sou · GRB386 · 2004-01-01 00:00:00 — Det har forskningsmässigt varit stor betoning på tillgång till vatten. Rådet anser i och för sig att tillgång till vatten kan vara en miljöberikning, men att det finns andra åtgärder som i lika hög utsträckning skulle kunna berika miljön. rekommendation innebär ett minimått på längden om burarna . Det finns dock inget krav om att detta skall vara i ett plan. Om längdnivån i ett plan skulle Minknäringen i andra länder det innebära en störning i det naturliga rörelsemönstret. Det bör därför vara ett krav om att längden om skall vara i samma nivå. Vid avel är det viktigt att ta hänsyn till faktorer som ökar välfärden, exempelvis försöka att genom avel minska minkars rädsla för män- niskan och det stereotypa beteendet. Det är dock viktigt att notera att ett stereotypt beteende i sig är en indikation på att förhållan- dena är dåliga. Det är angeläget att det inte sker en utveckling med innebörd att dessa tecken på dålig välfärd avlas bort, men att den dåliga välfärden består. Rådet föreslår att samtliga producenter utbildas och att det skapas ett kvalifikationsbevis för dem som har hand om minkar, jämför rekommendationer. Rådet anför att hälften av stereotypiproblemen uppkommer hos avelshonorna då de utfodras restriktivt. Ur ett vetenskapligt synsätt är restriktiv utfordring inte nödvändigt, eftersom i vart fall tappar av sin kroppsvikt under vinteråret. Restriktiv utfordring kan därmed helt undvikas eller också kan alternativt utfordring ske med energifattig mat. Om restriktiv utfordring anses vara nödvändig rekommenderar rådet att man inte underskrider av den normala dagsransonen och detta högst . har en betydligt mindre minkproduktion än och . produceras som framgår ovan 360 000 mink- skinn. I gengäld är en av världens ledande producenter av rävskinn, av världsproduktionen kommer från . Där- utöver förekommer en mycket liten produktion av iller, chinchilla och kanin. Det har förts en debatt om pälsdjursnäringen i på samma sätt som även i andra länder. Djurskyddsorganisationer och vissa myndighetsrepresentanter har ansett att pälsdjursnäringen bör Minknäringen i andra länder avvecklas eller att driftsformen ändras. Näringen och andra myn- dighetsrepresentanter samt distriktsveterinärer har menat att burdrift är acceptabelt och att välfärden inte är sämre än hos andra husdjur. I publicerade Landbruksdepartementet en översyn av all djurhållning i landet, St. melding nr. 12, 2002–2003 om dyrehold og dyrevelferd. Syftet var att presentera långsiktiga mål för att förbättra djurvälfärden. Översynen skall ligga till grund för en bred offentlig debatt om djurhållningen som sedan skall resultera i lagstiftning. I den norska dyrevernloven anges att det skall farast vel med dyr og takast omsyn til instinkt og naturleg trong hjå dyret så det ikkje kjem i fåre for å lida i utrengsmål. Innebörden är att hänsyn skall tas till djurens instinkter och naturliga behov och att fara inte får föreligga för onödigt lidande (å lida i utrengsmål). Vid tolkningen av termen onödigt lidande skall hänsyn tas till motstridiga intressen. En avvägning skall ske om nyttan med åtgärden berättigar till lidandet. Djuret skall aldrig behöva lida mer än nödvändigt för att uppnå syftet, jämför melding nr. 12 sid. 136. Det anförda innebär att den norska djurskyddslagen till skillnad mot den svenska inte innebär ett absolut krav om att djuren skall ges möjlighet att bete sig naturligt, jämför 2.2.1 utan att det är tillräckligt att hänsyn tas till djurens instinkter och naturliga behov. har hållandet av pälsdjur varit reglerad i en föreskrift som harmoniserar med rekommendationer. Farmerna har fått tid på sig att anpassa sig till föreskrifterna. Det norska har beräknat kostnaden för ombyggnad av minkfarmarna till 150 miljoner NKR. Pälsdjursnäringen har själva utarbetat en omfattande handlings- plan för djurvälfärd. Den har startat ett system för kvalitetssäkring. Detta innebär bl.a. att av pälsfarmarna skall inspekteras . Veterinärer och andra fackpersoner är knutna till detta arbete. Det rekommenderas att det sker ett regelbundet arbete för att förebygga parasitangrepp. I planen satsas det vidare på berikade burmiljöer och att djuren ges tillgång till en ökad burareal samt att det skapas driftssystem som ger möjlighet för sociala grupperingar. Ett mål är vidare att större pälsfarmer skall ha frostsäkra vattnings- Minknäringen i andra länder Man önskar vidare att införa ett hälsokort på farmerna för att registrera sjukdom och sjukdomsförebyggande arbete, a.a. sid. 95–96). 3.2.2Slutsatserna i ST: melding nr. I Lantbruksdepartementets översyn är pälsdjur behandlade på sidan 94–99 och 168. Följande slutsatser dras. Inledningsvis anges att det finns vissa positiva faktorer som bid- rar till djurens välfärd. Dessa skulle vara: 1.Näringen har utarbetat en positiv handlingsplan som går längre än föreskrifter och ett kvalitetssäkringssystem. 2.Djuren är genomgående vid god hälsa 3.Honan och valparna hålls ihop . 4.Djuren avlivas på farmen Det kvarstår dock enligt lantbruksdepartementet en rad problem som måste lösas för att pälsdjursnäringen kan framstå som allmänt acceptabel. Departementet pekade särskilt på bl.a. följande problem- ställningar. Pälsdjur hålls i nätbur – Djuren har en inskränkt rörelsefrihet och liten möjlighet att utöva ett naturligt beteende, som behov av sysselsättning och sociala relationer – Det finns ett behov av att utreda andra driftsformer. – Bättre förhållande mellan djur och skötare – Behov av lya – med ökad tamhet som mål – Brunstkontroll med fixerade djur – Infångande av räv med tång – Relativ hög valpdödlighet hos räv 3.Tillgången till dricksvatten måste säkras 4.Avlivning av mink med koldioxid är inte tillräckligt utrett Minknäringen i andra länder Lantbruksdepartementet drog den slutsatsen att det var ändamåls- mässigt att göra en bedömning av hela pälsdjursnäringen, i stället för som skett i andra länder, göra skillnad mellan att hålla mink och att hålla räv. Departementet vill utifrån en helhetsbedömning inte förorda en nedläggning av pälsdjursnäringen. Den vill dock under- stryka att välfärden för djuren måste kraftigt förbättras. Den anförde vidare att näringen gjort en betydlig insats för att förbättra välfärden för djuren. Lantbruks- departementet önskar att detta arbete fortsätter. Den föreslår att näringen går igenom regelverket för räv med sikte på bl.a. att räv skall hållas i driftssystem som ger större möjlighet för rörelse och ger möjlighet att utveckla ett normalt beteende. Djurens närmiljö måste berikas väsentligt och bör ge möjlighet till skydd, utsikt och önskad social kontakt. Driftssystemen måste upp- fylla dessa mål . Situationer som representerar en stor belastning på djuren, som livdjursutställningar måste förbjudas. När det gäller mink föreslås på samma sätt att regelverket gås igenom och att det i regelverket preciseras att mink skall hållas i driftssystem som bättre tillvaratar djurens beteendebehov. När- miljön måste berikas med större areal och inredning som stimulerar till utforskning och aktivitet. Driftssystemen skall uppfylla dessa mål . Situationer som ger en stor belastning på djuren och som inte är helt nödvändiga för driften, såsom exempelvis liv- djursutställningar skall förbjudas. Alternativa avlivningsmetoder bör utredas. Den slutliga slutsatsen är vidare att om inte det uppnås väsentliga förbättringar för djurens mentala hälsa skall pälsdjursnäringen avvecklas. 3.3Sammanfattning och analys av förhållandena i och Inledningsvis kan anföras att problembeskrivningen av att hålla minkar är identiskt i , och . Genomgående beskrivs problemet vara att burmiljön inte ger minkar tillräcklig stimulans, vilket orsakar ett stereotypt beteende. I såväl som anser de organ som utvärderat situationen att förhållandena inte är tillfredställande. Den centrala slutsatsen som dras är att väsentliga förbättringar måste ske för att näringen skall få fortsätta. De förbättringar som efter- Minknäringen i andra länder strävas är burar med större areal och inredning som stimulerar till aktivitet. I varken eller utgör simvatten ett krav, i den danska rapporten anges uttryckligen att simvatten skulle kunna vara en miljöberikning, men att det finns andra åtgärder som i lika hög utsträckning skulle kunna berika miljön. I både den danska och norska rapporten förs det vidare fram vissa positiva faktorer som skulle bidra till välfärd. Dessa skulle vara : 1.Djuren är genomgående vid god hälsa – () 2.Honan och valparna hålls ihop – () 3.Djuren lämnas fysiskt intakta – det förekommer exempelvis ingen kastrering () 4.Djuren pressas inte reproduktionsmässigt – () 5.Djuren utsätts inte för transporter till slakterier utan avlivas på farmen (och ) I och läggs i rapporterna ansvaret för att åtgärda de bristande förhållandena på pälsdjursnäringen. Detta skulle vara nödvändigt, eftersom forskningen om de bästa berikningssätten för burarna ännu inte är färdig. Skälet till att pälsdjursnäringen ges en möjlighet att förbättra förhållandena anges vara att näringen redan visat sitt intresse för att skapa förbättrade förhållandena genom att avsätta pengar för forskning. I tycks en viktig faktor vidare vara att näringen skapat ett kvalitetssäkringssysten som går längre än regelverket. I föreslås att näringen får på sig att förbättra förhållandena, i skulle det vara . Om för- bättringar inte redovisas skulle en nedläggning av näringen vara alternativet. I och är det förbjudet att hålla djur med huvudsyfte att avliva dem för skinnets skull. Om så sker bestraffas det med böter. Det krävs inte att djuret faktiskt hinner avlivas, det är till- räckligt att det hålls för skinnets skull. Avsikten är vidare att djur som hålls för att ge kött, men även skinnet används skall vara undantaget. Likaså skall förbudet inte gälla exempelvis får, som ger ull, men inte avlivas vid den processen. Det finns inget förbud mot pälshandel eller mot att bära päls. SOU 2003:86 Minknäringen i andra länder Bakgrunden till förbudet är följande: motionerade parlamentsledamoten för ett förbud mot att hålla päls- djur. Skälet var att djurens välfärd inte kunde tillgodoses. Det var bara fråga om mink, pälsdjursnäringen i utgjordes av mink. fanns 13 minkfarmer i , samtliga belägna i . Det var fråga om ca 130 000 djur och näringen producerade ca 100 000 skinn . 1997 importerade mer än 1,7 miljoner minkskinn. utvecklade sina skäl för förbudet genom att ange att inte var domesticerad utan vild och hålls i små burar där de inte kan utöva sina naturliga beteenden. Motionen gick inte igenom. Från oppositionen anfördes att det inte var visat att det inte gick att förbättra välfärden för . lade regeringen fram förslaget till förbud mot pälsdjursnäringen med samma innehåll som den ovan angivna motionen. Grundet för förbudet var nu inte djurskyddsskäl utan etiska skäl eller public morality. Det uttala- des att förbudet grundades på en etisk princip om att syftet med uppfödning av produktionsdjur måste vara berättigat. Till förbudet kopplades även ett beslut om att samtliga farmare skulle ersättas för förlusten. På grund av det tillägget opponerade sig inte farmarna mot förbudet. hade regeringen utarbetat ett kompensationsschema. Farmarna ansåg att detta var behäftat med brister och startade en rättslig process om ersättningen. I ett domslut slog domstolen fast att ersättningsbeslutet var behäftat med brister och inte överensstämde med lag. Det skulle ankomma på regeringen att utarbeta ett nytt ersättnings- beslut. Regeringen har överklagat domslutet, se vidare om detta avsnitt 9.3. Därefter även och infört motsvarande förbud. 3.5Övriga – en översikt Pälsdjursuppfödning bedrivs i 25 länder. Det största produktionen finns i . EU-länderna står för av världens minkproduk- tion och av rävskinnsproduktionen. De största minkskinns- producenter i världen är , , , , och . De största rävskinnsproducenterna i världen Minknäringen i andra länder är , , , och , jämför , St. melding.nr 12, sid. 95. Som framgått är pälsdjursnäring förbjudet i . Därutöver finns det i förbud mot pälsdjursnäringen i en delstat i , Niederösterreich. Även detta förbud skall vara på grund av syftet. Från pälsdjursnäringens sida har till utredningen anförts att det vid förbudets tillkomst endast fanns en farm i Niederösterreich I har ett förbud mot pälsdjursnäringen disku- terats ingående i motsvarigheten till . Grunderna för förbudet skulle vara såväl syftesskäl som djurskyddsskäl. Ett för- bud har dock inte införts. Däremot infördes som även i stränga krav för att hålla räv, vilket haft den effekten att antalet rävfarmar kraftigt minskat. I och gäller stränga krav för att hålla såväl mink som räv. I har fattats beslut om minkar skall ha tillgång till en två x och vattenbassäng. Denna bestämmelse träder i kraft . I fanns det 30 pälsfarmer med en produktion på 235 000 minkskinn. 4 Etiska perspektiv – en analys I detta kapitel skall etiska perspektiv på pälsdjurshållningen analyse- ras. Inledningsvis skall vi i 4.1 beskriva de etiska perspektiven och i avsnitt 4.2 sätts resonemangen i förhållande till den gällande lagstiftningen. Slutsatserna finns beskrivna i 4.3. Etikbegreppet har analyserats i bl.a. betänkandet Etisk prövning av djurförsök, SOU 2002:86 sid. 73. Följande anges: Ordet etik härstammar från grekiskan och ordet moral från latinet. Båda betyder vana, sedvänja, sed och bruk. ... En persons moral visar sig i hans eller hennes handlingar eller underlåtenhet att handla medan etiken är ett försök att på ett sammanhängande och systematiskt sätt utveckla principer för vad som är moraliskt rätt och orätt, kriterier på att handlingar är rätta och att motivera sådana principer och kriterier. (G. , Kunskapens pris, 2 uppl. Huma- nistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet 1996, s. I den norska översynen som lantbruksdepartementet gjort, jämför kapitel 3, finns en genomgång av begreppet djuretik, St.meld.nr 12 (2002-2003) avsnitt 4.1.2, sid. 18-19. Bl.a. förs följande fritt åter- givna resonemang om djurs moraliska status. Frågan om i vilken utsträckning hänsyn skall tas till djur är gammal och finns nämnd redan i . I filosofin används ofta begreppet moralisk status för att ange vem som omfattas av moraliska regler. Moralisk status anger vem man skall ta hänsyn till vid en moralisk värdering. Den som är en moralisk aktör kan anses ha förmåga att förstå konsekvenserna av sina handlingar och välja sina handlingar i förhållande till moraliska regler. Man kan ha en moralisk status utan att vara en moralisk aktör. De flesta hävdar att människor alltid har en moralisk status oavsett om personen själv kan handla moraliskt. Det kan exempelvis röra sig om ett spädbarn eller en Etiska perspektiv – en analys Djur kan inte anses vara moraliska aktörer, men anses i många samhällen ha moralisk status. Den svenska djurskyddslagstiftningen bygger på uppfattningen att djur har moralisk status och att hänsyn därför skall tas till deras behov. Dagens djurrättsaktivism bygger företrädesvis antingen på en jämlikhetsfilosofi, där människors och djurs upplevelse av bl.a. smärta skall leda till en jämlik etisk avvägning eller på en rättighets- filosofi som framhåller djurs integritet och självständiga rätt till bl.a. liv. Pälsdjursfrågan berörs huvudsakligen av två olika djuretiska infallsvinklar som kräver ställningstagande. Den ena infallsvinkeln handlar om hur djur ska behandlas och enligt svensk djurskyddslag- stiftningen utgår vi från att djur skall skyddas från onödigt lidande och sjukdom. Här är djurens perspektiv och deras behov det centrala. De svenska djurskyddsbestämmelserna syftar till att skydda djuren som individer. Bestämmelserna grundar sig på ett etiskt ställningstagande att människan har moraliska skyldigheter mot djuren och skall ansvara för att de djur som hålls i människans tjänst behandlas väl. För pälsdjuren är den konkreta frågan om pälsdjurshållningen uppfyller tillräckliga djurskyddskrav, i det här fallet gällande bestämmelser i djurskyddslagen. Det som framförallt ifrågasatts är om det nuvarande bursystemet ger pälsdjuren möjlig- het att bete sig naturligt. Den andra etiska infallsvinkeln berör frågan om för vilket syfte människan får hålla djur. Utredningen vill ansluta sig till den analys som det danska gjort, jämför 3.1.2. Som framgår av analysen är den bakomliggande frågan för vilket syfte det är acceptabelt att föda upp djur. För pälsdjur skulle det innebära att frågan är om det av etiska skäl är acceptabelt att föda upp djur för att enbart använda skinnet. Det etiska problemet skulle i första hand aktualiseras om djuren föds upp med enbart skinnet som syfte. I de fall såväl köttet som skinnet används, exempelvis får, tycks det inte vara ett etiskt problem. Möjligen kan man dock tänka sig att det etiska problemet skulle kvarstå om skinnet skulle vara huvudsyftet, men köttet kunde användas som biprodukt. Det anförda betyder att problemet delvis handlar om resursetik, att en sådan användning uppfattas som resursslöseri. Det skulle vara slöseri att föda upp djur enbart för skinnets skull. I det avseendet är det människans perspektiv och inte djurens som är avgörande, eftersom man kan anse att skinnproduktion inte är lämplig använd- ning oavsett hur bra djuren har det under sin livstid. Etiska perspektiv – en analys som syftar till att ogiltigförklara skinnproduktionen som använd- ningsområde, t.ex. att vi inte behöver päls utgår från människan. Det är också viktigt att notera att en avgörande beståndsdel är att päls betraktas som ett lyxföremål. Innebörden är alltså i första hand att pälsen skulle vara onödig, eftersom den kan ersättas av andra material. Det kan vidare vara så att det är av betydelse att päls historiskt associerats med överklass. I debatten är det frågan om för vilket syfte det är acceptabelt att föda upp djur som ofta benämns som den etiska frågan. Vi vill anföra att detta i viss mån är missvisande, eftersom även djurskydd är en etisk fråga. Att värna om djuren är ett etiskt ställningstagande. I vårt samhälle anses människan ha moraliska skyldigheter mot djuren och skall därför behandla dem väl. Det finns faktorer som komplicerar frågeställningarna. Inled- ningsvis är en försvårande faktor att det finns samband mellan djurskyddsfrågan och frågan om syftet med djurhållningen. Vissa bedömare hävdar exempelvis att det är mer förkastligt att föda upp djur enbart för skinnets skull om djuret dessutom lider i sin livstid. Som det danska anfört kan ett synsätt också vara att om det skall vara tillåtet att föda upp djur enbart för skinnets skull, så skall djuren under sin livstid ha det bättre än andra djur som föds upp för köttets skull. Det är också på det sättet att de båda frågeställningarna blandas samman. I The ethical Case against Fur farming har 70 akademiker från olika länder argumenterat i denna riktning, , , 2002. Följande argument har bl.a. anförts: 1.Människor tjänar på att leva i ett samhälle som värnar om djuren. 2.Människan har särskilda moraliska skyldigheter mot djur. Djur kan inte ge sitt samtycke till en viss behandling. De kan inte ta tillvara sina rättigheter och är moraliskt oskyldiga. Djur kan inte ta ett moraliskt ansvar för sina handlingar och kan därför aldrig förtjäna en viss behandling. De är sårbara och försvars- lösa och utlämnade till människan. Endast undantagsvis utgör djur ett hot mot människan. 3.Det är rättssystemets uppgift att försvara de svaga och sårbara, som exempelvis barn och djur. 4.Det finns ett samband mellan våld mot djur och våld mot exempelvis kvinnor och barn. Våldet mot djur är ett första tecken på våld som senare kan komma att utvecklas och rikta sig mot andra. Etiska perspektiv – en analys Argumenten skulle utgöra grund för att förbjuda pälsdjursnäringen på grund av att syftet skulle vara oacceptabelt. Det är dock uppen- bart att argumenten även skulle utgöra skäl för ett väl fungerande djurskydd. Intressant att notera är också att många av argumenten motiveras genom vinster eller förluster från mänskligt perspektiv. En annan faktor är att frågan för vilket syfte det är acceptabelt att föda upp djur inte alls bara har bäring för pälsdjur utan gäller alla djur. Det som då är svårt är att värdera de olika syftena. Till utredningen har t.ex. anförts att man på samma sätt som för pälsdjur även kan ifrågasätta syftet med tävlingsdjur. Detta syfte, sport och spel, skulle kunna anses än mer förkastligt än päls. Vidare skulle argumentet om att vi inte behöver päls även ha bäring för livsmedelsproduktionen. Sammantaget skulle därmed det förhållande att just skinnproduktionen skilts ut vara godtyckligt. Det har till utredningen också framförts farhågor om att förbud mot pälsdjurs- uppfödning på grund av syftet skulle kunna vara ett första steg mot ett generellt förbud att hålla husdjur, eftersom det som ovan anförts kan vara svårt att på objektiva grunder värdera de olika syftena. Utredningens uppgift är vidare inte bara att avgöra om syftet med pälsdjurshållningen är acceptabelt eller inte, utan i uppdraget ligger även att möjligen föreslå lagstiftning. föreligger redan självfallet för alla den möjligheten att göra en egen etisk bedömning om man önskar föda upp djur för ett pälssyfte eller om man vill köpa en sådan produkt och därmed bidra till pälsdjursnäringen. Utredningens uppdrag går dock längre, frågeställningen blir då om syftet med pälsdjursuppfödning är så fel att ett förbud är motiverat. Detta är betydligt mer långtgående än att bara göra en etisk bedöm- ning. I den juridiska traditionen som reglerar rättsregler mellan människor är det t.ex. självklart att det finns en mängd etiska regler, men det finns bara förbud mot de mest klandervärda beteenden. 4.2Djurhållningens syfte och gällande lagstiftning Efter ovanstående analys uppkommer vidare den frågan om hur vår nuvarande lagstiftning ser ut. Vad gäller, finns det några etiska värderingar avseende syftet med viss djurhållning i den gällande lagstiftningen? Djurens skydd är i huvudsak lagreglerade i den tidigare redovisade djurskyddslagen. I denna anges inledningsvis att den avser vård och behandling av djur om de hålls i fångenskap. Därmed står det alltså klart att envar har en principiell rätt att hålla Etiska perspektiv – en analys de djur som omfattas av djurskyddslagen i fångenskap. En begräns- ning ligger endast i det förhållande att det exempelvis krävs tillstånd för att bl.a. yrkesmässigt eller i större omfattning föda upp hundar eller pälsdjur, för att använda hästar i ridskoleverksamhet eller för att använda djur som försöksdjur. I djurskyddslagen finns ingen allmän reglering för vilket ändamål det är tillåtet att hålla djur i fångenskap. Därmed innebär lagstiftningen att djur i huvudsak får hållas för vilket syfte som helst, men endast på ett sätt så att skyddsreglerna är uppfyllda. Av djurskyddslagen följer endast att undantag gäller för en kategori, nämligen försöksdjur. För dessa är stadgat att de endast får användas som försöksdjur om det syfte som avses med verksam- heten inte kan uppnås på annat sätt, verksamheten utformas så att djuren inte utsätts för större lidande än nödvändigt och det vid verksamheten inte används andra djur än som fötts upp för ändamålet. Användningen av djur för försöksändamål skall godkännas från etisk synpunkt av en djurförsöksetisk nämnd innan användningen påbörjas. Skälet till det är att det i användningen av försöksdjur ingår att djuren kan utsättas för lidande. I 2 § djurskyddslagen anges att försöksdjur inte anses vara utsatta för onödigt lidande och sjukdom vid användningen om denna har godkänts av en djur- försöksetisk nämnd. Om den djurförsöksetiska nämnden bedömer att ett djurförsök skall godkännas får det eventuella lidandet eller sjukdomen inte anses onödigt. Det betyder alltså att skälet för att det skall ske en etisk bedömning för försöksdjuren är att djur- användningen är av sådan karaktär att den kan innebära lidande och sjukdom.