sou · GRB39d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Under /97 ökade försäljningen i förhållande till 1995/96 främst beroende på ökad spannmålsodling och en höjning av rekommenderad gödselgiva till höstvete. Mellan /97 och 1997/98 var försäljningen i stort sett oförändrad. Den relativt stora förändringen i försäljningen mellan gödselåren 1997/98 och 1998/99 kan förklaras av besvärliga väderbetingelser, vilket ledde till lägre andel höstsådda grödor än normalt och att kompletteringsgödsling inte kunde genomföras. EU:s ökade krav på uttagen areal från påverkade också behovet av handelsgödsel. Under /2000 steg åter försäljningen jämfört med /99, främst på grund av ökad areal höstsådda grödor och på ett lågt pris på kvävegödselmedel under gödselåret. Under /01 ökade försäljningen ytterligare. ökade priset på handelsgödsel påtagligt enligt PM-index. Prisökningen på handelsgödsel borde tillsammans med minskad spannmålsodling ha lett till en minskad försäljning av handelsgödselkväve. Anledningen till den förekommande ökningen kan dock förklaras med att den prisökning på handelsgödselkväve som skedde samt bristsituationen kan ha skapat incitament för hamstring. Skärpta krav på proteinhalt i brödvete kan även ha medfört ökade kvävegivor på en väsentlig del av höstvetearealen. Dessutom höjdes kväverekommendatio- nerna till maltkorn i . Andra orsaker kan vara den minskade djurhållningen , främst inom svinproduktionen. Ett lägre antal djur innebär mindre stallgödsel, vilket i många fall kompenseras med handelsgödsel. Nedgången i försäljning av fosforgödselmedel kan främst förklaras med genomslag för informations- om rådgivningsinsatser riktade till jordbruket. Förbättrad stallgödselhantering och ökad medvetenhet om möjligheterna att minska förbrukningen av handelsgödselfosfor, vilket i sin tur lett till minskade kostnader för handelsgödsel, är andra förklaringar till den uppnådda minskningen. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel Förbrukningen av handelsgödselkväve i olika länder Förbrukningen av handelsgödselkväve skiljer sig väsentligt åt mellan olika länder inom den Europeiska unionen. Eurostat8 publicerar statistik över den totala förbrukningen av handelsgödsel i medlemsländerna, uppdelat på kväve, fosfor och kalium. Även uppgifter om utnyttjad areal jordbruksmark i de olika länderna publiceras . Nedanstående diagram visar förbrukningen av kväve i handelsgödsel i några länder 1998, fördelat på arealen utnyttjad jordbruksmark (åkerarealen plus betesmark). Kväve kg/ha utnyttjad jordbruksmark i några EU- Skillnaderna mellan arealen permanent är stor mellan länderna, liksom skillnader med avseende på tillförsel av handels- gödsel till sådana marker. Detta medför att förbrukad kvävemängd per hektar utnyttjad jordbruksmark inte kan jämföras fullt ut mellan länderna. Skillnader i odlingsinriktning och intensitet i produktionen har också avgörande betydelse för kväveförbruk- ningen. Bland de europeiska länderna är förbrukningen högst i , vilken är 3 gånger högre än förbrukningen i . En sjunkande tendens i förbrukningen av handelsgödsel 8 yearbook 2002, The Statistical guide to Europe, Data 1990-2000. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel finns framför allt i men även i bl.a. och . 6.1.3Användning av handelsgödsel i trädgårdsnäringen förekom frilandsodling på en sammanlagd areal av 12 200 ha och växthusodling på 327 ha. Växthus- som frilandsodlingen har minskat jämfört med föregående trädgårdsräkning . I statistiken över trädgårdsodling medräknas inte odlingar i hemträdgårdar eller för husbehov. Det samlade värdet av produktionen i trädgårdsnäringen uppgick till ca . Växthusodlingen domineras på köksväxtsidan av tomat och gurka och för blommor av rosor och tulpaner. Morotsodlingen tar i anspråk den största arealen köksväxter på friland. Fruktarealen domineras av äpplen medan jordgubbar är den övervägande bärkulturen. Förbrukningen av kväve i handelsgödsel varierar kraftigt mellan olika grödor, med en spridning från N/ha i fruktodling upp till N/ha i köksväxtsodling i växthus. Den höga användningen av handelsgödsel i växthusodlingen beror främst på intensiv produktion och är av den orsaken inte jämförbar med jordbruksproduktion. Förbrukningen av handelsgödselkväve för har för växthusodlingen uppskattats till ca N/år. Den uppskattade förbrukningen av handelsgödselkväve i frilandsodling- en var ca N/år. 6.1.4Användning av handelsgödsel i skogsbruket För att öka produktionen av stamved har skogsbruket sedan 1960- talet kvävegödslat barrskog på fastmark. Den årliga gödslings- arealen var som störst med knappt 200 000 ha/år. Därefter har den årligt gödslade arealen sjunkit till dagens nivå på ca 25 000 ha/år. Skogsgödsling med kväve upphörde nästan totalt i . kväve- gödslades i enbart ca 100 ha. Den mängd som sprids per Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel hektar skogsmark motsvarar vanligen mellan 140–N och den totala förbrukningen är ca N/år.9 användes framför allt urea som gödselmedel för skogsgödsling. skedde en övergång till ammoniumnitrat. Eftersom kortsiktiga försurningseffekter i det avrinnande vattnet påvisades, skedde en övergång till användning av kalkammonsalpeter. 6.1.5Tillförseln av kadmium till Kadmium tillförs bl.a. åkermarken genom gödsling med fosfor- gödselmedel. Basen för fosforgödselmedel är råfosfat. Beroende på råfosfatets ursprung varierar dess halt av kadmium. Tillförseln av kadmium med fosforgödselmedel till den svenska åkermarken var högst , beroende på den högre förbrukningen av fosforgödselmedel, men också på grund av det genomsnittligt högre innehållet av kadmium per ton fosfor. tillfördes kadmium per hektar med fosforgödselmedel. Kadmiumhalten i handelsgödsel var då i genomsnitt per ton fosfor. tog den svenska gödselmedelsindustrin initiativ till en minskning av kadmiumhalten i fosforgödselmedel genom val av fosforråvara med låga kadmiumhalter. infördes i förordningen (1985:839) om kadmium ett förbud mot att saluföra eller överlåta gödselmedel som innehåller högre halt av kadmium än per ton fosfor och som kunde hänföras till tulltaxenr 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 och 31.05.10 Förordningen upphörde att gälla . återfinns förbudet i förordningen (1998:944) om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter. En skatt på kadmium infördes . Skatten sattes till för varje helt gram kadmium i gödselmedel, till den del kadmiuminnehållet översteg per ton fosfor. sänktes gränsen till per ton fosfor. Reglerna om skatt på kadmium återfinns i LSG. De KN-nummer som omfattas av skatt 9Thuresson, T.: Skogsmarksgödsling – effekter på skogshushållning, ekonomi, sysselsätt- ning och miljön, , 2002. 1992/93:119, bet. 1992/93:JoU6, rskr. 1992/93:243. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel på kadmium är 3103 och 3105.11 var kadmiumhalten ungefär kadmium per ton fosfor i gödselmedel som såldes i . är halten kadmium i handelsgödsel som saluförs i i genomsnitt kadmium per ton fosfor. Nedanstående diagram visar tillförseln av kadmium med handelsgödsel till åkermarken för åren 1985, 1990, 1995 och 2000. Kadmiumtillförsel med fosforgödselmedel per hektar för några av . Cd g/ha Kadmiumhalten i fosforgödselmedel som används i är bland de lägsta i EU. Enbart har en lägre kadmiumhalt. Förutom minskad kadmiumhalt har den minskade fosforgöds- lingen bidragit till en minskad tillförsel av kadmium till svensk . Tillförseln via handelsgödsel är i snitt Cd/ha åker och år. Olika initiativ från gödselmedelsindustrin och jordbruksnäring- en samt den svenska lagstiftningen har medfört att kadmium- tillförseln till åkermarken minskat kraftigt. Industrin har bl.a. infört en kadmiumgaranti för NP- och NPK-gödselmedel som innebär att dessa gödselmedel inte innehåller kadmium per ton fosfor. 11 I förordningen (1998:944) används benämningen tulltaxenr medan KN-nr anges i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel. Det är dock inte någon skillnad mellan begreppen utan båda avser angivna nummer enligt den Kombinerade nomenklaturen, i detta fall 2510, 2809, 2835, 3103 och 3105. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel Gödselmedelsskatten påverkar främst priset på kvävegödselmedel och därmed jordbrukarens totala kostnader för handelsgödsel. Det är dock främst naturgaspriset som påverkar priset på kväve. Jordbrukets förbrukning av handelsgödselkväve påverkas förutom av kvävepriset av faktorer såsom grödareal, förväntad avkastning och produktpriset. Skatten, vilken motsvarar av kväve- priset, bedöms endast i mindre grad påverka försäljningen och förbrukningen av handelsgödselkväve totalt och per hektar utnyttjad åker. Förbrukningen av kväve och fosfor totalt och per hektar utnyttjad åker i jordbruket samt förändringar mellan olika tillförselkällor och mellan år är inte möjliga att studera fullt ut. saknas uppgifter om användningen av olika organiska gödselmedel utöver stallgödsel samt över odlingen av kvävefixerande grödor. För att få en fullständig bild över kväveför- brukningen i jordbruket krävs att den nuvarande officiella statistiken utökas med uppgifter om förbrukningen av andra organiska gödselmedel samt uppgifter om odlingen av kvävefixe- rande grödor med syfte att enbart tillföra kväve till kommande grödor. I vilken riktning försäljningen och förbrukningen totalt, regionalt och per hektar utnyttjad kan komma att förändras framöver är inte möjligt att ange, eftersom det är en rad faktorer som påverkar användningen av handelsgödselkväve. Tillförseln av kadmium till den svenska åkermarken har minskat väsentligt. Jordbrukets arbete för att minska innehållet av kadmium i fosforgödselmedel har jämte skatten på kadmium varit avgörande för denna minskning. Gränsvärdet som infördes har däremot haft en mindre styrande effekt. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel 6.2Bekämpningsmedelsskattens påverkan på användningen av bekämpningsmedel Utredningens bedömning: Skatten på bekämpningsmedel har haft en begränsad effekt på användningen av sådana medel. Användningen styrs av ett flertal faktorer. Skatten har haft en indirekt effekt genom att åtgärder som lett till minskad användning av bekämpningsmedel har kunnat finansieras med statliga medel. I kapitel 2 har vissa författningar nämnts som styr användningen och hanteringen av bekämpningsmedel. Vidare har påpekats att definitionen av bekämpningsmedel i LSB inte stämmer överens med definition av sådana medel. Enligt LSB skall vissa varor inte anses som bekämpningsmedel, bl.a. träskyddsmedel och ättika. Kemiska bekämpningsmedel har använts i jordbruket i mer än fem decennier. För att minska användningen av bekämpningsmedel och därmed de risker som är förbundna härmed har flera handlingsprogram antagits. Ett första handlingsprogram för att minska riskerna med användningen av bekämpningsmedel i jordbruket beslöts av regeringen gällande perioden 1990. Handlings- programmet, som utarbetades av dåvarande Lantbruksstyrelsen, och KemI, omfattade åtgärder som övergång till användning av medel med mindre risker ur hälso- och miljösyn- punkt. Minskad användning av bekämpningsmedel samt särskilda åtgärder till skydd för hälsa och miljö var också viktigt. Användningen av bekämpningsmedel, räknat i aktiv substans, skulle halveras . Halveringsmålet fastställdes utifrån den genomsnittligt försålda mängden 1985, dvs. ca , till ca . Handlingsprogrammet genomfördes och en halvering av användningen uppnåddes. Ett andra handlingsprogram beslutades av gällande perioden –1996. Användningen av bekämpningsmedel skulle ytterligare halveras till strax efter mitten av . Det generella programmet kompletterades med specifika åtgärdspro- gram genom ett uppdrag till dåvarande Lantbruksstyrelsen, och KemI. Handlings- programmet omfattade åtgärder med samma inriktning som det första programmet och flera av de aktiviteter som initierats under Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel den första programperioden fick en fortsättning. För perioden 1996 sattes således ytterligare en halvering upp som mål, ca , vilket totalt innebar en 75-procentig minskning. var försäljningen av bekämpningsmedel ca , dvs. en minskning med jämfört med genomsnittet för perioden –1985. Användningen var dock något lägre, , vilket motsvarar en minskning . Den största minskningen av användningen hade skett för ogräsmedel. Som ett tredje handlingsprogram för åren 1997 2001 beslutade år 199712 att hälso- och miljöriskerna vid användning av bekämpningsmedel i jordbruket och trädgårdsnäringen skulle fortsätta att minska. Detta arbete pågick inom ramen för det av beslutade miljökvalitetsmålet Giftfri miljö i syfte att minska riskerna vid användning av bekämpningsmedel. Åtgärds- programmet tog fasta på att kartlägga och kvantifiera riskerna samt att med hjälp av en rad olika åtgärder reducera riskerna. Arbetet inom programmet omfattade såväl förhandsgranskning av bekämp- ningsmedel som åtgärder för att t.ex. minska den totala använd- ningen, utveckla alternativa bekämpningsmetoder och förbättra hanteringen liksom att öka kunskapsnivån hos användarna. SJV och KemI har lämnat ett förslag till handlings- program för användningen av bekämpningsmedel i jordbruket och trädgårdsnäringen till år 2006.13 Förslaget beskrivs närmare i avsnitt 5.1.2 och kapitel 10. Sambandet mellan efterfrågan på ett produktionsmedel och förändringen av kostnaderna för detta, dvs. priselasticiteten, har tidigare berörts i avsnitt 6.1.1. Användningen av ett produktions- medel kan således styras genom att en skatt eller avgift läggs på produktionsmedlet. Ett flertal studier, såväl inhemska som utländska, har gjorts för att mäta priselasticiteten för bekämpningsmedel. Resultaten av studierna visar att priselasticiteten generellt sett ligger mellan -0,2 och -0,5.14 Priselasticiteten för bekämpningsmedel är med andra 1997/98:2. 13SJV:s rapport 2002:7. 14SJV:s rapport(1992:41) Miljöavgifter-Bekämpningsmedel-Handelsgödsel; EIM/Hasko- ning: Study on a European Union wide regulatory framework for levies on pesticides, 1999; Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel ord relativt låg. Vissa studier tyder på att priselasticiteten skulle vara mindre för ogräsmedel än för svampmedel och insektsmedel. Resultaten är dock inte entydiga. För ett flertal av de bekämpningsmedel som används i jordbruket kännetecknas efterfrågan av att den är trappstegsformad. Vid lågt tryck från växtskadegörare eller ogräs (på kort sikt) är det inte lönsamt med bekämpning medan vid högt tryck är betalnings- oviljan mycket låg. I båda fallen är efterfrågan oelastisk utom just vid övergången.15 6.2.2 Försäljning av bekämpningsmedel i Sverige16 Försäljningen av kemiska bekämpningsmedel uppgick till totalt , mätt i mängd verksamt ämne. Försäljningen fördelades på olika näringsgrenar enligt nedanstående tabell. Försäljningen av kemiska bekämpningsmedel fördelad på olika näringsgrenar, per ton och mätt i mängd verksamt ämne (Vad gäller frukt- och trädgårdsodlingen är statistiken osäker. Vissa ämnen som sålts till trädgårdsodlingen kan ingå i statistiken för jordbruk). Av de försålda mängderna bekämpningsmedel utgjorde medel för tryck- och vakuumimpregnering den klart största gruppen. Därnäst följde medel för bekämpning av ogräs. Tillsammans svarade dessa medel för av den försålda mängden bekämpningsmedel. Bruket av bekämpningsmedel i det svenska jordbruket är förhållandevis begränsat i jämförelse med ett flertal andra länder inom EU vad gäller såväl den totala förbrukningen som förbrukade mängder per arealenhet. En närmare redogörelse härför lämnas i avsnitt 6.2.4. : , Transport and the Regions: Design of a Tax or Charge Scheme for Pesticides, 1999. 15SJV:s rapport 2002:7. 16Källa: SJV:s rapport 2002:7 och KemI. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel 6.2.3Något om användningen av bekämpningsmedel i jordbruket, trädgårdsnäringen och skogsbruket17 Av den svenska åkerarealen behandlas med bekämpnings- medel. Variationen mellan olika grödor är dock stor. Den största användningen i jordbrukgrödorna, räknat per hektar, sker i odlingen av potatis och sockerbetor medan man använder minst bekämpningsmedel i vallodlingen. Vad gäller trädgårdsgrödorna sker den största användningen i bl.a. äppel- och jordgubbsodlingen. Användningen av bekämpningsmedel är starkt koncentrerad till den södra hälften av . En jämförelse mellan produktions- områdena visar att av bekämpningsmedelsanvändning- en sker i och slättbygder där av de odlade arealerna finns. Försåld mängd bekämpningsmedel fördelad på användarkategori, åren 1981 2001, uttryckt såsom ton per verksamt ämne. Anm.: totalsiffran för har rundats av uppåt. Till och med minskade således försäljningen av mängden verksamt ämne. Undantaget var då höjningen av den då gällande avgiften fr.o.m. ledde till att företagen köpte in större mängder bekämpningsmedel än vad som användes detta år. ökade försäljningen något och låg , efter en viss nedgång , på verksamt ämne, vilket motsvarar av genomsnittsanvändningen åren 1981 85. KemI har utvecklat en modell för att beräkna miljö- och hälsoriskindikatorer. Den metod som används är enkel och grov. Riskindikatortalen är baserade på ämnets farlighet, uttryckt som ett miljö- eller hälsoindex, multiplicerat med försåld volym för samma ämne. Ämnen som har höga miljö- eller hälsoindex och som säljs i stora mängder får höga riskindikatortal och väger därför tungt i den sammanvägda redovisningen. 17 Källa: se not 13. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel hälsoriskindikatortalen har ökat något . Förändringen av riskindikatortalen har i stort sett följt förändring- arna i försäljningsstatistiken. uppgick antalet försålda hektardoser till 4,3 miljoner. Hektardoserna beräknas som summan av för varje preparat beräknad kvot mellan såld mängd och rekommenderad dos, kg (l)/ha. Jämfört med ökade antalet försålda hektardoser . Jämfört med genomsnittet för den senaste femårsperioden innebar försäljningen en uppgång . Om jämförelse sker med innebär försäljningen en uppgång . Det försålda antalet hektardoser , 4,6 miljoner, var det högsta . Dosytan beräknas utifrån försåld mängd bekämpningsmedel och den rekommenderade dosen (kg eller l/ha av respektive preparat). Beräkningen visar hur stor areal (yta) som kan besprutas med den försålda mängden. Förhållandet mellan den samlade dosytan och den odlade arealen har ökat . Jämfört med har det dock skett en liten minskning, från 1,69 till 1,61 doser per hektar. Försåld mängd bekämpningsmedel inom jordbruket och trädgårdsnäringen fördelad på olika användningsområden samt totalt (ton verksamt ämne). Av sammanställningen kan utläsas att förbrukningen av ogräsbekämpningsmedel kontinuerligt har stigit . Noterbart är särskilt ökningen av försålda mängder glyfosat. Vad gäller svampbekämpningsmedel och insektsmedel varierar förbrukningen helt naturligt beroende på säsongs- variationer. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel 6.2.4Vilka är orsakerna till att användningen av bekämpningsmedel har ökat jämfört med mitten av ? Av föregående avsnitt framgår att försäljningen av mängden verksamt ämne har ökat . Vidare har antalet hektardoser samt förhållandet mellan den samlade dosytan och den odlade arealen ökat . Det kan konstateras att efter höjningen av den dåvarande avgiften, för varje helt kg verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet, har någon förändring av nivån på uttaget inte skett. Inledningsvis kan således konstateras att skatteinstrumentet, utöver en allmänt dämpande effekt på försäljningen, inte har varit orsak till förändringarna. Det har lämnats flera möjliga förklaringar till den beskrivna utvecklingen.18 Flera av dessa hänger samman med de ramar som den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) och olika nationella miljöregler ställer upp. Några förklaringar som lämnats är följande. –har arealen av olika grödor som odlas förändrats. Odlingen av höstsäd och sockerbetor, som har relativt hög användning av bekämpningsmedel per hektar räknat, har ökat. Odlingen av vall, vårsäd och våroljeväxter har däremot minskat. Ökningen av arealer med grödor som har förhållandevis hög användning av bekämpningsmedel har ökat det totala behovet av bekämpningsmedel. –Utvecklingen går mot större brukningsenheter, samverkan om maskiner etc. för att förbättra lönsamheten och konkurrens- kraften hos företagen. För att få driften att fungera måste maskinkapacitet och tillgänglig arbetskraft utnyttjas så effektivt som möjligt. Kemisk bekämpning har ofta både god bekämpningseffekt, liten tidsåtgång och låga kostnader i förhållande till alternativa metoder, vilket medför att den väljs i första hand. –Valet av växtföljd styrs i hög utsträckning av kravet på lönsamhet i det korta tidsperspektivet. Detta leder ofta till ensidiga växtföljder som har ökat problemen med vissa skadegörare och ogräs. –En mycket stor del av den ökade användningen svarar glyfosat för. 18 SJV:s rapport 2002:7. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel såldes ca glyfosat . såldes enligt tillgänglig statistik . Behovet av dessa medel har ökat på grund av krav på träda för att få arealbidrag, avvecklingen av omställnings- programmet, ändrat grödval och miljöregler med syfte att minska kväveläckaget. Dessutom har skillnaden mellan kostnaderna för mekanisk bekämpning och kemisk bekämpning ökat på grund av lägre priser på glyfosatmedel och högre kostnader för drivmedel. Ytterligare en bidragande orsak är att kemisk bekämpning är betydligt mindre tidskrävande än mekanisk. –Nya effektivare produkter har introducerats. Bekämpning har därmed blivit lönsam i fler fall . Detta gäller t.ex. svampbekämpning där antalet doser ökat . Denna ökning kan även till viss del vara följden av att flera av åren varit gynnsamma för bladfläcksvampar i stråsäd och potatisbladmögel. 6.2.5Särskilt om användningen av bekämpningsmedel i trädgårdsnäringen19 För att närmare belysa hur bekämpningsmedel används inom trädgårdsnäringen bör något sägas om ekologisk odling, integrerad produktion och konventionell odling. Den ekologiska odlingen inom trädgårdsnäringen har utvecklats . skedde en kraftig ökning av sådan produktion. började de stora livsmedels- kedjorna att efterfråga alternativodlat. I ekologisk odling får man inte använda de gängse kemiska bekämpningsmedlen. Förebyggandet av tänkbara problem i produktionen är därför en grundläggande princip. I EG-förord- ningen om ekologisk produktion av jordbruksprodukter fastslås ett antal förebyggande åtgärder som en förutsättning för produk- tionen. I dagens ekologiska odling ökar efterfrågan på direkta insats- medel mot ogräs och skadegörare. De förebyggande åtgärderna ökar produktionskostnaderna i ekologisk odling jämfört med konventionell odling. Växtskyddsarbetet i ekologisk produktion börjar redan på planeringsstadiet vid val av växtplats och sortval och så- eller 19 Källa om inget annat anges: SJV:s rapport (2001:7A) Trädgårdsnäringens växtskydds- förhållanden. Utvärdering av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel I växthus är möjlighet till klimatreglering av stor betydelse för att undvika sjukdomsangrepp. Odlingstekniska förebyggande åtgärder utnyttjas i största möjliga utsträckning. Speciellt viktigt är möjlighet till bevattning. Direkta insatsmedel som biologisk bekämpning och vissa växtvårdande och växtstärkande medel får användas. Information från prognos- och varningsmetoder kan utnyttjas för att behovsanpassa dessa insatser. Regeringen har lagt fast målet att den ekologiskt odlade jordbruksarealen skall fördubblas jämfört med . För trädgårdsodlingens del gäller att, med hänsyn till nuvarande nivå på den svenska odlingen, att av grönsaks- och bärarealen och av fruktodlingsarealen skall odlas ekologiskt år 2005.20 började begreppet integrerad produktion (IP) förankras i odling och handel i .