sou · GRB3108d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Vårt integrationsarbete syftar till att vi genom vår studiecirkel- och kulturverksamhet ska kunna skapa ett samhälle med kultur- ell mångfald, jämlikhet och ömsesidig respekt och tolerans för varandras olikheter. Den enskilde invandraren/flyktingen kan i ABF delta i integra- tionsarbetet genom att lära sig svenska och hur samhället fungerar, som han/hon bevarar och utvecklar sitt eget språk och sin egen kultur. På så sätt underlättas möjligheterna att komma in i arbetslivet och att kunna delta i samhällslivet. Integration förutsätter en ömsesidig process, där alla som bor i har ett öppet och tolerant förhållningssätt till varandra. I dessa dokument betonas att integrationen är en ömsesidig process och att både svenskfödda och utlandsfödda måste involveras. Det betonas också att både integrerad och segregerad verksamhet är viktiga och att de båda bör existera sida vid sida. Dokumentationen återspeglar i hög grad den policy som styr folkbildningen. Vissa formuleringar är i princip identiska. Hur arbetet praktiskt skall tillgå, dvs. hur man ska nå sina mål, formuleras inte i lika hög grad. Detta gäller även de andra studieförbundens styrdokument. ABF har en lång rad medlemsorganisationer både centralt och lokalt. Lokalt, på den ort vi utförde studien, hade man 2001 drygt 100 organisationer anslutna. Man har dessutom samarbete med ungefär lika många andra organisationer. Medlemsorganisationerna finns inom olika intresseområden t.ex. bostadsområdet, facklig verksamhet, handikapp, invandrarföreningar, politiska föreningar och pensionärsföreningar. Ett 70-tal av dessa dryga 100 organisa- tioner utgörs av invandrarföreningar. Ungefär hälften av arbetet i lokalavdelningen drivs tillsammans med invandrarorganisationer. Att det är så stor andel är en avspegling av den kommun lokal- avdelningen finns i. De klassiska medlemsorganisationerna inom ABF som fackföreningsrörelsen, kooperationen och hyresgäst- föreningen bedriver allt mindre folkbildningsarbete. De har inte samma behov av ett studieförbund som tidigare, enligt de lokalt ansvariga. De är organiserade och de tillhör maktstrukturen. Detta upplevs som ett bekymmer. Så här uttrycker en anställd det: att egentligen då kunna ställa om och jobba in nya organisationer. Möta dom krav som finns i propositioner om att vi då ska kunna försöka underlätta vid integration, öka demokratiseringen. Där är ju människor traditionellt då som inte organiserar sig just i dom organisa- tioner som har direktpåverkande demokrati; politik, fack och hyres- gäströrelser alltså. Dom klassiska organisationerna för att utveckla, påverka sin egen situation utan man organiserar sig så här som i den somaliska föreningen eller i den grekiska föreningen eller i den latin- amerikanska föreningen. Där är man organiserad och det där leder inte alltid till ökad integration eller demokratisering. Så därför tycker vi det är väsentligt att jobba där och få igång resonemang om politik, fack, hyresgäströrelsen alltså Detta fenomen har också uppmärksammats av en del forskare. Det svenska sättet att organisera sig, det svenska systemet är och det som gäller. Andra sätt att organisera sin delaktighet och engagemang erkänns ej.112 Den anställde som citeras ovan tror att dessa, dvs. invandrar- föreningarna, blir framtidens organisationer som kommer att kun- na påverka samhället och omvärlden. Han tror att de klassiska folk- rörelseorganisationerna kommer att få det svårt framöver och det kommer att vara andra som tar över. upplevs det dock som ett problem eftersom det är de klassiska organisationerna som har makten över ABF medan det är de nya organisationerna och fören- ingarna som bedriver verksamheten. Han menar att han tror att denna situation i längden inte kommer att accepteras av de inbland- ade utan att nya forum måste skapas. Det är naturligtvis en mycket hotfull situation för de klassiska organisationerna. Lokalavdelning- en menar dock att man som organisation måste möta upp det nya. Man kan inte predika demokrati och sedan agera på ett helt annat sätt. utan det är faktiskt så att jag som demokrat som ska säga till dom som bedriver verksamheten här: Vad är det för verksamhet ni ska bedriva och dom ska tala om för mig och leda mig och inte tvärtom. Dom ska tala om att det är det här vi vill göra och så kan vi då va ett stöd då.113 Personalen på lokalavdelningen kände ett starkt behov att anpassa organisationen efter de lokala förutsättningarna. Verksamheten var också kraftigt förändrad och svarade, i alla fall till viss del, upp till de behov som man upplevde fanns. Strukturerna var dock de gamla och passade inte längre för den verksamhet man bedrev. Av invandrarorganisationerna är det som bedriver den verksamhet som sker i samarbete med ABF, i egna lokaler i invandrartäta bostadsområden. En ambition man har inom ABF är att försöka bygga nätverk mellan invandrarföreningarna och de traditionella svenska föreningarna. En medarbetare beskriver en ögon- blicksbild som skulle kunna illustrerar vad man vill uppnå i detta avseende. så firade vi det här med cirkeln och då hade vi bjudit in alla cirkelledare till en träff med en . Och sen efteråt så då lite mingel och plötsligt , somalierna med PRO- arna ... alltså dom ögonblicksbilderna där va! Alltså vi är ju navet. 112Exempelvis , 2002, tar upp detta i samband med det låga valdeltagandet bland invandrare. 113Detta är ett motsatt sätt att resonera jämfört med de slutsatser som drogs i Gougoulakis, 1996, studie. vi förena liksom alla dessa organisationer och det gör vi ju inte naturligtvis eller tre men liksom det är den bilden man ser framför sig att det är så där det ska bli va. Vad man tror på i ett längre perspektiv är att hjälpa till med en demokratisk skolning i invandrarföreningarna för att dess med- lemmar sedan ska kunna delta i det mer etablerade demokratiska föreningslivet. ABF har mer och mer gått över till att arbeta på individbasis vad gäller demokrati och integration. Detta ser man som en följd av att samhället ser ut som det gör. Samhället består av allt fler individer som är ensamma och inte organiserade eller deltar i någon form av gemenskap. ABF försöker motivera människor att organisera sig. Förändringskraften ligger i organise- randet och ett icke-organiserat samhälle är ett hot mot demokratin, menar man. ABF:s lokalavdelning har en liten andel öppen verksamhet. Man skickar exempelvis inte ut ett studieprogram till allmänheten. Istället arbetar man via sina samarbets- och medlemsorganisationer. På detta sätt menar man att man bättre når folkbildningens priori- terade målgrupper. är mån om att inte framstå som någon form av myndighet utan vill arbeta i sann demokratisk anda. Vad man gör när man inleder ett samarbete med en invandrarförening är att man ser över deras stadgar. Man har också en diskussion med fören- ingen varför man vill ha detta samarbete. ABF vill inte utnyttjas till att bara betala en lokalhyra exempelvis utan man har som utgångs- läge att det finns ett behov hos medlemmarna i föreningen som ABF på något sätt kan hjälpa till att tillfredsställa. Dessa samtal eller diskussioner kan ibland ta . Detta menar man från ABF:s sida är bra och i vissa fall helt nödvändigt. Det kan finnas många frågor som behöver redas ut. Här får man en möjlighet att förklara hur den svenska folkbildningen är tänkt att fungera. Det handlar om en period där man på något sätt försöker sammanlänka två olika kulturer med vidhängande regler och sedvänjor. Studiecirkelledarna från invandrarföreningarna erbjuds också cirkelledarutbildning. Den uppfattning man har från lokalavdelningens sida är att för vissa föreningar har det betydelse att samarbeta med just ABF beroende på ABF:s ideologi. föreningar är det mer pragmatiska skäl som avgör vilket studie- förbund man väljer. Inom ABF finns en utbredd verksamhet som på olika sätt har integration som ett mål eller ett fokus. En hel del av detta arbete bedrivs i invandrartäta bostadsområden. Det är verksamhet både för barn och för ungdomar men även för vuxna. Det är verksamhet som spänner över ett brett fält och är organiserat både i studie- cirkelform och som olika kulturaktiviteter. Det handlar om verk- samhet med enbart invandrardeltagare men även verksamhet där både svenskfödda och invandrardeltagare finns med. Det kan vara intressant att notera att verksamheten med enbart invandrade del- tagare också av de anställda betecknas som integrationsarbete. När det gäller studiecirkelverksamheten är det olika former av samhällsengagemang som är i fokus. Det innebär att de vanligast förekommande ämnena är religion, historia och samhällskunskap. Det finns också en verksamhet som bedrivs ute i de utsatta bostadsområdena och det handlar exempelvis om läxhjälp till invandrarbarnen på deras hemspråk. Det är en stor verksamhet som syftar till att barnen inte ska komma efter i skolan. Detta ser man som ett ansvar som går utöver det som studieförbunden normalt bör ta. Det är egentligen kommunens och statens ansvar. Man bedömer dock detta arbete som oerhört viktigt. Man måste satsa på barnen. De är morgondagens makthavare. ... jag tror att det är morgondagens makthavare dessa barn. Så tror jag det är, så jag tycker alltså även om vi tar ett ansvar som är utanför det som vi ska göra så tror jag att vi gör en samhällsinsats som är gigantisk i det engagemanget. Alltså för dessa barn kommer att vara morgon- dagens ... dom kommer icke att tillåta sig att brytas av när dom är , mot bakgrund utav sin kunskap. Dom kommer att bli fram- tidens makthavare och då är samhället förändrat i grunden. Dessa barn kommer inte som sina föräldrar att brytas ner av arbets- löshet och dåliga ekonomiska villkor. De kommer att styra sam- hället som denna medarbetare ser det. Denna verksamhet som beskrivs ovan drivs med studiecirkelledare från ABF. Här uppfattar ABF själva att man går utanför det som egentligen kan räknas till uppdraget. Man menar att man går in och delvis utför arbete som åligger kommunen. Att man gör detta beror på att man sett behov- et och vet att kommunen av olika anledningar inte tar sitt ansvar. Studieförbunden påtar sig ett samhällsansvar som delvis går utöver statens intentioner med folkbildningen. går in och stärker upp där samhällets resurser inte räcker eller där verksam- heten av olika anledningar inte prioriteras. Den studiecirkel som studerades var ett samarbete mellan ABF och en muslimsk kulturförening. Föreningen har sitt säte i ett invand- rartätt bostadsområde i en större svensk stad. Den har cirka 500 medlemmar. Medlemmarna är födda i olika länder men har alla det gemensamt att de är troende muslimer. Föreningen styrs av en styrelse. Det kostar inget att vara medlem i föreningen som organi- serar både män och kvinnor och vuxna, tonåringar och barn. Fören- ingen har en rad olika aktiviteter varav en del drivs i ABF:s regi. Alla de intervjuade är kvinnor och medlemmar i föreningen. De betonar dock att de inte är invalda i styrelsen eller har några andra förtroendeuppdrag. Detta innebär att de inte är ansvariga för fören- ingen på något sätt och att de inte heller har någon direkt insyn i ekonomi och liknande. De är vanliga medlemmar helt enkelt. Man upplever föreningen som mycket positiv. Man träffas ofta i föreningens lokal i det bostads- område man bor i. Kvinnorna menar att föreningen har en bra verksamhet, både på ett socialt plan och utifrån andra perspektiv. Föreningen har exempelvis hemspråksundervisning i sin lokal för de barn som så önskar. Den kommunala skolans resurser i detta sammanhang uppfattas som begränsade. Man uppfattar att det är en stor fördel att ha tillgång till föreningslokalen där man kan mötas, ha fester osv. Medlemmarna betalar som nämnts ovan ingen avgift men kan ibland ställa upp med pengar om det skulle behövas. får sin verksamhet att ekonomiskt fungera vet man ej. Det är dom, kan man säga, som styr det här. Dom som alltså . . . vi är bara medlemmar. Vi ska inte tänka på hyran och sånt. Det är dom som styr det här... Man tycks inte intresserad av de ekonomiska frågorna utan det viktiga är den trygghet som föreningen erbjuder. Vi vet inte exakt varifrån pengarna kommer och hur dom går och vad dom är, vet inte exakt utan jag vet att det finns en muslimsk lokal och sånt och vi kommer här för att ha det tryggt och för att känna oss att vi är trygga och vi är omgivna av andra muslimer och sånt. Enligt de intervjuade kvinnorna är deras uppgift att tillsammans utveckla föreningen och dess verksamhet. Man är glad för att slippa ansvaret för ekonomin och liknande i föreningen. Att få makt över hur föreningen drivs och dess mål verkar inte heller intressant för kvinnorna. Så länge man får ut vad man vill av föreningen behöver man inga mer reglerade sätt att utöva makt i föreningen. Två av de studiecirklar som drivs i Islamska kulturföreningens regi har studerats. Det är två cirklar där man enbart har kvinnliga del- tagare. Den ena cirkeln kan benämnas fredagscirkeln och den andra söndagscirkeln. Det är studiecirklar som kan kategoriseras som segregerade. I dessa deltar enbart utlandsfödda personer.114 Deltagarna i dessa två studiecirklar är enbart kvinnor och yngre flickor. I samband med denna studie har åtta kvinnor intervjuats. Dessa kvinnor deltar i både fredags- och söndagscirkeln. Samtliga bor i ett invandrartätt bostadsområde med få procent svenskfödda boende. Två av kvinnorna studerar svenska och två är arbetslösa. En av dessa kvinnor har läst in gymnasiet samt en ettårig data- utbildning i men trots detta kan hon inte erhålla arbete. Hon har haft ett flertal kontakter med arbetsförmedlingen men utan resultat. Fyra av de intervjuade kvinnorna är yngre och av dem går en i och de tre andra studerar på gymnasiet. Dessa unga kvinnor har planer på framtida studier. Någon vill bli dataingenjör och en annan barnläkare. Alla kvinnorna är arabisk- talande och de flesta har sitt ursprung i ett och samma land. De har varit i . Dessa kvinnor utgjorde stommen 114 Detta stämmer inte fullt ut, eftersom några svenska konverterade kvinnor ibland deltar. Kriteriet för att delta är inte att man är född utomlands utan att man är , eller speci- ellt intresserad av islam. Detta var en cirkel som skulle kunna kallas kamrat- cirkel, då den startats av en grupp vänner. Alla kände varandra och hade gjort så . ville man inte utvidga gruppen men hade man planer på att rekrytera nya deltagare. Först så ska vi utveckla oss för, om man säger, först utveckla oss själva. Sen så hämtar vi andra så att vi inte bara är nybörjare och vi hämtar andra. Deltagarna kan således sägas vara av två olika typer. De yngre kvinnorna som fortfarande gick i eller på gymnasiet upplevde att de hade en viss samhörighet och delaktighet i det svenska samhället. De äldre kvinnorna däremot hade en mer margi- naliserad position. De var antingen arbetslösa eller studerade svenska. Trots relativt i befann de sig i en situation av utanförskap. Det var för dem själva en bekymmersam situation. De befann sig i en social exkludering och uttryckte en stark kritisk inställning till det svenska samhället. De upplevde att de inte blev insläppta trots otaliga försök. Den sociala situationen trivdes de dock bra med. De trivdes i sitt bostadsområde och ville inte flytta därifrån. Där fanns alla vänner och där kände man trygghet. Vad som saknades var möjligheten att själv försörja sig, dvs. avsaknaden av arbete. I söndagscirkeln var antalet deltagare betydligt större, cirka 30 stycken och ibland t.o.m. flera. Kvinnorna från fredagscirkeln del- tog alla även i söndagscirkeln. Det karaktäristiska för söndags- studiecirkeln var att i den deltog mödrar och deras tonårsdöttrar. deltar även svenska kvinnor i denna studiecirkel, dvs. svenska kvinnor som konverterat till islam. Dessa två studiecirklar har inga speciella studiecirkelledare. Alla är jämbördiga. Cirklarnas mål och form I fredagsstudiecirkeln har man ett högt och relativt diffust mål. Detta är att man vill åstadkomma något som är bra för samhället eller för enskilda individer eller grupper. En kvinna uttrycker det på följande sätt Men syftet med det här fredag det är inte bara att diskutera och komma fram till saker och ting, utan vi ska till slut, kan man säga, vi ska komma fram med nåt. Vi ska göra nåt till, kan man säga, samhället, göra nåt bättre, kan man säga. Hjälpa några eller lösa ett problem som har uppkommit i samhället... Denna studiecirkel har precis startat och man vet inte hur den kommer att utvecklas. Målet är dock att man ska kunna göra något gott, dvs. att studiecirkeln skall kunna ha betydelse även för personer som ej direkt deltar i den. I söndagscirkeln har man ett annat och mer tydligt formulerat mål. Där är målet att utveckla religionen. Man vill genom denna studiecirkel ge de unga kvinnorna möjlighet att behålla och utveck- la sin muslimska identitet. Studiecirkeln har också ett socialt mål. En kvinna uttrycker det på följande sätt: Fast inte bara religionen, men också att måste vi också träffa varandra därför hela veckan vi är i skola. Vi arbetar hemma. Vi kommer här för att träffa varandra och bli lite psykiskt starka Sammanfattningsvis kan man således säga att fredagsstudiecirkeln är inriktad främst på samhällsfrågor medan söndagsstudiecirkeln mer har fokus på ett religions- och identitetsperspektiv. Trots att målen synes lite diffusa är man helt eniga. Alla tycks mycket mål- medvetna och ha en seriös inställning till studiecirklarna. Båda studiecirklarna äger rum i . Det rör sig om en källarlokal i ett invandrartätt bostadsområde. Det är en relativt liten lokal med en sparsam möblering. I denna lokal finns mycket verksamhet, bl.a. har männen motsvarande studiecirklar som kvinnorna men . Fredagsstudiecirkeln är relativt nystartad. Man har enbart träffats tre till fyra gånger under cirka en månads tid. Denna studiecirkel håller fortfarande på att hitta sina former. Det finns ingen formell studiecirkelledare utan man ser det som en grupp vänner som träffas , , . Söndagsstudie- cirkeln har däremot funnits . Inte heller här har man någon speciell person som är utsedd till studiecirkelledare. Det är dock en kvinna som av de andra pekas ut som en form av ledare. Hon är den som är mest kunnig. Följande samtal visar hur kvinnorna ser på detta med ledarskap i studiecirkeln. Kvinna 1: Det beror på att hon kan mer. Vi säger, typ, att hon leder oss. Kvinna 2: Vi hjälper henne! Kvinna 3: dom leder mig. Man stöttar varandra och tar vara på de kunskaper som finns hos medlemmarna i studiecirkeln. Man beslutar tillsammans vilka olika frågor som skall tas upp vid de olika träffarna. Inte i någon av studiecirklarna tycks man ha diskuterat formerna så mycket. Man har exempelvis inte någon uppfattning om hur länge man skall hålla på med cirklarna i mer traditionell bemärkelse. Det är också tvek- samt om man uppfattar verksamheten som en studiecirkel. Man träffas och talar om sådant som är väsentligt och viktigt för en, men att benämna det som en studiecirkel det gör man inte direkt. Det är helt enkelt en överenskommelse mellan ett antal människor med liknande intresse att träffas och på olika sätt utveckla detta gemensamma. I fredagsstudiecirkeln diskuterar man aktuella samhällsfrågor. Man bestämmer tillsammans vilken typ av frågor det är man ska avhand- la. Idén till fredagsstudiecirkeln kommer från deltagarna själva. De kom fram till att de var en grupp som hade ungefär samma mål, dvs. att man på något sätt ville göra någonting för att saker och ting skulle bli bättre i samhället. Man kom fram till att det var en god idé att samlas och göra någonting tillsammans. Man har diskuterat flera aktuella frågor som känts speciellt relevanta för deltagarna. Som exempel uppger man att man har diskuterat terrorism, disk- riminering och homosexuella. Ja, vi kände att vi ville ha någonting gemensamt så att till exempel vad som brukar hända. Vi brukar alltid höra att muslimer är terrorister och då det här ... och då tänkte vi att vi kan diskutera det här själva och se om vi kommer fram till någonting. Det kan ... är det sant att vi är terrorister? Vad har hänt egentligen i samhället? Såna viktiga frågor tänkte vi ta upp och diskutera och se om det verkligen stämmer. I söndagsstudiecirkeln handlar det mer om religion och identitet. Man läser tillsammans på arabiska. De äldre kvinnorna försöker hjälpa sina döttrar med detta. En del av dem har svårt att själv klara av denna läsning. På detta sätt blir det också en träning i hemspråket. Man vill att tonåringarna skall behålla sin identitet och att de inte ska glömma bort religionen. kommer det någon och föreläser om exempelvis islam. Vid sådana tillfällen har man ibland gemensamma cirklar med männen och deras tonårspojkar. I dessa studiecirklars verksamhet ingår också anordnandet av en del fester som tycks fungera som en form av utvidgning av det van- liga innehållet i verksamheten. förvandlas lokalen till fest- lokal. En kvinna säger: Ja, en man och en flicka gifta sig och skriva kontrakt också vi kommer här och sitter. Det händer också att man tar emot studiebesök. Det är i kvinnor- nas berättelse svårt att skilja studiecirkelverksamheten från övrig verksamhet i föreningens regi. Kvinnorna gör inte heller denna åtskillnad. Den är inte meningsfull för dem. Innehållet i båda cirk- larna syftar på ett eller annat sätt till att styrka de deltagandes identitet och gruppkänsla. Man söker en trygghet i en tuff omvärld. Kvinnorna vill försöka förstå sin egen roll, och då med speciellt fokus på religionen, i det svenska samhället. Möjligtvis skulle detta kunna tolkas som utslag av det som brukar benämnas islamisering av självet.115 Att lära om det egna Den allra största behållningen eller effekten av att delta i de två studiecirklarna är att man lär sig om sin egen religion. De yngre kvinnorna menar att de i flera olika sammanhang ställs inför frågor om islam och frågor om exempelvis sin klädsel. Den gör ju att vi vågar gå ut i svenska samhället och inte behöva vara rädda för att bli tillfrågade varför har du sjal, varför? Jag vet ju varför jag har det och då kan jag besvara och försvara och det blir inte så svårt. Genom en ökad kunskap om sin religion och ett utvecklande av den religiösa identiteten känner kvinnorna en större säkerhet. De kan på ett helt annat sätt möta det svenska samhället. Detta skulle i förlängningen också kunna påverka en integration positivt, menar de intervjuade. Kvinnorna menar att integrationen inte handlar om att man som invandrarkvinna ska ta av sig sin sjal, exempelvis, utan att man ska kunna behålla den på, utan att den behöver ifrågasättas. Kvinnorna söker sin trygghet och sin identitet 115 Detta är ett uttryck myntat av och beskrivs i en artikel av , 1997. Det innebär att en del muslimer som invandrat till länder som är icke-muslimska har som överlevnadsstrategi valt att bli mer muslimer än man var tidigare (, 2002). i religionen och de får hjälp med det via de nu studerade studie- cirklarna. En annan effekt av studiecirklarna handlar mer om kvinnornas sociala situation. De flesta arbetar i hemmet eller studerar utan att ha möjlighet att ha så mycket kontakt med varandra. Därför finns det ett stort behov av att träffas när man blir ledig . Kvinnorna tycks ha en stark gemenskap just i sin egenskap av att vara kvinnor med de specifika förutsättningar det innebär. Flera av kvinnorna vittnar om att det är just gemen- skapen med de andra kvinnorna som gör att man inte exempelvis vill flytta till ett annat bostadsområde. Deltagandet i studiecirklarna ger kvinnorna en unik möjlighet att vistas i en enkönad miljö, något som tycks vara av centralt värde för de intervjuade kvinnor- na. Tryggheten spelar en stor och betydelsefull roll här. Alla deltagare bor i samma område. Det är ett invandrartätt bostadsområde med få svenskfödda boende. Studiecirklarna vi studerat är också bara för personer boende i området. De intervjuade är personer som trivs mycket bra i sitt bostadsområde och som aktivt valt att flytta just hit.