sou · GRB342d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Tabell 10.4 Genomsnittlig barnomsorgsutgift för samtliga barn, kr (inkl. barn som inte har barnomsorg). 1–6 år 7–10 år Tabell 10.5 Genomsnittlig barnomsorgsutgift för barn med barnom- sorgsutgift som är större än noll kr, kr . 1–6 år 7–10 år Tabell 10.6 Genomsnittlig barnomsorgsutgift för samtliga barn med barnomsorg, oavsett utgift eller inte, kr . 1–6 år 7–10 år Av naturliga skäl måste den kostnad för barnomsorg som används för att bestämma underhållsstödets belopp bygga på någon form av Underhållsstödets belopp, m.m. Eftersom de flesta boföräldrar i underhålls- stödssystemet är ensamstående (, se bilaga 2) anser utredningen att kostnaden för denna grupp föräldrar bör användas. Utredningen anser också att det är rimligt att det är genomsnittskostnaden för samtliga barn med barnomsorg som används. har mot denna bakgrund valt att beräkna barnomsorgskostnaden till för barn i åldrarna 1–och till för barn i åldrarna 7–. Som framgår av nedanstående tabell ligger de angivna kostnader- na i linje med de barnomsorgskostnader som boföräldrar i under- hållsstödssystemet med barn i barnomsorgen faktiskt har. Ut- redningens underlag för att beräkna dessa siffror har dock varit be- gränsat, vilket innebär att siffrorna är relativt osäkra. Utredningen har därför inte velat grunda ställningstagandet till underhållsstödets belopp på dessa uppgifter. Tabell 10.7 Genomsnittlig barnomsorgsutgift för barn med barnom- sorg i underhållsstödssystemet för barn med barnomsorg, oav- sett utgift eller inte Genomsnittlig barnomsorgsutgift för barn med barnomsorg med utgift som är större än noll kr 1–5 år 6–10 år Den genomsnittliga barnomsorgsutgiften för boföräldrar i under- hållsstödssystemet med barn i åldrarna 0–är per barn och månad. Genomsnittskostnaden har då beräknats för samtliga barn i åldersgruppen, dvs. även barn som saknar barnomsorg ingår. Det kan slutligen i detta sammanhang nämnas att fr.o.m. infördes allmän förskola för fyra- och femåringar, vilket innebär att föräldrar inte längre kommer att ha någon kostnad för barnomsorg dessa timmar. 10.5.5Spädbarnsutrustning och övriga kostnader En fråga är om kostnaden för spädbarnsutrustning bör anses ingå i normalkostnaden för barn. Underhållsstödets belopp, m.m. Inom ramen för KOV:s beräkningar av skäliga levnadskostnader tar verket fram kostnader för budgetposten Husgeråd och inven- tarier, barn . Posten tar upp kostnaderna för spädbarnsutrust- ning. I budgetposten ingår bl.a. barnsäng, barnvagn, sängkläder, skötbädd, barnsele, nappflaska, bärsele och spisskydd. Spädbarns- utrustning ingår inte i de budgetposter som redovisas i på pengarna. Till skillnad från dessa utgör kostnaden för spädbarns- utrustning inte ett månadssparande för att löpande kunna ersätta förbrukade eller förslitna produkter. Kostnaden för spädbarnsut- rustning kan i stället ses som en engångskostnad i anslutning till barnets födelse. Även om spädbarnsutrustning till stora delar införskaffas före barnets födelse – och alltså innan underhållsstöd börjar betalas ut – anser att man vid beräkningen av barns normalbehov inte kan bortse från denna kostnad. Bilden av vad barn kostar blir annars orealistiskt låg. Kostnad för t.ex. barn- vagn och spjälsäng ingår också i det schablonbelopp som används när underhållsbidrag till barn beräknas enligt FB. Enligt KOV:s beräkningar uppgår inköpskostnaden för späd- barnsutrustning till (). Med hänsyn till att de produkter som ingår i budgetposten till stor del behövs redan i samband med barnets födelse har utredningen valt att beakta kost- naden för spädbarnsutrustning . Om kost- naden fördelas blir kostnaden . Kostnaderna för barn och ungdomar kan naturligtvis variera från familj till familj. Ett exempel på detta är kostnaden för barnomsorg som är beroende av hushållets avgiftsgrundande inkomst och antal barn. Ett annat exempel är nettokostnaden för barnets andel i bo- förälderns bostadskostnad. Marginalkostnaden beror på bl.a. barnets ordning i syskonskaran och på om bostadsbidrag utgår eller inte. Kostnader för t.ex. semester, resor till släktingar och vänner, husdjur, kostnader för speciella fritidsintressen, musikinstrument2 eller musikundervisning ingår inte i den kostnad som utredningen räknat fram för barns och ungdomars normalbehov. Vissa mindre men återkommande kostnader förknippade med barn ingår inte 2 En blockflöjt ingår dock i KOV:s post fritid/lek för barn i ålderskategorierna 7–och 11–. Underhållsstödets belopp, m.m. heller i beräkningarna. De flesta barn åker på utflykt med dagis eller skolan vilket medför merkostnader för matsäck. I beräk- ningarna ingår inte heller kostnader för dator, skrivare eller Inter- netabonnemang3 eller merkostnader för eventuella handikapp, allergier eller sjukdomar. Som redan nämnts är de flesta boföräldrar i underhållsstöds- systemet ensamstående (, se bilaga 2). En ensamstående förälder kan – i den mån den bidragsskyldige inte kan eller vill ta hand om barnet – behöva betala för barnpassning. Det ovan anförda talar för ett tillägg av något slag till det av ut- redningen framräknade normalbeloppet för barn och ung- domar. måste man ta i beaktande att även många barn med sammanboende föräldrar lever med små ekonomiska resurser. Detta talar för en viss försiktighet. Vid en sammantagen bedömning anser utredningen att det är rimligt att det framräknade normalbeloppet för barn och ungdomar påförs ett belopp om . Detta belopp motsvarar det påslag utredningen i det följande förordar när förbehålls- beloppet för bidragsskyldiga föräldrar bestäms (se avsnitt 12.7.3). 10.5.6Den sammanlagda normalkostnaden för ett barn De ovan förda resonemangen (se avsnitt 10.5.2–10.5.5) leder fram till de månadskostnader för barn och ungdomar i olika åldrar som framgår av tabellen nedan. Utredningen utgår från att halva kost- naden belöper på den bidragsskyldiga föräldern och att det är denna del som underhållsstödet skall täcka. Vidare har allmänt barnbidrag, förlängt barnbidrag och studiebidrag beaktats. 3 Dator är mycket vanligt i hushållen. Enligt information från hade av barn/ungdom i åldern 9–tillgång till persondator av dem tillgång till Internet. Om en dator skulle läggas in i KOV:s budgetpost , telefon, TV-avgift m.m. skulle månadskostnaden för hushållen öka med . Se KOV, Underlag för beräkning av riksnorm 2003 (KOV dnr 2002/5213). Underhållsstödets belopp, m.m. Tabell 10.8 Normalkostnaden för ett barn (kr ). 1Här kan nämnas att föreslagit vissa ändringar i det eko- nomiska stödet (se SOU 2003:28). 2För barn födda under tredje eller fjärde kvartalet. För övriga barn är beloppet som regel lägre. 3Underhållsstödsutredningens beräkningar har gjorts utifrån de förhållanden som gällde . Det kan nämnas att studiebidrag utgår med under normalt i stället för normalt 2002. Den genomsnittliga kostnaden för barn och ungdomar i ålder 0–kan således efter att avdrag gjorts för barnbidrag och studie- bidrag beräknas till . Hälften av denna kostnad blir . Underhållsstödet har legat på samma nivå, , . Hade det årliga stödet fortfarande utgjort av prisbasbeloppet hade månadsbeloppet uppgått till . Det viktiga är emellertid, som utredningen redan framhållit, inte detta utan om stödet är rimligt utifrån vad ett barn normalt kostar . Av visst intresse i sammanhanget är också att bidragsförskottet och barnbidraget tillsammans motsvarade av basbeloppet medan underhållsstödet och barnbidraget mot- svarar av prisbasbeloppet. Trots att nivån på sam- Underhållsstödets belopp, m.m. hällets stöd till barn med särlevande föräldrar inte höjts ligger stödet från det allmänna alltså på en totalt sett högre nivå än 1994. Därtill kommer de ekonomiska förbättringar som maxtaxereformen inneburit för många boföräldrar. Av utredningens beräkningar i avsnitt 10.5.6 framgår att hälften av den genomsnittliga kostnaden för barn och ungdomar i åldern 0–efter avdrag för barnbidrag och studiebidrag uppgår till . täcker det belopp som sammanlagt lämnas i under- hållsstöd till ett barn, sammanlagt under barnets upp- växt, 0–(x x 12 månader), alltså väl hälften av normalkostnaden för ett barn utöver barnbidraget eller studie- bidraget, som enligt utredningens beräkningar uppgår till . Underhållsstödets totala belopp bör därför inte höjas. Frågan är i stället om det totala beloppet bör sänkas och om beloppet bör differentieras. Kostnaderna för ett barn varierar beroende på barnets ålder. I flera andra sammanhang (FB, UB och riksnormen) har man också valt att differentiera de belopp som avser barn efter ålder. Dessa normer innefattar dock inte eventuell barnomsorgskostnad. När nivån på underhållsstödet diskuteras måste barnomsorgskostnaden beaktas redan när nivån slås fast. Det faktum att vissa av kost- naderna för barnet ökar med stigande ålder kompenseras då i viss mån av att kostnaderna för barnomsorg minskar. Men kostnaderna jämnas trots det inte ut mellan barn i olika åldrar. Detta talar för att stödet differentieras. måste beaktas att en differentiering av stödet skulle leda till ökade administrationskostnader. Till detta kommer att ett enhetligt belopp ofta är enklare för den enskilde att förstå. Ett enhetligt belopp innebär visserligen att beloppet vissa år inte täcker de kostnader stödet är avsett att täcka och att beloppet andra år är högre än de kostnader det är avsett att täcka. Systemet bygger alltså på att boföräldern de år stödet objektivt sett är för högt lägger undan en del av stödet för att använda under de år då stödet objektivt sett är för lågt. Detta förhållande torde dock inte innebära några större svårigheter. Utredningens beräkningar visar att normalkostnaden för barn sedan barnbidrag och studiebidrag har beaktas varierar från till och att det nuvarande under- hållsstödets belopp överstiger vad stödet är avsett att täcka för barn i åldern 0–. För barn i dessa åldrar skulle stödet kunna sänkas. För barn i åldern 15–täcker stödet emellertid inte halva Underhållsstödets belopp, m.m. normalkostnaden efter avdrag för barnbidrag och studiebidrag. För barn i dessa åldrar skulle stödet behöva höjas. En höjning av underhållsstödet för barn som fyllt bör emellertid – med hänsyn till den återbetalningsskyldighet som föreligger – kombineras med en sänkning av underhållsstödets be- lopp för de yngre barnen. En bidragsskyldig kan annars sett över barnets hela uppväxt åläggas en återbetalningsskyldighet som över- stiger vad som sakligt sett kan motiveras utifrån barnets behov. Vid en anpassning av stödet till de belopp som utredningen be- räknat för ett barns normalbehov talar, som framgått, vissa skäl för en differentiering. Frågan är då hur en eventuell differentiering skulle kunna utformas. Några fasta ramar för hur en åldersdifferentiering bör se ut finns inte. I FB används tre olika nivåer (0–, 7–och eller äldre), i UB används två nivåer (0–och eller äldre), i KOV:s beräkningar och riksnormen förekommer sju nivåer (0, 1–, , 4–, 7–, 11–och 15–). Att i likhet med KOV:s beräkningar och riksnormen använda sig av sju olika nivåer i underhållsstödet skulle föra för långt, särskilt om man beaktar de administrativa merkostnader som varje ålders- grupp innebär. Utifrån de av utredningen framräknade beloppen framstår det som rimligt att utgå från tre åldersgrupper: 0–6 år 7–14 år De angivna beloppen utgör genomsnittet för varje åldersgrupp. Det sammanlagda belopp som kan utgå i underhållsstöd under barnets uppväxt (0–) skulle då bli eller i genomsnitt . En generell sänkning av stödet till skulle innebära en besparing för staten på och en sänkning till skulle innebära en besparing på . En differentiering av stödet i enlighet med det ovan anförda skulle, med dagens regler i övrigt, innebära en be- sparing för staten med . Såväl statsfinansiella skäl som omsorgen om de barn som inte får ett tillräckligt högt underhållsstöd talar för att beloppet differentieras i enlighet med vad som skisserats. Även om det nuvarande stödet sett täcker hälften av kostnaderna för ett barn efter avdrag för barnbidrag finns det barn som kommer in i Underhållsstödets belopp, m.m. underhållsstödssystemet vid en högre ålder och som då får ett för lågt stöd. En reform som den skisserade skulle innebära förbättringar för barn . För dessa barn skulle underhållsstödet öka med . Reformen skulle emellertid innebära försämringar för ett stort antal barn. av de barn som får underhållsstöd skulle få sina stöd sänkta. För barn i åldern 0–skulle underhållsstödet sänkas med och för barn i åldern 7–skulle stödet sänkas med . Detta skulle innebära att stödet sänktes med ett belopp på sammanlagt sett över ett barns uppväxt vilket sannolikt skulle medföra ekonomiska problem för många barn och boföräldrar som i sin ekonomiska planering inte räknat med att stödet skall sänkas. Utredningen är inte beredd att föreslå en sådan ändring. Inte heller är utredningen beredd att föreslå en generell sänkning av stödet till även om det beloppet skulle motsvara vad stödet är avsett att täcka. förordar i stället att underhålls- stödets belopp får ligga kvar på den nuvarande nivån till dess att kostnaderna för ett barn sett når upp till det totalbelopp som betalas ut under ett barns uppväxt, dvs. På detta sätt får man en mjukare anpassning av stödet till kostnaderna för barns normalbehov. När väl halva normalkostnaden för ett barn, efter att hänsyn tagits till barnbidrag och studiebidrag, med hänsyn till prisutvecklingen m.m. motsvarar det nuvarande under- hållsstödets belopp sett kan det finnas anledning att ånyo överväga frågan om en differentiering av stödet efter barns ålder. Grundskyddet för efterlevande barn utgörs av efterlevandesstöd till barn (se lagen [2000:461] om efter- levandepension och efterlevandestöd till barn). Efterlevandestöd till barn motsvarar för år räknat av prisbasbeloppet. Utredningens bedömning innebär att efterlevandestödet till barn även i fortsättningen kommer att överstiga underhållsstödets be- lopp. Behovet av ekonomisk försörjning torde i princip inte skilja sig mellan barn med en avliden förälder och barn med särlevande föräldrar. Detta talar för att efterlevandestödet till barn skulle kunna sänkas till . Efterlevandestödet till barn har dock övervägts. Det ansågs då inte motiverat att sänka nivån till underhållsstödets nivå, vilket hade föreslagits av Utred- ningen om efterlevandepension (SOU 1998:120 s. 329 f., prop. Underhållsstödets belopp, m.m. 1999/2000:91 s. 107 f., bet. 1999/2000:SfU13). Underhållsstöds- utredningen avstår därför från att lägga fram ett sådant förslag. Utredningens bedömning: Underhållsstödet bör även i fram- tiden anges i kronor. Underhållsbidrag, underhållsstöd och barnpension/efterlevande- stöd till barn reglerar försörjningen för barn som lever med endast en förälder. Två av dessa system är värdesäkrade genom särskilda indexeringsregler. Bestämmelser om justering av underhållsbidrag med hänsyn till förändringar i prisbasbeloppet finns i lagen (1966:680) om ändring av vissa underhållsbidrag. Barnpension och bidragsförskott beräknades t.o.m. med samma metod och barn garanterades stöd med lika stora belopp i båda systemen. har den garanterade nivån i barnpen- sionen fortsatt att räknas upp med hänsyn till prisbasbe- loppet. Det innebär att barnpensionen uppgår till och alltså är högre per barn och månad än underhållsstödet. Grundskyddet för efterlevande barn utgörs, som redan sagts, av efterlevandestöd till barn. Även efterlevande- stöd till barn är knutet till prisbasbeloppet. I förarbetena gjordes bedömningen att grundskyddet för barn till en avliden förälder även fortsättningsvis skulle vara värdesäkrat och inte, såsom föreslagits av Utredningen om efterlevandepension (SOU 1998:120), utges med ett i kronor bestämt belopp (prop. 1999/2000:91 s. 107 och bet. 1999/2000:SfU13). Underhållsstödet är inte värdesäkrat. För att höja beloppet krävs beslut av . Frågan är om det finns skäl att nu återinföra en indexering av underhållsstödet. Vid den hearing som Underhållsstödsutred- ningen höll ansåg många att stödet borde knytas till någon form av index för att inte urholkas beloppsmässigt. En direkt indexering med koppling till prisbasbeloppet eller kon- sumentprisindex (KPI) skulle medföra att underhållsstödet på samma sätt som underhållsbidrag och efterlevandestöd till barn justeras för förändringar i det allmänna prisläget. Ett problem med att knyta underhållsstödet till ett sådant index är emellertid att man inte får något hänsynstagande till förändrade Underhållsstödets belopp, m.m. konsumtionsmönster hos befolkningen i allmänhet. De levnads- kostnader som ingår i underhållsstödet kan sägas motsvara varu- korgar med produkter som anses nödvändiga för att uppnå en viss levnadsnivå. Innehållet i en sådan varukorg ändras dock med tiden, i takt med att människors behov förändras, produktutveckling m.m. Ett exempel på detta är de ändringar som skett av KOV:s beräkningar av skäliga hushållskostnader. ingår t.ex. mikrovågsugn i budgetposten Möbler, husgeråd, TV m.m. och kostnad för mobiltelefon och mobiltelefonsamtal ingår i budgetposten , telefon, TV-avgift m.m. Mot att knyta underhållsstödet till prisbasbeloppet eller KPI talar dessutom att underhållsstödets nivå är beroende av förändringar i det allmänna barnbidraget och studiehjälpen samt i barnomsorgskostnaderna. Dessa kan svårligen fångas upp med hjälp av ett index. Ytterligare en nackdel är att prisbasbeloppet och KPI består av en sammanvägning av prisutvecklingen för många olika produkt- grupper, där vissa, t.ex. bensin, enligt utredningens bedömning inte ingår i barnets normalbehov. Det finns därför en risk för att förändringar i prisbasbeloppet och KPI inte ger en korrekt bild av hur priset på de produkter som ingår i normalbehovet utvecklats. Ett alternativ till att knyta underhållsstödet till KPI vore möj- ligen att använda sig av del-KPI eller s.k. del-index. Del-KPI an- vänds vid bl.a. uppräkningen av KOV:s beräkningar av skäliga lev- nadskostnader. En sådan ordning löser dock inte problemet med att måtten på en skälig levnadsnivå förändras över tiden. En annan variant av indexering som i och för sig skulle kunna övervägas är att låta underhållsstödet följa löneutvecklingen. En löneindexering skulle innebära att även barn till särlevande föräld- rar på samma sätt som barn med sammanboende föräldrar får del av en förälders standardökning, när denne har en positiv reallöneut- veckling. anser dock inte att en sådan lösning kan förordas. Underhållsstödets uppgift är ju att tillför- säkra barnet en viss konsumtionsstandard. Inkomstförändringar påverkar inte i sig den garanterade standarden. I stället är det be- dömningar av vad som är en rimlig levnadsnivå som bestämmer beloppet. Sådana prövningar bör göras med utgångspunkt i de för- hållanden och värderingar som gäller . Att då låta löneutvecklingen i samhället styra nivån på stödet framstår inte som lämpligt eller ändamålsenligt. Ytterligare ett alternativ är att behålla dagens ordning med ett fast krontalsbelopp. Med en sådan lösning blir det enklare för den enskilde att förstå systemet än om beloppet knyts till ett index. Underhållsstödets belopp, m.m. Vidare kommer man ifrån problemet med att index inte beaktar att behoven kan förändras över tiden. Givetvis går det inte att komma ifrån att en ordning med ett i kronor bestämt belopp är mer tungrodd än en ordning där man knyter underhållsstödet till ett index eftersom varje förändring av beloppets storlek måste underställas . Trots detta gör ut- redningen den bedömningen att en ordning med ett fast krontal utgör den bästa lösningen. Att behålla knytningen till ett fast krontal ligger i linje med utredningens förslag beträffande förbe- hållsbelopp och grundavdrag för de bidragsskyldiga (se avsnitt 12) och ger därmed enhetlighet åt systemet. Utredningen har noga redogjort för de beräkningar som ligger till grund för bedömningen av underhållsstödets belopp. Detta, i förening med att uppgifter från officiella källor använts, bör göra det möjligt att utan större svårigheter kontrollera om beloppet bör ändras. Det bör här särskilt påpekas att den förordade lösningen förut- sätter att regeringen noga följer kostnadsutvecklingen och kon- sumtionsmönstren och vid behov tar initiativ till en lagändring vad gäller nivån på underhållsstödet. Utredningens förslag: Underhållsstödet betalas även i fortsätt- ningen ut i förskott. Däremot flyttas datum för när stödet skall kunna lyftas fram från den 20 i utbetalningsmåna- den till den sista . 10.7.1Utbetalningstidpunkt inom andra rättsområden Underhållsbidrag skall som regel betalas i förskott för kalender- månad (7 kap. 7 § första stycket FB). För barnpension och efterlevandestöd till barn, bostadsbidrag och allmänt barnbidrag gäller att utbetalning sker samma månad som bidraget avser, dvs. barnbidrag för augusti betalas ut , bostadsbidrag för augusti samt barnpension och efterlevandestöd till barn för augusti den 19 eller be- roende på födelsedatum. Underhållsstödets belopp, m.m. RFV har föreslagit att utbetalning av underhållsstöd skall ske den 20 i den månad som stödet avser (RFV Anser 1998:9). Ett förslag med samma innebörd har framförts i en skrivelse till Socialdepar- tementet. Skrivelsen har, som redan nämnts, överlämnats till . RFV:s förslag innebär inte att det samlade underhållsstödet blir mindre eller större. Däremot sker det en förskjutning av utbetal- ningstillfällena på så sätt att den sista utbetalningen görs i den månad som barnet fyller i stället för innan. Enligt RFV bör dock ändringen av utbetalningstidpunkt inte innebära en månads uppehåll i utbetalningarna för dem som redan uppbär underhållsstöd. Verket föreslår därför övergångsbestämmelser som innebär att utbetalningen förskjuts successivt under ett antal utbetalningstillfällen. Bakgrunden till RFV:s förslag är att verket anser att dagens utbetalningsregel skapar problem både för den enskilde och för försäkringskassorna. Eftersom underhållsstöd betalas ut den 20 före den månad som stödet avser innebär det att för- ändringar som inträffar mellan den 20 i utbetalningsmånaden och den första i nästkommande månad leder till att rättelser måste göras i efterhand; antingen genom återkrav mot bidragsmottagaren eller justeringar av den bidragsskyldiges återbetalningsskyldighet. Enligt RFV leder den nuvarande ordningen också till många onödiga ärenden om underhållsstöd hos . Efter- som en bidragsskyldig enligt FB inte behöver betala underhålls- bidrag till barnet förrän den sista är det enligt verkets bedömning många boföräldrar som låter ärendet gå till försäkrings- kassan enbart för att vara tillförsäkrade bidrag redan den 20 . Sökanden har ofta rätt till underhållsstöd till- baka när beviljar ansökan. Den bidragsskyldige har på sig att reglera den sammanlagda återbetalningsskyl- dighet som uppstått på grund av utbetalt underhållsstöd och detta utgör enligt RFV en betydande anledning till att bidragsskyldiga blir föremål för indrivning. RFV påpekar att en förskjutning av ut- betalningstidpunkten skulle innebära att den första utbetalningen skulle omfatta ett månadsbelopp mindre, vilket skulle göra det lättare för bidragsskyldiga att reglera den uppkomna skulden. Att förslaget leder till att olika tidpunkter kommer att gälla för när underhållsbidrag skall betalas och när underhållsstöd betalas ut Underhållsstödets belopp, m.m. ser RFV inte som något hinder. Verket pekar på att underhålls- stödet – till skillnad från det tidigare bidragsförskottet – inte är ett förskott på underhållsbidrag utan ett samhällsstöd som utges till barn och där den bidragsskyldige skall fullgöra återbetalning till staten enligt särskilda regler. Utredningen delar RFV:s bedömning att den nuvarande utbetal- ningstidpunkten har vissa nackdelar. Som verket påpekat är under- hållsstödet visserligen inte ett förskott på underhållsbidrag. Dock måste underhållsbidragets och underhållsstödets funktion sägas vara densamma. Båda har till syfte att täcka kostnaderna för barnets försörjning.