sou · GRB33d2 · 2004-01-01 00:00:00 — Förslaget innebär att de som köper småhus får finansiera slopad arvsskatt mellan makar trots att arvsskatten slopas även för andra tillgångar än småhus. Höjd stämpelskatt gör det också svårare för unga barnfamiljer att köpa sitt första hus. Förbundet konstaterar att regeringen i höstbudgeten har räknat med att statens intäkter från villabeskattningen ökar till . Det är en miljard mer än vad regeringen räknade med i vårbudgeten och förklaras av det preliminära taxeringsutfallet. Dessutom har de höjda elpriserna lett till större momsinkomster för staten än vad som kunnat förutses i budgeten. anser därför att slopad arvsskatt mellan makar fr o m bör kunna finansieras utan någon höjning av stämpelskatten. Hovrätten tillstyrker att bestämmelserna om slopad arvsbeskattning för efterlevande make och sambo samt om höjd stämpelskatt träder i kraft . Kommittén föreslår, att regeln skall gälla, om dödsfallet sker efter . anser emellertid, att regeln bör gälla från . Taxeringsvärdena är desamma och de praktiska problem, till vilka kommittén hänvisar, är naturligtvis desamma för de äktenskap, som genom dödsfall upplöses under den första hälften av året som under den senare hälften. Den kritik fakultetsnämnden riktat mot skatt på arv till efterlevande make har naturligtvis också samma bäring oavsett tiden för dödsfallet. Om regeln införs med verkan från , dvs. ungefär från den tidpunkt, då förslaget lades fram, är den praktiska svårigheten med en retroaktiv lagstiftning försumbar. En obehaglig tröskeleffekt uppkommer för de som erhåller arv efter någon som avlider före den tilltänkta ikraftträdandedagen. Vi har dock svårt att se hur denna tröskeleffekt skulle kunna hindras uppkomma. Även med ett retroaktivt ikraftträdande skulle motsvarande tröskel uppkomma vid någon vald tidpunkt. tillstyrker i sak utredningens förslag, men anser att ändringen bör gälla retroaktivt från . Avskaffandet av arvsskatten mellan makar föreslås träda i kraft . Det finns enligt förbundet skäl att förorda att ikraftträdandet bör gälla från i stället. I fråga om tidpunkten för ikraftträdande anser att övervägande skäl talar för att den nya bestämmelsen om slopad arvsbeskattning av make och sambo skall tillämpas i de fall skattskyldigheten inträtt efter . Arvsskattekonsekvenserna blir mycket olika beroende på om dödsfallet inträffar före eller efter ikraftträdandet (inte minst i de fall kvarlåtenskapen väsentligen består av fastigheter). I det första fallet kan arvsskatten bli betydande medan arvet blir helt skattefritt i det andra fallet. Detta är självfallet en oundviklig konsekvens av den föreslagna lagändringen. Enligt uppfattning finns det dock skäl som talar för att låta ändringen gälla fr.o.m. 2003-01-01. De allra flesta torde dels ha lättare att ta till sig och acceptera att lagändringar av detta slag ges verkan fr.o.m. ingången av ett nytt kalenderår (det framstår helt enkelt som en mera naturlig brytpunkt och ger för övrigt inte upphov till några retroaktivitetsproblem, eftersom det rör sig om en "fördelsändring"), dels att bakgrunden till och syftet med det skyndsamma lagstiftningsarbetet av allt att döma är de i många fall kraftigt höjda taxeringsvärdena och de konsekvenser från bl.a. arvsskattesynpunkt dessa medför. En senareläggning av ikraftträdandet har bättre förutsättningar att accepteras och stå i samklang med det allmänna rättsmedvetandet än den av kommittén föreslagna lösningen. Inte heller har LRF något att erinra mot förslaget om ikraftträdande, men precis som när det gäller 3-12-utredningens förslag om generationsskifte av företag är det viktigt att förslaget genomförs . FAR föreslår att ikraftträdandet av utredningens förslag om slopande av arvsskatten mellan makar görs retroaktivt fr.o.m. då nya och i många fall höjda taxeringsvärden gäller från och med detta datum. De nya reglerna föreslås gälla vid dödsfall som inträffar efter juni månads utgång . Fastighetsägarna anser att de i vart fall bör gälla för dödsfall som inträffat efter . Eftersom det övergripande syftet med utredningens förslag om att slopa arvsskatten för make och sambo är att så långt som möjligt mildra effekterna av de kraftigt höjda taxeringsvärdena bör förslaget genomföras med retroaktiv verkan för så många fall som är praktiskt möjligt. Retroaktiviteten bör därför gälla åtminstone fr. o. m. , dvs. i princip från den tidpunkt då förslaget presenterades offentligt. I annat fall kommer många människor att från presentationen av utredningens förslag till dess reglerna träder i kraft att drabbas hårt ekonomiskt av ett system som i praktiken dömts ut av en bred politisk majoritet. Taxeringsvärdena på småhus har ökat mycket kraftigt medan arvsskattens grundavdrag, skatteskalor och skattesatser varit oförändrade . Kombinationen av dessa höjda taxeringsvärden och arvs- och gåvoskattelagens progressiva skatteskalor har lett till chockhöjd arvsskatt fr o m . Då slog nämligen effekterna av den slopade frysningen av taxeringsvärdena igenom på arvsskatten, som beräknas på taxeringsvärdet året före dödsåret. Effekten har blivit att många villaägare som blivit ensamstående till följd av makes eller sambos dödsfall har tvingats lämna sitt hem. Detta är omänskligt. föreslår att de nya reglerna skall träda i kraft . Ett sådant förslag innebär att de villaägare som blivit eller blir änkor eller änklingar mellan och kommer i kläm på ett orimligt sätt. anser att de nya reglerna istället skall gälla retroaktivt från . Följande verkliga exempel visar hur arvsskatten skulle drabba ett pensionärspar i . (Arvsskatten beräknas på taxeringsvärdet året före dödsåret.) Exemplet illustrerar såväl behovet av slopad arvsskatt mellan makar som vikten av att lag- ändringen görs retroaktivt. För den här familjen höjdes arvsskatten med den Om någon av makarna skulle avlida tvingas den efterlevande betala i arvsskatt. Om dödsfallet skulle ske senare utgår ingen skatt alls. Det är viktigt att skattesystemet är och uppfattas som rättvist. Om de nya reglerna träder i kraft senare än vid ingången av 2002 kommer beskattningen att vara orättvis. illustrerar att det kan bli många som känner sig orättvist behandlade. Förbundet har fått bifogat brev från en villaägare, som blev änka , ca före den föreslagna tidpunkten för ikraftträdande. Hon anser sig komma i kläm efter- som hon utgår från när arvsskatten skall betalas1, vilket i hennes fall mycket väl kan vara efter . Hon har sannolikt fått anstånd med att upprätta bouppteckning till Därefter har hon en månad på sig att lämna in bouppteckningen till skatte- myndigheten. Hennes ombud har upplyst henne om att den slutgiltiga hanteringen av boupp- teckningen kan ta fem – . Hon skriver Det betyder att vi som hamnar i skarven kommer att betala en arvsskatt som ev redan är avskaffad. För många av oss en skillnad på – för en del avgörande för om man kan bo kvar i huset eller inte. Förbundet har en stark känsla av att regeringen och inte fullt ut förutsåg konsekven- serna på arvsskatten av att frysningen av taxeringsvärdena slopades. Förbundet har också vid en mängd tillfällen försökt förmå regeringen och att stoppa höjningen av arvs- skatten. Det är fortfarande inte för sent att besluta om retroaktivt slopad skatt. I lagen om arvsskatt och gåvoskatt finns dessutom redan två olika system enligt vilka ett tidigare fattat beslut om arvsskatt kan ändras och redan betald arvsskatt återbetalas. För det första finns möjligheter till återvinning av skatt. Detta kan t ex gälla om dödsboet försätts i konkurs från skattebeslutet (33 § 3 mom), om det framkommer att det finns ett tidigare inte känt testamente eller om en omständighet inträffar som föranleder tilläggsboupptckning (59 §). Dessutom finns regler om eftergift av skatt. Om exempelvis den som förvärvat egendom genom arv, testamente eller gåva avlider från det att skattskyldighet inträtt efterges hela skattebeloppet efter beslut av skattemyndigheten. Se närmare §§ 56 ff. Reglerna om återbetal- ning av erlagd skatt finns i skattebetalningslagen. Det är alltså tekniskt fullt möjligt att besluta om slopad arvsskatt från . Det som krävs är politisk vilja. Hovrätten har viss förståelse för övervägandena bakom den lagtekniska lösningen som valts med en ändring i enbart 28 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt. vill hovrätten dock peka på det mindre tillfredsställande med en ordning av innebörd att efterlevande make i första stycket hänförs till en skatteklass och sedan i andra stycket i princip förs bort därifrån. Det vore rimligare med en reglering om skattebefrielse i t.ex. 3 §. Enligt hovrättens mening bör frågan övervägas ytterligare. 1 Enligt 20 kap 1 § skall bouppteckning förättas senast från dödsfallet om inte skatte- myndigheten efter ansökan beviljar anstånd. Bouppteckning skall inom efter det att den upprättats ges in till skattemyndigheten för registrering, 20 kap 8 § . inregistrerar därefter bouppteckningen och fastställer arvsskatt, 51 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt. Arvsskatten skall enligt 16 kap 7 a § skattebetalningslagen (1997:483) ha betalats senast den förfallodag som infaller närmast efter det att har gått från beslutsdagen. Vad avser hänvisningen i övergångsbestämmelserna till ändringarna i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, innebärande att äldre bestämmelser fortfarande skall gälla i fråga om förvärv som hänför sig till tiden före ikraftträdandet, har hovrätten den synpunkten att vad som avses med tidpunkten för förvärvet har vållat problem i liknande sammanhang på så sätt att begreppet inte har tillämpats enhetligt. Svårigheterna är härvidlag främst knutna till att ett fastighetsförvärv normalt sker i två steg: genom först köpekontrakt och sedan köpebrev. Det bör i lagtexten eller i vart fall i förarbetena göras en precisering av vilken tidpunkt som i detta sammanhang är avgörande. Under avsnitt 4. Konsekvenser för de offentliga finanserna m.m. sid 60 föreslår kommittén ett alternativ till finansiering av förslaget att ta bort arvsskatten. Kommittén föreslår att stämpelskatten höjs för fysiska personer och att ändringen i stämpelskattelagen skall träda ikraft men att äldre bestämmelser skall gälla för förvärv som hänför sig till tiden före detta datum. Lantmäteriet anser att författningsändringen istället borde gälla och att stämpelskatten för beviljad lagfart skall tas ut med det högre beloppet. Anledningen till att detta skulle vara en bättre lösning än kommitténs förslag är framförallt de dåliga erfarenheterna från tillämpningen av lag (1996:837) om tillfällig nedsättning av stämpelskatt i vissa fall. Enligt denna lag skulle stämpelskatten utgöra ett lägre belopp om förvärvet skett mellan vissa tidpunkter. I de fall inskrivningsmyndigheter (IM) inte kände till att köpekontrakt fanns upprättat utgick man ifrån köpebrevets datum medan man i andra fall utgick från köpekontraktet. Utgick man från köpekontraktets datum fick IM oftast kräva in detta. HD har i en dom 1996 (NJA 1996 sid. 807) konstaterat att köpekontraktets datum var det datum som skulle gälla. Detta fick till följd att vissa fastighetsägare fick krävas på mer skatt och vissa fick återbetalning – en onödig, arbetskrävande och komplicerad hantering. Om den nu föreslagna höjningen gäller förvärv som hänför sig till visst datum måste IM återigen kräva in köpekontrakten i ärenden som gäller lagfartsansökan under en övergångstid som kan handla . Lantmäteriet föreslår därför att den inskrivningsdag då ansökan kom in till IM skall vara den dag från vilken författningsändringen börjar gälla.