sou · GRB391d8 · 2004-01-01 00:00:00 — Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande SOU 2003:91 Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande I beredningens diskussionsbetänkandet Riv ålderstrappan (SOU 2002:29) konstaterades att många människor av hälsoskäl är för- hindrade att arbeta heltid. Andra värderar fritiden högt och upp- lever en konflikt mellan arbetslivet och familjelivet. Deltids- lösningar kan därför vara ett sätt att göra det möjligt och intressant för många som annars hade slutat helt att vara kvar i arbetslivet ytterligare . För den som vill minska sin arbetstid är det både en ekonomisk fråga och en fråga om att få tillgång till deltidsarbete. Det allmänna pensionssystemet ger möjligheter att kombinera förvärvsarbete med pension efter . En fråga som beredningen ställt sig är i vilken mån pension från det all- männa pensionssystemet kan kompletteras med tjänstepension för att täcka inkomstbortfallet för den som vill gå ner i arbetstid . Vilka regler gäller och vilka ekonomiska konsekvenser får det för den som väljer att minska sin arbetstid och lön under slutet av arbetslivet? Beredningen har vidare pekat på behovet av att vidta åtgärder för att förhindra att människor blir inlåsta i yrken eller på arbets- platser som de inte vill vara kvar i och som de inte mår bra av. Därför behövs ökade möjligheter för att kunna byta yrke, anställ- ning eller starta eget. Finns det regler i tjänstepensionssystemen som kan förhindra rörlighet på arbetsmarknaden? Avtalspensionerna är ett av flera ekonomiska incitament som kan påverka både arbetsgivarens vilja att anställa äldre och den enskildes vilja att förvärvsarbeta. Mot denna bakgrund är det därför angeläget att undersöka i vilken mån avtalspensionerna ger incita- ment för den enskilde att förvärvsarbeta utifrån sina förutsätt- ningar och för arbetsgivaren att anställa äldre och medelålders personer. 1.2Tjänstepensionerna ett komplement till den allmänna pensionen Kollektivavtalade tjänstepensioner träffas av de centrala arbets- marknadsparterna och är ett komplement till det allmänna pen- sionssystemet, främst för inkomster över taket i det allmänna Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande I inkomstklasser upp till taket på 7,5 inkomst- basbelopp ger tjänstepensionerna ett tillskott till den allmänna pensionen på cirka tio till femton procent. För inkomster över taket är kompensationsgraden högre enligt de förmånsbestämda tjänstepensionsavtalen ITP, PA–03 och PFA. Kompensations- graden är mellan för inkomster mellan 7,5 och 20 inkomstbasbelopp och mellan för inkomster mellan 20 och 30 inkomstbasbelopp. Förutom kollektivavtalade tjänstepensioner har det blivit allt vanligare med avtal som kompletterar de centrala avtalen och gäller delar av arbetsmarknaden. Livsarbetstidspension eller arbetstidspension är ett exempel på avtal som träffats mellan några och deras motparter och ger de anställda rätt att välja mellan förkortad arbetstid, kontant ersättning eller pensions- avgift till extra pension. Avtal om att växla lön mot pension (löne- växling) är en annan form av avtal som blivit vanligare . Som alternativ till uppsägning och för att underlätta omstruk- tureringar kan individuella avtal om avgångspension mellan arbets- givaren och arbetstagaren träffas för att möjliggöra tidigare pen- sionsavgång. Denna rapport begränsas till att gälla enbart de kollektivavtalade tjänstepensionerna. Avtalspensionerna har blivit relativt mer betydelsefulla har det skett stora förändringar i de olika inkomstkällornas relativa betydelse för äldre och medelålders personer. svarade ålderspensionerna från socialförsäkringssystemet för 70 av bruttoinkomsten för de personer som uppnått . hade denna andel minskat till 60 och för de yngsta ålderspensionärerna (65 ) till . I stället har tjänstepensionernas andel i det närmaste fördubblats från 6 till 12 . När inkomstnivån har ökat har tjänstepensionerna blivit relativt mer betydelsefulla (Klevmarken m.fl. 2001). SOU 2003:91 Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande Alla anställda hos en arbetsgivare med kollektivavtal har automa- tiskt den pensionsrätt som man kommit överens om i kollektiv- avtalet. av alla löntagare har rätt till någon form av kollektivavtalad tjänstepension. Det finns fyra stora avtal, nämligen: ITP för privatanställda tjänstemän Avtalspension SAF-LO för privatanställda arbetare PA-03 för statligt anställda PFA för kommun- och landstingsanställda. Förmånsbestämda och avgiftsbestämda system Förmånsbestämda pensioner utgår från förmånen, det vill säga man bestämmer först storleken på den pension som ska betalas ut. Arbetsgivarens kostnad beräknas sedan så att den ska täcka kost- naderna för den redan bestämda pensionen. Pensionen i förmåns- baserade system bestäms i de flesta fall som en andel av slutlönen eller som ett genomsnitt av de sista årens löner. Avgiftsbestämda pensioner utgår från avgiften (premien) som arbetsgivaren enligt avtal ska betala till en av den anställde vald försäkringsgivare. Pen- sionens storlek bestäms av pensionskapitalet och hur det har för- räntats. har det allmänna pensionssystemet övergått från den förmånsbestämda ATP-pensionen till den avgiftsbestämda in- komstpensionen och premiepensionen. Motsvarande förändringar har även skett inom tjänstepensionssystemen. är tjänste- pensionerna i huvudsak en kombination av avgiftsbestämda och förmånsbestämda system. som påverkar pensionens storlek man arbetar och när man börjar ta ut sin pension förväntas man göra olika val som påverkar pensionens storlek. Det gäller t.ex.: Vid vilken ålder pensionen ska betalas ut och om den ska be- talas ut helt eller delvis. Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande Vilket försäkringsbolag som ska förvalta inbetalade pensions- avgifter samt typ av pensionsförsäkring. Val av efterlevandeskydd. Val av återbetalningsskydd och familjeskydd. Hur länge pensionen ska betalas ut livslångt eller . Svårt att förutse pensionens storlek För att kunna utnyttja pensionssystemens flexibilitet och kunna välja måste man förstå systemen och veta vilka konsekvenser alter- val får. För den som vill ta reda på vilken pension man kan räkna med och hur arbetsinsatsen åren före och påverkar den slutliga pensionen möter flera svårigheter. Information ges från olika håll. Information om den allmänna pensionen ges av och i det kuvertet. Information om tjänstepensioner lämnas av arbetsgivaren och respektive pensionsförvaltare. För den som pla- nerar att ta ut sin pension på heltid och har varit anställd hos samma arbetsgivare under hela arbetslivet är det inte några större problem att beräkna utfallet. Däremot blir det svårt att beräkna det samlade pensionsutfallet för den som vill utnyttja de möjligheter som pensionssystemen ger att ta ut sin pension på hel- eller deltid eller förlänga sitt yrkesliv efter . Extra svårt blir det för den som haft flera an- ställningar inom olika avtalsområden och dessutom tillhör en åldersgrupp som berörs av övergångsbestämmelser. pågår arbete med att utveckla metoder för att kunna ge en samlad information om det förväntade pensions- utfallet från både det allmänna pensionssystemet och tjänstepen- sionssystemen till enskilda individer. ska även privata pen- sionsförsäkringar redovisas. Arbetet samordnas av Riksförsäkrings- verket. SOU 2003:91 Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande Syftet med denna rapport är att klarlägga på vilket sätt avtalspen- sionerna ger incitament för den enskilde att förvärvsarbeta och för arbetsgivaren att anställa äldre och medelålders personer. De fråge- ställningar som belyses anknyter till de teman som beredningen har enats om att ytterligare fördjupa analysen om, nämligen: deltids- lösningar som alternativ till att sluta helt, möjligheter att byta arbetsuppgifter, arbetsgivare och yrke för att minska risken för inlåsning samt åtgärder som kan stimulera personer som redan har pension att förvärvsarbeta. I bifogade sammanställning (bilaga 1) ges en översikt över de regler i pensionsavtalen som kan ha betydelse för den enskildes val mellan arbete och pension och arbetsgivarens intresse av att anställa äldre. Många av de nu gällande pensionsavtalen har trätt i kraft . I avtalen finns regler om övergångsbestämmelser för stora grupper arbetstagare som gör att det blir en relativt lång över- gångsperiod innan de nya pensionssystemen är helt genomförda. I sammanställningen har övergångsreglerna inte redovisats. Kan avtalspensionerna vara ett sätt att täcka inkomstbortfallet för den som vill arbeta deltid i slutet av arbetslivet? Den normala pensionsåldern enligt avtalen är . Enligt SAF– LO och ITPavtalen kan förtida uttag tidigast göras . Detta gäller även den avgiftsbestämda delen av PFA avtalet. Enligt PA03 och den förmånsbestämda delen av PFA avtalet kan pensionen tas ut tidigast . Det nor- mala är att pensionen utbetalas livsvarigt, men det finns också, särskilt i de avgiftsbestämda systemen, möjlighet att välja utbetalning (t.ex. fem eller ). Det val man gör är som regel definitivt. Förtida uttag ger lägre pension. De flesta pensionsavtalen medger inte att pensionen tas ut på del- tid. Enligt är det dock möjligt att ta ut pension på Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande deltid om det kombineras med överens- kommelse om arbetstidsminskning i motsvarande grad. Den som går ner i arbetstid under slutet av arbetslivet får betala arbetstidsminskningen med lägre pensioner. Pensionerna i de för- månsbestämda pensionssystemen beräknas utifrån den pen- sionsgrundande lönen närmast före pensioneringen. Nertrappning av arbetstiden under de sista 5 10 åren för den som har förmånsbestämd pension och lön över 7,5 inkomst- basbelopp kan därför innebära att rätten till kompletterande pension på dessa inkomstdelar minskar eller försvinner helt. Den som har PFA-pension och vill trappa ned i sin anställning bör göra det först från det år man fyller . En tidigare nedtrappning påverkar pensionens storlek så att den blir allt mindre ju tidigare nedtrappningen sker. Statsanställda på PA 03-avtalet kan trappa ned i sin anställning utan att ålderspensionen minskar, men endast under för- utsättning att man får partiell tjänstledighet. För statsanställda finns möjlighet att söka delpension enligt det statliga delpensionsavtalet. Dels ger avtalet av inkomstbortfallet under del- pensionstiden, dels får man tillgodoräkna sig den lön man hade före delpensioneringen som ålderspensionsgrundande. Privata tjänstemän som har pension enligt ITP-planen kan ta ut sin ålderspension från tidigast men bör vänta med att ta ut sin pension till , eftersom premierna först då slutbetalas som om man gått kvar i anställning till . Det krävs dock att den som tar ut sin ITP-pension slutar arbeta. Arbetstid i mindre omfattning tillåts dock om arbetstiden är kortare än . Nedtrappning av sysselsättningsgraden före fyllda påverkar den kommande ålderspensionen negativt. I de avgiftsbestämda systemen är den tid man arbetar och lönen avgörande för hur mycket pengar som avsätts till pen- sionskontot. Om man trappar ned och den pensionsgrundande inkomsten minskar, minskar också arbetsgivarens inbetalningar till pensionskontot och pensionen blir därmed lägre. SOU 2003:91 Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande 3.2Öka rörligheten och förhindra inlåsning Hur påverkas den framtida pensionen av att man byter anställning och arbetar hos en arbetsgivare med ett annat pensionssystem? Hur påverkar arbetstagarens ålder och lön arbetsgivarnas pensions- kostnader? De förmånsbestämda pensionssystemen är konstruerade så att full förmånspension får den som vid uppnådd pensionsålder har en efter intjänad pensionsgrundande tjänstetid . För den med kortare tjänstetid reduceras pensionen. Tjänstetid inom olika avtalsområden tidssamordnas . fanns på hela arbetsmarknaden regelverk i de olika pensionsavtalen som innebar att även tiden hos annan tidigare arbetsgivare tillgodoräknades vid beräkning av anställningstid. Ålderspensionen beräknades därefter dels på den totala anställ- ningstiden, dels den pensionsgrundande lönen hos den sista arbetsgivaren före tidpunkten för avgång med ålderspension. Den så kallade tidssamordningen av anställningar på arbets- marknaden har successivt upphört förutom inom ITPplanen. Denna förändring kan leda till lägre pen- sioner för den enskilde men också negativa konsekvenser för samhället genom minskad personalrörlighet mellan olika arbetsmarknadssektorer. Arbetsgivarnas kostnader för de avgiftsbestämda systemen är åldersneutrala. Däremot ökar arbetsgivarnas pensionskostnader i de förmånsbestämda systemen för äldre personer och med löner över 7,5 inkomstbasbelopp. Av revisorers granskning av statens avtalsförsäkringar (revisorer 2001/02) framgår att arbetsgivarens premiekostnad ökar kraftigt med arbetstagarens ålder, lönenivå och löneökningar. För att mildra dessa effekter bör finansieringssystemen, enligt revisorer, ses över. Mot- svarande problem finns, enligt revisorerna, även inom andra avtals- områden. Arbetsgivarnas pensionskostnader i de förmånsbestämda systemen ökar med den anställdes löneökning och ålder. Enligt reglerna i PA03 och ITP betalar arbetsgivaren en premie till ett pen- garantera en pensionsförmån på en viss procent av slutlönen. Ju högre lönen är, ju högre löne- lyften och ju äldre den anställde är, desto högre premie måste Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande arbetsgivaren betala för att garantera pensionsförmånen. Inom ITP-planen finns vissa regler som gör att premieökningarna begränsas. Enligt PFA-planen betalas inga , men kost- naden för den förmånsbestämda delen av pensionssystemet är densamma. I stället för att betala in till ett försäkrings- institut ska arbetsgivarens kostnader bokföras som en pen- sionsskuld i kommunens eller räkenskaper. Utgiften för pensionerna sprids däremot ut pen- sionerna betalas ut. 3.3Arbete efter eller efter pensioneringen Hur påverkas den slutliga pensionen av att man skjuter upp tid- punkten för pensioneringen eller återgår till arbete efter pensione- ringen? Den normala pensionsåldern enligt tjänstepensionsavtalen är , men pensionen kan genom uppskjutet uttag tas ut . I de fall det finns en övre åldersgräns för när pensionen senast kan tas ut varierar den . Många av avtalspensions- systemen ger inga möjligheter att förbättra sin pension genom arbete efter . Ju längre man väntar med att ta ut sin pension, desto högre månadsbelopp betalas ut. De förmånsbestämda pensionerna ökar med en viss procent för som pensionsuttaget skjuts upp efter då intjänad pension förväntas betalas ut . Många kan inte tjäna in ny pension efter . PA 03, ITP och den förmånsbestämda delen av PFA ger inga möjligheter att förbättra sin tjänstepension efter . I finns dessutom en regel om att den som tar ut pension ska sluta att arbeta. Enligt LO och och den avgifts- bestämda delen av ger arbete efter pensioneringen högre pension. Enligt dessa avtal ska arbetsgivaren betala in pensionsavgifter för alla med pensionsgrundande inkomst oav- sett ålder. SOU 2003:91 Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande Klevmarken m.fl. 2001 Inkomst och förmögenhetsfördelning för dagens och morgondagens äldre SOU 2002:29 bilagedel B revisor, avtalsförsäkringar, Rapport 2001/02:11 , och , (2002) Ökad jäm- ställdhet – men fortfarande sämre pension för kvinnor. PTK (2002) om försäkringar 2003 Avtalspension SAFLO, se Pensions– och försäkringsavtal för arbetstagare hos kommuner och landsting (PFA 01), se Pensionsavtal för arbetstagare hos staten, se Industrins och handelns tilläggspension för tjänstemän (ITP), komplettering till ITP:s ålderspension (ITPK), se Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande SOU 2003:91 Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande SOU 2003:91 Kollektivavtalade tjänstepensioner som incitament för högre arbetskraftsdeltagande Teknik för hela livet Äldres behov, teknikers och marknaders utveckling Ett expertutlåtande för Äldreberedningen SENIOR 2005 från i samarbete med , , och Teknik för hela livet Äldres behov, teknikers och marknaders utveckling Teknik för hela livet Äldres behov, teknikers och marknaders utveckling Vilka är de äldre?.................................................................... 3.1.1 Viktiga förändringar som påverkar teknik- användningen i tredje åldern ...................................... Att lämna arbetsmarknaden....................................... 3.1.4 Attityder till sin egen förmåga................................... 3.1.5 Fysiska begränsningar tydligast i fjärde åldern......... Vad avses med teknik?........................................................... Aktuella siffror på äldres användning av IKT ........ 4.1Äldre har generellt mindre av IKT jämfört med hela Internetanvändningen ökar bland äldre................................ Medieanvändning är ålderssegregerad .................................. Mätningarna är ofullständiga................................................. Synliggör och öka kunskapen om äldre Förslag om åtgärder för bättre statistikinsamling................ Förslag om åtgärder för forskning........................................ Teknik för hela livet Äldres behov, teknikers och marknaders utveckling 5.3.1 Människor sällsynta i statistiken .............. 5.3.2 EU-förslag som övre åldersgräns ............... 5.3.3 Vems behov mäter vi?................................................. 5.3.4 Vem betalar dagens äldreomsorg?.............................. 5.3.5 Hur mäter vi vardag? 5.3.6 Vad vet vi om äldres vardag och deras teknik- 6 Motverka trångt och trögt i innovationsprocessen ..151 6.1Förslag om åtgärder för en innovationsprocess med plats för äldre användare ........................................................ 6.1.1 Förslag om åtgärder för metodutveckling och 6.1.2 Förslag om åtgärder om utbildning ........................... 6.1.3 Förslag om husesyn av äldres tekniska vardags- Den potentiella marknaden ........................................ Paradigmskiftet kräver stöd ....................................... Användaren som innovatör ........................................ Utveckla äldres tillgång och tillgänglighet till ny 7.1Förslag för att stödja ökad tillgång och tillgänglighet till datorer och internet ............................................................... Förslag om tips och råd till äldre teknikkonsumenter......... 7.3.1 Teknikbehovet i det moderna samhället.................... 7.3.2 Rätt arenor för ny teknik............................................ Presentation av experterna......................................... Teknik för hela livet Äldres behov, teknikers och marknaders utveckling Äldreberedningen SENIOR 2005 uppdrog åt att utarbeta ett expertutlåtande om teknikutveck- lingens konsekvenser för det åldrande samhället. Detta arbete har pågått – . Till uppdraget knöts en referensgrupp med kom- petens från forskning, affärsutveckling och utredning med relevans för området. Referensgruppen har hållit två arbetsmöten, ett telefonsammanträde och för övrigt kommunicerat via e-post. En närmare presentation av dessa experter återfinns i slutet av detta utlåtande. Enligt direktiven skall uppdragets fokus vara nytta och kostnads- aspekter med avseende på äldre människors behov och användning av teknik i vardagen. Centrala frågeställningar är: Vad vet vi om äldre människors situation när det gäller tillgängligheten till och användningen av teknik? När skapar tekniken problem snarare än lösningar? Hur kan man resonera här? Vilka är begränsningarna med teknikutvecklingen som den ser ut och vad är möjligt och önskvärt att påverka? Vad kan man göra för att tekniken bättre ska motsvara äldres krav och behov? Uppdraget formulerades med utgångspunkt från Äldrebered- ningens diskussionsbetänkande Riv ålderstrappan! Livslopp i förändring (SOU 2002:29). Detta visar på flera sätt på behovet av ett långsiktigt synsätt på teknik. I betänkandet ställs frågor om framtidens teknologier kommer att drivas av samma krafter som och skapa liknande skillnader (SOU 2002:29 s. 133). Frågan ställs oberoende av teknikslag, det vill säga oberoende av vilka tekno- logier som kommer att utvecklas . Istället betonas de äldre användarnas delaktighet i utvecklingen och deras vardagliga förutsättningar. I betänkandet behandlas teknikfrågan främst i samband med behovet av service och tillgänglighet till butiker och samhälls- information och möjligheten att delta i kultur- och samhällsliv. Teknik, handel och service diskuteras med avseende på närheten till affärer och serviceinrättningar, utveckling av olika boendeformer och tillgängligheten till post- och teletjänster. Här påtalas det ansvar som åligger tillverkare och produktutvecklare när det gäller att göra vardagstekniken användbar (SOU 2002:29 s. 358 364). Teknik för hela livet Äldres behov, teknikers och marknaders utveckling Delaktighet och demokratifrågor diskuteras framförallt som representativitetsfrågor och möjligheten till aktivt medborgarskap. Även här är tillgänglighetsfrågorna centrala och därmed även frågor kring teknikanvändning för information och möjligheterna att delta i och påverka i samhällslivet (SOU 2002:29 s. 245). Teknikens uppenbara koppling till kulturlivet exemplifieras med IT, Internet, digitalisering av radio- och TV-sändningar samt inläs- ning av talböcker på . Kulturlivet ger många äldre möj- ligheter att möta ny teknik, som ny teknik och nya massmedier ofta introduceras genom kulturlivet. Man nämner också bibliotekens nyckelroll och behovet av utbildningsinsatser samt att kulturlivet ger möjligheter till generationsöverskridande möten (SOU 2002:29 s. 285). Designfrågor diskuteras särskilt med avseende på tillgänglighet för alla. I samband med detta påpekas de oklara distinktionerna mellan åldrande och funktionshinder. Produkt- och tjänsteutveck- ling väcker således breda frågeställningar om ergonomi och utform- ning såväl som om att produkter och tjänster måste vara funk- och ändamålsenliga (SOU 2002:29 s. 68 och 165). Resultaten från arbetet med uppdraget redovisas i form av förslag till åtgärder och resonemangen bakom dessa. Inledningsvis presenteras en sammanfattning av förslagen, referensgruppens utgångspunkter och avgränsningar samt aktuella data om äldres tillgång till och användning av informations- och kommunikations- teknik. Förslagen presenteras mer utförligt i avsnitten 5, 6 och 7. Det främsta syftet med detta expertutlåtande är att göra äldre tek- nikanvändare tydligare och föreslå åtgärder som motverkar diskri- minering, okunskap och osynliggörande av äldre i innovations- processerna. Expertutlåtandets bedömning är nämligen att det i huvudsak är sådana brister som tenderar att hålla kvar föreställ- ningarna om äldre som passiva och behövande mottagare, rent av som offer för ny teknik, som måste tas om hand, som är ovana och rädda för ny teknik och som har bristande kompetens. Detta i sin tur motverkar en teknikutveckling som kan komma äldre till godo. I detta expertutlåtande betraktas äldre som kompetenta medborgare och respekterade kunder och konsumenter. De ska inte bemötas med Teknik för hela livet Äldres behov, teknikers och marknaders utveckling någon annan attityd än att de själva kan förstå sina egna behov och själva som subjekt, inte som objekt vara delaktiga i innovationsprocesserna.