uppfödare i första och andra ledet. Viss uppfödning kan därmed bli direkt olönsam eller omöjlig att utföra.3 Utredningens förslag om att sjö- och järnvägstransporter begränsas till maximalt innebär att de längsta interkon- tinentala djurtransporter med dessa färdmedel i princip blir omöj- liga, som exempel kan här nämnas att möjlighet att expor- tera djur sjövägen till försvinner. 3 Se holländska exemplet som tidigare diskuterats i kapitel 2, 7 och detta kapitel. Konsekvenser av utredningens förslag effekt för enskilda uppfödare och slakterier som en begränsning av transporttiden generellt för vägtransporter. Om utredningens förslag om begränsad transporttid vinner gehör kommer mellanstationerna att bli överflödiga. finns det 81 mellanstationer i EU. Det finns inga uppgifter om hur pass stor omsättning de har eller hur många personer mellanstationerna sys- selsätter. Det har konstaterats att mellanstationer innebär en risk ur smittskyddssynpunkt, vilket bekräftas genom det tillfälliga förbud att använda mellanstationer som infördes i samband med utbrottet av mul- och klövsjuka 2001 och som förlängts att gälla till och med . Samhällsekonomiskt bedöms förslaget vara positivt. I fråga om material och utrustning som används för djurtransporter har utredningen pekat på behovet av att förbättra djurens förhål- landen ombord på fordonet och förhållandena vid på- och avlast- ning. Utredningens förslag om möjlighet att reglera temperatur, ventilation och luftfuktighet i fordonet samt videobevakning av djur (utom fjäderfän) från förarhytten under transport ställer krav på att fordonen är utrustade med sådan apparatur. För de åkeri-, järnvägs- och sjöfraktsföretag vars transportmedel inte kan leva upp till dessa krav , leder dessa förslag dels till ökade kapital- kostnader genom att nya investeringar måste göras, dels till ökade driftskostnader för att hålla systemen igång. Utredningen har sökt, men inte funnit uppgifter om vilken standard som är vanlig på europeisk nivå. I saknar en majoritet av de transportfordon som används för vägtransporter av djur ovan nämnd utrustning, även om fordonen bedöms hålla en relativt god standard (vilket bland annat visas i relativt låg dödlighet och skadefrekvens). Utredningen understryker dock att det är både möjligt och önsk- värt att genomföra fler åtgärder i syfte att minska dödlighetstal och skadefrekvens hos djur i samband med transport, i enlighet med vad som tidigare föreslagits. En majoritet av åkeriföretagen i som utför djurtranspor- ter består av små- och medelstora företag. Uppskattningar som utredningen tagit del av ger vid handen att en stor transportör har omkring fem fordon. Enbilsföretag är dock inte ovanliga. För dessa företag kan investeringarna medföra förhållandevis stora Konsekvenser av utredningens förslag kapitalkostnader för att uppgradera befintliga fordon. Kostnaderna utgörs av engångskostnader för investering och installation, under- hållskostnader och driftskostnader. Kommissionen har beräknat att tilläggskostnaderna för installation av ett kombinerat övervak- nings- och ventilationssystem, som också reglerar temperatur och luftfuktighet, som kan fungera fristående från motorerna för for- don 4 uppgår till ca 3,21–4,av den totala fordonskostna- den, vilket enligt kommissionens beräkningar motsvarar 6 100– 7 930 euro.5 Kostnaden torde vara marginellt högre för installation i befintligt fordon. Utredningen har i denna fråga inhämtat syn- punkter från som menar att en stor del av de transportfordon i saknar sådana system och att kommissionens beräkningar ligger i underkant, men utredningen har i övrigt inte funnit några synpunkter att kommissionens beräk- ningar i avsevärd mening skulle vara felaktiga. Kommissionen menar vidare att det finns ekonomiska fördelar för transportörerna att installera dessa system eftersom djuren kan transporteras säk- rare, vilket medför lägre kostnader i form av lägre dödlighet och mindre skador för transportörerna. Kommissionen menar vidare att installation av sådana system skulle ha positiva effekter för djur- skyddet. Detta har också ett ekonomiskt värde, men är svårare att beräkna i kvantitativa termer. Utredningen gör ingen annan bedömning än kommissionen i denna fråga när det gäller europeiska förhållanden i stort, men konstaterar att tilläggskostna- den för övervaknings- och ventilationssystemet, i den storleksord- ning som uppges av kommissionen, svårligen kan motsvaras av besparingar för den enskilde transportören (eller i förekommande fall: slakteriet) i . Det är därför troligt att ökade kostnader kommer att belasta köpare av transporttjänsten. Det saknas upp- gifter om driftskostnader för ovan nämnda system, men enligt vad utredningen erfarit då uppgifterna efterfrågats av transportörer och tillverkare, är underhålls- och driftskostnaderna inte särskilt höga och förändrar inte kostnadsbilden i avsevärd utsträckning. Där- emot har det framhållits att även små kostnadsökningar kan vara betungande eftersom man menar att man arbetar med små margi- naler. Utredningen har föreslagit att även sjötransporter och järnvägs- fordon skall vara utrustade med ett ventilationssystem med samma 4 Beräkningen är baserad på att en lastbil med nyttolast skall ha ett minimiutflöde med en nominell kapacitet . 5 KOM 2001/197 slutlig, = Konsekvenser av utredningens förslag funktioner som nämns ovan. Utredningen har inte uppgifter om hur pass stor investeringskostnaden är för installation av dessa system. Kostnader för videobevakning uppgår, enligt vad utredningen erfarit, till 6 000–, beroende på fordonets storlek och vil- ket system som väljs. Ett trådlöst videobevakningssystem med 2– 4 kameror som klarar olika ljusförhållanden kostar ca . Uppgifter som utredningen tagit del av pekar dock på att priset vid större upphandlingar (omkring 200 system) skulle kunna gå ner till . För den enskilde transportören är denna åtgärd enskilt inte särskilt betungande och utredningen vill här framhålla vikten av att – om inte alla standardhöjningar kan genomföras – branschen konsekvent ges drivkrafter för att införa stegvisa förbättringar. Här kan också framhållas att det kvantitativt går att uppskatta de förluster som slakterinäringen gör till följd av dödlighet och skador under transport. Det är svårt att bedöma i vilken utsträckning enskilda åtgärder i fråga om uppgra- dering av fordonsstandarden för vägfordon som används för djur- transporter minskar förluster och det kan därför inte sägas om investeringskostnaden (som av transportören övervältras till köpare av transporttjänst: slakteriet) för en viss enskild åtgärd, såsom exempelvis installation av videobevakningssystem, verkligen upp- vägs av minskade förluster (skadade och döda djur) för slakteriet. Däremot gör utredningen bedömningen att denna enskilda åtgärd i sig inte kan avvisas med hänvisning till att kostnaden är så pass hög att den i väsentlig utsträckning skulle påverka transportörens (eller köparen av transporttjänstens) lönsamhet på lång sikt. Utredningens förslag om att införa skiljeväggar vid transport av hovbärande tamdjur, att begränsa lastrampernas lutning till maxi- malt 20o, förbud att transportera nötkreatur och kalvar i mer än ett plan samt förbud att transportera grisar i mer än två plan och minskade beläggningsgrader medför att transportkostnaden per transporterat djur ökar i förhållande till dagens kostnader eftersom färre djur kan transporteras i samma fordon. För genomförande av dessa åtgärder, undantaget minskade beläggningsgrader, kommer såväl uppfödare som transportörer att få höjda kostnader. Utred- ningen har dock inte undersökt kostnaderna närmare utan konsta- terar att skiljeväggar innebär relativt låga investeringskostnader. För transport av hästar innebär förslaget om skiljeväggar inte att det körs färre djur per körning (med samma fordon). Ett förbud av att transportera nötkreatur och kalvar i två plan drabbar i största Konsekvenser av utredningens förslag utsträckning icke-svenska transportörer eftersom tvåplansfordon för dessa djurslag är mycket ovanliga i . Samma bedömning görs angående förbud att transportera grisar i mer än två plan. För övriga transportörer kan det dock handla om relativt avsevärda kapitalförluster om tidigare använd utrustning är tillå- ten. Till kapitalförluster kan även eventuella investeringskostnader läggas till för ommontering av lastutrymmen, med mera. Förbätt- ringar på gårdar för att underlätta pålastning kan innebära ökade kostnader för uppfödaren om lastningsförhållandena är olämpliga. I den mån mindre förändringar behöver göras, som till exempel att planera transporten så att eventuella hinder med mera undanröjes, bedöms kostnaden vara mycket låg. Utredningen har avstått ifrån att närmare analysera kostnaderna för dessa förslag. Som framgår av tabellen nedan, där några exempel ges för hur stor ökningen av yta per djur beräknas bli i förhållande till dagens bestämmelser för transport i vägfordon, ökar ytan per djur i angi- ven viktklass med mellan . Beroende på djurens ålder och vikt kan ökningen variera. För fjäderfän i viktklassen 1,6– föreslås till exempel ingen ökning i förhållande till dagens bestämmelser. I kombination med förslag om att inte tillåta transport av vissa djurslag i mer än ett plan ökar kostnaderna per transporterat djur ytterligare. Exempel på relativ ökning av yta per djur i förhållande till dagens bestämmelser för transport i vägfordon Ökning av yta i förhållande till dagens Fjäderfän 1,6– Utredningen konstaterar att transport av djur i flera plan före- kommer, liksom att olagliga beläggningsgrader tillämpas vid vissa transporter. Omfattningen är dock mycket svår att bestämma dels på grund av att det saknas uppgifter om aktuell fordonsstandard i EU:s medlemsstater, dels på grunda av att kontrollen av djurtransporter inte är tillräckligt omfattande. Konsekvenser av utredningens förslag därför inte möjligt att uppskatta hur ändrade bestämmelser påverkar transportkostnaderna generellt på europeisk nivå. Klart är dock att det medför ökade kostnader både för de transportörer som kan använda sig av sina fordon eller måste bygga om dessa om de vill fortsätta transportera nötkreatur, som för köpare av transporttjänster. Utredningens förslag skulle på denna punkt medföra väsentligt ökade kostnader för transportköparen. Allt annat lika, skulle kostnaden för transportköparen öka med ca 25–per transporterat djur. För en gris på skulle transportkostnaden för hel slaktkropp öka från ca till . Här bör också nämnas att kostnaden för gristransporter i kommer att öka mer för svenska transportköpare än för andra, eftersom svenska bestämmelser tillåter en högre beläggnings- grad än vad djurtransportdirektivet medger.