sou · GRB3121d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Detta förutsätter i sin tur att SFI deltar aktivt på såväl ett strate- giskt som ett operativt plan inom den internationella kulturverk- samheten. De handelspolitiska aspekterna gör att SFI har ett på- tagligt behov av att samarbeta inte endast med kulturinstitut och Sverigefrämjande organisationer utan också med exportfrämjande organ. 16.12Museer, arkiv, kulturmiljövård, bibliotek m.m. Iku föreslår inga organisatoriska förändringar. De institutioner som Iku särskilt studerat är , Riks- antikvarieämbetet och centralmuseerna (i synnerhet ). Dessa institutioner har en omfattande internationell verk- samhet med väl utbyggda nätverk. Verksamheten är i hög grad långsiktig och inriktad på kunskapsutveckling och uppbyggnad av infrastruktur. Flera av dem har ett väl etablerat samarbete med Sida. Deras verksamhet berörs i hög grad av internationella regelverk. Institutionerna ska ha möjlighet att medverka i projekt som stöds av Internationella kulturfonden. ska ha ett regelbundet informationsutbyte med dessa institutioner. Det är angeläget att institutionerna, i enlighet med vad som framgår i betänkandet, utnyttjar möjligheterna till samverkan i det internationella arbetet. Av stor vikt är bevakning av teknikutveck- lingen när det gäller bevarande, tillgängliggörande och levande- görande av kulturarvet. Därtill kommer standardisering, termino- logi av betydelse för Sverigeinformation, avtal och konventioner samt medverkan i EU:s stödprogram. De berörda myndigheterna ska bidra till Sverigeinformation i samarbete med och , inkl. och , samt i övrigt i samverkan ut- veckla sin internationella verksamhet. 16.13Utrikesdepartementet (UD) Iku föreslår att: kulturfrågorna ges ökad tyngd inom utrikesförvaltningen. UD avsätter resurser till kompetenshöjande åtgärder för all personal med ansvar för press-, informations- och kulturfrågor. UD medverkar till att CCS och i kan ingå i nätverket internationella kultur- och forsk- ningsinstitut, liksom att verka för att också General- konsulatets i sektion för turkisk-svenskt samarbete och det planerade kultur- och informationscentret i skall kunna inkluderas i detta. överenskommelse ingås med () om överföring från av verksamhet inom ut- bildning och forskning till U:s ansvarsområde. UD ser över SI:s roll när det gäller stöd till verksamhet inom kultur- och samhällsområdet som syftar till att stärka demo- kratin i och främja ekonomisk och social utveckling i utvecklingsländerna. UD förtydligar och förenklar Svenska institutets regleringsbrev och anslag samt inrättar en särskild anslagspost för CCS. UD utvecklar formerna för integrering av s.k. kulturdiplomati (definition se nedan) i verksamheten UD tillsammans med bildar en samråds- funktion om den internationella kulturverksamheten UD avsätter medel över anslaget för Internationellt utveck- lingssamarbete till Internationella kulturfonden UD genom omfördelning av medel för möjliggör viss finansiering av den Internationella kulturfonden och dess administration. UD ser över styrningen av Sidas kulturbistånd. Kultur spelar en allt viktigare roll inom utrikespolitiken. UD har inlett ett betydelsefullt arbete inom kulturdiplomati2 genom att inrätta institutet i och centret i (egentligen Generalkonsulatets sektion för turkisk-svenskt samarbete). 2 (av eng. cultural diplomacy), användande av kultur som långsiktigt kontaktskapande och relationsbyggande medel vid etablerande och underhåll av internationella relationer. all anledning att gå vidare österut på denna inslagna linje: det poli- tiska tillståndet i , traditioner inom kris- hantering och de många nuvarande - och blivande - svenska med- borgarna med rötter i dessa länder är betydelsefulla element i detta sammanhang. En naturlig förutsättning för en sådan vidareutveckling är att UD avsätter större medel för PIK-verksamhet vid utlandsmyndig- heterna, men även genom s.k. särskilda uppdrag över anslaget för Internationellt utvecklingssamarbete. Ett antal utlandsmyndigheter i ovannämnda regioner och andra lämpliga utvecklingsländer bör följaktligen få särskilda uppdrag att utveckla de kulturdiplomatiska förbindelserna, tillsammans med anslag för att realisera uppdraget. Sådan extra anslagstilldelning ska inte påverka de anslag som andra utlandsmyndigheter uppbär. UD ska se till att det i departementets olika enheter och på ut- landsmyndigheterna finns tillräcklig kompetens inom kultur- området. Personal som ska arbeta med s.k. PIK-frågor vid ut- landsmyndigheterna ska genomgå obligatorisk utbildning inför ut- landsstationering. , , Rikskonserter ska tillsam- mans med andra berörda medverka i denna utbildning. Utlands- myndigheterna ska ha kunskaper om villkoren för information och marknadsföring av kultur samt kunna föreslå olika svenska sats- ningar. UD ska föra en kulturdialog med ambassaderna, ta in rapporter m.m. och delge dessa , , m.fl., samt ha det övergripande ansvaret för kultursatsningar enligt Sverigefrämjande och biståndspolitiska mål. har ett betydande uppdrag av UD inom ramen för det internationella utvecklingssamarbetet att stödja demokrati- utvecklingen i , genom bidragsgivning för kulturutbyte eller insatser inom andra samhällsområden. SI har också uppdrag från Sida att stödja samhällsinsatser och kulturut- byte med utvecklingsländer. Den renodling av SI:s verksamhet som Iku förordar innebär att SI inte längre skall ha uppdrag inom de biståndspolitiska målen, varför denna verksamhet bör överföras till andra institutioner. Iku föreslår att: avsätter medel till Internationella kultur- fonden ser över sin kompetens på området internationella relationer i syfte att bl.a. inrätta en internatio- nell enhet tillsammans med bildar en samrådsfunktion om den internationella kulturverk- samheten, med som sammankallande medverkar till att Svenskhemmet och kan ingå i nät- verket internationella kultur- och forskningsinstitut tydliggör och förstärker det internatio- nella uppdraget för myndigheter inom sitt ansvarsområde har det övergripande ansvaret för riktlinjerna för den internationella kulturverksamheten och för utformning och genomförande av strategier. har också att ge uppdrag för internationell verksamhet till samtliga myndigheter under departementets ansvarsområde. ska (i samråd med andra departement) ut- forma det kulturpolitiska agerandet i EU, , , göra omvärldsanalyser, följa utvecklingen av internationella avtal, konventioner och direktiv. Det ska ta del av forskning inom det internationella kulturpolitiska området och övervaka kompetens- frågorna inom området. I övrigt hänvisar Iku till lagda förslag om Internationella kultur- fonden och kulturråden. Iku föreslår att: ingår en överenskommelse med UD om en överföring av Svenska institutets verksamhet inom ut- bildning och forskning (undantaget svenskundervisningen i utlandet) till organ inom det egna departementets ansvars- område medverkar till att de tre s.k. Medel- havsinstituten samt Stiftelsen kan ingå i nätverket internationella kultur- och forskningsinstitut 16.16Finansiering av Ikus förslag Iku föreslår förändringar i den statliga organisationen för interna- tionell kulturverksamhet. Dessa förändringar är genomförbara inom nuvarande budgetramar. Vad som krävs är omfördelningar av resurser och rationaliseringar. Medel omfördelas, inom och mellan de statsbudgetära utgift- sområdena 17 (Kultur, medier, trossamfund och fritid), 5 (Inter- nationell samverkan) och 7 (Internationellt bistånd). Medel över utgiftsområde 24 (Näringsliv) borde också kunna komma ifråga eftersom Internationella kulturfonden skall kunna stödja evene- mang och presentationer som spänner över flera politikområden. I första hand krävs dock omfördelningar inom utgiftsområde 17. Detta är nödvändigt för att Internationella kulturfonden, som initialt ska fördela , ska uppnå den före- slagna slutnivån . Ikus utgångspunkt är att ska renodla kärnverk- samheterna Sverigeinformation och Sverigepresentation. Iku har svårt att göra en mer ingående bedömning av hur stora resurser SI behöver för att driva kärnverksamheterna i ett långsiktigt perspek- tiv, men gör uppskattningen att behovet inte överstiger 50 tjänster (exkl. CCS). Några av dessa ska avse visstidsanställda projekt- ledare. SI har ca 80 tjänster exkl. CCS. Enligt Ikus uppfattning ska den del av personalen som ansvarar för ledning, administration och service inte överstiga av den totala bemanningen, vilket i detta fall betyder medel mot- svarande ca 13 tjänster. I förhållande till nuvarande organisation är detta en minskning med ca 10 tjänster. Detta utrymme bör ut- nyttjas dels för att bygga upp internationella kulturfonden (medel motsvarande 4 tjänster). Vidare omfördelas medel för tjänster inom SI till Internationella kulturfondens sekretariat (2 tjänster) samt Export Music (1 tjänst). För uppbyggnad av fondsekretariatet krävs vidare en överföring från Rikskonserter av medel motsvarande en tjänst. Iku förutsätter att Rikskonserter genom rationaliseringar kan frigöra detta resurs- utrymme. Ikus förslag förutsätter att medverkar till att arbetsuppgifter förs från till och . Det innebär också att medel för tjänster med vidhängande kostnader i motsvarande mån förs från till dessa organisationer. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall göra en översyn av de statliga insatserna för internationell kulturverksamhet. I uppdraget ingår att kartlägga hur den svenska internationella kulturverksamheten bedrivs samt att analysera hur denna påverkas av faktorer och förändringar i och i omvärlden. Utredaren skall även lämna förslag till hur de svenska statliga insatserna skall utformas. Att främja internationellt utbyte och samarbete på kulturområdet är en viktig del av den nationella kulturpolitiken. Ett uttryck för detta är att det är ett kulturpolitiskt mål att främja internationellt kulturutbyte och möten mellan olika kulturer inom landet (prop. 1996/97:3, bet. 1996/97:KrU:1, rskr. 1996/97:88) bl.a. för att öka kulturspridningen, delaktigheten och stimulera den konstnärliga utvecklingen. Internationell kulturverksamhet är ett inslag även inom andra politikområden. Presentationen av svensk kultur och stöd till kulturutbyte med andra länder är viktiga inslag i det all- männa Sverigefrämjandet och i insatserna för att främja handels- utbytet med andra länder. Kultur är också ett inslag i den svenska biståndsverksamheten. Detta har bl.a. kommit till uttryck i en pro- position om informations- och erfarenhetsutbytet med utlandet (prop. 1978/79:147, bet. KrU 1978/79:31, UU 1978/79:3, rskr. 1978/79:347 och 348). Den internationella kulturverksamheten har varit föremål för flera utredningar. Ofta har kulturutbytet då behandlats som en komponent i det större erfarenhetsutbyte med omvärlden som är engagerat i, som det har konstaterats att kulturutbytet kan motiveras av olika intressen och syften. En ut- redning som i hög grad har haft inflytande på den internationella kulturverksamheten är utredningen om det svenska kultur- och informationsutbytet (den s.k. ) som lämnade betänkandet Kultur och information över gränserna (SOU 1978:56). bearbetade en ny utredning dessa frågor i ett betänkande med namnet Sverigeinformation och kultursam- arbete (SOU 1988:9). presenterades ett utrednings- betänkande med inriktning på internationell kultur med - och andras (SOU 1994:35). Även Kulturutred- ningen, som avlämnade sitt betänkande kort därefter, berörde de internationella kulturfrågorna (SOU 1995:85). Vid Unesco-konfe- rensen i antogs en internationell handlingsplan för kulturpolitik för utveckling, den s.k. Action Plan. Ytterligare andra utredningar och propositioner har berört det internationella kulturutbytet som en del i en större helhet. har en promemoria om press- och kulturråden samt en översyn av Svenska i (CCS) överlämnats till . över- lämnade en parlamentarisk utredning sitt betänkande om politik för global utveckling (GLOBKOM, SOU 2001:96). , den samordnande statliga myndigheten på området, hanterar internationella kulturfrågor och projekt som ofta har koppling till flera politikområden. , Riks- antikvarieämbetet, och med sitt internationella ateljécentrum IASPIS är exempel på myndigheter inom kultursektorn med eget ansvar för internationell kulturverk- samhet. Vidare bedriver kulturinstitutioner som Svenska riks- konserter, , museimyndigheter, teatrar m.fl. samt ett flertal andra organisationer internationell kulturverksam- het med statligt stöd. Även Sida har i växande omfattning inkluderat kultur i sin verksamhet. Behovet av en översyn kontakter med utlandet har ökat i omfattning , inte bara på statlig, regional och nivå, utan också mellan företag, organisationer och privatpersoner. tidigt som omvärldsberoende har ökat, har stora föränd- ringar ägt rum i vår omvärld. Händelserna i vårt geografiska närområde 1989, då muren mellan och föll, har lett till nya kontaktytor mellan de europeiska folken och innebär att nya politiska dimensioner ut- vecklas. Bland annat har Östersjö- och Barentsområdena fått ökad tyngd i svensk politik. Det svenska medlemskapet i EU har medfört regelbundna kon- takter med övriga medlemsländer och i allt större utsträck- ning även med kandidatländerna. Inom kulturområdet stöder EU:s kulturprogram 2000 projekt som innebär samverkan mellan kulturarbetare från minst tre medlems- eller kandidatländer. förmedlar betydande resurser för investeringar och utveckling inom framför allt kulturarvsområdet. Statliga myndig- heter ansvarar för information om dessa bidragsmöjligheter. Öppnare gränser i och ett ökat resande, ett ökat infor- mationsutbyte bl.a. genom användningen av Internet samt medie- utvecklingen med nära koppling till den internationella kultur- och varumärkesindustrin har blivit en del av vardagen, särskilt för de unga. Det är en utveckling som innebär nya möjligheter och nya risker, inte minst på kulturområdet. I förmedlas modersmålsundervisning på nästan 130 språk. Denna språkliga mångfald motsvaras av en rik kulturell mångfald och hör samman med den omfattande invandring som ägt rum sedan förra seklets mitt. Den kulturella mångfalden i är en till stora delar ännu outvecklad resurs i samhället som motiverar och möjliggör nya former av internationella kontakter. Internationaliseringen har påverkat kulturlivet i minst lika hög grad som andra samhällssektorer. Den konstnärliga utvecklingen står i ett starkt beroendeförhållande till internationella impulser. Kontakter med kollegor, institutioner och publik i andra länder stimulerar hela det nationella kulturlivet. Större resurser läggs där- för på att stödja kulturutbytet mellan och omvärlden sam- tidigt som kulturmyndigheter fått ett ökat internationellt ansvar. Efterfrågan på svensk kultur har ökat utomlands. När ambitionerna har höjts inom handels- och investeringsfrämjandet har detta ibland lett till satsningar med både kulturellt och näringslivsfrämjande innehåll, bl.a. inom musik och design. har en ny syn etablerats inom biståndspolitiken som betonar kulturens betydelse för demokratiprocesser, nätverks- processer samt för social och ekonomisk utveckling. Det kultur- samarbete som bedrivs inom detta område har i allt högre grad formen av partnerskap, som bygger på en med samarbetslandet gemensam och långsiktig vision av utvecklingen, inom ramen för de övergripande biståndspolitiska målen. och tog 1998 initia- tiv till projektet för kultur för att, med kulturen som bas, främja yttrandefrihet, kulturell mångfald, demokrati och ömse- sidig säkerhet i , och . Ett stort antal seminarier och samarbetsprojekt som har vänt sig till kulturarbetare, beslutsfattare och politiker i dessa länder har genomförts fram . Det kulturutbyte har med länder utanför och utanför vår traditionella kulturgemenskap har fått en allt större betydelse. Ofta har kulturen öppnat möjligheter till dialog och samarbete där annat utbyte varit svårare att få till stånd. Ett exempel på detta är det s.k. , som inleddes , där kulturen haft en framskjuten plats. Projektet innebar bl.a. att kultursamarbetet med länderna i Mellan- östern och förstärktes, med och Sida som organisatörer. I samband med det svenska ordförandeskapet i EU har svenska kulturprojekt genomförts utomlands i betydande omfattning och med stor bredd som ett led i en integrerad press?, informations- och kultursatsning. Härigenom har nya kontaktytor och värdefulla erfarenheter av att arbeta med svensk kultur utomlands utvecklats. Utvecklingen har alltså inneburit att nya motiv och priorite- ringar lagts till de tidigare, som antalet insatser och aktö- rer inom det internationella kulturområdet ökat väsentligt. För- utom att myndigheter och institutioner har fått fler uppgifter på det internationella området har mer informella kontakter och nät- verk mellan kulturarbetare i och i utlandet utvecklats och fått en större betydelse . En hög förändringstakt och mer direkta internationella kontakter ställer också krav på snabbhet och flexibilitet hos det offentliga stödet. De statliga insatserna har ut- vecklats i vissa delar, men inte från en genomtänkt och aktuell hel- hetssyn. Det finns också skilda målsättningar inom olika berörda politikområden, vilket får konsekvenser för den internationella kulturverksamheten. Sammantaget finns det mot denna bakgrund skäl att se över de grundläggande principer och mål som vägleder statliga in- satser på det internationella kulturområdet, verksamhetens organi- sation, ansvarsfördelningen mellan olika departement, myndigheter och institutioner både hemma och utomlands samt fördelningen av resurser. En särskild utredare skall göra en översyn av de statliga insatserna för internationell kulturverksamhet. Utredaren skall kartlägga de nuvarande svenska insatserna för internationell kulturverksamhet, såväl den verksamhet som vägleds av de kulturpolitiska målen, som den som utgår från utrikes- politiska, handelspolitiska och biståndspolitiska mål. Utredaren skall redogöra för de insatser på kulturområdet som görs inom ramen för det reguljära kulturutbytet, allmänt Sverigefrämjande, handels- och investeringsfrämjande, biståndsverksamhet, utbild- ning och forskning liksom för internationell kultursamverkan inom EU och . Formerna för samordning mellan dessa områden skall också redovisas liksom de skilda synsätt och prioriteringar som kan förekomma. De mål som vägleder insatserna bör analyse- ras med avseende på hur de är inbördes förenliga. De viktigaste statliga och icke-statliga aktörerna på området skall redovisas, liksom deras uppdrag och arbetssätt samt vilka ekonomiska och andra resurser de har. Utredaren skall vidare analysera de faktorer och förändringar i och i omvärlden som påverkar den internationella kultur- verksamheten. Uppgifter skall inhämtas om hur andra länder som utredaren finner särskilt relevanta har valt att bedriva motsvarande verksamheter. Mot denna bakgrund skall utredaren föreslå hur de svenska statliga insatserna för internationell kulturverksamhet skall ut- formas och föreslå de mål som skall vara vägledande för verksam- heten. Utredaren får lämna förslag om reviderade uppdrag till be- fintliga myndigheter och institutioner, liksom om nya modeller för samordning samt förändrad ansvars- och resursfördelning. Det in- går också i utredarens uppdrag att vid behov föreslå en förändrad organisation och ändrat huvudmannaskap för nuvarande verksam- heter inom området. Utredaren skall lämna förslag till hur det framtida arbetet med kulturfrågor bör bedrivas vid utlandsmyndigheter och i andra statliga och statligt finansierade institutioner i utlandet. I dessa delar skall utredaren ta hänsyn till de analyser och förslag som finns i de två rapporter om press- och kulturråden resp. Svenska kultur- huset i (CCS) som lämnades till . För utredarens arbete gäller kommittéförordningen (1998:1474). Om utredaren lämnar förslag med kostnadskonse- kvenser skall förslag till finansiering anges. Uppdraget skall redovisas . Utredaren skall samråda med berörda statliga myndigheter liksom med andra berörda institutioner, organisationer och friare aktörer på området. Mål inom enskilda politikområden Riksdag och regering har i olika sammanhang formulerat målen för kulturpolitiken, utrikespolitiken, biståndet samt handels- och näringspolitiken.1 I följande text görs en kort sammanfattning av dessa. Målen för den nationella kulturpolitiken är att: värna yttrandefriheten och skapa reella förutsättningar för alla att använda den, verka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till eget skapande, främja kulturell mångfald, konstnärlig förnyelse och kvalitet och därigenom motverka kommersialismens negativa verk- ningar, ge kulturen förutsättningar att vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft i samhället, bevara och bruka kulturarvet, främja bildningssträvandena, samt främja internationellt kulturutbyte och möten mellan olika kulturer inom landet. Inom utrikes- och säkerhetspolitiken är de övergripande målen att: säkerställa intressen i förbindelserna med andra länder, och bidra till konfliktlösning, civil krishantering och förebyggande av väpnade konflikter, samt att stärka skyddet för mänskliga rättigheter och humanitär rätt. Andra mål inom utrikespolitiken relevanta för internationell kul- turverksamhet är att: skapa goodwill och förtroende för , 1 Se t.ex. prop. 1996/97:3, bet. 1996/97:krU1, rsks. 1996/97:129 och prop. öka kunskaperna om och intresset för det svenska samhället och den svenska kulturen i andra länder, samt att öka kontakterna och utbytet mellan institutioner och enskilda i och motparter i andra länder inom kultur, utbildning, forskning och samhällsliv i övrigt. Inom biståndspolitiken är det övergripande målet att: höja de fattiga folkens levnadsnivå Ekonomisk och social utjämning Ekonomisk och politisk självständighet Framsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljön Jämställdhet mellan kvinnor och män Andra mål inom biståndspolitiken relevanta för internationell kul- turverksamhet är att: främja en hållbar utveckling, fördjupad integration och partner- skap i och dess omgivningar, utifrån behoven i samarbetsländerna och med utnyttjande av den svenska resursbasen, bidra till att stärka demokratiska strukturer samt att främja en demokratisk kultur och ett aktivt medborgerligt deltagande genom utbyte och samarbete mellan och samarbets- länderna, med ett rättighetsbaserat och genusmedvetet förhållningssätt, skapa hållbara förutsättningar för social utveckling och trygg- het, samt att främja kulturell mångfald, skapande verksamhet, samt en håll- bar utveckling baserad på respekt för de mänskliga rättig- heterna. Det mångdimensionella fattigdomsbegreppet, hiv/aids-problematiken och jämställdhet mellan könen skall prägla arbetet. Insatser för fredsbevarande arbete skall ut- vecklas. Inom utrikeshandel och investeringsfrämjande är det övergripande internationella målet: en effektiv inre marknad och en öppen handelspolitik inom EU, ett förstärkt multilateralt handelssystem inom WTO, ökad svensk export och ökade utländska direktinvesteringar i . Andra mål inom handels- och investeringsfrämjandet relevanta för internationell kulturverksamhet är att: skapa tillväxt, sysselsättning och utveckling i genom att underlätta för svenskt näringsliv att hävda sig på de internatio- nella arenorna, främja export, import och utländska investeringar i samt förstärka bilden i utlandet av som ett modernt, öppet, framtidsorienterat välfärdssamhälle, samt att internationellt marknadsföra högteknologiska områden och nya branscher där och svenska företag har en särskild kompetens, däribland upplevelseindustrin. Urval av internationella avtal, Unesco- konventioner, EU-direktiv och EU- resolutioner m.m. Underlag för nedanstående förteckning har lämnats av Ikus experter. universiella deklaration om kulturell mångfald, 2001. WIPO-fördraget om upphovsrätt (, WCT), 1996. WIPO-fördraget om framföranden av verk och fonogram (Performances and , WPPT), 1996.