sou · GRB315d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Jag har i detta syfte låtit ta fram en studie med titeln av IKT vid utveckling, produktion, distribution och användning av läromedel för barn, ungdomar och vuxna med funktionshinder, utarbetad av . Jag bygger en del av mina senare resonemang på detta material. har i studien en definition av IKT-baserat läromedel som lyder: Med IKT-baserat läromedel avses en digitalt baserad informationskälla som för en person, med eller utan funktions- hinder, i en inlärnings- eller träningssituation kan fungera som läromedel. Produkten är huvudsakligen utvecklad i digital miljö och avsedd att för användaren presenteras i en datorbaserad miljö. För personer med funktionshinder är denna vanligen kompletterad med ett datorbaserat kommunikationshjälpmedel. Lagrings- och distributionsmediet kan variera. Multimediabaserad programvara med bild, ljud, animering och video erbjuder mycket goda möjligheter om producenten erbjuder inställningsmöjligheter och utformning av gränssnitt som gör det möjligt för användaren att själv välja sätt att ta del av inne- hållet, t.ex. via ljud istället för bild eller tvärtom. Behoven är olika och detta måste avspeglas i en genomtänkt programutveckling. Jag kommer längre fram att närmare gå in på de möjligheter som erbjuds funktionshindrade att finna alternativa inlärningsmodeller och instrument för detta. 3.6Arbetsgruppen för en ny IT-strategi för skolan I sin slutrapport (2002) har Arbetsgruppen för en ny IT-strategi för skolan ett avsnitt med rubriken läromedel?. Visser- ligen omhandlar rapporten läromedel, men det innebär inte att man kan kringgå en diskussion om vad ett läromedel generellt kan anses vara. De datorbaserade produkter som skall underlätta lärande benämns omväxlande IT-baserade läromedel, digitala läromedel och pedagogisk programvara. Arbetsgruppen konstaterar att den tradi- uppfattningen är att läromedel är material som producerats för att användas i undervisningssituationer i skolan, men i förarbetena till läroplan för ges följande definition: Läromedel är sådant som lärare och elever väljer att använda för att uppnå uppsatta mål. Läromedel kan med andra ord vara allt som en lärare använder utifrån en pedagogisk idé i arbetet med eleverna och deras lärande. Det har oftast varit en läro- bok men kan vara en sten, en upplevelse, ett datorprogram. Arbetsgruppen konstaterar vidare att en gemensam begrepps- värld är en förutsättning för en långsiktig utveckling och betonar att en kraftfull satsning bör göras på forsknings- och utvecklings- arbete avseende definitioner, begreppsbildning, innehållsdesign och pedagogisk design. Det behövs tydligare definitioner och överens- kommelser t.ex. om vad som avses med begrepp som lärobjekt, lärkomponenter, lärmiljöer osv. 3.7Hur ser andra länder på definitioner? För att kunna göra jämförelser mellan olika sätt att se på och hantera begreppet läromedel har jag sökt efter definitioner som används i andra länder. Jag kan konstatera att det är svårt att finna exempel på renodlad, nationell lagstiftning kring frågorna. Det är ofta en fråga som löses på lokal nivå. I finns, så vitt jag inhämtat, inte ens en delstatslösning på frågorna utan besluten ligger t.o.m. på lokal skolnivå. Jag vill dock här peka på att man i har en detaljerad reglering av begreppet läromedel även avseende funktionshindrade elever. Den norska lagstiftningen har exempelvis en definition av begreppet läromedel som jag finner det intressant att återge utdrag ur. (Författningstexter m.m. är fria översättningar från norska.) I den norska lagen om grundskola och gymnasieskola heter det att Undervisningen skall anpassas för den enskilda elevens och lärlingens förmåga och förutsättningar. och ett av de över- ordnade målen i läroplanen för grundskola, gymnasieskola och vuxenundervisning är anpassning av undervisningen till den Vidare slås det fast att det är statens plikt att sörja för särskilt tillrättalagda läromedel: Departementet skall sörja för att läroböcker och andra läromedel utarbetas för specialunder- visningen Barn, unga och vuxna med behov av särskilt tillrättalagd under- visning har lagstadgad rätt till detta. Dessutom gäller särskilda rättigheter för elever med teckenspråk som första språk blinda och starkt synsvaga användare av punktskrift. Elever som har teckenspråk som första språk har rätt till under- visning i i och på teckenspråk. Enligt samma paragraf har även barn som inte nått skolpliktig ålder, men som har särskilda behov av teckenspråk, rätt till sådan undervisning. För elever i gymnasieskolan med teckenspråk som första språk föreskrivs att de har rätt att välja gymnasieutbildning i och på teckenspråk i en teckenspråkig miljö eller rätt till att använda tolk i reguljär gymnasieskola. Detsamma gäller vuxna som går i gymnasial utbildning. Likalydande regler gäller för starkt synsvaga och blinda elever som har rätt till nödvändig undervisning i punktskrift och bruk av nödvändiga tekniska hjälpmedel. Läromedel i en skola för alla – principer och definitioner Läromedel kan vara ett medel för att uppnå målet för en skola för alla – en skola som har som uppgift att erbjuda varje individ en relevant undervisning och optimala utvecklingsmöjligheter. Läro- planen L97 fastlade principer som resulterat i en ny innebörd i begreppet läromedel, ett begrepp som omfattar användning av elektroniska läromedel, nya arbetssätt och ett tillrättaläggande med utgångspunkt från elevens förutsättningar. Begreppet läromedel definieras i den norska skollagen på följande sätt: Med läromedel förstås alla tryckta eller icke tryckta element, enstaka eller sådana som ingår i en helhet, och som enskilt eller till- sammans täcker väsentliga delar av de generella målen i läroplanen, eller väsentliga delar av målen, lärostoffet, huvudmomenten eller huvuddelen inom ett ämne efter läroplanen för en viss årskurs eller kurs. Lagen förutsätter att ett läromedel är något som eleven använder regelmässigt. I St.meld nr 29 (1994–95) Om principer och riktlinjer för den 10-åriga – en ny handlingsplan, används ett utvidgat läromedelsbegrepp: Läromedel omfattar allt som används i en inlärningssituation, och som är meningsbärande i sig självt. Läromedel omfattar texter, programvara, ljud och bild och läroböcker som producerats för att tjäna vissa undervisningsmål, men det kan också vara material som ursprungligen var avsett för andra ändamål, t.ex. tidningsartiklar, spelfilm eller skönlitteratur. Begreppet särskilt anpassade läromedel faller in under båda ovanstående aspekter på läromedelsbegreppet, men används om en smalare målgrupp, dvs. elever med behov av särskild tillrättalägg- ning. I handlingsplanen beskrivs det på följande sätt: Särskilt tillrättalagda läromedel är läromedel som utvecklats mot bakgrund av kunskap om behov hos barn, unga och vuxna av särskild tillrättaläggning vad som hämmar och befrämjar inlärning. Några alternativa kommunikationsmedel som de internationella symbolspråken Bliss och Pictogram betraktas vid Specialpeda- gogiska institutet som läromedel och institutet ansvarar för utvecklingen av dem i . Få läromedel produceras på dessa språk och användnings- området är ytterst begränsat. Framställningar finns för att få dessa kommunikationsverktyg erkända som minoritetsspråk. De anses dock inte uppfylla kraven på att vara språk, varför jag inte inkluderar dessa i mina bedöm- ningar och definitioner kring begreppet läromedel. 3.9Svensk verklighet – från diskborste till dataprogram Begreppet läromedel täcker in ett brett register av olika produkter, mer eller mindre avancerat utformade. Jag har under mitt utred- ningsarbete vid besök hos utbildningsanordnare på olika nivåer i skolsystemet mött stor uppfinningsrikedom vad avser val av läro- medel anpassade efter den enskilda elevens behov. Så kan en enkel diskborste fylla en funktion som läromedel för gravt funktionshindrade barn när det gäller sinnesträning och upp- arbetande av känsla för form, ljud och strukturer. Den andra ytterligheten är mycket avancerade datorprogram med kopplingar till talsyntes och teckenspråkstolkning. Jag redo- gör i ett senare avsnitt närmare för detta. För läraren i fråga spelar det inte någon större roll om läromedlet är beroende av ett mer komplicerat hjälpmedel för att fungera i en inlärningssituation och därmed ställer sig dyrare i anskaffning. Det är slutligen fråga om skolledningens ansvarstagande och skolpersonalens ansvar att ha god kunskap om den enskilda elevens behov och förutsättningar att tillgodogöra sig undervisningen samt god pedagogik. Lärarnas kompetens är förutsättningen för att de funktionshindrade eleverna och studerandena skall få en likvärdig utbildning oavsett var i landet de befinner sig. Gränsdragningen mellan läromedel och hjälpmedel torde vara irrelevant för användaren, men eftersom det är en viktig kostnads- fråga för respektive huvudman har jag funnit det nödvändigt att söka skapa en sorts avgränsande definition av begreppet läromedel. 3.10Skall läromedel kallas något annat? Som utgångspunkt för mina fortsatta överväganden har jag tagit ställning till två grundläggande frågor, nämligen definitionen av begreppet läromedel och gränsdragningen mellan läromedel, utrustning och hjälpmedel. I direktiven för min utredning talas det om pedagogiskt material när det gäller förskolan. Sådant färdighetstränande material kan användas också i skolan, heter det vidare. Det har visat sig att tidiga insatser har stor betydelse för barnens kognitiva utveckling. De statliga läromedelsinsatserna har i begränsad omfattning innefattat färdighetstränande material för förskolan och har huvudsakligen gällt barn med synskada. Förskolans pedagogiska roll har stärkts genom en egen läroplan för förskolan (Lpfö 98) och yngre ålders- grupper kommer att omfattas av möjligheten att delta i försko- leverksamhet. De insatser som funnits för främst barn med synskada har gjorts utan formellt uppdrag. Genom det vidgade uppdraget för statliga åtaganden på läromedelsområdet kan man förvänta sig ökad utveckling och produktion av material för för- skoleåldrarna. Det blir dock inte i ordets egentliga betydelse fråga om regelrätta läromedel, utan fortsatt snarare färdighetstränande pedagogiskt tillrättalagt material. Undervisningssituationen i skolan förändras ständigt, nya lär- situationer uppstår, pedagogik och metodik omprövas. Jag har redovisat några av dessa tankegångar i kapitel 4. Man kan lära – inhämta kunskaper – genom ensamstudier, i grupp, i dialog med lärare och kamrater. Det är en fråga om många komponenter och undervisningsstilar i lärprocessen. I kringsamhället inhämtar man information liksom via Internet och andra otraditionella lärverktyg inför lösandet av sina arbetsuppgifter. Alla dessa otraditionella informations- och kunskapskällor fungerar, som jag ser det, som läromedel först när de återfinns och används i en inlärnings- situation då det gäller att bibringa den studerande de kunskaper som behövs för att nå målen för den aktuella utbildningsvägen enligt läroplaner och andra styrdokument. Det är viktigt att betona att det i användandet av exempelvis Internet som läromedel måste ingå att lära sig att hantera informa- tionen på rätt sätt, att lära sig att kritiskt granska, sovra i och ifrågasätta det inhämtade materialet. I diskussionerna under utredningsarbetets gång har många olika begrepp och termer ventilerats som möjliga ersättare för det gamla läromedelsbegreppet. Man har exempelvis talat om material som är kunskapsbärande (jfr den norska definitionen) eller kunskaps- överförande. Jag gör bedömningen att sådana begrepp enbart bidrar till att luckra upp de uppfattningar om vad ett läromedel egentligen är som trots allt finns i det allmänna medvetandet. Det skulle dess- utom vara mycket svårt att författningsmässigt precisera vad som skulle avses med ett sådant material. Jag har stannat för att fortsättningsvis använda begreppet läro- medel som är väl inarbetat. Det vidgade perspektivet på läromedel som exempelvis IKT medför ändrar inget i sak så länge man med läromedel avser något slags material som används i en inlärnings- situation med eller utan hjälp av hjälpmedel. Med en mer exakt formulerad definition riskerar man att låsa sig vid ett statiskt tänkande som sannolikt inte skulle bidra till ett flexibelt sätt att finna individuella lösningar utgående från den enskilda elevens specifika behov. Så länge skiljelinjen mellan utrustning, hjälpmedel och läromedel i stort är klar torde inte någon tvekan uppstå om huvudmannens ansvar, vilket är till gagn för eleven som därmed inte behöver utsättas för långdragna gräns- dragningsdiskussioner. Begreppet läromedel kommer fortsättningsvis i mina förslag att avse allt sådant material och sådana lärverktyg som används i inlärningssituationer i de olika delar av utbildningsväsendet som omfattas av mina direktiv. Jag har mot bakgrund av dels inhämtade erfarenheter från besök och samtal, dels historieskrivning samt resonemang med representanter för de olika intressegrupper jag engagerat i utred- ningsarbetet m.m. kommit fram till att den lämpligaste beteck- ningen att fortsatt använda är begreppet läromedel för det material och de lärverktyg som används i undervisningen på alla stadier i utbildningsväsendet som berörs av mina direktiv för att nå de mål som är uppställda för utbildningen i fråga. I enlighet med mina direktiv har jag samrått med den särskilda utredaren i LSS- och hjälpmedelsutredningen (S 2001:06) och de båda sekretariaten samt experter i respektive utredning har haft fortlöpande kontakt. Ambitionen för båda utred- ningarna har varit att ena sig om gemensam målgrupp för sina kommande förslag och söka finna en gemensam gränsdragning beträffande definitioner av läromedel respektive hjälpmedel. Med sådana gemensamma utgångspunkter torde framtida beslut mot bakgrund av utredningarnas förslag bli lättare att utforma. Utgångspunkten för båda utredningarna har varit att den enskilda individens behov skall vara styrande för vilka läromedel respektive hjälpmedel vederbörande skall ha rätt till i sin lärsituation. Det är angeläget att avlägsna sig från det diagnos- tänkande som länge styrt tilldelningen av läromedel och hjälp- medel. Den enskilda elevens behov skall styra anskaffning av läro- medel och eleven skall ha tillgång till ett undervisningsmaterial som motsvarar övrigas i undervisningssituationen. Materialet kan vara en fullt likvärdigt anpassning eller ett för tillfället specialframtaget motsvarande material, som fyller de krav på kvalitet som måste ställas. Ett uppdrag enligt mina direktiv har varit att precisera vilka grupper av vuxenstuderande som skall omfattas av mina förslag. Genom att samordna målgrupperna för de båda utredningarna underlättas framtida ställningstaganden även i fråga om hjälp- medelsförsörjningen (jfr avsnitt 1.4.1). Jag har ovan redogjort för min syn på begreppet läromedel och den förhållandevis breda tolkning jag gör utgående från att det är elevens behov som styr läromedelsförsörjningen. För att kunna tillgodogöra sig innehållet i läromedlet behövs ofta utrustning och eventuellt personliga hjälpmedel. För att en funktionshindrad elev skall kunna inhämta de kunska- per som krävs enligt de mål som uppställts för utbildningen i fråga finns i vissa fall behov av utrustning i form av exempelvis dator både i skolan och i hemmet. Utrustningen kan även innebära för- stärkningar av datorkapacitet, textförstoring eller talsyntes. Det ligger inte i mitt utredningsuppdrag att dra gränser mellan läromedel, hjälpmedel och utrustning. Vilken utrustning som behövs för att en elev skall kunna tillgodogöra sig undervisningen och nå de uppställda utbildningsmålen avgörs från fall till fall utgå- ende från elevens behov av läromedel och i samråd mellan elev, lärare och andra berörda, däribland ansvarig huvudman. Det är i detta sammanhang viktigt att peka på att kvalitetssäkring och tillsynsansvar fungerar tillfredsställande för att likvärdighets- kraven skall uppfyllas. 4Pedagogiken, individens behov och 4.1Metodik, pedagogik och didaktik Enligt direktiven skall mina förslag utgå från en analys av de förut- sättningar som gäller i förskolan, skolan och vuxenutbildningen. Vidare skall jag analysera behovet av anpassade läromedel och pedagogiska material för olika målgrupper med särskild inriktning på behovet av anpassade pedagogiska material för barn med olika funktionshinder i förskolan samt för vuxna med funktionshinder i vuxenutbildningen. Flera av uppdragen till utredningen tangerar och berör den peda- gogiska utvecklingen och diskussionen såväl inom samhället i stort som inom skolans område specifikt. Exempelvis innebär utveck- lingen av Informations- och kommunikationsteknik (IKT) att de studerande kan hämta alltmer information via Internet. Det råder sällan brist på information i något ämne. Snarare kan all den till- gängliga informationen upplevas vara så omfattande att de stude- rande har svårigheter att sortera, värdera och göra urval. Men IKT innebär inte bara nya sätt att samla information utan också att arbetssätt och arbetsmetoder genomgår förändringar. Det är inom och för denna nya lärmiljö som läromedel kommer att utvecklas och produceras. Jag finner det därför angeläget att lägga ett bredare perspektiv på området läromedel för funktions- hindrade och relatera till aktuell metodik, pedagogik och didaktik. Jag har uppdragit åt , i , att utarbeta en översikt över lärandet, läromedlens roll i undervis- ningen och det pedagogiska tänkandet sett i ett historiskt perspek- tiv. Hans rapport – Pedagogiska texter och andra artefakter för kunskap och kommunikation återfinns i bilaga 2. Förutom avsnittet om FoU samt det om begreppsdefinitioner kring läromedel och läroböcker vill jag här lyfta fram vissa nyckelfaktorer som berör utredningens område. I övrigt hänvisar jag till bilagan. Pedagogiken, individens behov och Språket är enligt det mest centrala verktyget (artefakten) för vår kommunikation och en stor del av den sker i form av utbyte av symboler och metaforer. Det talade och det skrivna språket liksom bildspråket och matematik är exempel på sådana verktyg. Utöver språket finns och används andra artefakter i en utbildnings- situation såsom planscher, mikroskop, räknedosor, datorer etc. Det är uppenbart att alla, inte bara funktionshindrade, bl.a. som en följd av den tekniska utvecklingen använder hjälpmedel eller verktyg av olika slag för kommunikation och lärande. I detta sammanhang suddas gränserna mellan läromedel och hjälpmedel ut. Samtalets och textens betydelse I en kort översikt som utgår från samtalets och textens betydelse gör en beskrivning av och benämner fyra genom historien idealtypiska undervisningssituationer. Trädgården representerar den period (klassisk grekisk) då sam- talet var viktigare än texter. Det talade och det avlyssnade ordet var de centrala verktygen inom undervisningen. Det medeltida klostret stod för organiserad undervisning där samtalet också var viktigt men fokus låg inte på det fria ordet och talekonsten utan mer på arbetsdisciplin, kontemplation och produktion. I brytpunkten mellan jordbrukssamhället och industrialismen utvecklades system för massutbildning. Katederundervisningen med läraren som central organisatör och övervakare var känneteck- nande för denna tredje undervisningssituation som kallar panoptikum. Läroboken fick en alltmer central betydelse i under- visningen och lärandet förflyttades från tala/lyssna till skriva/läsa. Med ordet i skrift blev det möjligt att organisera kunskapen i hierarkier. Den fjärde idealtypen, i vilken dagens samhälle delvis befinner sig, kan beskrivas som laboratoriet/parlamentet. Den kännetecknas av en sammanlänkning av platsen där man gör experiment, testar idéer och söker ny information med platsen där man tillsammans prövar argument och ställningstaganden. Denna undervisningsform uttrycker nya ömsesidiga relationer mellan lärare och studerande. Tillgänglig informationsmängd är så omfattande att den inte längre Pedagogiken, individens behov och kan mötas med detaljinformation i läroböckerna. Sammanhang, överblick och relation till den egna världen blir förutsättningar för individens förmåga att tillägna sig kunskap och förstå hur andra har tänkt. Läraren blir (åter) /didaktikern som leder och visar vägen. Rollen blir enligt advokatens, som ser eleven som sin uppdragsgivare. Avsikten med redovisningen är inte att finna någon metodik som är bättre eller sämre utan att förstå det handlingsutrymme som ges och har givits lärare och elever i olika skeden och att förstå den roll olika pedagogiska texter spelar i olika utbildningssystem. I ett framtidsperspektiv och med stöd i dagens tankar om en skola för alla får den aktuella pedagogiken betydelse för funktionshindrades möjlighet till delaktighet i undervisningen. Lärdom och kunskap hämtas inte bara i klassrummet och genom hemuppgifter. Mycket av lärandet sker också . I dagens skola som baseras på laboratoriet/parlamentet blir förmågan till omdöme och praktiskt kunnande allt viktigare som komple- ment till kunskaper grundade på logik och rationellt tänkande. om vi ser meningsfullt, kommunikativt handlande i skolan som något som skall inbegripa både sakpåståenden, värdeomdömen och normer samt känslor och önskningar får detta konsekvenser för hur skolans verksamhet organiseras. Förändringen av synen på skolkunskap för- ändrar också synen på vad en lärobok skall innehålla och hur den skall fungera i en pågående kommunikativ process. Det motsägelsefulla i dagens skola är enligt att som skolan arbetar med elevens motivation och engagemang använder man sig av läromedel som är uppbyggda kring faktapåstå- enden och som saknar känslodimensionen. Läroböcker har inte självklart varit effektiva i sin kommunikation. En omsvängning är på väg, mycket beroende på nya elevkategorier, ny teknik och nytt tänkande kring vad en kurs eller ett ämne är. Designaspekter blir alltmer relevanta även för läroböcker. Begreppet design används inte endast vad gäller formgivning utan exempelvis också i kommunikativa sammanhang. Inom området läromedel för funktionshindrade används allt oftare begreppet Design för alla som betonar en utformning som redan från början Pedagogiken, individens behov och I detta fall syftar det till att läro- medlen redan från början produceras i flera olika format, s.k. multimediaformat och därmed görs tillgängliga för flera och större grupper. Inom forskning och utvecklingsarbetet intresserar enligt forskare sig alltmer för design i skolans värld. Den peda- gogiska och didaktiska forskning som inriktar sig mot design- frågor försöker också bryta mot invanda föreställningar och ned- ärvda traditioner om vad undervisning, skolämne och lärande är eller bör vara. En del av dagens läromedel är utformade med ambitionen att vara den enda och allomfattande texten som den ger anvisningar och medföljande lärarhandledningar med text som är dold för eleverna. Detta försvårar för eleverna att förstå koden för hur undervisningen är upplagd och vilka mål den skall leda till. Synen på lärande har starkt förändrats från lärarstyrd, instruerad och nivågrupperad till lärandecentrerad, undersökande, interaktiv och samverkande undervisning som bedöms efter förmåga att lösa problem. Sättet att lära beskrivs enligt med begreppet lärstilar i tre olika variabler, den mentala, den emotionella och den fysiska. Att undervisa med utgångspunkt i elevernas olika lärstilar innebär att man tar hänsyn till deras olika sätt att såväl lära in som att lära ut kunskaper och färdigheter. Skolans roll har förändrats. Synen på lärandet och det pedago- giska arbetet har också förändrats. Lärandet bygger alltmer på samverkan, kommunikation och problemlösning. Den nya inrikt- ningen i pedagogiken där idéer testas och argumenten prövas förut- sätter ett individuellt hänsynstagande. I en sådan lärmiljö, som tar hänsyn till individens behov finns det goda möjligheter för den funktionshindrade att finna sig väl tillrätta.