sou · GRB390d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Man kan notera att Schumpeter med förändringar endast avsåg sådana som drevs av entreprenörer. En rad andra tänkbara förändringar, inte minst av omvärldsnatur, hamnade utanför hans analys (vi återkommer till detta). Entreprenören står i fokus i Schumpeters teori, och definieras som en roll, inte som en person, befattning etc. Entreprenör blir man när man skapar nya kombinationer av resurser och övervinner alla problem. kommenterade detta: It takes a special kind of person to overcome these difficulties. In contrast to economic man who carefully calculates marginal costs and revenues of alternative cources of action on the basis of known data, the entreprenur must be a man of vision, of daring, willing to take changes, to strike out, largely on the basis of intuition, on cources of action in direct opposition to the established, settled patterns of the circula flow.20 Så fort entreprenören har byggt upp en affärsverksamhet kring den nya kombinationen så förlorar hon eller han egenskapen entreprenör (se s. 78). Detta kan jämföras med och många andra som delar in människor och företag i statiska klasser eller kategorier som t.ex. landägare, kapitalister eller arbetare. För Schumpeter kan entreprenörer uppstå från alla håll i samhället. 20 , J. (1983). Inledning till Schumpeters The Theory of Economic Development. : Transaction Publishers., s. xxi) forskning om innovativa processer Shumpeter var dock inte sen att tillägga att sådana personer var i minoritet bland befolkningen. Problem och hinder för innovationer Centralt i Schumpeters diskussion är alla de problem som entreprenören möter. Vilka är då dessa? Jo, de första av tre utmaningar eller problem är att entreprenören saknar en hel del önskvärd information när hon eller han ger sig ut på nya områden: Here the success of everything depends upon intuition, the capacity of seeing things in a way which afterwards proves to be true, even though it cannot be established at the moment, and of grasping the essential fact, discarding the unessential, even though one gan give no account of the principles by which this is done. Och han tillägger: [Talent] of logical analysis, may under certain cirumstances be sourses of failure (s. 85). Det positiva är dock att man kan lära känna the natural and social world så att man bättre kan hantera resan ut på okända vatten. Det torde indikera att han ser forskning om innovativa processer och den värld i vilka de sker som viktig om man vill öka den entreprenöriella förmågan. Med bristande information avser Schumpeter information om vad som går att göra. Information om omvärlden, t.ex. om alla de faktorer som kan komma att inverka på den innovativa processen, lyser dessvärre med sin frånvaro i Schumpeters teori. Den andra utmaningen handlar inte om objektiva brister på information, utan om psyket hos entreprenören. En del av detta är svårigheten att överhuvudtaget komma på tanken att skapa en ny kombination som ingen annan gjort. Han skriver: The very nature of fixed habits of thinking, their energy-saving function, is founded upon the fact that they have become subconscious, that they yield their results automaticly and are proof against criticism and even against contradiction by individual facts. (s. 86). Han menar att alla som vill göra något principiellt nytt alltid möter en hop olika krafter som motverkar visionen. Problemet är att det nya inledningsvis bara är ett skört embryo och när alla problem hopar sig har det lilla embryot ofta inte mycket att sätta emot. Schumpeter hävdar att många har teoretisk möjlighet att rekombinera resurser, men ytterst få förmår göra det. Han drar en intressant parallell till vetenskapen: The history of science is one forskning om innovativa processer great conformation of the fact that we find it exceedingly difficult to adopt a new scientific point of view or method (s. 86). Den reflektionen för tankarna till inte bara (se nästa avsnitt) utan också som utvecklade liknande idéer i sitt of Scientific Revolutions, dock långt senare.21 Den tredje utmaningen för entreprenören är allt motstånd han/hon möter från den sociala omgivningen. Schumpeter avser här inte bara sådana faktorer som hindrande lagar eller politiska problem. Även enkla saker, påminner han, som att avvika i klädsel kan framkalla irritation hos vissa grupper! Men han tillägger: This opposition is stronger in primitive stages of culture than in others, but it is never absent (s. 87). Schumpeter utvecklar den tredje utmaningen genom att peka på tre stora delproblem: Först gäller det att hantera alla dem som känner sig hotade av innovationen. Sedan kommer problemet att få med sig personer för att driva igenom innovationen (samarbetspartners, finansiärer etc.). En vital komponent här är att övertyga och entusiasmera långivare om innovationen. Slutligen möter entreprenören problemet att övertyga kunder att ta till sig det nya. Observera här att kunderna har en passiv roll i själva skapandeprocessen (vi återkommer till det). Hur övervinner då entreprenörer alla dessa problem? Svaret är ledarskap. Alla strävanden att avvika från vad som är rutin kräver speciell skicklighet och inte minst ett speciellt ledarskap. Schumpeter går så långt att han definierar ledarskap som att förmå bryta rutiner och vanor: In particular within the ordinary routine, there is no need for leadership. Of course it is still necessary to set people their tasks, to keep up discipline, and so forth; but this is easy and a function any normal person can learn to fulfil (s. 84). Att leda andra människor i verksamheter som inte är innovativa betraktar alltså Schumpeter inte som ledarskap, utan som vilket rutinmässigt arbete som helst. Men så fort någon ger sig på att bryta rutiner och vanor, då behövs det sanna ledarskapet, och det är själva nyckeln till entreprenöriella handlingar. Schumpeter betonar som framgått skillnaden mellan tanke och handling. är det så att en rad personer ser en viss möjlighet, men långt ifrån alla kan eller tänker tanken att också agera. Med handling menar hela kedjan från idé till 21 Kuhn, T. (1962). The Structure of Scientific Revolutions. forskning om innovativa processer Han skriver: Economic leadership in particular must hence be distinguished from invention. As long as they are not carried into practice, inventons are economically irrelevant. And to carry any improvement into effect is a task entirely different from inventing of it, and a task, moreover, requiring entirely different kinds of aptitudes (89). Han tillägger att han är kritisk till den stora uppmärksamhet som ofta riktas mot uppfinnare, medan så lite riktas mot entreprenörer.22 Schumpeter diskuterar också vad som driver entreprenörer att ge sig i kast med alla problemen som innovativa initiativ för med sig. Vad är deras motivation? Snabbt slår han fast att det inte primärt handlar om ekonomiska motiv, som man antar i merparten av ekonomisk teori. Snarare drivs de flesta entreprenörer av drömmen om ett eget kungarike (hans eget ordval). Med det avses viljan att skapa något nytt, något eget. Den andra motivationen är viljan att utkämpa och att vinna strider: the impulse to fight, to prove oneself superior to others, to succeed for the sake, not for the fruits of succcess, but of success iteslf. (s. 93). Slutligen pekar han på motiv i form av skaparglädje: [There] is a joy of creating, of getting things done, or simply of exercising ones energy and ingenuity. Schumpeters bild av drivkrafter bakom innovation är som synes av intern karaktär, det är tankar hos entreprenören som tas upp. Externa inspirationskällor lyser med sin frånvaro i hans referensram. En följd av Schumpeters syn på innovationer är att de för en utomstående kan dyka upp när som helst. De kan alltså inte förutses och de kommer inte jämt fördelat över tiden. Vidare menade han att en innovation i regel för med sig flera följdinnova– tioner. Han talade i termer av groups eller swarms. Något som förstärker kraften i dessa innovationssvärmar är att lyckade innovationer inte bara för med sig följdinnovationer (t.ex. utveckling av däck efter att innovationen bil kommit), utan också för med sig att andra företag plagierar. Dessa mekanismer var något som den svenske ekonomen tog till sig och vidareut– 22 Här kan man inte låta bli att dra en parallell till vad man i ofta avser vara strategisk forskning. Kanske har vi för stort fokus på naturvetenskap och teknik i sig själv snarare än fokus processer som har med överföring av kunskaper och idéer till fungerande problemlösningar i kund- eller medborgarperspektiv? forskning om innovativa processer vecklade till det han kallade utvecklingsblock. Schumpeter själv analyserade konsekvensen av dessa diskontinuerliga innovations– svärmar och det ledde in honom mot teorier om konjunkturcykler, som kom att bli hans stora intresse . Temat cykler var dock inte Schumpeters idé – det hade lanserats av den franske fysikern som konverterade till ämnet ekonomi. Inom det ekonomiska systemet finns dold energi. Schumpeter var intresserad av stora principiella förändringar i det ekonomiska systemet och han ansåg att tidigare ekonomer inte hade beaktat dessa. I en fotnot på sidan 60 diskuterar han hur , och behandlade sådana föränd– ringar. Om man sammanfattar det anser Schumpeter att och andra visserligen berört stora förändringar. Hans kritik är att de betraktat förändringarna som externa händelser, dvs. sådant som sker utanför det ekonomiska systemet. Han skriver: Improvement, according to this traditional view, is something which just happens and the effects of which we have to investigate, while we have nothing to say about their occurance per se (fotnot, s. 60). Som vi sett behandlar Schumpeter en typ av sådana händelser – entreprenörers innovationer – men han förmår inte med sin teori visa hur de egentligen uppstår, annat än i mycket principiella ordalag. Hans ambition är nog att artikulera en teori om orsaken till förändringar, men med förändringar avser han då ekonomiska jämvikter och med orsaken avser han innovationer. Han fångade sålunda inte orsakerna bakom orsaken. Så här skriver han t.ex. på ett ställe. concrete process of development finally restas upon preceding development. But in order to see the essence of the thing clearly, we shall abstract from this and allow the development to arise out of a position without development (s. 64). Här faller han i samma förenklingsfälla som många andra ekonomer fallit i – viljan finns att förstå processer, men av någon anledning retirerar man till mer statiska modeller som inte fångar bakomliggande faktorer och processer. Kunder eller brukare spelar endast en passiv roll. I hans perspektiv var det inte kunderna eller kundbehov som drev fram innovationer. Det var snarare entreprenörer som på eget bevåg lanserade nyheter forskning om innovativa processer och som sedan kunderna förhoppningsvis tog till sig. Han skriver: These spontaneous and discontinous changes in the channel of the circular flow and these disturbances of the centre of equilibrium appear in the sphere of industrial and commercial lifte, not in the sphere of the wants of the consumers of final products (s. 65). Han exemplifierade med järnvägarnas eller bilismens utveckling. Kärnan i hans analys var alltså allena entreprenörernas handlande (jämte banken som finansierade det). Något övertygande bevis för att inte kunderna kunde vara en drivkraft för förändring ges inte. Han skriver: [We] shall neglect any spontaneity of consumers needs that may exist, and assume tastes as given (s. 65). Här gör Schumpeter sannolikt ett allvarligt tankefel i form av ett antagande som definitivt kan ifrågasättas. Kanske beror hans märkliga antagande på brist på empirinära kunskaper – han var trots allt ingen företagsekonom och han byggde troligen inte sin teori på systematiska empiriska studier av verkligheten. På flera ställen i hans skrifter framtonas kunder som passiva aktörer som bara noterar vad som finns att köpa och sedan gör sina val av inköp. Kontrasten mellan denna världsbild och en modern krävande kund är stor.23 Tron på enmansverk. Många har kritiserat Schumpeters teori för att den var så fokuserad på entreprenören i form av en enda drivande person.24 Kritikerna menar att de innovationer som sker sällan är resultatet av en persons verk. Snarare sker de i system av aktörer – i innovationssystem. Till Schumpeters försvar kan man peka på att han underströk vikten av affärsbankens roll samt att en av entreprenörens nyckelroll var ledarskap för att få med sig många partners i innovationsprocessen. Därmed insåg han att flera olika personer alltid var involverade. Det som skiljer Schumpeter från nämnda kritiker är att han ansåg att det alltid fanns någon konkret person som var den drivande. Med tanke på det stora fokus som riktas mot aggregerade grupperingar som kluster, system och nationella miljöer kanske det inte skadar att med Schumpeters hjälp lyfta fram det faktum att alla handlingar kräver insatser av specifika personer. Även i dagens mer komplicerade värld finns de som 23Se vidare exempelvis , R. & Ramírez, R. (1993). From value chain to value constellation. , juli–aug., eller , B-Å. (1985). Product Innovation and User-Producer Interaction. 24Se t.ex. , C. (1991). I Heertje, A. & , M. (Red.). : , eller , B-Å. (Red.) (1992). – Towards a Theory of Innovation and Interactive Learning. : Pinter Publishers. forskning om innovativa processer menar att alla gruppinsatser alltid har en champion – en drivande person.25 bryter sällan mönster. Schumpeter kallade som framgått innovatörerna för entreprenörer. Det som skilde entreprenörer från vanliga företagare (såväl businessmen som managers) var just att de frambringade innovationer och bröt mönster från det traditionella. Han menade också att det ofta i praktiken handlade om att sätta upp nya företag: [New] combinations are, as a rule, embodiedin new firms which generally do not arise out of the old ones byt start producing beside them (s. 66) Banbrytande innovationer fördes alltså sällan fram av det befintliga näringslivet, även om han också insåg att det ibland kunde vara så. Schumpeter var också tydlig med att det handlade om affärsskapare, dvs. en entreprenör var inte samma sak som en innovatör/uppfinnare. Schumpeter var sannolikt först med att göra denna distinktion. Betalaren lika viktig som idébäraren. Ett centralt påpekande i Schumpeters analys var att innovationer eller entreprenöriell aktivitet alltid kostar pengar och innebär risker. Skälet är att utvecklingen måste föregå intäkterna från det värde som personerna förhoppningsvis – men inte säkert – skapar. Därför var finansiärerna av innovativa projekt lika centrala som entreprenören själv. Därmed blev affärsbankerna viktiga i hans modell. Affärsbankerna kallade han kapitalister. För honom var det ett positivt laddat ord, eftersom sanna kapitalister genom att låna entreprenörer pengar (och alltså även dela på risken) därmed hjälpte fram innovationer. Det står i kontrast till som betraktade kapitalister som utsugare. Många har hävdat att det finns likheter mellan Schumpeters teorier och teorier. Vi menar att denna tolkning är att dölja det viktiga, nämligen skillnaderna. För Schumpeter var entreprenörers innovationer den drivande kraften i samhällets ekonomi medan kapitalackumulation var ett ibland förekommande resultat av sådana ansträngningar. För var kapitalackumulationen betraktad som ett mål i sig eller en aktivitet som låg bakom utveckling. tog i princip företag, affärsidéer och verksamheter för givet som om ingen tänkt ut dem eller skapat dem. Det står i bjärt kontrast till Schumpeters intresse för själva skapandet av affärsidéer och företag. 25 En fördjupad diskussion om kollektivistiskt eller individualistiskt perspektiv ges av , M. (1993). Innovation as the of Combination – Perspectives on technology and economy in the spirit of Schumpeter. forskning om innovativa processer Nådde han verkligen pudelns kärna? Schumpeter var intresserad av konkreta företag och företagare, men hans teori var i hög grad av makroekonomisk karaktär. Hans fokus låg vid närmare granskning på effekter av innovationer, och han grävde inte djupt i frågan om vilka faktorer som låg bakom att nya innovationer skapades av människor. Sådana saker som inspirations- eller kunskapskällor till innovativa idéer lyser med sin frånvaro i hans teorier. Det man kan härleda är plagieringsmekanismer och de mekanismer som följer av innovationer och inspirerar till följdinnovationer. Vidare berör han motiv i form av personliga drivkrafter. Men hela det resonemanget avgränsas till viljerelaterade (inte kunskapsrelaterade) bilder i entreprenörens medvetande, dvs. hela den vidsträckta kontext i vilken innovation sker lämnas i stort sett utanför analysen. Han blev känd för sitt uttryck carrying out of new combinations. Med lite eftertanke är detta dock en ganska ihålig referensram. Det är ju självklart att allt nytt på något sätt är en ny kombination av t.ex. atomer och molekyler. Intressantare vore att få fram en tydlig begreppsram som definierar vad som är nytt respektive vad som är förfining av det befintliga, men något sådant presenterar inte Schumpeter. Kvar i den traditionella ekonomiska teorins ramar? Schumpeter för in många nya infallsvinklar till den ekonomiska analysen, men han hamnar i en fälla. Utgångspunkten för hela hans teori var notisen att andra ekonomer före honom hänfört stora samhälleliga eller omvälvande förändringar som externa till det ekonomiska systemet. Hans ledmotiv är att det inom systemet finns en energi som ibland aktiveras och genererar stora förändringar i form av innovationer. Men vad han inte berör är alla andra typer av omvälvande förändringar som också inverkar på det ekonomiska systemet men som inte nödvändigtvis genereras av aktörer i det ekonomiska systemet. Exempel på sådana är politiska händelser, stora väderhändelser, opinionsdrivna demonstrationer och inte minst vetenskapliga framsteg. Eftersom dessa såväl före som efter Schumpeter inte beaktas nämnvärt i centrala delar av ekonomisk teori benämner vi dessa typer av faktorer för X- faktorer. Att det berörs här beror på att olika typer av X-faktorer i den meningen ofta kan vara såväl inspirationer till innovativa processer som påverkande faktorer sedan processerna väl initierats.26 Diskussionen om varifrån Schumpeter fick sina idéer 26 Se vidare Frankelius, P. (2001). : Liber Ekonomi. forskning om innovativa processer samt vilken inverkan han har eller inte har haft på den ekonomiska vetenskapen behandlar vi inte i denna översikt. 3.3.2Flecks teori om tankestilar och tankekollektiv var en läkare och laboratoriespecialist som också ägnade sig åt medicinsk forskning. föddes i den galiciska staden 1886. Hans medicinska studier skedde vid . Därefter arbetade han som läkare, forskningsassistent och senare forskningschef på flera mikro– bilogiologiska institutioner, laboratorier och institut – både offentliga och privata och både universitetsanknutna och andra. Hans långa praktiska erfarenhet gjorde honom alltmer intresserad av de sociologiska processer som formar tankarna hos praktiker, forskare och kunskapssamhället.27 utkom hans bok Entstehung und Entwicklung einer wissenschaflichen Tatache tryckt i i liten upplaga.28 Bokens bärande idé är att enskilda individer har tendensen att envist hålla fast vid invanda sätt att tolka olika sinnesförnimmelser. De som har nya idéer eller tankeriktningar möts i regel av hårt motstånd hos den sociala gemenskapen. Medan inte minst den dåvarande vetenskapliga uppfattningen var att vetenskapliga faktum är sanna, robusta och noga framskapade, pekade på att all kunskap påverkas av tidsanda, samhällsfrågor och sociala faktorer kopplade till forskarnas inre kretsar. Flecks bok är sannolikt den första sociologiska undersökningen av hur vetenskaplig kunskap uppstår och vidareutvecklas. Boken är uppbyggd kring en ingående beskrivning av ett konkret fall: sjukdomen syfilis. Vid sidan om detta belyser han en rad andra exempel. 27 Redan betonade att sociologiska metoder är viktiga för att förstå forskning och annan kunskapsverksamhet. En annan som följt denna tradition är i som betonade de kollektiva föreställningarnas realitet, liksom filosofien W. i . 28 , L. (1935). Entstehung und Entwicklung einer wissenschaflichen Tatache – Einführung in die und Denkkollektiv (Uppkomsten och utvecklingen av ett vetenskapligt faktum – Inledning till läran om tankestil och tankekollektiv). : Symposion (svenska upplagan tryckt 1997). forskning om innovativa processer Praktisk erfarenhet en viktig grund Flecks argumentation bygger på en historisk skildring av hur man förklarade den sjukdom som kom att få namnet syfilis – samt hur man behandlade den. I gånga tider var astrologin stark och det var också astrologiska faktorer som man ansåg låg bakom sjukdomen. De första åsikterna om syfilis var inte grundade i empirisk forskning, utan snarare i vidskepelse och traditioner. På ett elegant sätt manglar sönder vetenskapliga resonemang också från den för honom samtida forskningsfronten. Föränd– ringen av sanningarna går långsamt beroende på en tröghets– tendens (beharrungstendenz). Ett genomgående tema är att begrepp som syfilis inte har en entydig empirisk motsvarighet. Syfilis definierades av vissa forskare utifrån empiriska iakttagelser, men av andra efter hur olika behandlingar verkade. Om sjukdomen försvinner med kvick– silverbehandling, ja då är det nog syfilis. Det sistnämnda tanke– kollektivet sprang endast ur praktisk verksamhet, dvs. Problemet, menade , är att det man kallade syfilis i praktiken handlade om en rad olika sjukdomar. Utifrån sin praktiska erfarenhet var kritisk till kategoriska generaliseringar. Som läkare, skrev han, vet man att varje patient är unik och att sjukdomar är mångfacetterade och ger sig till uttryck på en rad olika sätt. Han skriver: Efter mångårig erfarenhet av arbetet vid en venerisk klinik på ett storstadssjukhus är jag övertygad om att en modern forskare beväpnad med tankens och teknikens alla verktyg aldrig, ur mängden av alla förekommande fall skulle kunna skilja ut alla dessa varierande sjukdomsbilder och sjukdomsförlopp, sålla bort alla komplikationer och binda samman erfarenheterna till en enhet (s. 33). Han ifrågasätter till och med själva begreppen frisk och sjuk och menar att det alltid är en gradfråga. Kontentan av denna diskussion, som vi tolkar den, är att forskare bör ta till sig kunskaper från praktiker innan de drar sina vetenskapliga slutsatser. Flecks teori innehåller två till varandra relaterade nyckelbegrepp. Det första är tankestil, vilket innebär en riktad varselblivning med en motsvarande tankemässig och saklig bearbetning av det forskning om innovativa processer varselblivna (s. 100). Det andra centrala begreppet är tanke– kollektiv, vilket innebär en gemenskap av människor, som utbyter idéer och tankar och står i tankemässig växelverkan med varandra (s. 48). Sociala krafter skapar och formar begrepp som sedan bestämmer vad som inte kan tänkas annorlunda (s. 47). Begreppen kopplade till syfilis var i sig sålunda styrande på tanken. Länge kallade man sjukdomen t.ex. för lustsot, och det för tanken till att det är en mystisk sjukdom (sot) som beror på egoistiska handlingar (lust). Begreppen tenderar alltså att befästa formade tankestilar. Tankekollektiv finns både inom forskning och inom praktik och i många fall inverkar dessa båda världar på varandra. Över tiden formas olika tankekollektiv och ibland lever två eller flera tankekollektiv sida vid sida. ärver ett nytt tanke– kollektiv några aspekter från tidigare tankekollektiv. Man kan inte enligt frigöra sig från det historiska arvet. Detta ska inte tolkas som att det historiska arvet alltid är sämre än det nutida. vill inte tala i sådana termer. Han exemplifierar med anatomiska avbildningar från förr som i vissa fall innehåller fler detaljer än motsvarande nutida.