sou · GRB391d1 · 2004-01-01 00:00:00 — 38.Översynen av det statliga språkbruket bör även omfatta för- tydliganden och utmönstringar av formuleringar i lagtexter som för negativa stereotyper om åldrandet och äldre män- niskor vidare. 39.I anslutning till arbetet med att se över det statliga språkbruket bör det anordnas seminarier eller liknande med företrädare för branschorgan, professionsföreträdare och företag som arbetar med massmedier eller reklam och som har egna riktlinjer där diskriminering på grund av ålder kan ingå. 40.Statligt finansierad statistik bör inte innehålla några övre åldersgränser. 41.Organisationer och företag bör se över sina etiska regler och policydokument samt implementeringen av dessa i syfte att synliggöra och motverka negativ särbehand- ling på grund av hög ålder. 42.Organ som arbetar med uppföljning, tillsyn och etik inom medieområdet bör uppmärksamma diskriminering på alla de grunder som anges i regeringsformen, inklusive ålder. Stärk utvecklingen av ny teknik för äldre människor (avsnitt 5.3) 43.Insamlandet av offentlig statistik om tillgång till och använd- ning av teknik bör förbättras så att diskriminerande urval och den osammanhängande bilden av äldres situation undanröjs. 44.Kunskapen om äldre teknikanvändare bör synliggöras och förbättras genom ökad forskning om äldre människors var- dagsliv och teknikanvändning samt om teknikens roll i sam- band med åldrandet. 45.Regeringen bör överväga förutsättningarna för att få till stånd en innovationsprocess som har plats för äldre teknikanvändare och som motverkar trögheter som hindrar företag från att möta en oexploaterad efterfrågan på användbara och ändamåls- enliga produkter och tjänster för äldre människor. 46.Regeringen bör också stödja utbildningsinsatser i samverkan mellan näringsliv och etablerade utbildningar. 47.De roller och strategier varigenom äldre själva får och försöker få tillgång till ny teknik bör stödjas. Planera för aktivt åldrande (kapitel 6) Vi delar den bedömning som gjort att aktivt åldrande handlar om att fortlöpande kunna vara delaktig i sociala, ekonomiska, andliga, kulturella och medborger- liga frågor. Insatser för att uppnå aktivt åldrande bör minska skillnader mellan kvinnor och män samt mellan socioekonomiska grupper och utformas med uppmärksamhet på förhållandet mellan generationer. Ytterst handlar aktivt åldrande om beslut som en- skilda människor själva fattar om livsstil och levnadsförhållanden. En central uppgift för myndigheter och andra aktörer är att skapa förutsättningar för den enskildes egen planering och eget ansvars- tagande för ett aktivt åldrande. Öka människors möjligheter att ta ansvar för sin hälsa under åldrandet (avsnitt 6.2) 48.Det arbete som pågår med att utveckla indikatorer och uppföljningsinstrument inom folkhälsopolitiken när det gäller åldrande och äldre människors förhållanden måste gå vidare, liksom det arbete som redan bedrivs på olika nivåer för bl.a. minskad rökning, ökad fysisk aktivitet och bättre kostvanor i alla åldersgrupper. 49.Regeringen bör ta initiativ till att utarbeta en nationell strategi för förebyggande hälsoarbete under åldrandet så att folkhälso- politiken kan utvecklas ytterligare inför de demografiska för- ändringarna. 50.Olika organisatoriska lösningar för tvärsektoriella förebyggan- de insatser under åldrandet bör prövas och följas upp. 51.Kunskaperna hos nyckelgrupper inom samhällsplanering, socialtjänst, hälso- och sjukvård m.m. bör öka när det gäller möjligheterna att uppnå positiva effekter på äldre människors hälsa genom livsstilsförändringar som rökstopp, ökad fysisk aktivitet och ändrade kostvanor, men också när det gäller betydelsen av kultur och natur. 52.Arbetet med att utveckla och följa upp förebyggande hem- besök som metod för uppsökande arbete bland äldre män- niskor bör fortsätta. 53.Regeringen bör tillsätta en Äldresäkerhetsdelegation för före- byggande insatser när det gäller risker för olycksfall bland äldre personer, samverkan med pensionärsorganisationerna om informationsinsatser men också med uppgift att sammanställa statistik och föreslå strukturella åtgärder som kan minska riskerna. Öka människors möjligheter att ta ansvar för boende och livsmiljö under åldrandet (avsnitt 6.3) 54.Den sociala bostadspolitiken bör också bli en förebyggande boendepolitik med utgångspunkt i människors eget ansvar för boende och livsmiljö under åldrandet, deras varierande förut- sättningar att göra val på bostadsmarknaden samt kommuner- nas nyckelroll när det gäller boende- och samhällsplanering. 55.Informationen till den enskilde om boendets och livsmiljöns betydelse under åldrandet behöver förbättras, inte minst om vad olika typer av boende under åldrandet innebär och vilka villkor som är förknippade med dessa. 56.Kommunerna bör ta till vara de möjligheter som planmono- polet ger för att skapa goda boendeförhållanden och livs- miljöer under åldrandet genom lokala processer som mobili- serar alla berörda aktörer och låter dem komma till tals. 57.Boverket bör få i uppdrag att analysera de statliga styrmedlen inom området i förhållande till hur de kan främja människors självständighet och delaktighet under åldrandet. 58.I det fortsatta arbetet med att öka tillgängligheten i samhället bör behov av insatser i boendet ges större vikt, och regeringen bör snabbt utreda hur den fysiska tillgängligheten i nypro- duktion och befintligt bestånd kan främjas på lång sikt och skapa fler alternativ för äldre människor att välja boende och livsmiljö. 59.Forskning och utbyte av kunskaper och erfarenheter när det gäller boende och livsmiljö under åldrandet bör stärkas. 60.När det gäller offentliga miljöer bör en hundravision om tillgänglighet för alla till offentliga miljöer vara det naturliga steget när de insatser som pågår för att öka tillgängligheten utifrån den nationella handlingsplanen för handikappolitik av- slutats; redan nu bör en sådan vision vara vägledande när nya offentliga miljöer planeras eller befintliga miljöer görs om. 61.Kunskaperna om funktionsnedsättningar och funktionshinder under åldrandet bör förbättras, och den kunskap som finns bör föras ut till de aktörer som ansvarar för utformningen av bo- städer, transportmedel, offentliga miljöer, affärslokaler, nöjes- arrangemang etc. 62.Staten bör ta ett ökat ansvar för att post- och teletjänster orga- niseras så att de många äldre personer som bor i landsbygds- och glesbygdsområden får möjligheter att åldras med fortsatt självständighet. 63.Vi utgår från att den kommitté som på uppdrag av regeringen ser över plan- och bygglagstiftningen behandlar frågor om regelverket för fysisk tillgänglighet i nyproduktion och befint- ligt fastighetsbestånd samt när det gäller tillgången till handel och extern service i olika delar av landet. Förbättra kunskaperna om vad tillgång till service i hemmet betyder för självständighet och hälsa (avsnitt 6.4) 64.Utveckla olika former av behovsbedömningar för olika typer av insatser inom äldreomsorgen inom ramen för nuvarande socialtjänstlag. 65.Regeringen bör ge i uppdrag att stödja utveck- lingen av metoder för seriösa men enklare behovsbedömningar inom ramen för nuvarande socialtjänstlag. 66.Regeringen bör ta initiativ till en uppföljning av den enskildes erfarenheter och upplevelser av olika former av behovsbedöm- ningar. 67.Regeringen bör överväga att stödja en försöksverksamhet med ökad tillgång till service i hemmet för äldre inom ramen för nuvarande lagstiftning. Möjliggör ett aktivt åldrande för människor som behöver vård och omsorg (avsnitt 6.5) 68.Öka kunskaper och insikter om möjligheter till ett aktivt åldrande för äldre människor med behov av vård och omsorg, och motverka föreställningar om att dessa inte kan eller vill vara aktiva. 69.Kommuner och landsting bör ta till vara möjligheterna att förebygga ytterligare vård- och omsorgsbehov hos äldre män- niskor genom ett förebyggande förhållningssätt och arbete. 70.Huvudmännen för vård och omsorg måste på ett bättre sätt uppmärksamma äldres behov av rehabilitering, habilitering och funktionsuppehållande träning och betydelsen av detta för både individ och samhälle. 71.Utveckla det lokala folkhälsoarbetet och de lokala kultur- och fritidsaktiviteter som avser personer med behov av vård och omsorg. 72.Öka personalens kompetens att arbeta med frågor som berör olika former av aktiviteter hos äldre med behov av vård och omsorg. Stärk sammanhållning och ansvarstagande över generations- gränser (kapitel 7) De utmaningar som en åldrande befolkning innebär för samhället kräver fortsatta insatser för en hållbar utveckling mellan gene- rationer . Särskilt måste ömsesidigheten över generations- gränser stärkas och utvecklas inom områden av betydelse för sam- hällsekonomin och maktstrukturen i samhället. Med en sådan ömsesidighet blir äldre personers delaktighet även en fråga om att delta i och ta ansvar för politiska beslut. Ett sådant arbete måste bottna i förbättrade möjligheter till möten och samverkan mellan personer ur olika generationer i alla delar av det dagliga livet. Beakta effekter på förhållandet mellan åldersgrupper vid politiska beslut och i samhällsplanering (avsnitt 7.2) 73.Regeringen bör pröva möjligheterna att mer systematiskt be- lysa effekter för olika åldersgrupper i samband med uppdrag som gäller generella välfärdsfrågor samt tillväxt och långsiktig hållbarhet, t.ex. inom ramen för vissa uppdrag till myndigheter och kommittéer. 74.Staten bör stödja den lokala planeringen genom att utveckla och sprida kunskap om modeller för marknadsundersökningar och långsiktiga effekter av demografiska förhållanden. 75.Frågor om förhållandet mellan generationer bör regelbundet ställas i någon eller några av de större mätningar som görs i , t.ex. av SCB eller vid . Öka möjligheterna till möten mellan människor över genera- tionsgränser (avsnitt 7.3) 76.Mötesplatserna i det offentliga livet för människor i olika åldrar måste bli fler. 77.Möjligheterna till mentorskap mellan personer i olika ålders- grupper i arbetslivet bör stärkas. 78.Statens kulturråd bör få i uppdrag att föreslå hur möten över generationsgränser kan främjas inom olika delar av kulturlivet. 79.Gör det möjligt för fler äldre människor att delta i skolarbete och annan verksamhet som gäller barn och ungdomar. 80.Forskning och erfarenhetsutbyte när det gäller möjligheterna till möten över generationsgränser i bl.a. arbetsliv, kulturliv, skola och lokalsamhälle bör stärkas. Tydliggör och säkerställ det offentliga åtagandet för vård och omsorg om äldre människor (kapitel 8) Beslut om framtidens vård och omsorg om äldre människor berör och påverkar alla i befolkningen. Dessa frågor är viktiga för den enskilde individen under olika delar av livsloppet: som äldre, som anhörig till en äldre person i behov av vård och omsorg, som med- finansiär av sin egen framtida vård och omsorg som äldre samt som medfinansiär av offentlig vård och omsorg. Vård och omsorg om äldre är också viktigt för samhället för att skapa stabila levnads- förhållanden. Det är därför oroande att förtroendet för vården och omsorgen om äldre människor tycks svikta. Behovet av förtyd- liganden av innehållet i det offentliga åtagandet inom vård och omsorg om äldre har nästan inte alls uppmärksammats tidigare politiskt i . I flera fall har regering och riksdag haft ambi- tioner att förtydliga ansvaret för vård och omsorg för de äldre, men resultaten har i de flesta fall i stället inneburit nya visioner och nya organisatoriska lösningar. I vårt arbete har vi kunnat konstatera att det finns en bred uppslutning kring att det även i fortsättningen ska vara så att samhället har det yttersta ansvaret för vård och om- sorg om de äldre. Det finns t.ex. inget stöd för att lägga ett större ansvar på anhöriga för äldres vård och omsorg. Vad detta yttersta ansvar innebär måste dock klargöras. Bredda och fördjupa de politiska processer som formar det offentliga åtagande för vård och omsorg om äldre människor (avsnitt 8.2) 81.Regeringen bör ta initiativ till breda diskussioner i samhället om hur man kan tydliggöra det offentliga åtagandet för vård och omsorg om äldre i ett samhälle där antalet och andelen äldre ökar som det offentliga åtagandet säkerställs avseende finansiering och personalförsörjning. 82.Regeringen bör peka ut vård och omsorg om äldre som ett område för den andra etappen av . 83.Stärk forskningen om sambandet mellan policyutveckling och medborgarnas förtroende för vården och omsorgen om äldre människor. 84.Utveckla indikatorer för att följa upp och kvalitetssäkra verk- samheten ur olika perspektiv inom vård och omsorg om äldre. Följ upp prioriteringar och utveckla prioriteringsunderlag inom vård och omsorg om äldre (avsnitt 8.3) 85.Regeringen bör fortsätta att följa upp prioriteringar inom hälso- och sjukvården bl.a. mot bakgrund av bedömning att prioriteringsgrunderna inte följs när det gäller äldre personer. 86.Regeringen bör ta initiativ till ett arbete där frågor om priori- teringar inom vård och omsorg om äldre tas upp till diskus- sion. 87.Inför individbaserad statistik inom vård och omsorg om äldre. 88.Utveckla statistiken avseende hälso- och sjukvården så att uppföljningar och utvärderingar av vården och omsorgen om äldre människor kan förbättras. 89.Utnyttja den förbättrade statistiken till mer kompletta och detaljerade analyser av hur resurserna inom vården och om- sorgen om äldre människor används. Formulera en kvarboendeprincip (avsnitt 8.4) 90.Regeringen bör göra en utvärdering av kvarboendet både i det ordinära boendet och i det särskilda boendet ur såväl ett individperspektiv (inklusive bl.a. etiska frågor) som ett sam- hällsperspektiv (här ingår även ekonomiska frågor som inves- teringar). 91.Regeringen bör ta initiativ till ett arbete där frågor om kvar- boende tas upp till diskussion. 92.Regeringen bör ta initiativ till att kvarboendeprincipen klar- läggs på ett tydligare sätt än i nuvarande lagstiftning för såväl den enskilde som för det offentliga. 93.Regeringen behöver initiera en översyn av begreppet särskilda boendeformer och konsekvenserna av det i annan lagstiftning. 94.Utred behovet av statliga insatser inom boendet för att möjlig- göra kvarboende även vid omfattande vård- och omsorgs- behov. Förtydliga stödet till anhöriga/närstående till äldre människor som behöver vård och omsorg (avsnitt 8.5) 95.Lagreglera kommunernas skyldighet att stödja anhöriga/när- stående. 96.Regeringen bör ta initiativ till en översyn av hur termerna anhörig och närstående används i lagstiftning som på olika sätt berör vård och omsorg om bl.a. äldre. 97.Kommunernas arbete med att utveckla stödet till anhöriga och närstående behöver fortsätta. 98.Uppmärksamma de varierande förutsättningarna för olika an- höriga/närstående som ger vård och omsorg åt äldre män- niskor. 99.Utred hur tillgång till vård och omsorg om äldre påverkar jämställdhet mellan män och kvinnor. 100.Utred ansvaret för tekniska hjälpmedel till anhörigvårdare/ närståendevårdare. 1 Vårt uppdrag och arbetssätt Den parlamentariska äldreberedningen (S 98:08), som antagit nam- net SENIOR 2005, har i uppdrag av regeringen att skapa förutsätt- ningar för en långsiktig utveckling av äldrepolitiken. Enligt direktiven (dir. 1998:109, se bilaga 1) är utgångspunkterna för vårt arbete de förändrade krav som ställs på samhället när både antalet och andelen äldre i befolkningen ökar. Våra analyser och förslag ska utformas med tanke på äldres situation i samhället och framåt. Vårt arbete ska bidra till att de nationella målen för äldre- politiken uppfylls. Om det finns skäl ska vi föreslå nya mål. De nationella mål som beslutade om (prop. 1997/98:113, bet. 1997/98:SoU24, rskr. 1997/98:307) innebär att äldre människor ska kunna åldras i trygghet och med fortsatt oberoende kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag ha tillgång till god vård och omsorg. I direktiven lägger regeringen särskild vikt vid att vi lämnar förslag som syftar till att öka äldre människors möjligheter att delta och ha inflytande i arbetsliv och samhälle. Det är angeläget att beredningen särskilt beaktar behov av åtgärder som innebär att äldres resurser i form av erfarenheter, kompetens och kunskaper i högre utsträckning tas till vara inom olika samhälls- sektorer. Frågor som rör service, vård och omsorg är angelägna att belysa. Dessa områden har dock behandlats av ett flertal utredningar . Beredningen bör därför ge stort utrymme åt att belysa andra frågeställningar av betydelse för äldre personers villkor i sam- hället. Vårt uppdrag och arbetssätt Viktiga områden som vi bör beakta är bl.a. äldres inflytande och delaktighet i beslutsprocesser tillgänglighet i samhället för äldre med funktionshinder utveckling av IT-hjälpmedel för äldre i hemmiljö liksom inom vård och omsorg kvalitet inom vård och omsorg anhörigas roll i vård och omsorg sociala kontakter och umgänge över generationsgränser äldres delaktighet i arbetslivet och möjlighet att fortsätta ett aktivt yrkesliv efter uppnådd pensionsålder äldres möjligheter att delta i eller ta del av kulturlivet. Till våra uppgifter hör också att belysa skillnader mellan mäns och kvinnors förutsättningar och villkor och att beakta det ökande antalet äldre med utländsk bakgrund. Enligt direktiven ska vårt arbete bidra till att skapa en bred dis- kussion om äldrepolitikens roll, möjligheter och begränsningar. Arbetet ska bedrivas utåtriktat. Ett skäl till detta är att många olika aktörer bör bli delaktiga i den framtida äldrepolitiken. Det gäller inte bara regering, riksdag, kommuner, landsting och myndigheter utan även arbetsmarknadens parter, föreningsliv, trossamfund, andra sammanslutningar och enskilda människor. Med utgångs- punkt från de äldrepolitiska målen kan kommuner, myndigheter och organisationer t.ex. utarbeta äldrepolitiska handlingsprogram inom sina ansvars- eller intresseområden. Enligt direktiven skulle resultatet av vårt arbete redovisas till regeringen . Tiden har senare förlängts till (Regeringens beslut 2002a). Vi tolkar direktiven så att vi ska lämna förslag som avser för- hållanden för de personer som och tiden därefter själva anser sig eller av andra anses vara äldre. Inom arbetslivet bedömer vi att ålder är en viktig faktor för många från åtminstone . Det innebär att analyser och slutsatser i första hand avser personer födda . Analyserna och slutsatserna avser deras fortsatta situation som äldre under åtmin- Vårt uppdrag och arbetssätt lägger vi stor vikt vid att dessa personer är en del av hela befolkningen och att frågor om deras situation också gäller hela samhället. 1.2.2Diskussionsbetänkandet Riv ålderstrappan! Livslopp i förändring (2002:29) Utifrån den prioritering av arbetsområden och frågeställningar som görs i direktiven valde vi i inledningen av vårt arbete att särskilt uppmärksamma de delar av äldrepolitiken som gäller äldre män- niskors möjligheter till aktivitet, delaktighet och inflytande. Beredningens arbete inom dessa områden kan beskrivas som en process i tre steg. I steg 1 analyserade vi underlag samt pre- senterade vår framtidsbild och våra principiella slutsatser i dis- kussionsbetänkandet Riv ålderstrappan! (SOU 2002:29) som gavs ut . Steg 2 utgjorde en dialog om framtidsbild och slutsatser, dels genom en formell remiss- omgång, dels genom regionala konferenser och seminarier med särskilt berörda aktörer. Trådarna har knutits ihop i steg 3, genom att ett slutbetänkande med förslag på åtgärder lämnas till regeringen. Remissomgången i steg 2 pågick . Remissen sändes till 197 instanser, av vilka 123 besvarade den. Av de remissinstanser som besvarade remissen angav 13 att de inte hade några synpunkter på betänkandet. Sammanlagt lämnade så- ledes 110 remissinstanser synpunkter. En sammanställning av de inkomna synpunkterna, som varit av stort värde för vårt arbete med innehållet i slutbetänkandet, finns i bilagedel B. I anslutning till diskussionsbetänkandet gav SENIOR 2005 ut fyra bilagedelar med underlagsrapporter från experter inom olika områden. gav SENIOR 2005 även ut en antologi med tio röster om ålder och åldrande, I livsloppet. gav SENIOR 2005 ut en engångstidning, som spreds genom kvällspressen, om de frågor som behandlades i diskussionsbetän- kandet. arrangerade SENIOR 2005 sex regionala konferenser om den framtida äldrepolitiken. genom- fördes också sju framtidsverkstäder i olika kommuner i samarbete med stiftelsen . En översikt över vårt utåtriktade arbete, och de värdefulla synpunkter som framkommit vid bl.a. de regionala konferenserna och framtidsverkstäderna, finns i bilagedel B. Vårt uppdrag och arbetssätt Information och material från SENIOR 2005 har varit till- gängligt på beredningens hemsida (). 1.2.3Arbetet med vård och omsorg Vårt arbete med frågor som berör vård och omsorg om äldre män- niskor skiljer sig något från arbetsprocessen inom de områden som tas upp i diskussionsbetänkandet. Ett skäl till detta är den tonvikt på frågor om delaktighet och inflytande som regeringen givit i direktiven till SENIOR 2005. Ett annat skäl är läget inom detta område med ett stort antal visioner och målsättningar i lagstiftning och förarbeten samt flera mycket aktiva aktörer på nationell nivå. Vi har därför bedömt att det funnits mindre behov av en samlande framtidsbild inom detta område och mer av fördjupad diskussion av vilka målsättningar och visioner som ska vara bärande . Mot bakgrund av detta har vi valt att ta upp frågan om det offentliga åtagandet inom vård och omsorg om äldre människor. Vårt fokus ligger på frågeställningar som är påverkbara på nationell nivå och som berör politiska ställningstaganden. har vi valt att göra några avgränsningar i vårt arbete med vård- och omsorgsfrågor. Vi tar inte direkt upp frågor som direkt gäller fram- tida finansiering, huvudmannaskap, personal- och kompetens- försörjning eller avgifter. Vi menar att det är först när man tagit ställning till vad som ska ingå i det offentliga åtagandet som man kan och behöver ta ställning till hur verksamheten ska organiseras. genomförde SENIOR 2005 fem hearingar om framtidens vård och omsorg om äldre människor. Som underlag för dessa hearingar tog vi fram ett underlag med fakta och frågeställningar. Detta underlag återfinns i bilagedel C tillsammans med en sammanställning av de synpunkter som fram- kom vid hearingarna. Vårt uppdrag och arbetssätt Slutbetänkandet innehåller följande delar: Huvudvolym med principiella ställningstaganden och motive- ringar till dessa inom samtliga behandlade områden. Bilagedel A med en underlagsrapport om etik (ansluter till avsnitt 3.3 i huvudvolymen) Bilagedel B med underlagsrapporter om arbetsliv och samhälle (ansluter till kapitel 3–7 utom avsnitt 6.4 och 6.5 i huvud- volymen). Bilagedel C med underlagsrapporter om vård och omsorg om äldre människor (ansluter till avsnitt 6.5 samt kapitel 8 i huvud- volymen). Bilagedel D med underlagsrapporter om service i hemmet för äldre människor (ansluter till avsnitt 6.4 i huvudvolymen). I huvudvolymen ägnas kapitel 2 åt en beskrivning av vad åldrandet innebär för den enskilde individen och vilka utmaningar som en åldrande befolkning ställer samhället inför. I kapitel 3 har vi samlat våra generella överväganden och förslag om äldrepolitikens roll, mål, inriktningar och arbetsformer . Här presen- terar vi också våra etiska utgångspunkter och vår framtidsbild. I kapitel 4 7 analyserar vi utgångsläge och förutsättningar för en önskvärd framtida utveckling inom de inriktningar som vi föreslår i kapitel 3. Vi föreslår också åtgärder som bör vidtas för att stärka de positiva förutsättningarna och undanröja olika hinder. Dessa för- slag är numrerade från 1 till 100, vilket inte ska tolkas som någon rangordning av dem. I kapitel 8 presenterar vi några scenarier över framtidens vård och omsorg om äldre människor, som kan bidra till fördjupad diskussion om de aspekter på vård och omsorg som vi tar upp i framtidsbilden, och föreslår åtgärder för fortsatt utveckling inom några centrala områden.