sou · GRB3108d1 · 2004-01-01 00:00:00 — en osäkerhet om hur den ska omsättas i praktiken. Detta leder ibland till missförstånd och misstänksamhet. Detta kan man se i relationen mellan exempelvis SV och den chilenska kulturförening- en. Trots att kulturföreningen samarbetat med SV , tycker de inte att de har något inflytande över de beslut som fattas inom SV. Ett vanligt sätt att uttrycka detta var att säga, och då särskilt efter att bandspelaren stängts av: vi står jämt med mössan i handen, de har alltid den slutliga beslut om vad vi kan göra eller inte göra. Känslan av maktlöshet i förhållande till studieförbundet var påtag- lig hos de aktiva medlemmar som vi intervjuade. I denna känsla av maktlöshet och avsaknad av inflytande fanns en uppfattning hos de flesta av dem vi intervjuade i den chilenska kulturföreningen att det implicita budskapet från studieförbundet var att studieförbundet visste bäst. Om man gjorde som studieförbundet ville då skulle man få stöd, annars blev man utan. Det var tydligt att flera av de intervjuade kände sig tvingade till en viss anpassning, vilket ledde till att olika invandrarföreningar satsade på verksamhet och aktivi- teter som de trodde hade den största möjligheten att få stöd av studieförbundet. Detta skulle kunna vara en förklaring till att de flesta invandrarföreningar satsar på studiecirklar med kulturell inrikt- ning och som har som målgrupp den egna etniska gemenskapen. Detta var enligt de flesta studieförbund vi studerade den största och växande aktiviteten inom folkbildningen. Flera av invandrarföreningarna upplever att de mer eller mindre är överkörda av studieförbunden och att studieförbunden inte tar hänsyn till de omständigheter som de flesta invandrarföreningar arbetar under. Invandrarföreningarna saknar oftast en stabil ekono- mi och de flesta medlemmarna arbetar ideellt. Deras upplevelse är att de också har svårt att konkurrera med studieförbunden om externa medel, till exempel medel från Storstadssatsningen eller från kommunen. De kan vara delaktiga i ansökningar men inte som huvudansvariga för projekt. Många menar att de inte får någon utdelning för att vara med utan att pengarna istället förvaltas hos studieförbunden. I bästa fall kan någon i föreningen få ett tids- begränsat arbete inom projektets ramar. Det handlar således om att representanter från invandrarföreningar upplever att de inte erhåll- er ett erkännande och att de inte respekteras som fullvärdiga sam- arbetspartner. De upplever att de befinner sig i underläge. De studieförbund vi studerat påpekade att den främsta uppgiften i deras verksamhet för invandrare var att skapa mötesplatser för dialog. Detta, som vi påpekat tidigare, förutsätter en ömsesidighet, en tolerans och att det föreligger lika villkor. Enligt våra resultat tycks dock detta inte vara fallet. Frågan är då hur stor möjligheten blir för studieförbunden att fungera som mötesplatser om den ene aktören i detta sammanhang upplever att man befinner sig i ett underläge. Det är inte bara invandrarföreningarna som tar upp problema- tiken i relationen mellan studieförbund och invandrarförening. Flera av studieförbunden gör det också. De intervjuade från ABF exempelvis menar att strukturerna inom studieförbunden är förleg- ade och behöver på ett annat sätt anpassas efter den verksamhet som bedrivs. Detta innebär i detta fall att cirkeln skulle ha en betydligt större representation i styrelserna. Det upplevs som en ohållbar situation i längden att vara en organisation som säger sig bygga på demokratiska principer och sedan ha en intern demokrati som inte fungerar. På något sätt måste representationen inom studieförbunden spegla den verksamhet som försiggår ute på fältet. Det sätt samarbetet är organiserat på skulle också kunna tolkas på ett motsatt sätt. Man skulle kunna hävda att studieför- bunden saknar insyn i den statsbidragsmottagande verksamhet som drivs av invandrarföreningarna. För studieförbunden upplevs detta som ett dilemma. Man vill vara med och stödja verksamheter med god kvalitet och som stämmer överens med de egna målen, sam- tidigt som man inte vill gå in och kontrollera eftersom folkbildning är och ska vara fri och frivillig. Studieförbunden deltar oftast inte i invandrarföreningarnas verk- samhet mer än genom ekonomiska bidrag och de för inte heller ut sin ideologi på ett aktivt sätt. Detta var något som påtalades som viktigt i SUFO 96. De personer som deltar i invandrarförening- arnas verksamhet som stöds av ett studieförbund, vet oftast inte att ett studieförbund står bakom. Om de vet det, vet de inte vilket studieförbund det handlar om och inte heller vilken ideologi det studieförbundet representerar. De bryr sig inte heller om detta, huvudsaken är att man kan driva den verksamhet man vill. I flera av de studerade fallen visar det sig att det är de ekonomiska villkoren och inte ideologin eller värderingarna som får styra. Sedan kan naturligtvis studieförbundens ideologi styra hur de fördelar medel och till vem. Det nuvarande systemet tycks i viss mån missgynna både studie- förbunden och invandrarföreningarna. Studieförbunden kan i vissa fall upplevas som om de reduceras till en ekonomisk mellanhand mellan staten och invandrarföreningarna. å sin sida tvingas driva en försvagad kulturell verksamhet utan det kraft- fulla innehåll man skulle vilja önska. Ser man det ur ett demokra- tiskt perspektiv kan man säga att den interna demokratin i studie- förbunden är satt ur spel. Om man tar ABF som exempel så är det stora organisationer typ som är represen- terade i styrelsen men för dessa organisationers medlemmar bedrivs en mycket begränsad studiecirkelverksamhet. Där tycks inte finnas något större behov längre. Verksamheten bedrivs istället i samarbete med olika invandrarföreningar av vilka en stor del inte finns representerade i styrelsen. Detta upplevs som ett problem både inom studieförbunden och inom invandrarföreningarna. Trots en medvetenhet om detta från båda parter har man ännu inte funnit någon lösning på problemet. Om man tolkar studiecirkeldeltagarnas upplevelser av betydelsen av att delta i folkbildande verksamhet kan man säga att det finns flera företeelser som har betydelse. Några av dessa har vi uppmärk- sammat i vår studie. Vi har gjort detta med människors möjlighet att leva ett fullgott, jämlikt och likvärdigt liv i tankarna. Vi har försökt att studera hur folkbildningen har kunnat bidra i detta sammanhang. Vårt specifika fokus har varit på de etniska minor- iteterna. Vi har kommit fram till att hur studiecirkeln är organis- erad har betydelse. Här är de studiecirklar som drivs i samarbete mellan studieförbund och invandrarföreningar av speciellt intresse. Cirklarnas innehåll eller fokus spelar också en roll samt vilka för- utsättningar eller villkor de människor lever under som deltar. Det har också betydelse om man funderar utifrån ett samhälls- eller individplan. Vi har enbart studerat fem studiecirklar och deras verksamhet. Det finns en mängd studiecirklar som pågår runt om i som har ett annat innehåll, ett annat upplägg och andra synbara effekter. Dessa studiecirklars verksamhet belyses inte i denna studie. Vi menar dock att i våra resultat blir vissa mönster synliga och att detta är mönster som kommer igen även i andra sammanhang. kan därför göra försiktiga antaganden om en möjlig tillämpning av resultaten i andra situationer under liknande förhållanden.136 En del av våra resultat kan utifrån detta ses som varande av mer generell karaktär och vi drar därför vissa slutsatser som vi också i viss mån kan finna stöd för i tidigare forskning. Det är sedan upp till läsaren att sätta våra resultat i relation till sin egen verksamhet och där- igenom bedöma studiens relevans, dvs. en form av generalisering beträffande läsaren.137 Utifrån våra resultat tycks integrerade studiecirklar vara att före- dra om man vill uppnå ett mer jämlikt förhållande mellan invand- rare och svenskfödda och om man har som mål ett ömsesidigt erkännande av varandra och varandras värderingar och traditioner. Detta tycktes man delvis uppnå i dessa cirklar om man ser det på en individuell nivå. I en av de studerade integrerade cirklarna hade man genom dialog och närhet uppnått en större förståelse för var- andra och varandras perspektiv. De deltagande själva uppfattade att cirkeln hade ett stort värde. Det fanns även effekter utanför de deltagande i cirkeln men dessa var begränsade. Cirkeln kan således sägas ha betydelse på en individuell social nivå. Dess betydelse på en mer strukturell nivå tolkar vi dock som begränsad eller i alla fall svår att uttala sig om. Vi kan inte heller, som tidigare nämnts, se att detta primärt skulle vara folkbildningens uppgift, dvs. att verka för förändringar på det strukturella planet. Vi tror att folkbildningens potential för att verka som mötesplats mellan olika individer och grupper är stor och ibland leder dessa möten till en jämlik dialog. Så menar vi var fallet med religionsdialogcirkeln. De segregerade cirklarna är mer problematiska och svåra att på ett entydigt sätt diskutera. Det finns som vi ser det åtminstone två invändningar man kan ha gentemot att organisera cirklar på detta sätt. Den första rör folkbildningens uppgift att skapa mötesplatser eller arenor för att möjliggöra möten mellan människor från olika kulturer som man uttrycker sig.138 Har man studiecirklar med del- tagare från enbart en etnisk minoritetsgrupp kommer aldrig detta möte tillstånd. Det kan vara möten som är positiva för deltagarna men de fyller inte den funktion som avses. Den andra invändningen är mer en paradox. Vi uppfattar det nämligen som en omöjlig uppgift att verka för särartsintressen sam- tidigt som man strävar efter ett tillstånd av integration som i viss 136Detta sätt att resonera återfinns exempelvis i Patton, 1980. 137Merriam, 1994. 1997/98:115. mån verkar för likriktning. Att föra en kamp för särartsintressena innebär att man tar fram det partikulära och utifrån detta stärker olika grupper och gruppidentiteter. Om man strävar efter ett till- stånd av integration innebär det oftast att man behandlar alla lika utifrån en bedömning att alla har lika värde och är värda samma respekt. Alla ska ha lika tillgång på lika villkor till samhällets resurser.139 Eller är det kanske så som den slovenske samhälls- filosofen menar att toleransen och erkännandet av den Andres särart vilar på en föreställning om den egna normaliteten. Skulle inte detta i viss mån kunna vara en förklaring till hur denna paradox trots allt blir möjlig eller upplöses. Om man resonerar som Zizek kan man stödja och respektera en särart eftersom det sam- tidigt finns en strävan att denna särart eller skillnad gentemot det normala försvinner. Att stödja särarten blir då inte en motsats till att värna om likheten. Det finns också fördelar med de segregerade cirklarna. De har på en individuell nivå en stor social betydelse. Dess betydelse för deltagarna vad gäller möjligheterna att på ett mer övergripande plan erhålla tillgång till samhällets resurser i form av bostad, arbete, hälsovård etc. tolkar vi dock som liten. Visserligen kan det handla om en stärkt självkänsla och gruppidentitet, men den tycks inte föra deltagarna närmare en integrerad situation i bemärkelsen större möjligheter till tillträde på arbetsmarknaden, bättre socio- ekonomisk situation etc. Man kan istället göra en alternativ tolkning av de segregerade studiecirklarna och säga att verksamheten stärker gränserna mellan olika grupper. Den verksamhet som bedrivs där tolkar vi som en mycket bra och viktig folkbildande verksamhet för de som deltar, men vi menar att det inte är meningsfullt att tala om att den skulle bidra till en strukturell integration, åtminstone inte på kort sikt. En verksamhet kan dock vara bra och värdefull även om den inte direkt fokuserar den strukturella integrationen. Ett sätt att se på denna verksamhet är att se den som ett politiskt arbete bland invandrargrupperna där de arbetar för att förbättra sin egen situa- tion. Invandrare beskylls ofta för att vara politiskt passiva. Vi tror att det är tvärtom men man agerar inte i de etablerade partierna. Ett annat sätt att uttrycka detta är att säga att det föreligger ett 139 Ett liknande resonemang för exempelvis Fraser, 1998. ... konfliktfyllt förhållande mellan å ena sidan vissa etablerade politiska institutioner och å andra sidan vissa kollektiva identitetsprocesser...140 Vi tror att det svenska samhället och även studieförbunden på ett tydligare sätt måste erkänna invandrarföreningarna som jämlika samarbetsparter på ett helt annat sätt än vad som sker . Sam- arbetet präglas nu delvis av misstro och frustration. Genom att invandrarföreningarna ges en starkare och mer jämlik roll kan för- hoppningsvis också självkänslan stärkas hos olika minoritets- grupper. Våra resultat indikerar också att kontakter mellan svenskfödda och invandrare underlättas om det sker på organisations- eller gruppnivå. En dialog mellan individer kan lättast starta med en dialog mellan föreningar. Detta uttrycktes bl.a. av medlemmarna i den muslimska kulturföreningen. En förutsättning för detta är dock att dialogens parter är jämställda. Dialogen blir omöjlig om den ena aktörens kultur ses som ett problem och den andre aktör- ens som det normala. Inom folkbildningen finns potentialen för dessa möten mellan organisationer och individer, möten som leder till att fler kan känna delaktighet i samhället, men är det delvis föråldrade strukturer som hindrar att möten äger rum. Fokus eller innehåll i studiecirklarna tycks också ha betydelse för vilken roll cirkeln spelar i deltagarnas process mot ett aktivare del- tagande på olika samhällsområden. Vi kan se att vissa cirklar är fokuserade på dialog och större förståelse, antingen i gruppen eller mellan grupper (Sensus och ABF), vissa mer på aktiva handlingar (Studiefrämjandet och SV) och vissa på praktiska aktiviteter (NBV). Det är lättast att se att det fanns en strävan mot större förståelse grupper emellan i den studiecirkel som var integrerad och inriktad på dialog. Där fokuserades just denna förståelse och ett erkännande av varandra och varandras särart. I de cirklar som var inriktade på aktiv handling blev just handlingen den viktiga. Sedan kunde handlingarna i sig ha en avsikt att öka integrationen, dvs. förbättra positionerna för vissa grupper, men fokus i studiecirkeln var inte integration för dess enskilda deltagare. Cirkeln med inrikt- ning på praktisk verksamhet var främst inriktad på social samvaro. För att en person ska kunna leva ett gott liv krävs att man har tillgång till samhällets resurser på olika sätt i form av ett bra boende, ett arbete, ett socialt välfungerande nätverk, en god hälsa etc. Dessa olika faktorer kan ses som företeelser viktiga ur det som 140 , 2002, s. 102. brukar benämnas ett integrationsperspektiv. En del av de personer vi intervjuade levde i detta avseende ett gott liv, och de beskrev själva sin situation som integrerad. Andra levde under förhållanden som kan karaktäriseras som social exkludering. För dessa personer var vägen lång till ett gott liv. Deltagande i en studiecirkel kunde knappast förbättra deras situation på något övergripande struktur- ellt sätt. Det kunde dock underlätta vardagen. Vi menar att det måste till åtgärder på ett mer strukturellt plan som en grund- förutsättning. Det finns en fara i att tillmäta folkbildningen för stor betydelse ur ett strukturellt integrationsperspektiv i de utsatta bostadsområdena, vilket vi anser att det görs . Genom att fungera som mötesplatser bidrar folkbildningen till integrationen sägs det. Om man lägger ett integrationskrav på folkbildningen är risken stor att det blir ett fokus på individ och kultur när det är troligt att det snarare är strukturen som ska fokuseras. De struk- turella åtgärder som bör vidtas handlar istället om arbetsmarknads- politik, bostadspolitik etc. och kan inte primärt ses som folk- bildningens ansvarsområde. Studieförbundens verksamhet i de ut- satta bostadsområdena är viktig för många människor och bra exempel på folkbildning, men dess betydelse för den strukturella integrationsprocessen menar vi är och måste vara begränsad. Det är möjligt att ett deltagande för den enskilde i vissa fall kan bli till ett led i någon form av integrationsprocess, vilket vi dock ställer oss tveksamma till, men för gruppen eller kollektivet blir verksamheten uddlös. Det syfte dessa studiecirklar får är istället att, som för andra grupper i samhället, tjäna som en möjlighet att odla den egna särarten, åtminstone för de segregerade grupperna. Cirklarna ger ett avstamp för ett politiskt arbete för att förbättra den egna vardagen, inte situationen för invandrarna som kollektiv, om inte de verksamma föreningarna ges en annan position. Vad den demo- kratiska folkbildningen i första hand bör göra för att kunna ha en betydelse i skapandet av ett integrerat samhälle, är således att se om sin interna demokrati. En fråga vi avslutningsvis vill lyfta är den om det är motiverat att det finns en speciell policy vad gäller invandrare och folkbildning. Bör invandrare även fortsättningsvis vara en prioriterad målgrupp och finns det belägg för att den speciella satsning som görs leder till att invandrarens situation i utsatta bostadsområden för- bättras? Vi tror att vi kan svara ja på dessa frågor. Studieförbundens folkbildande arbete i utsatta svenskglesa bostadsområden är Den kommer många personer till del och den ersätt- er t.o.m. ibland verksamhet. De etniska minoritetsgruppernas situation beskrivs i mångt och mycket som katastrofal och utifrån detta behövs allt stöd som går att få. Vad som dock är viktigt är att stödet ges på ett respektfullt sätt och på ett sätt som inte konserverar rådande strukturer och förhållanden. Om folkbildningen ska bidra till det mångkulturella samhällsbyggandet måste invandrare och deras organisationer få en annan roll. Det måste också utvecklas en större tolerans och erkännande av det som är olika. Folkbildningens roll får inte bli att anpassa invandrare till svenska normer och värderingar, då kommer dagens situation att kvarstå i de utsatta områdena och vi når aldrig de av staten högt uppsatta målen om ett integrerat samhälle. Alsmark, G. (1997) Skjorta eller sjal? Kulturella identiteter och rum. , E., Laginder, A-M., , S. & , G. Cirkelsamhället – Studiecirklars betydelse för individ och lokal- samhälle. Delbetänkande av Utredningen för statlig utvärdering av folkbildningen. (2001) Skapandet av svenskglesa bostadsområden. (red) Den delade staden. Bel , H. (1997) Arbetet med romerna – en utvärdering på gång. Från integrationspaket till ekonomiska aktörer. Invandrare & minoriteter 6/97, sid. 21–23. Bhabha, H. (1990) Introduction: Narrating the Nation. Bhabha, H. (ed) Nation and Narration. Bhabha, H. (1999) Det tredje rummet. , C., , M. & , H. (red) Globaliseringens kulturer. Den post- koloniala paradoxen, rasismen och det mångkulturella samhället. : Nya Doxa. , V. (1995) An Introduction to Social Constructionism. (1997) – ett främmande moraliskt rum. Invandrare & minoriteter, 1/97, sid. 12–16. (1996) Invandrarnas integration – några teoretiska och metodologiska utgångspunkter. Bilaga till slutbetänkandet. Vägar in i . (1997) Primärintegration och bidragsberoende: studie av integration och tidigt bidragsberoende inom det kommunala flyktingmottagandet. (1996) Ohälsa försvårar integration. minoriteter 3/96, sid. 15–17. , C., , M. & , H. (red)(1999) Den postkoloniala paradoxen, rasismen och det mångkulturella samhället. : Nya Doxa. (1998a) Folkhögskolan som mångkulturell mötesplats. (1998) – ett hot mot folkhögskolans själ eller en renässans för folkhögskoleidén – en förstudie rörande de s.k. s-anslagsplatserna. : Folkbildnings- rådet. (1999) Folkbildning i ett mångfaldigt samhälle – segre- gerad verksamhet med integrerande syfte? (2002) Jag kommer aldrig att tillhöra det här samhället Om invandrare- integration – folkhögskola. Studies in Education and Psychology No. (1996) Contemporary Philosophy of Social Science. Figurroa, P. (1991) Education and the social contruction of race. (2000). Statsbidrag till studieförbunden. Fraser, N. (1998) From Redistribution to Recognition? Dilemma of in a Post-Socialist . Wilett, C. (ed) Theorizing Multiculturalism. A guide to the Current Debate. Gougoulakis, P. (1996) man lär sig mer än man tror genom att träffas. SOU 1996:154 Tre rapporter om studiecirklar. Del- betänkande av Utredningen för statlig utvärdering av folkbild- ningen. Gougoulakis, P. (2001) Studiecirkeln: livslångt lärande på svenska! En icke-formell mötesplats för samtal och bildning för alla. , kultur och lärande. Studies in Educational Sciences 40. : HLS Förlag. Gougoulakis, P. (2002) Har studiecirkeln någon framtid? (red) Folkbildning , en antologi om makt och demokrati. Grinter, R. (1992) Multicultural or antirasist education: The need to chose. , J. Modgil, C. & Modgil, S. (eds) Education for cultural diversity: Convergence and divergence. Habermas, J. (1997) Diskurs, rätt och demokrati: politisk-filosofiska texter. (1997) Representation: cultural representations and signifying practices. Heller, A. (1996) The Many Faces of Multiculturalism. Bauböck, R., Heller, A. & Zolberg, A. (eds) The Callenge of Diversity. Integration and Pluralism in Societies of Immigration. Hants: Avebury. (1996) Multicultural Education in : Historical Develompent and Current Status. Banks, J. & McGee Banks, C. (eds) Handbook of Rersearch on Multicultural Education. Husén, T. & , T. (eds) (1994) The international encyclopedia of education. (2002) Rapport 2002. Knocke, W. (1986) Invandrade kvinnor i lönearbete och fack: en studie om kvinnor från fyra länder inom Kommunal- och avtalsområde. Forskningsrapport/ arbetslivscentrum 53. : Arbetslivscentrum, Brev- skolan. Utvärdering av folkbildningen. (2001) Study Circles as Democratic Utopia. Bron, A., Schemmann, M. (eds) , Citizenship and Learning. Studies in International Adult Education. (1998). Welfare and social construction of race. Saranga, E. (ed) Embodying the Social: constructions of difference. Lithman, Y. (1981) Andra generationen och ett flerkulturellt . & , T. Invandringen och fram- tiden. (2003) Om överläggande samtal och hållbar utveck- ling. En studie av deliberativ demokrati. (1994) Making Multicultural Education work. : in Educaion. Melucci, A. (1992) Nomader i : Sociala rörelser och individuella behov i dagens samhälle. Merriam, S. (1994) Fallstudien som forskningsmetod. : Student- litteratur. (2002) Radikal moteld. En antologi om makt och demokrati. : Nussbasum, M. (1997) Cultivating Humanity. A classical defense of reform in liberal education. (1999) The Strangers Among Us. The social Construction of Identity in Adult Education. Studies in Education and Psychology No. : , psykologi. Patton, M.Q. (1980) Qualitiative Evaluation Methods. : Saga publications. Regeringens proposition 1997/98:16. , framtiden och mång- falden – från invandrarpolitik till integrationspolitik. Regeringens proposition 1997/98:115. (1996) Studieförbundens roll i vuxenutbildningen. SOU 1996:154 Tre rapporter om studiecirklar. Delbetänkande av Utredningen för statlig utvärdering av folkbildningen. Schierup, C-H. (2003) Political Economics of Exclusion. Transatlantic Convergence or Transatlantic ? Working paper in progress. , O. (2002) Alienation is my nation. SOU 1996:47 Cirkelsamhället. Studiecirklars betydelse för individ Delbetänkande av Utredningen för statlig utvärdering av folkbildningen. SOU 1996:55 Vägar in i . Bilaga till slutbetänkandet. SOU 1996:154 Tre rapporter om studiecirklar. Delbetänkande av Utredningen för statlig utvärdering av folkbildningen. SOU 1996:159 Folkbildningen – en utvärdering. Slutbetänkande av utredningen för statlig utvärdering av folkbildningen. (1998) Folkbildningens verksamhet för invandrare och funktionshindrade. Resultat av en enkät till folkbildningens basorganisationer . Spivak, G.C. (1993) Outside in the Teaching . (1995) Att se på folkbildning.