sou · GRB36d2 · 2004-01-01 00:00:00 — EG-fördragets första del innehåller grundläggande principer för samarbetet inom EG. Där anges bland annat vilka mål gemenska- pen skall verka för, vilken verksamhet som skall bedrivas och på vilket sätt detta skall ske. Gemenskapens verksamhet skall bland annat innefatta en gemensam politik på jordbruks- och fiskeområ- det.38 I artiklarna 28 och 29 i EG-fördraget föreskrivs att kvantitativa import- och exportrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan skall vara förbjudna mellan staterna. Enligt artikel 30 skall dock bestämmelserna i artiklarna 28 och 29 inte hindra förbud mot eller restriktioner för import, export eller transitering som är berättigade med hänsyn till intresset att skydda människors och djurs hälsa och liv. Sådana förbud eller restriktioner får dock inte utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning av handeln mellan medlemsstaterna. EG- domstolen har i ett mycket stort antal fall prövat hur begreppen i de nu nämnda artiklarna skall tolkas. EG-fördragets regler om den gemensamma jordbrukspolitiken finns i artiklarna 32–38. I artikel 32.1 sägs att den gemensamma marknaden skall omfatta jordbruk och handel med jordbrukspro- dukter. Med jordbruksprodukter avses här jordens, husdjurssköt- selns och fiskets produkter samt produkter i första bearbetnings- ledet som har direkt samband med dessa produkter. En uppräkning av vilka jordbruksprodukter som artiklarna 33–38 gäller finns i bilaga I till EG-fördraget. Bland dessa varor märks levande djur. I artikel 33 i EG-fördraget anges jordbrukspolitikens mål. Bland dessa kan noteras att det inte ingår att åstadkomma en god djur- hälsa eller ett gott djurskydd. Det bör dock sägas att det till EG- fördraget är fogat ett särskilt protokoll om djurskydd och djurens välfärd.39 Protokollet har följande lydelse: De höga fördragsslutande parterna, som önskar säkerställa ett förbätt- rat djurskydd och en ökad respekt för välfärd för djuren som kännande varelser. Har enats om följande bestämmelser som skall fogas till För- draget om upprättande av Europeiska gemenskapen; Vid utformning och genomförande av gemenskapens politik i fråga om jordbruk, 37 Fördraget hette tidigare om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, men bytte namn i och med ikraftträdande . 38Se artikel ) EG-fördraget. 39EGT C 340, 10.11.1997, s. 110. Rättslig reglering kring djurtransporter transport, inre marknad och forskning, skall gemenskapen och med- lemsstaterna fullt ut ta hänsyn till djurens välfärd, som gemenskapen och medlemsstaterna skall respektera medlemsstaternas lagar och andra författningar samt sedvänjor särskilt i fråga om reli- giösa riter, kulturella traditioner och regionalt arv. Protokollet har samma rättsliga status som om det vore infört i EG-fördraget. I artikel 34.1 i EG-fördraget sägs att det skall upprättas en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna. Beroende på produkt skall denna organisation utformas på något av följande sätt: a)gemensamma konkurrensregler, b)obligatorisk samordning av de olika nationella marknadsorgani- sationerna, eller c)en europeisk marknadsorganisation. i samma artikel beskrivs vilka åtgärder den gemensamma organisationen får omfatta. Till de åtgärder som nämns hör reglering av priser, stöd för produktion och saluföring av olika produkter samt gemensamma anordningar för stabilisering av import och export. I artikel 37 i EG-fördraget beskrivs hur mer detaljerade bestäm- melser om jordbruksfrågor skall antas och vad sådana bestämmelser får innefatta. Rättsakter som antas med stöd av denna artikel skall gälla utformningen och genomförandet av den gemensamma jord- brukspolitiken. EG:s lagstiftning om visst djurskydd har antagits med stöd av artikeln. Ett direktiv är bindande för varje medlemsstat det är riktat till, avseende det resultat som skall uppnås.40 Varje medlemsstat är alltså skyldig att genomföra ett direktiv – det vill säga införa natio- nella regler som gör att direktivet kan tillämpas i staten – senast som sägs i direktivet. Form och tillvägagångssätt för genomförandet får medlemsstaterna dock själva bestämma.41 Om en medlemsstat underlåter att genomföra ett direktiv kan kommis- 40Se EG-fördraget artikel 249 tredje stycket. 41Se EG-fördraget, samma ställe. Rättslig reglering kring djurtransporter sionen inleda ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 i EG-för- draget. Kommissionen har också möjlighet att på olika sätt kontrollera att medlemsstaternas genomförande av reglerna har en praktisk betydelse. Detta kan till exempel ske genom granskning av arbets- insatser (kontroll, information, med mera) och dialog med de nationella behöriga myndigheterna på respektive område. I rättsakterna kan bestämmelser utformas som så kallade minimi- eller exaktbestämmelser. Med minimibestämmelse menas att rättsakten anger den lägsta nivå av reglering som skall föreskri- vas i den nationella lagstiftningen, men att medlemsstaten, om den så önskar, kan föreskriva om hårdare regler – under förutsättning att dessa är förenliga med EG-fördragets allmänna principer. För exaktbestämmelser anges exakt nivå i den reglering som skall infö- ras, och där gäller att medlemsstaterna inte får införa vare sig mil- dare eller hårdare bestämmelser i den nationella lagstiftningen än vad gemenskapslagstiftningen medger. 4.3.3EG:s rättsakter om transporter av djur Grundbulten i om transport av levande djur är rådets direktiv /628/EEG av om skydd av djur vid transport,42 ändrat genom rådets direktiv /29/EG av – nedan kallat djurtransportdirektivet. Grundläggande bestämmelser om djurtransporter finns också i rådets förordning (EG) nr 1255/97 av om gemen- skapskriterier för mellanstationer och om ändring av färdplanen i bilagan till direktiv /628/EEG44, och i rådets förordning (EG) nr 411/98 av om tilläggsnormer avseende skydd av djur, vilka skall tillämpas på vägfordon som används för djur- transporter som överskrider åtta timmar.45 42EGT L 340, 11.12.1991, s. 17. 43EGT L 148, 30.6.1995, s.52. 44EGT L 174, , s.1. 45EGT L 52, 21.2.1998, s.8. Rättslig reglering kring djurtransporter Djurtransportdirektivet skall tillämpas på transport av följande djur: a)hovbärande tamdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och grisar b)fjäderfä, andra tamfåglar och tama kaniner c)tama katter och tama hundar d)andra däggdjur och fåglar e)andra ryggradsdjur och kallblodiga djur.46 Direktivet är inte tillämpligt på transport av djur utan kommersiellt syfte47 eller på transport av enskilt djur som följs av en fysisk per- son, vilken har ansvaret för djuret under transporten. Direktivet är inte heller tillämpligt på transport av sällskapsdjur som följer sin ägare på en privat resa48 eller på transporter . När det gäller transporter som faller inom djurtransportdirekti- vets tillämpningsområde gäller i princip att medlemsstaterna varken får ställa strängare eller mindre stränga krav än de krav som ställs i direktivet. En medlemsstat kan således inte på eget bevåg föreskriva eller i enskilda fall besluta att vissa transporter som uppfyller direktivets krav inte får genomföras. Direktivet ger dock i några avseenden medlemsstaterna viss val- frihet. Som ett exempel kan nämnas att en medlemsstat kan före- skriva att transporter av slaktdjur som uteslutande äger rum på statens territorium får begränsas till högst med eller utan möjlighet till förlängning.49 46Se artikel 1.1. 47I dag finns inga EG-regler om detta, men kommissionen har lagt fram ett förslag till förordning om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid sådana transporter (kommissionens förslag nr 2488/01 KOM (2001) 349 slutlig). Ämnet bedöms ligga utanför utredningens uppdrag. 48Se artikel 1.2. 49Se kapitel VII punkt 9 i bilagan. Rättslig reglering kring djurtransporter Medlemsstaterna skall säkerställa att bland annat följande iakttas: Alla djurtransporter inom samt till och från varje medlemsstat skall genomföras i enlighet med direktivets allmänna bestäm- melser.50 I bilagan till direktivet uppställs särskilda villkor som måste vara uppfyllda vid transport av olika djurarter. Djur får endast transporteras när de är möjliga att transportera – vilket som regel inte anses vara fallet om de är sjuka eller ska- dade – och efter att lämpliga åtgärder vidtagits för deras skötsel under transporten och vid ankomsten.51 Djur som blir sjuka eller skadas under transporten skall ges veterinärvård . Vid behov skall de nöd- slaktas på ett sätt som inte orsakar dem onödigt lidande.52 Djuren skall vara identifierade och registrerade under transpor- ten. De skall åtföljas av handlingar som gör det möjligt att kontrollera deras ursprung och vem som äger dem, deras avsändar- och bestämmelseort samt dag och tidpunkt för avfär- den.53 Medlemsstaterna skall se till att transportörer54 uppfyller vissa villkor. Transportörer skall vara registrerade på visst sätt och omfattas av ett tillstånd som gäller all transport av ryggrads- djur. De skall inte låta transportera något djur under förhållan- den där djuret kan komma till skada eller orsakas onödigt lidande, och de skall använda transportfordon som gör det möjligt att uppfylla om djurs välbefinnande under transport.55 Vid transport av hovbärande tamdjur och tamdjur av nötkrea- tur, får, getter och grisar som är avsedda för handel mellan medlemsstater eller för export till tredje land skall transportö- ren, om transporttiden överstiger , upprätta en färdplan i enlighet med vad som föreskrivs i förordning (EG) 50Se artikel 3, punkt 1a. 51Se artikel 3 punkt 1b. 52Se artikel 3 punkt 1 c. 53Se artikel 4. 54Med transportör avses varje fysisk eller juridisk person som transporterar djur för egen eller annans räkning eller låter annan förfoga över ett transportfordon – allt när det gäller en kommersiell transport i vinstsyfte (se artikel 2.2 i). 55Se artikel 5.1. Rättslig reglering kring djurtransporter nr 1255/97.56 I färdplanen skall bland annat eventuella mellan- stationer och omlastningsstationer anges. Direktivets bilaga innehåller närmare bestämmelser om transport för olika djurarter och med olika transportfordon. Bilagan innehåller åtta kapitel, där de fem första innehåller pre- ciserade krav för olika djurslag, det sjätte beläggningsgrader, det sjunde intervall för fodring, viloperioder med mera och det åttonde kapitlet består av regler för färdplanen (se ovan). Bestämmelser på olika områden Nedan följer en tematisk redovisning av de bestämmelser som är särskilt relevanta för utredningen. I redovisningen återges både bestämmelser från direktivets huvudtext och från bilagan. Av not- hänvisning framgår var bestämmelsen är angiven. Djurtransportdirektivet ställer kravet att medlemsstaterna ser till att transportörerna uppfyller vissa villkor. Transportörer skall vara registrerade på sådant sätt att behörig myndighet på ett snabbt och enkelt sätt kan identifiera transportören vid överträdelser av reg- lerna. Transportören skall vidare ha ett tillstånd som gäller all transport av ryggradsdjur. Registrering och tillstånd handläggs av utsedd behörig myndighet i medlemsstaterna.57 Transportörer från tredje land, som transporterar djur inom eller till gemenskapens område, skall lämna en skriftlig förbindelse till en medlemsstats centrala behöriga myndighet. I denna förbindelse skall särskilt framhållas att transportören har vidtagit alla nödvän- diga åtgärder för att direktivet följs fram till destinationsorten.58 För tillstånd krävs också att den personal som transportören anlitar skall ha särskild utbildning vid ett utbildningsinstitut eller praktisk erfarenhet att transportera och omhänderta djur på ett korrekt sätt i olika situationer.59 56EGT L 174 s. 1–6. 57Se artikel 5.1. 58Se artikel 5.1. 59Se artikel 5.1. Rättslig reglering kring djurtransporter Det åligger transportören att säkerställa att den personal som genomför en djurtransport för transportörens räkning har tillräck- lig kunskap och erfarenhet.60 Transportörer skall inte låta transportera något djur under för- hållanden där djuret kan komma till skada eller orsakas onödigt lidande. De skall använda sig av transportfordon som gör det möj- ligt att uppfylla om djurs välbefinnande Se artikel 5.1.under transport.61 Transportören ansvarar för att en färdplan upprättas och för att de bestämmelser som gäller för färdplaner (se nedan) uppfylls.62 Bestämmelser om transportmedlens utformning, utöver det som sägs i direktivets huvudtext, finns angivna i direktivets bilaga. I bilagan anges att transportmedlen och behållarna skall utformas så att djuren skyddas mot strängt klimat och kraftiga klimatväxlingar. Ventilation och luftutrymme skall anpassas efter bland annat transportförhållandena. Transportmedlen och behållarna skall vara lätta att rengöra, förhindra att djuren kan fly och konstrueras och hanteras så att djuren inte skadas eller orsakas onödigt lidande. Vid transport och hantering skall behållaren alltid hållas upprätta och inte utsättas för kraftiga stötar eller skakningar.63 I utrymmen där djur transporteras skall inga varor lastas som kan äventyra djurens hälsa.64 Golvet i transportfordonet eller behållaren skall vara tillräckligt starkt för att kunna bära djurens vikt samt vara halkfritt och täckt med en tillräcklig mängd strö för att spillningen skall kunna absorberas.65 Transportmedlen skall vidare vara grundligt rengjorda och vid behov desinficerade.66 Lastningsutrustningens golvbeläggning skall vara gjord så att djuren inte halkar. Vid behov skall lastramper vara försedda med sidoskydd.67 60Se artikel 5.2. 61Se artikel 5.1. 62Se artikel 5.2. 63Se kapitel I punkt 2 i anförd bilaga. 64Se kapitel I punkt 3 b i anförd bilaga. 65Se kapitel I punkt 5 i anförd bilaga. 66Se kapitel I punkt 8 i anförd bilaga. 67Se kapitel I punkt 4 i anförd bilaga. Rättslig reglering kring djurtransporter Hovbärande djur skall inte transporteras i fordon med mer än ett plan.68 Transporttidens och viloperiodernas längd samt djurens vattning och utfodring Direktivets sjunde kapitel handlar om transporttidernas och vilo- periodernas längd samt intervaller för vattning och utfodring. Där slås inledningsvis fast att kraven skall tillämpas på alla transporter av hovbärande tamdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och grisar, med undantag för transporter med flyg.69 Transporttiden får normalt sett inte vara längre än , men får överskridas om transportfordonet uppfyller vissa tilläggsvillkor. Nämnda krav kompletteras av och utvecklas i rådets förordning (EG) nr 411/98 av om tilläggsnormer avseende skydd av djur, vilka skall tillämpas på vägfordon som används för djurtransporter som överskrider åtta timmar.70 När ett vägfordon som uppfyller tilläggsvillkoren används – och transporttiden får överskrida – ställs särskilda krav på intervallen för vattning och utfodring samt transporttidernas och viloperiodernas längd. Eftersom det stora flertalet djurtransporter sker med vägfordon, och eftersom reglerna om transporttider är centrala åskådliggörs de nedan i tabellform. 68Se kapitel I punkt 2 h i anförd bilaga. 69Se kapitel VII punkt 1 i anförd bilaga. 70EGT L 52, 21.2.1998, s. 8. Rättslig reglering kring djurtransporter Transporttider för olika djurslag vid vägtransport enligt djurtransportdirektivets bestämmelser Maximala transporttider och minsta viloperioder med mera vid Maximalt transport, följt av var, lamm, minst vila, följt av maximalt djuren vattnas och vid killingar, föl och timmar vila med avlastning, utfodring Sedan kan en ny transportperiod Maximalt transport, följt av minst vila med avlastning, Sedan kan en ny Tamdjur av nöt- Maximalt transport, följt av kreatur, får, minst vila, följt av maximalt timmar vila med avlastning, utfodring m.m.73 Sedan kan en ny Grisar skall under hela resan ha tillgång till vatten medan (oregistrerade) hästar skall vattnas och om nödvändigt utfodras . Tamdjur av nötkreatur, får, getter och registrerade hästar skall vattnas och, vid behov, utfodras. För tågtransporter som överstiger gäller samma tilläggsvillkor som för längre landsvägtransporter. Bestämmelserna om viloperioder behöver emellertid inte följas.74 För sjötransporter gäller samma tilläggsvillkor som för tåg- transporter, med undantag för att transporttiderna inte behöver följas. Om de regler som gäller transporttider och viloperioder inte kan följas för den totala transport där sjötransporten är en del, gäller dock att djuren skall ges en vilotid av efter avlast- ning i ankomsthamnen eller i dess närhet. Detta gäller vid sjö- transporter som sker regelbundet mellan två platser inom gemen- 71Se kapitel VII punkt 4a anförd bilaga. 72Se kapitel VII punkt 4 b–c anförd bilaga. 73Se kapitel VII punkt 4–5 anförd bilaga. 74Se kapitel VII punkt 6 i anförd bilaga. Rättslig reglering kring djurtransporter skapen och när man använder fordon som har lastats på båtarna utan att djuren lastats av (så kallade roll-on-roll-off-system).75 Ovan nämnda transporttider, både den generella åttatimmars- gränsen och de som får tillämpas när tilläggsvillkoren är uppfyllda, kan förlängas med beaktande av den djurart som transporteras, det transportfordon som används och närheten till bestämmelseorten, under förutsättning att det ligger i djurens intresse.76 När det gäller transport av slaktdjur, vilken uteslutande äger rum på en medlemsstats territorium, kan medlemsstaterna föreskriva en maximal transporttid , med eller utan möjlighet till förlängning.77 Vid gristransport som överskrider skall det finnas till- räckligt med vatten för att vattna djuren under resan.78 Mjölkkor skall mjölkas i intervaller ; inter- vallerna får dock högst uppgå . Vid transport av fjäderfä, andra tamfåglar och tama kaniner skall lämplig föda och vatten finnas i tillräcklig mängd. Detta krävs dock inte när en transport varar eller när en transport av fågelungar av alla arter varar . I det senare fallet förutsätts att sändningen fullgörs efter kläckningen.79 Vid transport av tama hundar och tama katter skall dessa förses med vatten i intervaller på högst och utfodras i inter- på högst 24 timmar.80 Djur som kan transporteras I artikel 3 anges att inga djur som är sjuka eller skadade skall anses vara möjliga att transportera. Vidare bestämmelser om vilka djur som inte anses vara möjliga att transportera finns bland annat i direktivets bilaga. Försäkran om att djur som medföljer transport kan betraktas som möjliga att transportera ges av den officielle 75Se punkt 7 samma kapitel. 76Se punkt 8 samma kapitel. 77Se punkt 9 samma kapitel. 78Se punkt 4 b samma kapitel. 79Se punkt 31 i anförd bilaga. 80Se kap. III punkt 33 i anförd bilaga. Rättslig reglering kring djurtransporter veterinär som utfärdar hälsointyg. Undantag från denna bestäm- melse får göras om det gäller transport av djur för akut veterinär- vård eller transport av djur till nödslakt.81 Dräktiga djur som sanno- likt kommer att föda under transporten, eller djur som har fött under de föregående , skall dock inte anses möjliga att transportera.82 Rent allmänt anges i bilagans första kapitel att hovbärande tamdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och grisar skall förses med tillräckligt utrymme för att kunna stå i sin naturliga ställning. Vid behov skall skiljeväggar finnas för att skydda dem mot transport- fordonets rörelser. Om inte särskilda djurskyddsskäl motiverar annat skall det finnas möjlighet för djuren att ligga ned.83 Det- samma gäller fjäderfä, kaniner, tama hundar, tama katter samt andra däggdjur och fåglar. I kapitlen för respektive djurgrupp hänvisas till denna bestämmelse i kapitel 1. Bilagans sjätte kapitel innehåller regler om utrymmeskrav. Även här görs en uppdelning mellan olika djurslag och olika transport- fordon. Som exempel kan nämnas att fullvuxna hästar skall ha till- gång till per djur medan motsvarande siffra för föl är . Detta gäller såväl vid järnvägstransport som vid väg- transport. Nämnda siffror får varieras , inte enbart beroende på hästarnas vikt och storlek, utan även på grund av deras tillstånd, väderförhållanden och transport- tiden.84 Utrymmeskraven för de olika djurarterna redovisas i bilaga 8. I direktivets bilaga anges att sändningar med boskap som regel skall ledsagas av minst en skötare, med vissa undantag.85 Om djuren binds skall rep eller andra bindningsmaterial som används vara så pass starka att de inte går av under normala 81Se artikel 3, punkt 2. 82Se kapitel 1 punkt 1 i anförd bilaga. 83Se punkt 2 a i , anförd bilaga. 84Se kapitel VI punkt 47 a i anförd bilaga. 85Se kapitel I punkt 6 a-c i anförd bilaga. Rättslig reglering kring djurtransporter De skall även vara tillräckligt långa för att djuren, om nödvändigt, skall kunna ligga ner, äta och dricka. Repen skall vara utformade så att risk för strypning eller skador elimine- ras. Djur får inte bindas i horn eller i nosringar.86 Hovbärande tamdjur skall bära grimma vid transporten. Detta gäller dock inte oinridna föl87 eller djur som transporteras i indivi- duella bås.88 För hovbärande tamdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och grisar samt andra däggdjur och fåglar gäller att djuren inte skall vara fasthållna med hjälp av mekanisk utrustning. Djuren får inte lyftas eller dras i huvudet, hornen, benen, svansen eller pälsen. Elektrisk utrustning89 skall undvikas i möjligaste mån.90 Angående kravet att vissa djur skall hållas åtskiljda gäller de bestämmelser som anges i bilagans första kapitel. Hovbärande djur skall som regel transporteras i individuella bås, men undantag med- ges under förutsättning att vissa särskilda krav är uppfyllda.91 Seg- regering skall göras av djur under transport i följande fall: Om djur av olika arter skall transporteras i samma fordon skall de åtskiljas efter djurart. Djur som normalt sett är fientliga mot varandra skall hållas åtskiljda. Vuxna avelsgaltar, liksom hingstar, skall hållas åtskiljda från andra djur, om de inte är vana vid varandra.92 Det finns också särskilda krav på åtskiljande av andra däggdjur och fåglar i vissa fall.93 För järnvägs- och sjötransporter anges särskilda bestämmelser angående förvaring med mera i bilagans första kapitel. 86Se kapitel I punkt 2 f i . anförd bilaga. 87I den engelska texten uppges föl. Utredningen menar dock att detta bör tolkas som unghästar. 88Se kapitel I punkt 2e i anförd bilaga. 89I den svenska översättningen anges elektrisk utrustning utan närmare specifikation. I den engelska versionen av direktivet som publicerats i EGT anges electric prod som betyder elektrisk sticka. Med elektrisk utrustning torde således elpådrivare avses. 90Se kapitel I punkt 4 och kapitel IV punkt 34b i anförd bilaga. 91Se kapitel I punkt i anförd bilaga. 92Se kapitel I punkt 3 i anförd bilaga. 93Se kapitel IV punkt 40 i anförd bilaga. Rättslig reglering kring djurtransporter Förutom de krav som ställs om fordonets inredning (se ovan) ställs också krav på att döda djur, strö och spillning skall avlägsnas så snart som möjligt.94 I övrigt regleras frågor om hygien i annan lag- stiftning om mellanstationer, utbrott av zoonoser med mera. Denna lagstiftning redovisas under respektive område (se nedan). Vid transport av hovbärande tamdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och grisar som är avsedda för handel mellan medlems- stater eller för export till tredje land skall transportören, om transporttiden överstiger , upprätta en färdplan i enlig- het med vad som föreskrivs i förordning (EG) nr 1255/97.95 I denna färdplan skall bland annat eventuella mellanstationer och omlastningsstationer anges.96 I djurtransportdirektivet anges att färdplanen skall hanteras på särskilt sätt. Den skall lämnas till den officielle veterinären, som skall granska och godkänna planen och utfärda hälsocertifikat. Numret eller numren på certifikaten skall markeras på färdplanen. Detta görs av veterinären på avreseplatsen. Veterinären skall även anmäla färdplanen med hjälp av Animo-systemet.97 Färdplanen skall bifogas i original till hälsointyget, vilket sedan skall medfölja djuren under hela sändningen.