sou · GRB342d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Detta kan medföra att en bidragsskyldig får en så stor skuld att han eller hon får svårt att reglera den. Erfarenhetsmässigt sker dialogen mellan en bidrags- skyldig och till största delen i samband med att underhållsstödet beviljas, vilket ju görs av boförälderns försäk- ringskassa. Naturligtvis finns det ärenden där beslut om återbetalningsskyl- dighet av en eller annan anledning drar ut . Försäkrings- kassan kan inte avvakta med att besluta om underhållsstöd till dess det går att fastställa återbetalningsskyldigheten. I dessa fall måste fatta två beslut, som bägge skall delges den bi- dragsskyldige. Det bör dock erinras om möjligheten för försäk- ringskassan att använda sig av förenklad delgivning, en möjlighet som torde utnyttjas mycket sällan. 15Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd I uppdrag ingår att klarlägga om reglerna om underhållsstöd kan anpassas till det synsätt som finns i (FB). Det uttalas också i direktiven att det finns skäl som talar för en större samsyn mellan de regelsystem som på olika sätt garanterar försörjningen för barn som lever med endast en förälder, nämligen underhållsbidrag, underhållsstöd och barnpen- sion. Ett barn som fyllt har rätt till förlängt underhållsstöd som barnet bedriver studier som ger rätt till förlängt barn- bidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag eller studie- hjälp enligt 2 kap. studiestödslagen (1999:1395), dock längst till och med juni månad det är då barnet fyller . Studier som om- fattar än eller deltidsstudier medför dock inte rätt till förlängt underhållsstöd (7 § lagen om underhållsstöd, USL). Föräldrarnas underhållsskyldighet upphör när barnet fyller . Går barnet i skolan efter den tidpunkten, är föräldrarna underhålls- skyldiga som skolgången pågår, dock längst intill dess barnet fyller . Till skolgång räknas studier i eller gymnasieskolan och annan jämförlig grundutbildning (7 kap. 1 § FB). Föräldrarnas underhållsskyldighet kan alltså inte ut- Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd sträckas efter det att barnet fyllt för att barnet skall genomgå högre studier, t.ex. vid universitet eller högskola. Barnpension och efterlevandestöd till barn Rätt till barnpension enligt lagen [1962:381) om allmän försäkring (AFL) ersattes av rätt till barnpension och efterlevandestöd till barn enligt lagen (2000:461) om efterlevande- pension och efterlevandestöd till barn. Ett barn som har fyllt och som bedriver studier som ger rätt till förlängt barnbidrag enligt lagen om förlängt barnbidrag eller studiehjälp enligt 2 kap. studiestödslagen har rätt till barnpen- sion för studietiden, dock längst till och med juni månad det år då barnet fyller (2 kap. 2 § lagen om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn). Samma regler gäller för rätten till efter- levandestöd till barn enligt 3 kap. 1 § samma lag. 15.3Några andra åldersgränser av intresse (underårig) är omyndig. Rätt till förlängt barnbidrag Rätt till förlängt barnbidrag har elever i och annan längt barnbidrag lämnas till och med den månad eleven slutför Rätt till förlängt flerbarnstillägg som uppbär allmänt barnbidrag för tre eller flera barn. fyllt och som bedriver studier som ger rätt till förlängt under vissa förutsättningar räk- under det år den studerande fyller . Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd studier i gymnasieskolan och i och med det första kalender- halvåret det år då den stude- annan gymnasial utbildning från och med det andra kalender- halvåret det år då den studeran- de fyller samt för efter- gymnasial utbildning. Kommunernas skyldighet att erbjuda utbildning i gymnasie- skola Rätt att delta i vuxenutbildning (komvux) Rätt att delta i vuxenutbildning för utveck- lingsstörda (särvux) Skyldighet föreligger fram till och med det första kalender- halvåret det år ungdomarna fyller . Rätt föreligger från och med det andra kalenderhalvåret det år en person fyller . Rätt föreligger från och med det andra kalenderhalvåret det år en person fyller . 15.4Något om skälen bakom de nuvarande övre åldersgränserna Reglerna om underhåll i FB bygger på grundtanken att ett barn som är myndigt bör svara för sin egen försörjning. Att föräldrarnas underhållsskyldighet utsträcks när barnet går i skolan efter det att han eller hon har fyllt motiveras främst av att barnet inte skall behöva skuldsätta sig för att kunna avsluta sin grundutbildning. För att underhållsskyldigheten inte skall utsträckas över en alltför har en övre gräns satts vid (se prop. 1978/79:12 s. 86). Reglerna om föräldrars underhållsskyldighet ändrades . Någon diskussion om att ändra den övre åldersgrän- Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd SOU 2003:42 sen fördes inte i det sammanhanget (prop. 2000/01:134, bet. 2001/02:LU1). För rätten till förlängt underhållsstöd gäller samma övre ålders- gräns som tidigare gällde för rätten till förlängt bidragsförskott för studerande och särskilt bidrag till vissa adoptivbarn. I förarbetena till USL diskuteras inte valet av övre åldersgräns särskilt. För- månerna förlängt bidragsförskott för studerande och särskilt bidrag till vissa adoptivbarn infördes efter förslag av (prop. 1984/85:39 och SOU 1983:51). Reformen motiverades med att man ville ge barn till ensamföräldrar bättre ekonomiska möjligheter till gymnasiestudier av olika längd. I prin- cip ansågs att sådant stöd skulle kunna utgå så länge skyldigheten att betala underhållsbidrag förelåg. Av praktiska skäl ansågs dock att den övre åldersgränsen borde knyta an till reglerna för studie- bidrag inom studiehjälpen. Sådant bidrag utgick till elever i gymnasial utbildning till och med det första kalenderhalv- året det år under vilket eleven fyllde . Eftersom förlängt bidragsförskott och särskilt bidrag till vissa adoptivbarn betalades ut bestämdes den övre åldersgränsen för dessa förmåner dock till utgången av juni månad det år den bidragsberättigade fyllde . Rätten till barnpension från folk- och tilläggspensioneringen en- ligt AFL hade sin grund i det familjerättsliga regelsystemet. Rätten utformades därför mot bakgrund av . Rätten till pension gällde dock längst till och med juni månad det år barnet fyllde . I förarbetena erinras om att studiehjälp betalas ut till studerande i gymnasial utbildning längst till och med det första kalenderhalvåret det år under vilket den studerande fyller och att motsvarande övre åldersgräns gällde beträffande rätten till flerbarnstillägg och för förlängt bidragsförskott. Det ansågs därför naturligt att samma åldersgräns valdes för barnpensionen (prop. 1987/88:171). Den rätt till barnpension och efterlevandestöd till barn som in- förts har ersatt rätten till barnpension enligt AFL. Reformen har inte inneburit någon förändring av den övre åldersgränsen för rätten till stöd (prop. 1999/2000:91 s. 99 f.). Flerbarnstillägg för studerande infördes efter förslag från (prop. 1982/83:88 och Ds S 1981:12). Den övre åldersgränsen för flerbarnstillägget samordna- des med åldersgränsen för studiehjälp. Som framgått ovan har de övre åldersgränserna ofta knutits till studiehjälpssystemet. Det finns därför anledning att titta närmare Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd på hur denna åldersgräns varierat över tiden och varför den ligger . Studiehjälp lämnas för studier i gymnasieskola och annan gymnasial utbildning till och med det första kalenderhalvåret det år under vilket den studerande fyller . Äldre studerande i gymnasial ut- bildning kan få studiemedel. Studiehjälpen består av studiebidrag, extra tillägg och in- ackorderingstillägg. Studiebidraget är lika stort som det allmänna barnbidraget, dvs. Studiehjälp lämnades till och med som regel . lämnas studiehjälp normalt (se 2 kap. 6 och 6 a §§ studiestödsförordningen [2000:655], SFS 2002:1109). Studiehjälpen utgör ett led i samhällets strävanden att ge alla ungdomar – oberoende av social och ekonomisk bakgrund och oav- sett bostadsort – möjlighet att genomgå önskad utbildning på gymnasial nivå. Stödet syftar också till att, tillsammans med andra åtgärder, bidra till att kompensera barnfamiljerna för kostnaderna för barnets uppfostran och utbildning. Studiehjälpen ingår alltså som ett led i utbildningspolitiken som den utgör en del av samhällets stöd till barnfamiljerna. Studiemedel utgår för eftergymnasial utbildning samt för gym- nasial utbildning från och med det andra kalenderhalvåret det år under vilket den studerande fyller . Studiemedel består av studiebidrag och studielån. Studiemedlen prövas mot den egna ekonomin. Studiehjälpssystemet i ett historiskt perspektiv Grunddragen i det nuvarande studiehjälpssystemet utformades (prop. 1964:138, SOU 1963:74 och SOU 1963:48). Gränsen mellan studiehjälpssystemet och studiemedels- systemet ansågs böra bestämmas av elevens studieekonomiska situation, dvs. bero på om eleven tillhörde familjens ekonomiska hushållning eller inte. Dessutom ansågs att merparten av eleverna inom en och samma skolform borde tillhöra samma studieekono- miska system. Således hänfördes elever vid skolformer där huvud- Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd delen av eleverna var i sådan ålder att de fick anses tillhöra familjens ekonomiska hushållning till studiehjälpssystemet, medan studeran- de vid skolformer där huvuddelen av de studerande hade en själv- ständig ekonomi hänfördes till studiemedelssystemet. Åldersgränsen mellan de båda systemen fastställdes till och kom därmed att sammanfalla med den dåvarande myndighets- åldern. De skolformer där huvuddelen av eleverna var (gymnasier, yrkesskolor och fackskolor) fördes till studiehjälps- systemet medan studier vid andra utbildningsformer (universitet och högskolor) gav rätt till studiemedel. Till studerande som började sina gymnasiala studier före det år under vilket de fyllde , utgick studiehjälp i form av studiebidrag jämte tillägg och eventuellt studielån. Till andra studerande på gymnasial nivå, s.k. äldre studerande, utgick studiehjälp i form av förhöjt studiebidrag och studielån. sänktes myndighetsåldern från 21 till . Studie- hjälpens åldersgräns anpassades till den nya myndighetsåldern och gränsen för s.k. äldre elever sänktes med (prop. För att åstadkomma större likformighet i studiestödet för vuxna fördes äldre studerande vid studievägar som tillhörde studiehjälpssystemet över till studiemedelssystemet. Studiehjälp skulle utgå till studerande som fyllde högst det kalenderår då läsåret började och studiemedel skulle utgå till studerande som fyllde lägst det år då läsåret började. Studerande som var eller däröver behandlades alltså lika i studiestödshänseende oavsett om utbildningen var gymnasial eller eftergymnasial (prop. sänktes myndighetsåldern till och diskussion upp- kom om motsvarande sänkning borde göras på studiestödsområdet. 20-årsgränsen behölls emellertid (prop. 1972:44 s. 68). infördes regler om att studiehjälp utgår längst till och med det första kalenderhalvåret det år en studerande fyller (prop. 1980/81:100, bilaga 12 p. reformerades studiestödssystemet (prop. 1999/2000:10, bet. 1999/2000:UbU7). Studiehjälpssystemet berördes inte av re- formen. 15.5Tidigare förslag och synpunkter () tog 1991 i en av nämnden på regeringens uppdrag gjord översyn av studiehjälpssystemet upp Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd frågan om föräldrars underhållsskyldighet och gränsdragningen mot studiemedel (Från studiehjälp till ungdomsstudiebidrag, CSN rapport nr 1–1991). CSN förslog där att föräldrars underhålls- skyldighet borde gälla längst till och med juni månad det år då barnet fyller . Den övre åldersgränsen för föräldrars under- hållsskyldighet skulle därmed komma att sammanfalla med den övre gränsen för rätt till studiehjälp, vilket ansågs vara en fördel. Underhållsbidrags- och bidragsförskottsutredningen -93 (UBU -93) diskuterar i sitt betänkande en samordning av åldersgränserna för föräldrars underhållsskyldighet och för studiehjälpen (SOU 1995:26). Utredningen ansåg att vissa skäl kunde anföras för att den yttersta åldersgränsen för föräldrars underhållsskyldighet borde sänkas och bestå till och med juni månad det år barnet fyller . Mot bakgrund av att svensk rätt intar en i rättsjämförande perspektiv restriktiv hållning när det gäller föräldrars underhålls- skyldighet avrådde emellertid utredningen från en sådan sänkning. Utredningen ansåg inte heller att en höjning av gränsen för studie- hjälp till var en rimlig lösning. Något förslag till ändring lades därför inte fram. De flesta remissinstanser instämde i utredningens bedömning eller hade inget att invända mot den. ansåg dock att rätten till förlängt bidragsförskott borde knytas till föräldrarnas underhållsskyldighet och inte till bestämmelserna i de olika studie- stödssystemen. CSN ansåg att den yttersta gränsen för föräldrars underhållsskyldighet borde samordnas med den åldersgräns som gäller på flera andra områden inom familje-, utbildnings- och ar- betsmarknadspolitiken, dvs. knytas till utgången av juni månad det år då barnet fyller . Frågan om åldersgränser berörs också av (SOU 2003:28). Eftersom föräldrars skyldighet att svara för underhåll åt sina barn har ett nära samband med studiehjälpen och de familjepolitiska stödformerna har an- sett sig oförhindrad att överväga också den frågan. Utredningen anser att UBU -93:s motivering för att behålla den nuvarande åldersgränsen är otillräcklig. Utredningen menar att en rättsjäm- förande analys som begränsar sig till åldersgränserna i de olika länderna inte utgör tillräcklig grund för ett ställningstagande utan att hänsyn måste tas till hela regelverket avseende familje- och ut- bildningspolitiken och till vilka samhälleliga insatser som görs för arbetslösa ungdomar. påpekar att den högre utbildningen till skillnad från vad som gäller i är av- giftsbelagd i många EU-länder. Mot bakgrund av att högre utbild- Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd ning ofta är avgiftsbelagd i andra länder och att stipendier och andra ekonomiska lättnader för studerande ofta prövas mot föräldrarnas ekonomi anser att det inte framstår som orimligt att föräldrars underhållsskyldighet består än i . noterar att USL är föremål för översyn av och avstår därför från att lägga fram något förslag om övre åldersgräns. 15.6Ungdomar i gymnasieskolan och ungdomar med studiestöd har inhämtat uppgifter från Skol- verket om hur de totalt 71 716 elever som fick slutbetyg från gym- nasieskolan /01 () fördelade sig ålders- mässigt. Utredningen har vidare inhämtat uppgifter från CSN om hur de studerande med studiestöd i gymnasial utbildning fördelade sig under samma läsår. Tabell 15.1 Elever som fick slutbetyg från gymnasieskolan och studerande med studiestöd i gymnasial utbildning. Källa: respektive CSN Av tabellen framgår att de flesta elever som fick slutbetyg från gymnasieskolan /01, drygt 61 000, var födda , vilket innebär att de fyllde . Drygt 8 000 elever var födda och fyllde alltså 2001. Av samtliga elever som fick slutbetyg det aktuella läsåret fyllde högst . Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd Ungefär 93 800 elever med studiestöd i gymnasial utbildning läs- /01 fyllde . Omkring 26 100 elever med studiestöd fyllde . Av de redovisade uppgifterna framgår att de flesta ungdomar slutför sin gymnasiala utbildning vårterminen det år de fyller . Ett antal av de ungdomar som studerar efter har en- ligt uppgift från CSN slutbetyg från en treårig gymnasieutbildning men fortsätter att studera på komvux t.ex. för att höja betyg för att bli antagen till en högskoleutbildning. Hur stor andel det rör sig om har CSN dock inte några uppgifter om. 15.7Den nuvarande övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd bör inte ändras Utredningens bedömning: Förlängt underhållsstöd bör även i fortsättningen lämnas längst till och med juni månad det år då barnet fyller . Från samordningssynpunkt vore det givetvis en fördel om de övre åldersgränserna för föräldrars underhållsskyldighet och den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd överensstämde. Samord- nade åldersgränser underlättar förståelsen av regelsystemen. En samordning kan ske på olika sätt. Ett sätt är att sänka den övre åldersgränsen för föräldrars underhållsskyldighet. Ett annat sätt är att höja den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd. Det ingår inte i Underhållsstödsutrednings uppdrag att överväga en sänkning av gränsen för föräldrars underhållsskyldighet. Efter- som en sänkning av gränsen för underhållsskyldigheten trots allt är ett sätt att nå överensstämmelse mellan åldersgränserna vill utred- ningen dock kort beröra det alternativet. Även om gränsen för föräldrars underhållsskyldighet sänks så att den består längst till och med juni månad det år barnet fyller skulle, som framgått, de allra flesta ungdomar kunna slutföra sina gymnasiestudier utan skuldsättning. Gränsen för föräldrars under- hållsskyldighet skulle då sammanfalla med den 20-årsgräns som är etablerad på flera andra områden. En sådan sänkning skulle dock innebära en försvagning av det rättsliga skyddet för ungdomar. Beroende på när den unge är född skulle föräldrarnas underhållsskyldighet upphöra mellan tidigare än . Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd Någon egentlig kritik har inte heller, såvitt känt, framförts mot den övre åldersgränsen i FB. Därtill kommer, som UBU -93 påpekat, att den övre åldersgrän- sen för föräldrars underhållsskyldighet i är låg internationellt sett. Som jämförelse kan nämnas att underhålls- skyldigheten, om barnet studerar, kan utsträckas till dess barnet fyllt i (en 18-årsgräns är dock föreslagen) och till dess barnet fyllt 26 eller i . I kvarstår för- äldrarnas underhållsskyldighet till dess barnet fått en utbildning som motsvarar barnets förutsättningar och föräldrarnas ekono- miska förmåga. I många länder i kvarstår underhålls- skyldigheten för studerande barn mycket . Och i vissa länder kvarstår underhållsskyldigheten så länge barnet inte kan försörja sig självt. Jämförelser mellan olika länders regelsystem måste givetvis ske med försiktighet och med beaktande av de sociala och ekonomiska skillnader som finns. Det som här diskuteras är dock endast den övre åldersgränsen för underhållsskyldigheten under barnets grundutbildning, inte en eventuell utvidgning av underhållsskyldigheten till att gälla barn som fyllt och inte går i skolan utan t.ex. bedriver högre studier eller är arbetslösa. Och när det gäller grundutbildning går det knappast att helt bortse från att den övre åldersgränsen i är låg jämfört med vad som gäller i många andra länder. En sänkning av den övre åldersgränsen för föräldrars underhålls- skyldighet kan med hänsyn till det anförda inte förordas. Frågan är då om den övre åldersgränsen för underhållsstöd bör höjas till . En sådan höjning vore i och för sig naturlig mot bakgrund av att underhållsstödet i grunden bygger på reglerna om föräldrarnas underhållsskyldighet. En höjning av åldersgränsen skulle också innebära ett ökat skydd för ungdomar med särlevande föräldrar. I de allra flesta fall avslutar ungdomar dock sin skolgång senast det år de fyller . Något egentligt behov av en höjning av den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd finns därför knappast. Redan vid en övre åldersgräns skulle mer- parten av ungdomarna kunna slutföra sina gymnasiala studier med underhållsstöd. Den nuvarande övre åldersgränsen medger att ung- domar studerar . Med tanke på hur vanligt det är att ungdomar väljer att studera utomlands eller att göra ett studieavbrott för att arbeta eller göra värnplikten är det rimligt att systemet ger ett visst utrymme för detta. Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd som finns anser utredningen vara rimligt. Därtill kommer att 20-årsgränsen är etablerad på flera andra områden, såväl inom familjepolitiken som inom utbildningspolitiken. Underhållsstöds- utredningen har därför stannat för att inte förslå någon höjning av den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd. Tilläggas kan att också praktiska skäl talar för att åldersgränsen för förlängt underhållsstöd även i fortsättningen knyts till studie- hjälpen. De uppgifter som behövs för att skall kunna bedöma rätten till förlängt underhållsstöd kan då fås från CSN på medium för automatiserad databehandling. Detta under- lättar administrationen och minskar risken för att stöd betalas ut felaktigt. I uppdrag ingår att ta ställning till om det går att anpassa underhållsstödssystemet så att det i större utsträckning tar hänsyn till hur kostnaderna för barnet fördelas mellan föräldrarna vid omfattande umgänge. I direktiven uttalas att de nuvarande reglerna i lagen (1996:1030) om underhållsstöd (USL) kan få effekter som inte ligger helt i linje med intentionerna i FN:s konvention om barnets rättigheter (). De i vissa fall hårda återbetalningskraven kan, enligt direktiven, leda till att bidragsskyldiga föräldrar tvingas leva under knappa ekonomiska omständigheter. Detta kan leda till att dessa föräldrar, av ekonomiska skäl, inte kan umgås med sina barn i den omfattning de skulle önska. Det sagda gäller, påpekas det i direktiven, främst föräldrar som är bidragsskyldiga för flera barn och föräldrar som har höga resekostnader i samband med umgänge. 16.2Barnets rätt till båda föräldrarna Det råder en bred enighet om att det är bra och viktigt för ett barn att ha tillgång till båda sina föräldrar. Relationen till föräld- rarna utgör en grundval för barnets sociala och psykologiska ut- veckling. Barns behov av båda sina föräldrar har belysts i bl.a. de- partementspromemorian Gemensam vårdnad för ogifta föräldrar (Ds 1999:57) och av , G., , B., Vuxna skilsmässobarn berättar 2002. (FB) regler om umgänge utgår från att barn har behov av nära och goda relationer till båda föräldrarna även om för- äldrarna bor isär. Barnets rätt till kontakt kommer också till ut- tryck i , se artikel 7 (barnets rätt att bli omvårdat av sina föräldrar), artikel 9 (åtskiljande från föräld- rarna) och artikel 18 (föräldrarnas gemensamma ansvar för barnets uppfostran och utveckling). Av särskild betydelse när det gäller barnets umgänge med en särlevande förälder är artikel 9, punkt 3 i konventionen. Där sägs följande. Konventionsstaterna skall respektera rätten för det barn som är skilt från den ena av eller båda föräldrarna att regelbundet upprätthålla ett personligt förhållande till och direkt kontakt med båda föräldrarna, utom då detta strider mot barnets bästa. I sitt slutbetänkande (SOU 1997:116 s. 230 f.) har om artikel 9, punkt 3 uttalat: Punkt 3 i artikeln tar sikte på den situation då barn och för- äldrar är skilda från varandra. Då är staten skyldig att respek- tera rätten för barnet att regelbundet upprätthålla ett per- sonligt förhållande och en direkt kontakt med båda för- äldrarna, utom då detta strider mot barnets bästa. I och för sig innehåller inte artikel 9 någon annan skyldighet än att respektera barnets rätt till regelbunden kontakt med föräld- rarna, men av allmänna principer bör man lägga till att staterna också har en skyldighet att under- lätta kontakten. Artikel 4 vidta alla lämpliga lagstiftnings-, administrativa och andra åtgärder och artikel 7 skall ha rätt attså långt det är möjligt, bli omvårdat av dem. Även EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna (EGT 18.12.2000, C 364 s. 1) tar upp barnets rätt till regelbundet um- gänge (se artikel 24, punkt 3). Rätten till umgänge skyddas också av den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, (artikel 8). Att det allmänt sett anses vara av central betydelse att barnet får möjlighet att umgås med en särlevande förälder innebär dock inte att det alltid är bäst för barnet att ett umgänge med en särlevande förälder kommer till stånd. Det måste avgöras i varje enskilt fall. Det har i olika sammanhang framhållits att kostnader för um- gänget i kombination med de stränga återbetalningskraven för underhållsstöd kan medföra att barnet inte får möjlighet att umgås med en särlevande förälder i den utsträckning som är önskvärd.