sou · GRB3112d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Ingen av dessa är en enhet med 218 , Rösten och tecknet i , (red) nyckeln till det danska?, /: Makadam, 2003. vilken identitet, mening och kunskap kan garanteras. Däremot kan det utvecklas en pedagogik och ett innehåll som utgår från att dekonstruera motsatsparets enheter och därigenom peka på föränd- ring. En sådan rörelse skapas när man blir uppmärksam på det ofullständiga i en text, något som också kan få oss att se annor- lunda på våra egena liv. Det blir allt vanligare i det senmoderna samhället att flytta från ett land till ett annat. I flera av livsberättelserna är detta ett huvudtema. För att utvidga förståelsen av denna problematik beskrivs här exempel från två livsberättelser. Två av de intervjuade, och , har flyttat från till . Som vi har sett så handlar Luisas livsberättelse till stor del om att ta sig från ett land till ett annat. Hennes motsatspar rör sig mellan – . I berättelsen återkommer till det positiva att växa upp med många svenskar runt omkring sig. Hon tycker det har varit bra att hennes föräldrar har valt att ta seden dit dom kommer och släppt lite på sin egen kultur. berättar att hon aldrig har haft hemspråksundervisning, det räckte med den spanska som man talade hemma. pratar hon spanska med sina föräldrar och svenska med sina syskon. Vi har också sett hur beskriver sig själv som väldigt mål- inriktad. Hon vill bli operationssköterska och för att kunna bli det måste hon först bli sjuksköterska. När hon sökte till folkhögskolan var det i första hand för att förbättra sina betyg. När hon fått sitt omdöme från folkhögskolan kan hon söka in på tre olika sätt. Hennes mål är att förbättra sina betyg så att hon kan utbilda sig till sjuksköterska och därefter till operationssköterska. De både folkhögskolor som gått på, har inte direkt inne- burit några vändpunkter i hennes liv. Förflyttningen från chilensk till svensk kultur hade genomförts redan innan hon kom till folk- högskolan. Folkhögskolan har bekräftat för henne att hon är på rätt väg. Den har gett henne stöd och stärkt henne när det gäller hennes egna mål. har känt sig hemma på folkhögskolemiljön. Känslan av att tillhöra en gemenskap och vara en del av ett kollektiv är viktigt för . går hon sin egen väg, målet är i första hand att förbättra sina betyg så att hon kan komma in på den utbildning som hon själv vill. har på samma sätt som flyttat från till . Men livsberättelsen är annorlunda. bodde i till hon var . Hon har en hel del minnen från . Hennes pappa flyttade före till och kommer ihåg att i skolan var rätt jobbigt. Hennes pappa var politiskt aktiv och var tvungen att fly från . En äldre bror hjälpte honom till . När familjen kom till hade de inget uppehållstillstånd. Till en början trodde man inte att det var några problem och började i andra klass. visade det sig att man skulle bli utvisad. Polisen kom och hämtade familjen och körde dem till en flyktingförläggning. Pappan sattes i fängelse och upplevde många uppslitande händelser, hon och hennes bror togs till en barnpsykolog, hon flyttade runt till olika ställen. Hela utlämningssaken togs upp i tidningar, radio och tv. Pappan hungerstrejkade, skrev ett brev till sin lärare och klasskamrater, rektor på skolan skickade brevet vidare. Det blev demonstrationer och namninsamlingar. Till slut släpptes pappa och familjen fick stanna i . började gå i en svensk skola i en förort till en storstad. har hon bott i samma förort fram tills . I skolan fick hon gå i en vanlig klass men för att lära sig svenska fick hon parallellt gå i en särskild grupp för invandrare. gick i samma klass upp till nian. Hon tyckte att hon lärde sig mycket även om hon inte var en av de duktigaste. På ett helt annat sätt än Luisas livshistoria rör sig berätt- else om de problem som familjen haft sedan de kom till . För hennes mamma var det särskilt svårt. Hon vågade inte gå ut och vägrade att bo i . Hon ville bara åka tillbaka till . pappa hade sagt att de bara skulle bo i tills situationen blivit en annan i . Men det har inte blivit bättre och han skulle ha svårt att få ett arbete där . mamma kände sig lurad, mådde dåligt och fick gå till läkare. Det hela blev inte bättre av att mormor kom på besök till och försökte få familjen att flytta tillbaka till . Ett brott i berättelsen uppstår den dagen då Mathas mormor åker tillbaka till . Då satt sig hela familjen ned och grät och kommer fram till att man inte kan åka tillbaka. har mamma börjat arbeta och beskriver henne som mera självständig. kan hon säga att hon känner sig trygg i , fast det tog väldigt . Alla de här händelserna hände medan gick på låg- och mellanstadiet. På högstadiet började att släppa loss och var inte längre den här snälla tjejen. Hon började röka och intressera sig mera för killar än skolan, främst var det chilenska ungdomar som hon träffade. På liknande sätt som , pratade svenska i skolan. De chilenska ungdomar, som hon träffade , pratade spanska . Det gjorde att hon kände sig lite utanför, hon förstod inte riktigt alla skämten eller slangorden. Ändå beskriver hon det som om hon kom in i gänget, de var ju ändå samma landsmänniskor. När hon umgicks med dem mötte hon rasism- problem, det var det här med svenskar att man inte skulle prata med dom och att dom var nördar och töntar och mesiga och sådana här . hade svårt att ta det till sig, hon lyssnade mest. Hon hade lärt sig mycket när familjen skulle utvisas, då var många från andra länder och många svenskar som hjälpt dem. beskriver hur hon lyckades få sina kompisar att acceptera andra kulturer, hon pratade med alla andra och då slappnade hennes kompisar av. I slutet på nian, upplevde , kom den här ångesten att hon skulle välja till gymnasiet. var hon tvungen att vakna upp och börja plugga på riktigt. hade länge haft problem med matten. Hon hamnade i individuella programmet och där gick hon för att preparera sig för gymnasiet. Därefter valde hon handels och administration. Till en början gick det bra men blev det för tungt. fick sluta och i stället gå en preparandkurs. Ett av hennes stora problem hade varit matten. Under ett besök hos studievägledaren fick hon första gången höra talas om folkhögskolan. Hon sökte till en folkhögskola i en annan förort och kom in på en allmän linje. fick hon verkligen lära sig matte genom att börja om helt från början med de grund- läggande kunskaperna. Hon stärktes av det sociala och blev motiv- erad att fortsätta studera. Fortsatte vidare med allmän fortsätt- ningskurs och därefter en kurs med estetisk inriktning. lyckas inte på samma sätt som att lösa upp mot- sättningen mellan – , problematiken följer henne. Något gör att den hakar sig fast, att hon får svårt att komma vidare. Matematiken växer till ett stort hinder som hon har svårt att ta sig förbi. Folkhögskolan bryter detta mönster och stärker hennes självförtroende, här var det jag som räknades. Här får hon prata med lärarna och andra fick hjälpa henne, något som hon inte upplevt på gymnasiet. Den sista terminen har fått gå om eftersom hon varit sjuk och borta en del. som hon gått på folkhögskola har hon bott kvar hemma hos sina föräldrar. kommer hon snart att bli mamma. Hon och hennes pojkvän söker efter en lägenhet. Själv vill hon gärna bo kvar i samma förort men pojkvännen tycker det inte är något bra ställe att bo på. Därefter vill hon arbeta ett tag: nu har jag bara känt att jag har pluggat och pluggat och pluggat, jag måste ge det lite nytta också och hjälpa samhället och betala skatt och så, så att jag inte känner mig utanför 219 vill helst arbeta med barn som behöver hjälp, hon kan tänka sig bli någon slags specialist, barnpsykologi eller barnterapeut eller något arbete där hon hjälper handikappade. berättelse stannar vid särskilda händelser i hennes liv, texten stoppar upp, det saknas den rörelse som fanns i Luisas livshistoria. Pendeln slår mera fram och tillbaka i berätt- else, vilket gör att motsatsparen får svårt att sättas i spel. Efter att ha presenterat samtliga deltagare och gjort en dekonstruk- tiv läsning av utvalda berättelser skall vi nu gå vidare till den tematiska tolkningen. Här har vi strävat efter att hitta viktiga teman som uttrycks i intervjuerna. Vi har också i den tematiska tolkningen lagt vikt vid textens kontextuellt sammanhang. Vad befinner sig de unga vuxna i för situation? Vilken inverkan har deras ålder och generationstillhörighet? Vad kan sägas om den samhällsutveckling som utgör en ram för dessa livshistorier? Förutom det kontextuella har vi lagt vikt vid teman som ansluter till folkbildningen. På vilket sätt har folkbildningens betydelse gestaltats i berättelserna? Vad har dessa studier inneburit för de unga vuxnas liv och utveckling? Hur har det påverkat deras identitets-, menings- och kunskapsbildning? 219 , s. 32. Ett viktigt inslag i tolkningen har varit att se närmare på hur berättelsen kring det egna livet är relaterad till synen på folkbild- ning. Vilka kopplingar finns det mellan berättelsen om det egna livet och synen på folkbildning? En utgångspunkt för tolkningen är att sättet att skapa mening och förståelse om det egna livet på ett eller annat sätt är relaterat till det egna lärandet. Kunskapsbildning är inget frånskilt, utan nära sammanvävt med egna erfarenheter och upplevelser. Just här finns en av de narrativa intervjuernas största tillgångar, berättelsen syn- liggör hur det egna livet blir en del av de kunskapsprocesser som människan befinner sig i. Kunskap och liv hålls inte åtskilda utan flätas samman. Deltagarnas syfte med studierna Att man sökt sig till studieförbund eller folkhögskola varierar bland de intervjuade. Några menar att de haft som målsättning att komplettera och förbättra sina betyg från grundskola och gymn- asium. Andra har varit mera inriktade på personlig utveckling, odling av ett fritidsintresse, social samvaro eller strävade efter att göra en politisk samhällsinsats. Bland de intervjuade finns det också sådana som deltagit i folkbildningsaktiviteter för att direkt skaffa sig ett yrke. Gymnasisten , som lärde sig spanska i studiecirklar på fri- tiden, gjorde det för att komplettera sin gymnasieutbildning och för att efter gymnasiet kunna börja studera internationell ekonomi: Ett fel jag gjorde , eftersom jag är från , så pratar man spanska där, så var det så löjligt, att jag var tillsammans med en tjej och så valde hon franska och så tog jag det också. Då sa mamma: Du skulle ta spanska. Nej, men hon ville inte påverka mig för mycket, så tog jag aldrig spanska där. Och sen i högstadiet hade jag franska och vi hade en jätte dålig lärare, så jag sket i det, gjorde aldrig läxorna, ingenting. Klarade inte kursen. Och sen när jag skulle börja på gymnasiet igen, så behövde jag skärpa mig. Men det var . Jag hade inte lärt mig det jag behövde. Och ångrade jag mig att jag inte tog spanska i stället från början, som jag tyckte var så roligt, så jag hoppade av från franskan på gymnasiet. För att jag skulle ta spanska. Men sen när jag skulle ta spanska, så sa dom: Du kan inte ta spanska, för du har redan väntat för . Då sa jag: Men jag skall ändå kunna spanska. Ja, då får du väl gå till någon vuxenskola eller någonting. Då gjorde jag det.220 hade också varit klar över vad hon skulle använda sina studier till. Hon ville bli operationssköterska. Hon trivdes med folkhögskolan och visste att ett bra omdöme skulle öka hennes möjligheter att uppnå sitt mål. För var folkhögskolan helt enkelt ett led i hennes arbete med att förverkliga sitt yrkesprojekt: Min bror sa det häromdan, du är så målinriktad, det finns inget, tänk om du misslyckas då, tänk om du inte når det. Nej, det finns inget misslyckande utan jag får ta den tid det tar men jag ska. Sen får man ju se, det är som han sa tänk om man misslyckas, då får man ju ta ställ- ning till det då. Men förhoppningsvis går det bra.221 hade däremot inga förväntningar om betyg eller yrke när hon sökte sig till sin folkhögskolekurs. Hon ville resa på egen hand, lära känna en annan kultur och göra en politisk insats: Alltså mina förväntningar var just att jag skulle, jag kände att jag vill resa och jag ville se så alltså att jag klarade det, att jag kunde åka själv liksom eller själv och själv eller så utan. Det var ju organiserat men att jag ville åka iväg utan att jag kände att jag måste stanna för min pojkväns skull. Plus jag hade ju en massa förväntningar att göra någon nytta och liksom och lära mig spanska och massa grejor liksom.222 sökte sig till folkhögskolan av flera skäl: I:och, ja, vad var det som föranledde dig att skriva in dig där i [], påbörja dina folkhögskolestudier? S: Ja, det var väl lite olika anledningar. Du berättade att din mammaledighet höll på att ta slut S: Ta slut ja och så kändes det som måste jag ta tag i mina studier för jag kände det att jag ville ju inte börja springvicka igen det är ju det som finns, men då tänkte jag Då måste jag börja plugga. Vad skall jag plugga då? Jag har ju bara tvåårigt. Jag kanske måste få upp det till treårigt och då vart det som Skall jag ta Komvux. Nej, det går för fort och det blir bara korvstoppning. Och för mig är det kanske så att jag kan få in det där, men det går så fort ut. Det kändes som jag ville ha något mera varaktigt, som tar det på min nivå i stället för ett, ta det på två och då var det jätte bra att 220Juan, s. 2, 3. 221Luisa, s. 27–28. 222Luisa, s. 39. [] eller folkhögskola har den möjligheten, det sättet att man tar det p långsam takt i sin egen 223 De mest framträdande skälen var att hon inte ville jobba som barn- skötare sedan hon fått ett eget barn och att hon ville vidareutbilda sig och för att göra det behövde hon förbättra sina kunskaper och bygga på sin tvååriga till en treårig gymnasiekompetens. skrev in sig för att han behövde komma ifrån ett jobb som han vantrivdes med och inte såg någon framtid i. Han skrev också in sig för att måhända också få en yrkesutbildning inom det utbild- ningsområde, som han utbildade sig inom redan i gymnasieskolan. och såg den särskilda satsningen på lokal idrotts- ledarutbildning för arbetslösa ungdomar som ett sätt att bryta sin arbetslöshet och lära sig lite ledarskap. Första gången som Gabby sökte sig till folkhögskolan var det för att göra något helt annat än det hon sysslat med i sina studier inom medieprogrammet i gymnasieskolan; lära sig mera om U-lands- problematiken i och resa till . var det för att hon kommit på att hon verkligen ville bli journalist och såg journalistutbildningen inom folkhögskolan som ett alternativt sätt att skaffa sig den kompetens hon inte kunde skaffa sig i journalist- högskolan eftersom hon inte hade tillräckligt höga betyg för att komma in. Det är tydligt att de unga vuxna i allmänhet vet vad de själva vill, vare sig det gäller att skaffa sig bättre betyg eller att lära känna en annan kultur eller finna andrum i en arbetssituation som upplevs ohållbar. De vill lära sig det de själva vill, sådant som kan ha betydelse för de livsmål som de just för tillfället har i sikte. Det finns inget entydigt svar på frågan hur de intervjuade har kommit i kontakt med folkbildningen. Några har hört en kompis berätta om hur bra det är på folkhögskola, andra har fått kontakt genom studievägledare, arbetsförmedling, annons eller på en utbildningsmässa. Vanligt är att man tidigare känt någon bekant eller släkting som på ett eller annat sätt har erfarenhet av folk- högskola eller studieförbund. 223 , 2002, s. 18. såg en lapp om en kurs hos ett studieförbund när hon hade jobb som vikarierande förskollärare på en montessorieförskola. och fick kontakten via arbetsförmedlingen, de berättade om en idrottsledarutbildning som bedrevs i samarbete mellan länsarbetsnämnden och två studieförbund. kom i kontakt med folkhögskolan under ett besök hos studievägledaren. fick kontakt med folkhögskolan på en vuxenutbildningsmässa. Det är inte alltid som kontakten med folkbildningen fungerar helt bra. sökte in till fritidsledarlinjen på en folkhögskola som låg på överkomligt avstånd från var han bodde och jobbade. Men han fick konstigt nog inte något svar på sin ansökan. gör han ett nytt försök, men inte heller fick han något svar. Då tog själv kontakt med folkhögskolan. Det visar sig då att de av hans ansökningshandlingar inte hade kunnat utläsa att han var behörig att antas. Folkhögskolan hade missuppfattat innehållet i hans praktik. När detta var avklarat kallades han till antagnings- intervju och kom senare också in på utbildningen. Ett tema som återkommer i flera intervjuer är skillnaderna mellan arbetssätten i , gymnasiet, komvux och högskolan å ena sidan och folkbildningen å andra sidan. beskriver hur hon redan i lågstadiet fick ångest för att stå framför klassen och redo- visa. Hon beskriver också hur detta förvärrades i gymnasieskolan. När hon fick höra att det var högt tempo på Komvux, så förstod hon att det inte var något för henne. och det kändes som Komvux, Komvux det går inte, jag har hört att det är så jäkla högt tempo, nädå tänkte jag, vad skall jag göraoch då kände jag, nu skall jag börja redovisa, gud va jobbigt.224 I folkhögskolan var det annorlunda: I: nej så om man nu tänker på det här med alltså vad dina folkhögskolestudier har inneburit för dig, du har också berättat om den utbildning som du länkade in på om man nu tänker så här på vad folkbildningen har för betydelse för unga vuxna människor i allmänhet vad betyder den för ungas möjligheter att fortsätta utvecklas så där 224 Ibid, s. 11. S: Det här borde ju egentligen fler ungdomar göra. Helst när man är osäker att veta vad man skall syssla med. Det skall alltid stressas. Det skall gå fort. Jag, menar man tar kanske beslut, som man inte riktigt är det, det här jag vill, så det är ju ett väldigt bra sätt att eller vad skall man säga, form, som jag tycker att egentligen ännu fler borde prova på för att kunna få fram I: är det just att komma till klarhet över vad man vill S: jo I: och vem man är och vad man kan det är folkhögskolan den är bra på att lyfta fram det S: unik på det sättet. Att dom ser på ja, varje människa I: och det är någonting som du menar är något väldigt grund- läggande I: att när den här självkänslan infinner sig S: Man glömmer ju bort. Det är som att det skall gå så fort. det skall bara pluggas och det skall gå fort. Och man hinner kanske inte känna efter man hoppar på någonting, som man kanske inte riktigt vet. Där får man som liksom välja in i så det225 Sättet varpå arbetet i folkhögskolan är organiserat ger, som beskriver det, således utrymmet för eftertanke. jämför språkundervisningen i ungdomsgymnasiet med den han fått inom studieförbundet: I:Du har också berättat att du kom i, att det är lite annorlunda att gå där än att gå i skolan. J:Ja, det är helt annorlunda. I:Dom som är där, deltagarna är, alla är äldre än dig och de äldsta är bortemot . Vad var det liksom första intrycket du fick vid första studiecirkelsträffen? Vad var ditt första intryck? J.Så fort jag hade gått innanför dörren så var det människor av helt olika bakgrunder och olika åldrar. J:Det var mitt första intryck. Sen när vi började tänkte jag inte på det. Det är inget problem med det. Jag tyckte det mer var kul, så det var väl det. Eftersom jag går i skolan så är de alla i min ålder. Men här var det helt skilda. I:Det är en stor skillnad från att gå i skolan då. Ähhm, ja, när det gäller sättet varpå man studerar språk i [studieförbundet] hur är det i förhållande till sättet varpå man studerar språk i gymnasieskolan. J:Det är mycket, eftersom man går dit för sin egen skull, betalar själv och sånt. Dom blir ju inte sura om man inte gör läxorna. I skolan kan man få värsta utskällningen. Men här liksom: Har du gjort 225 Ibid, s. 31. Men då så. Det är mycket snällare. menar jag inte att man skall skita i det. Det gör jag inte heller. Det är mycket trevligare så. Det är mera som i utlandet. Det är mera prata. Det är inte så mycket skriva. Jag har varit på spanska lektioner, för min flickvän läste det. Då var jag på hennes lektioner för att kolla skill- naden just mellan där jag läste och hon läste. Och jag tyckte att där jag läste var mycket bättre. Plus att, jag vet inte om det är så alltid, men där vi går där är vi inte så många. Vi är sex, sju stycken i ett sånt här rum. är vi kanske fyra. Och är det så mycket lättare att lära sig. för du kan fråga direkt när det är någonting som du inte förstår. Du får läsa mycket. Vi skall läsa varje gång. Då får du kanske läsa fem gånger per termin. I:Det är en mindre grupp. Det är mer fokusering på J.Det är ju ändå det man vill göra först. Sen att kunna skriva det är väl en annan sak. Tycker jag i varje fall, som vill lära mig prata. J:Plus att lärarna dom brukar alltid ha spanska som sitt, i alla fall där vi går, har ju spanska som sitt modersmål. Vi har två eller tre stycken från och och sånt. Och det tycker jag är mycket bättre, för dom kan, även sån spanska som inte står i böcker. Dom kan ge såna: Vi brukar säga så här. Man kan också säga så här. Har du en fråga så kan dom den direkt. För det är deras modersmål varit att rekommendera till gymnasieskolor, att försöka värva sådana som har det som modersmål. För det hade varit mycket bättre. Om man liksom får höra hur det ska låta i stället ör att få höra som sveng- elska. En svensk som försöker prata spanska. Det kan aldrig bli likadant. I:Nej, nej. J:det är mycket skönare at höra på henne. I:Och sen är det, det här, kraven är annorlunda i gymnasieskolan där behöver man J:Ja, där har man ju betygen [] Det är mycket mer prestera: Ta dom, så kan dom det. Och det är mycket bra. I:Så det, de har en annan förtrogenhet med språket, än J:Ja, dom kan ju det perfekt. I:Bättre än lärarna i skolan. J:Ja, det hade nästan här sidorna. Och du ska kunna dom. Annars får du inte bra betyg. Där på [studieförbundet] är det mer att du skall fatta det.226 beskriver i sin berättelse hur hon provat på både Komvux och folkhögskola. På Komvux var det mera självständiga studier, det 226 , s. 6, 7. blev ingen klasskänsla. berättar hur hon fick göra allting hemma utan stöd från lärare. Det var dessutom stora klasser på Komvux, upp till 35 elever på en lärare. När hon skulle välja mellan Komvux och folkhögskola var valet enkelt. Jag hade pluggat på Komvux också, fast jag tyckte det var speciellt självständigt och man fick ingen klasskänsla och jag har ju pluggat på folkhögskola förut och jag trivdes, så då jag kände ja, då söker vi väl det.227 För var Komvux också ett alternativ men hon förstod snabbt att det inte var en realistisk möjlighet, det skulle innebära något som liknande gymansiet. ... för sen sa dom att det fanns den här möjligheten med Komvux men nej, det är lika fort, det är samma sak, dom hjälper inte dig, det är samma sak, du går dit bara för att du vet att någon finns och så står du där men gör allting själv.228 nämner också Komvux i sin berättelse. Han kunde själv tänka sig att gå på Komvux och säkert skulle han klarat det men han orkar inte med att gå på Komvux för att läsa upp alla ämnena. Då var folkhögskolan ett betydligt bättre alternativ. Han tror han själv skulle ha klarat studierna på Komvux men tror inte att flera av hans studiekamrater skulle ha gjort det. Om inte folk- högskolan fanns skulle det inte finnas något alternativ för dem. Jag skulle gått på Komvux, i vilket fall som helst, men det finns andra som kanske inte skulle gjort det skulle gått ut och ställt till djävulskap i samhället. Dom skulle ha kostat så otroligt mycket mer än vad det gör att gå på folkhögskola.229 ser med andra ord folkhögskolan som ett ställe där man möter de vuxna i den situation de befinner sig utbildningsmässigt sett; där man har större möjligheter att utgå från de vuxnas person- liga belägenhet och förhandenvarande kunskaps- och färdighetsutveck- lingsbehov. Gabby, som när hon påbörjade sin journalistutbildning i folk- högskolan bland annat hade en tidigare folkhögskolekurs och tre terminers universitetsstudier bakom sig, förklarade att hon tyckte studiearbetssättet i folkhögskolan i allmänhet är mycket bättre än tentaplugget vid : 227Luisa, s. 10.