sou · GRB325d2 · 2004-01-01 00:00:00 — En sjuårsgräns gäller numer för möjligheten att få permanent uppehållstillstånd. Skärpningarna medför också att det kommer att ta längre att få medborgarskap. Personer som dömts till minst sex månaders fängelse i ges karenstid för rätt till permanent uppehållstillstånd efter avtjänat straff. Vid fängelsestraff utestängs personen för alltid från möjligheten att söka permanent uppehållstillstånd. Det går inte att få uppehållstillstånd i landet så länge man har en skuld till staten eller kommunen. Vidare krävs av asylsökande att de har tillräckliga kunskaper i danska språket innan permanent uppehålls- tillstånd ges. Den tidigare obetingade rätten till familjeåterförening har också tagits bort och numer krävs bl.a. en bankgaranti om per familjeåterförenad person till dess att familje- medlemmen erhåller permanent uppehållstillstånd. Möjligheterna att få en ny ansökan prövad, s.k. genoptagelse, finns för personer som håller sig gömda. Ordningen i några andra europeiska länder Beslutande myndigheter och asylprocessen Asylansökningarna behandlas i två instanser, som båda sorterar under migrationsministeriet, Ministeriet for Flyktinge, Invandrere og Integration, nämligen Utlänningsstyrelsen, Udlaendinge- styrelsen, och , Flygtningenaevnet. I vissa fall har också Dansk Flyktinghjälp, Dansk Flygtningehjaelp, del i avgörandet. Dansk Flyktinghjälp är en humanitär paraply- organisation med ett stort antal medlemsorganisationer. En asylansökan behandlas i Utlänningsstyrelsen som första instans. Om Utlänningsstyrelsen bedömer att villkoren för asyl är uppfyllda, erkänns sökanden som flykting. Om Utlännings- styrelsen däremot inte anser att villkoren för att få asyl är uppfyllda, avslås ansökningen och asylärendet lämnas automatiskt över till som andra instans. Detta gäller dock inte ärenden som bedöms som uppenbart ogrundade. I sådana ärenden inhämtas yttrande från Dansk Flyktinghjälp, som kallar sökanden till sig för ett samtal. Om Dansk Flyktinghjälp delar bedömningen avslås ansökan och utlänningen avvisas utan möjlighet att överklaga beslutet. Om bedömningen inte delas överlämnas ärendet i stället till i normalprocessen. är ett oberoende, domstols- liknande organ. Nämndens avgöranden är slutliga och kan således inte överklagas. Om utlänningen som söker asyl närmast kommer från ett säkert tredje land utanför EU avvisas han eller hon dit. Kommer utlänningen från ett EU-land så att överföring kan ske enligt överförs han eller hon till det ansvariga landet. I kan en asylsökande som får slutligt avslag på sin asylansökan få uppehållstillstånd av andra skäl, t.ex. humanitära. Sådana ärenden handläggs inom migrationsministeriet. Lagstift- ningen kring uppehållstillstånd på humanitära grunder kommer sannolikt att skärpas . Ett lagförslag som är tänkt att träda i kraft ligger i för behandling. Förslaget innebär att en ansökan om uppehållstillstånd av humanitära skäl skall lämnas in dagar efter det att asylansökan avslagits i första instans. På så sätt kommer frågan om uppehållstillstånd redan vara avgjord när asylansökan behandlas i andra instans. Skälet till förslaget är att antalet personer som efter ett avslagsbeslut lämnat in en ansökan om uppehållstillstånd på humanitära grunder ökat dramatiskt, från till Ordningen i några andra europeiska länder Antalet som beviljas uppehållstillstånd på denna grund har dock varit . Enligt migrationsministeriet har möjligheten att söka uppehållstillstånd på humanitär grund i praktiken blivit ytterligare en instans för de asylsökande som fått avslag. Om det inträffar väsentliga förändringar i den asylsökandes förhållanden kan han eller hon ansöka om att få ärendet upptaget till ny prövning även efter lagakraftvunnet beslut, s.k. genoptagelse. Enligt huvudregeln får den asylsökande inte uppehålla sig i medan frågan om ny prövning behandlas. En asylsökande har inte rätt till offentligt biträde förrän i men kan få juridisk rådgivning hos Dansk Flyktinghjälp . Alla asylsökande skall registreras hos polisen och placeras först på registreringscentret i norr om . Därefter blir de utflyttade till andra centra runt om i landet. Det är Utlänningsstyrelsen som beslutar var den asylsökande skall bo . De asylsökande skall fylla i en skriftlig ansökan om de inte kommer från . Även flertalet östeuropeiska länder och vissa afrikanska stater är undantagna från skriftlighetskravet eftersom det i dessa fall föreligger en stark presumtion för att de inte är berättigade till asyl. Även deras ansökningar blir individuellt behandlade men på grundval av muntliga intervjuer enbart. Utlänningar som har fått avslag på sin ansökan om asyl och om uppehållstillstånd av humanitära eller andra skäl får en uppmaning att straks lämna landet. Om de inte lämnar landet självmant, skall dansk polis verkställa avvisningsbeslutet. Har utlänningen inte själv ekonomiska medel till resan betalar polisen biljetten hem samt betalar ut ett mindre belopp i fickpengar. Om utlänningen vill resa till ett annat land än hemlandet går detta normalt bra om han eller hon kan visa att de får resa in i det aktuella landet samt resan inte blir dyrare. Om det föreligger verkställighetshinder t.ex. bestående av upp- komna oroligheter i hemlandet eller om hemlandet inte vill ta emot utlänningen kan Utlänningsstyrelsen bevilja tillfälligt uppehålls- tillstånd till dess verkställighet kan äga rum. Ordningen i några andra europeiska länder beviljas dock normalt endast om utlänningen samarbetat med polisen samt det inte varit möjligt att verkställa beslutet . Den danska regeringen har lagt fram ett förslag om ändringar i utlänningslagen avseende proceduren för avvisning av personer som fått avslag på sin asylansökan. Ändringarna syftar till att ge danska myndigheter utökade möjligheter till påtryckning för att få personer som fått avslag på sin asylansökan att lämna . Lagförslagets grundprincip är att åtgärderna för att förmå den avvisade att lämna landet skall stiga i intensitet för varje steg i avvisningsprocessen. Bland de nya element som införs kan nämnas intensifierad rådgivning och information om utreseplikten samt möjlighet att få i bidrag vid aktiv medverkan till utresa. De åtgärder som föreslås vi bristande medverkan framgår nedan. Åtgärder vid bristande samarbete Om en asylsökande inte medverkar till att fastställa sin identitet eller resrutt, inte kommer på kallelse till intervju eller inte sam- arbetar med polisen så att en verkställighet av ett avslagsbeslut kan äga rum kan t.ex. beslutas om att fickpengar samt pengar till kläder och mat dras in. Den asylsökande har då i stället rätt att få mat. Det kan också krävas av den asylsökande att han eller hon anmäler sig på bestämda tidpunkter hos polisen. Som anges i avsnittet ovan har den danska regeringen lagt fram ett lagförslag som bl.a. innebär skärpta åtgärder för de asylsökande som inte medverkar till att verkställighet av ett avvisningsbeslut kan äga rum. Enligt förslaget skall indragning av kontantbidrag ske. I stället skall de asylsökande anvisas logi vid center för flyktingmottagning i samt få en förpackning med mat och hygienartiklar. Barnfamiljer, gravida och ensamkom- mande barn är undantagna från de skärpta reglerna. Om det är nödvändigt för att säkra möjligheterna till verkställighet av ett avlägsnandebeslut kan polisen fatta beslut om att ta en asyl- sökande i förvar. Så kan ske bl.a. om den asylsökandes identitet är Ordningen i några andra europeiska länder oklar, om det finns ett slutligt avslagsbeslut eller om det är en ansökan som behandlas som uppenbart grundlös och ärendet för- väntas vara slutbehandlat . Även en person som uteblir från asylintervju hos behöriga myndigheter eller som uppträder våldsamt på centret där han eller hon bor kan tas i förvar. Polisens förvarsbeslut måste omprövas av domstol om en utlänning hålls i förvar i . Om domstolen bedömer att utlänningen skall vara fortsatt förvarstagen skall sättas ut som anger hur länge förvarsbeslutet gäller. Domstolen kan sedan förlänga en sådan frist, som aldrig kan sättas till än . Enligt det lagförslag som förväntas träda i kraft utökas förvarsmöjligheterna. Ett frihetsberövande skall enligt förslaget bli en möjlig motivationsfrämjande påtryckning i avvisningsprocessens alla led, således inte enbart i slutet av processen. Ett exempel som anges är då den avvisade vägrar att skriva under en passansökan. Ett sådant frihetsberövande är tänkt att vara temporärt och således hävas så snart personen i fråga börjar samarbeta igen. Tanken är vidare att ett sådant frihetsberövande endast skall användas om inte andra åtgärder som vidtagits har gett effekt. Antalet asylsökande till har varit följande: 1999: 12 331, 2000: 12 200, 2001: 12 512 och 2002: 5 947. fanns det ca 2 300 personer i som fått avslag på sin asylansökan men som ännu inte lämnat landet. Lagstiftning och beslutande myndigheter/domstolar infördes striktare regler för att möta den kraftigt ökade strömmen av asylsökande, varav flertalet inte beviljades asyl eller skydd på annan grund. Asylreglerna modifierades 1998 och antog sin nuvarande form genom den utlänningslag som trädde i kraft . införde då ett enhetligt asylförfarande där samtliga grunder, såsom , humanitära skäl m.m. prövas i ett sammanhang. Ordningen i några andra europeiska länder avslagsbeslut prekluderas således samtliga asylgrunder och den sökande kan inte inleda ett nytt förfarande med åberopande av annat skäl för att få stanna kvar i landet. Det ankommer på den asylsökande att göra sannolikt att han eller hon uppfyller kraven för asyl. Överprövning vid den nederländska motsvarigheten till , Immigratie- en Naturalisatiedienst (IND), har avskaffats och i stället får avslagsbeslut från denna myndighet överklagas till distriktsdomstolen i , som är en förvaltnings- domstol. Domstolen får till grund för sitt beslut även väga in omständigheter som tillkommit sedan avslagsbeslutet. Domstolens beslut kan i sin tur överklagas till den högsta förvaltnings- domstolen, . Asylprocessen, främst en beskrivning av snabbförfarandet Ett av de viktigaste elementen i den nederländska asylpolicyn är det snabbförfarande av asylprocessen som sker vid landets fyra s.k. anmälningscenter, aanmeldscentrum (AC). Snabb- förfarandet regleras i IND:s interna regelverk och inte i utlännings- lagen. Den asylrättsliga bedömningen under AC-proceduren sker dock givetvis i enlighet med den nederländska utlänningslagen. Syftet med den s.k. AC-proceduren är att , dvs. , sålla bort uppenbart ogrundade ansökningar eller ansökningar som inte är behörigt att handlägga med hänsyn till internationella åtaganden. AC-proceduren fungerar alltså som ett filter innan den asylsökande får komma till en vanlig flyktingförläggning, s.k. receptionscenter (RC), där en normal asylprocess sker. AC-personalen, som består av handläggare från IND, jobbar i skift. Alla asylsökande är hänvisade till att söka asyl vid ett av anmäl- ningscentren i , Zevenaar, Ter Apel eller på . Den övervägande delen av de asylsökande anländer till via och förs då till ett anmälningscenter i anslutning till flygplatsen där de inte anses befinna sig på neder- ländskt territorium utan i transit. För det fall ett anmälningscenter skulle vara fullbelagt finns det ett förcenter, temporary reception facility, där de asylsökande kan vistas , högst en , tills det finns kapacitet på anmälningscentret. Detta gäller dock inte för , som inte har något förcenter. Ordningen i några andra europeiska länder Fristen börjar löpa då den sökande anländer till anmälningscentret. Han eller hon placeras först i ett väntrum i avvaktan på registrering som utförs av utlänningspolisen. I samband med registreringen sker kroppsvisitering och tillhörig- heter, såsom mobiltelefoner och resedokument, tas normalt i beslag. Genomsökningen sker för att spåra färdväg och ursprung. Fingeravtryck kontrolleras med s.k. Quickscan som kan ge besked om personen sökt asyl tidigare i . Efter registre- ringen placeras den sökande i ett nytt väntrum i avvaktan på den första intervjun. Som en genomgående princip flyttas den sökande till ett nytt väntrum efter varje steg i processen. Syftet är att försvåra för de sökande att samordna sina svar till de frågor som ställs om deras ursprung och färdväg m.m. För övrigt råder för den enskilde strikta villkor under vistelsen på anmälningscentret. Nätterna spenderas i sovsalar där män och kvinnor sover var för sig. Familjer får dock sova tillsammans. De asylsökande får mat och övriga förnödenheter men har inte någon möjlighet att arbeta. Den första intervjun är begränsad till att röra identitet, medborgarskap och resrutt. Intervjun syftar bl.a. till att fastställa om är första asylland enligt . Vidare kontrolleras om den sökande tidigare nekats asyl i . Han eller hon erbjuds hjälp från Byrån för mottag- ande av asylsökande (COA), som är ett fristående statligt organ. COA förmedlar bl.a. medicinsk och ekonomisk hjälp samt advokat. Den sökande får ta del av intervjuprotokollet som han eller hon kan gå igenom med sin advokat. Eventuella felaktigheter anmäls till IND för rättelse. Beroende på vad som framkommit under den första intervjun finns tre alternativa vägar för den fortsatta handläggningen. Om det framkommer att fallet inte skall handläggas i p.g.a. avslutas AC-förfarandet och principen om första asylland tillämpas. Om det framkommer uppgifter om den sökandes ursprung som talar för att asylutredningen sannolikt inte hinner avslutas med ett avslagsbeslut under AC-förfarandet skickas personen till ett RC för ordinärt förfarande, som skall ta högst . Innan den sökande sänds vidare får han eller hon ett skriftligt besked om när den andra intervjun äger rum. Regelmässigt läggs denna intervju minst i tiden så att den asylsökande skall få tillfälle att återhämta sig. Om det framstår som sannolikt att det fortsatta AC-förfarandet kan ge tillräckligt underlag för ett avslagsbeslut stannar den sökande kvar Ordningen i några andra europeiska länder på AC och kallas till en andra intervju. Ett typexempel där detta alternativ blir aktuellt är om den sökande tidigare fått avslag på sin asylansökan. Den andra intervjun är mer detaljerad och ägnas åt att höra den asylsökande om hans eller hennes asylskäl. Den sökande har rätt till advokathjälp före intervjun och advokaten kan även vara med vid själva intervjutillfället. Ett protokoll som redovisar vad som framkommit under intervjun delges den sökande som, efter genomgång med sin advokat, kan lämna kompletterande uppgifter eller påtala eventuella felaktigheter. All skriftväxling mellan advokat och IND sker genom ett särskilt elektroniskt dokumenthanteringssystem där varje inlaga och beslut läggs in kronologiskt i en loggbok. Detta underlättar båda parternas överblick av processens fortskridande. Efter den andra intervjun gör beslutsfattaren, som inte varit delaktig i intervjuerna, en samlad bedömning av intervju- underlaget för att avgöra om asylskäl föreligger. Bevisbördan ligger på den asylsökande vilket innebär att en ansökan skall avslås om den asylsökande inte har gjort sannolikt att asylskäl föreligger. En omständighet som vägs in är bl.a. om utlänningen saknar rese- och identitetshandlingar utan att kunna göra sannolikt att han eller hon är utan skuld till att de saknas. Det faktum att en asylsökande saknar pass och övriga resehandlingar är således inget hinder för att AC-proceduren mynnar ut i ett avslag. En annan omständighet som vägs in är om utlänningen medvetet presenterat falska hand- lingar som äkta. Sammanfattningsvis ligger det alltså i den sökandes intresse att samarbeta genom att lämna korrekta uppgifter om sitt ursprung och förse IND med riktiga dokument. I annat fall riskerar han eller hon med stor sannolikhet ett avslagsbeslut. Till stöd för beslutsfattarens utredning finns på varje AC ett bibliotek där varje land som kan vara aktuellt i asylsammanhang har en egen katalog med kartor, beskrivningar av språk, kultur, religion m.m. samt aktuella rapporter om den politiska situationen. För ytter- ligare information finns särskilda interna databaser och tillgång till Internet. Eftersom varje AC, utom , är geografiskt specialiserat kan dokumentationen begränsas. Alla AC har vidare ett särskilt datorprogram som används för att söka den plats där sökanden säger sig komma ifrån. Genom att mata in den sökandes uppgifter om hur platsen, t.ex. en by, ligger i förhållande till andra byar och städer, större floder, berg m.m. kan datorprogrammet, Ordningen i några andra europeiska länder som bl.a. bygger på satellitbilder, göra en matchning av om beskriv- ningen stämmer med de verkliga geografiska förhållandena. Om beslutsfattaren efter den samlade bedömningen anser att ansökan bör avslås blir den sökande delgiven ett motiverat avsikts- besked härom. Den sökande får tillsammans med sin advokat möjlighet att inkomma med invändningar mot beskedet. Besluts- fattaren har att beakta dessa invändningar vid den slutliga bedöm- ningen som sker efter samråd med en koordinator för samtliga beslutsfattare på aktuellt AC. Om det står klart att asylskäl saknas meddelas ett avslagsbesked i enlighet med vad som framgick av avsiktsbeskedet. Beslutet är skriftligt och anger på vilken grund avslag sker samt redovisar utförligt skälen. Det kan endast komma ifråga avslagsbeslut under AC- förfarandet. Skulle handläggaren under processens gång komma fram till att det saknas tillräcklig grund för avslag, skall AC-förfarandet upphöra och den sökande sändas till ett RC för ordinärt förfarande. En och samma handläggare vid ett AC kan utföra både intervjuer och vara beslutsfattare, dock aldrig i samma ärende. Ett avslagsbeslut innebär att den sökande är skyldig att omedel- bart lämna landet. Den sökande har själv att ombesörja sin resa men IND och IOM stöttar såväl praktiskt som ekonomiskt med förberedelserna. IND svarar för boende, mat och förnödenheter efter avslagsbeslutet. Om den sökande inte lämnat upphör all rätt till hjälp från staten och den sökande får inte bo kvar på AC eller annan flykting- förläggning. En sökande äger rätt att inom överklaga IND:s avslags- beslut till förvaltningsdomstol. Eftersom beslutet är verkställbart bör dock den som önskar överklaga omgående till domstolen inge en ansökan om inhibition av beslutet. Överklagandena handläggs med förtur och dom skall meddelas . Ca 50–av asylärendena avslutas genom AC-processen. Ca 60–av besluten överklagas. Av de överklagande ärendena ändras ca 10–av domstolen. Andelen ändrade beslut efter överklagande är densamma som före AC-processens införande, vilket tas till intäkt för att systemet är rättssäkert. Eftersom AC-procedurens kapacitet är begränsad, med hänsyn till antalet platser och handläggande personal, är man i Neder- länderna medveten om att en kraftig ökning av antalet asyl- Ordningen i några andra europeiska länder ansökningar skulle innebära att en högre andel måste hänvisas till det ordinarie och längre förfarandet. Skulle flyktingströmmen åter vända mot t.ex. på grund av ett större krig skulle AC-proceduren således ställas på hårda prov. Man har vidtagit vissa förberedande åtgärder för att möta ett potentiellt tryck från . Den balans av gamla asylansökningar som finns kvar beräknas vara bortarbetad . Förhållandena på AC har varit utsatta för kritik. En förening för advokater med asylrättslig inriktning har drivit en domstolsprocess mot IND där man gjort gällande att AC-förfarandet strider mot den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna dels p.g.a. att förfarandet är summariskt och därmed rättsosäkert, dels för att själva förhållandena för de asylsökande, med t.ex. kropps- visitation och utegångsförbud, är alltför ingripande och närmast fängelseliknande. I sin dom ogillade domstolen advokaternas talan såvitt avsåg förfarandets rättsosäkerhet. Däremot fick advokaterna rätt vad gäller förhållandena på alla AC utom , vars egenskap av gränsstation ansågs rättfärdiga de stränga villkoren. Vidare ansågs det oacceptabelt att en asylsökande som avviker från AC med automatik får ett avslagsbeslut. Domstolen förelade att förbättra villkoren. Det är ännu inte klart vilka förbättringar för de asylsökande som IND kommer att vidta. finns på IND en central byrå för språkanalys. Den nederländska inställningen är att om en asylsökande påstår att hans hemland är X, bör han eller hon även kunna tala något av de språk som talas i X. Om en språkanalys, som görs tidigt i processen, utesluter att den asylsökande kommer från X, kan man korta processen betydligt eftersom det då är irrelevant att utreda de materiella asylgrunderna, som t.ex. risk för repressalier vid åter- vändande till X. Språkanalysen bygger på en svensk metod som har modifierats på flera sätt. Inspelningen är betydligt längre, , och analytikernas rapport granskas av en lingvist som svarar för en kvalitetskontroll av analysen. I av fallen kan analytikern utesluta att den intervjuade är från påstått land eller region. Ordningen i några andra europeiska länder Eftersom avslagsbeslut som grundas på språkanalys kan överklagas till domstol sker kontinuerligt en juridisk granskning av språkanalysens relevans för asylbedömningen. har byrån utfört 3 000 analyser. Endast i en handfull fall har domstolen ifrågasatt byråns bedömning. De asylsökandes advokater har möjlighet att angripa analysen och göra motanalyser. Så har skett i ca 200 fall. Ingen motanalys har dock vunnit domstolens gillande. Språkanalys tillämpas inte i AC-proceduren eftersom den korta tiden inte är tillräcklig för att garantera kvalitén. Verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut Den nya nederländska policyn innebär en dramatisk förändring när det gäller verkställighet av avslagsbeslut. Från att tidigare ha varit statens ansvar läggs nu ansvaret helt på individen. Efter avslags- beslut skall den asylsökande själv ombesörja sin avresa från . Staten ger bistånd i form av husrum och sociala förmåner efter beslutet. Den sökande kan även få finansiellt stöd för returresan genom IOM. Efter de upphör statens skyldighet att sörja för den asylsökande och han eller hon blir avhyst från sitt boende. Utlänningen betraktas härefter som en illegal invandrare och vid ett eventuellt gripande kommer han eller hon att utvisas. Målsättningen är att incitamentet att lämna landet inom den angivna fristen kommer att vara starkt och att man därför kan minimera resurserna på spaning, gripande och frihetsberövande av dem som fått avslagsbeslut. Det nederländska arbetet med att effektivisera återvändandet För att underlätta återförande till ursprungslandet arbetar IND på flera plan. Det finns samarbetslösningar med IOM för i princip alla viktiga länder som kan komma i fråga för återvändande. Man har även bilaterala memorandum of understanding () med vissa länder. Detta innebär bl.a. att bekostar resor för utländska experter från ursprungsländerna som hjälper till med identifieringen. Det innebär också att IND finansierar charterplan för återsändande. IND ansvarar då för säkerhets- personal på planet samt advance team som reser i förväg och ombesörjer dokumentöverlämnande och praktiska frågor. Ordningen i några andra europeiska länder hänsyn till gällande sekretesslagstiftning lämnas dock inte känsliga personliga uppgifter ut till ursprungslandet. IND fokuserar så långt möjligt på praktiska lösningar. Formella återtagandeavtal har, enligt IND, visat sig fungera sämre. har kontakterna med utländska ambassader centraliserats till en särskild enhet på vid . Kärnverksamheten består i samarbete med ambassaderna genom vilka man söker fastställa nationaliteten på dem som skall återsändas och om möjligt utverka laissez-passer, dvs. en accept från landet i fråga att ta emot den person som skall återsändas. Ambassaderna kan även vara behjälpliga genom att utfärda ett non-statement certificate, vilket är ett formellt intyg som utvisar att en person inte är medborgare i ambassadlandet. Ett sådant intyg har betydelse för hur länge en person kan hållas i förvar i avvaktan på utvisning.