sou · GRB391d1 · 2004-01-01 00:00:00 — En ännu kraftigare arbets- kraftsinvandring skulle behövas för att upprätthålla den nuvarande balansen i befolkningen mellan personer respektive . Inom EU-området skulle det handla om drygt 36 000 invandrare per miljon invånare t.o.m. dvs. flera hundra miljoner invandrare. För del har () på uppdrag av SENIOR 2005 beräknat de samhällsekonomiska konsekvenserna av att människor stannar kvar längre i yrkeslivet (Riksförsäkrings- verket 2002). Beräkningarna visar att det krävs stora ökningar av de äldres deltagande i arbetskraften för att försörjningskvoten ska minska eller bruttonationalprodukten öka. Försörjningskvoten kan inte ens upprätthållas på dagens nivå om man antar att de personer som är kvar i arbetskraften arbetar fram till som bl.a. förtidspensionsrisken förändras extremt mycket. Även med dessa antaganden sjunker försörjningskvoten till cirka 1,5 yrkesaktiva per pensionerad . Den samhälls- ekonomiska kalkylen visar dock att tillväxten gynnas om de äldre väljer att arbeta mer. (Med de antaganden som redovisas ovan ökar bruttonationalprodukten med jämfört med om dessa förutsättningar inte uppfylls.) Huruvida välfärden ökar beror på om värdet av de positiva effekterna av ett ökat arbetsutbud överväger värdet av de negativa effekterna av till exempel minskad fritid och ökad påfrestning i arbetslivet. För att några positiva effekter på tillväxten ska åstadkommas måste fler utnyttja sin lagstadgade rätt att stanna kvar i anställning till . ska ligga kvar på samma nivå som behövs det, enligt , ytterligare 2 140 000 yrkesaktiva förutom de 4 337 000 yrkesaktiva som redan är inräknade i prognosen. En bild av vad detta innebär i praktiken får man om man utgår från referensalternativet och räk- nar med att hälften av alla som uppnår fortsätter att förvärvsarbeta. Dessa måste då arbeta fram till för att dagens försörjningskvot ska vara oförändrad fram . Åldrande, individ och samhälle utmaningar analyser (SOU 2000:7) tyder på att det blir svårare att finansiera välfärdssystemen via skatter, om nu- varande ambitioner ska bibehållas. I kombination med en minsk- ning av antalet personer i arbetskraften innebär detta svårigheter att öka utrymmet för offentligt finansierade välfärdstjänster. För till- växt i skatteinkomsterna är det enligt viktigt med bl.a. en hög sysselsättning även för den äldre arbetskraften. I en bilaga till /2000 tecknar – utifrån sina prognosmodeller – några scenarier för den svenska ekonomins utveckling (SOU 2000:7 bilaga 1). Institutet betonar att de närmaste decen- niernas ekonomiska utveckling starkt kommer att präglas av stora förskjutningar i befolkningens ålderssammansättning, särskilt av det ökande antalet äldre. Ett stycke in kan detta leda till arbetskraftsbrist och svårigheter att finansiera de stigande ut- gifterna för pensioner, sjukvård och äldreomsorg. Avgörande för möjligheterna att hantera situationen blir enligt Konjunkturinsti- tutet utvecklingen på arbetsmarknaden. Oavsett hur vård och omsorg m.m. finansieras kommer det i princip inte att finnas mer att fördela mellan generationerna än vad de som förvärvsarbetar producerar. Fram ter sig den offentligfinansiella utvecklingen, med ord, relativt friktionsfri. För tiden pekar på en växande försörj- ningsbörda för dem som förvärvsarbetar och stigande krav på offentlig service, som kan befaras leda till spänningar för den offentliga sektorn. Med en väl fungerande arbetsmarknad, fortsatt låg inflation och god tillväxt i skattebaser och hushållens real- inkomster betecknar institutet ändå möjligheterna som rimligt goda även på . Nya konjunkturkriser, minskande arbetskraftsdeltagande, dåligt fungerande pris- och lönebildning samt eroderande skattebaser kan dock göra situationen allvarlig. kommer huvudbetänkande från Långtids- utredningen att ges ut. Arbetet berör två block av frågeställ- ningar. Det första blocket rör framtida tillväxtförutsättningar för svensk ekonomi. Där kommer resultaten av de beräkningar som görs för den framtida ekonomiska utvecklingen fram att redovisas. Det andra blocket rör den framtida fördelningen och de offentliga välfärdssystemen. Utgångspunkten för analysen är fram- Åldrande, individ och samhälle utmaningar tida möjligheter och utmaningar för ekonomin och välfärdssyste- men. Bland dessa kan nämnas den demografiska utvecklingen med en åldrande befolkning, utvecklingen mot ett kunskapssamhälle och en fortsatt internationalisering av ekonomin. I anslutning till huvudbetänkandet kommer expertbilagan Den demografiska ut- maningen – en strategi för långsiktigt hållbara offentliga finanser att publiceras. anlägger ett långsiktigt perspektiv i Kommunala framtider – en långtidsutredning om behov och resurser (2002). Även i denna utredning är de demografiska förändringarna en viktig utgångs- punkt. En slutsats i utredningen är att kommunerna utan skatte- höjningar kommer att få svårt att bibehålla den ambitions- nivå de har . Särskilt blir situationen besvärlig, när behoven av äldreomsorg väntas öka mer än kommunernas resurser. Även om barnafödandet ökar eller andelen studerande växer så blir de positiva effekterna av detta otillräckliga i förhållande till de långsiktiga utmaningar som kom- munerna ställs inför. skulle dessa alternativa vägar t.o.m. kunna innebära ännu större svårigheter för kommunerna att till- handahålla välfärdstjänster på samma nivå som . Det beror på att resurser då inte på samma sätt kan frigöras från barnomsorg och utbildningsverksamhet till äldreomsorg som annars. varnar för en överdriven tilltro till att staten kan tillföra de resurser som krävs med hänsyn till kraven på budgetbalans och möjligheterna att höja de statliga skatterna. En annan varning gäller nivån på den kommunala servicen. Det är inte säkert att framtidens medborgare nöjer sig med den service som medborgarna är vana vid. Stigande inkomster och en gradvis ökad materiell levnadsstandard kan leda till ökande krav på kom- munerna. Så har fallet varit . beräknas hushållens privata konsumtion fördubblas i reala termer räknat per invånare. En del av den efterfrågeökning som de stigan- de inkomsterna gör möjlig kommer sannolikt att riktas mot sådana tjänster som kommunerna tillhandahåller. Åldrande, individ och samhälle utmaningar Långsiktiga samband mellan demografi och ekonomi – scenarier från Nya forskningsrön har visat att många samhällsekonomiska före- teelser påverkas av förändringar i befolkningens åldersstruktur. har på uppdrag av SENIOR 2005 beskrivit några scenarier utifrån dessa nya rön och med hjälp av SCB:s befolkningsprognoser (i SOU 2002:29 bilagedel B). Utgångspunkten har varit framskrivningen , inte den som har redovisats ovan. Inom forskarvärlden diskuteras hur bestående sambanden mellan demografi och ekonomi är . Det råder t.ex. osäkerhet om hur människor anpassar sitt beteende till bl.a. de demografiska för- ändringarna. Det finns också många andra faktorer än demografin som påverkar den ekonomiska utvecklingen. tidsstudier skriver dock att kontrollstudier har visat att dessa sam- band är relativt stabila, bl.a. genom att framskrivningar av ålders- strukturen in är betydligt mer pålitliga än prognoser utifrån någon ekonomisk variabel. De slutsatser som drar har stora likheter med . Den svenska ekonomin kom- mer med stor säkerhet att befinna sig i en prekär situation med låg tillväxt, lågt sparande, budgetunderskott och förmodligen också bytesbalansunderskott. Trots detta visar framskrivningarna att den materiella standarden i genomsnitt kommer att vara dubbelt så hög som . Utvecklingen kommer dock att ställa den sam- hälleliga solidariteten och välfärdssamhället inför en svår utmaning när det gäller fördelningen av denna standard. När det gäller det offentliga sparandet skriver tidsstudier att den framtida demografiska situationen kommer att sätta press på den offentliga sektorns finanser. Reformer för att undvika att en sådan situation uppstår kan genomföras när det statsfinansiella läget är relativt gynnsamt. Möjliga anpassningar kan ligga i att öka inkomsterna och/eller minska utgifterna. Olika sätt att förlänga den faktiska tiden i arbetslivet är ett komplement till övrig politik. tidsstudier pekar också på behov av ökad invandring av arbetskraft (viktigt i första hand), åtgärder som främjar ett ökat barnafödande och satsningar på den unga generationens humankapital. Åldrande, individ och samhälle utmaningar Åldersstrukturens effekter på den ekonomiska tillväxten har visats i flera rapporter . Enligt dessa påverkas den ekonomiska tillväxten positivt av en hög andel personer i medel- åldern medan fler unga och fler gamla har motsatt effekt. I det sce- nario som tecknar har goda utsikter att få en snabb ekonomisk tillväxt. I scenariot försämras förutsättningarna för ekonomisk tillväxt dock starkt , då antalet unga pensionärer kan börja växa mycket snabbt. Ur välfärdssynpunkt behöver detta dock inte vara något stort problem, eftersom inkomsten per person nära nog fördubblas . Fortsätter utvecklingen på samma sätt kommer detta dock att leda till problem . (Scenariot är beroende av att antagandena i SCB:s huvudalternativ för befolk- ningsprognoserna slår in. Om dödligheten är mindre än i huvud- alternativet, kommer det att finnas fler pensionärer. Enligt den modell som ligger till grund för scenariot är detta negativt för den ekonomiska tillväxten.) När det gäller den offentliga sektorns finansiella sparande beror ålderssambandet främst på att den största efterfrågan på offentlig service och offentliga transfereringar kommer från de ålders- grupper som betalar minst till den offentliga sektorn i form av skatter och avgifter. Med offentlig sektor menas här stat, landsting, kommuner och offentliga transfereringssystem. De offentliga ut- gifterna har en U-formad profil: stora utgifter i barndomen i form av barnbidrag, föräldraförsäkring, förskola, skola m.m. och små utgifter i vuxen ålder. I högre åldrar ökar de offentliga utgifterna i form av pensioner och ökade sjukvårdskostnader. Den offentliga sektorns inkomster uppvisar motsatt mönster: inkomsterna från de yngsta åldersgrupperna är små, men de stiger därefter för att kulmi- nera i medelåldern och sedan sjunka kraftigt från befolkningen . Enligt det scenario som tecknar kan den offentliga sektorn förvänta sig ökade överskott fram , då utvecklingen snabbt vänder. förväntas underskott i den offentliga sektorns budget enligt modellen. Den negativa utvecklingen fortsätter fram , då underskottet planar ut på en nivå på av BNP. (Även detta scenario är beroende av att antagandena i SCB:s huvudalternativ för befolkningsprognoserna slår in. En lägre dödlighet än i huvudalter- nativet ger fler pensionärer vilket ökar underskotten i den offent- liga sektorn i åldersmodellen.) Åldrande, individ och samhälle utmaningar Offentlig konsumtion och offentliga transfereringar per invånare i olika åldersgrupper 1998. Omräknat till pen- ningvärde. Genomsnittlig slutgiltig skatt per invånare i olika ålders- grupper 1997. Omräknat till penningvärde. Åldrande, individ och samhälle utmaningar De demografiska förändringarna beräknas leda till ökade skillnader mellan olika län och lokala arbetsmarknader i . Konse- kvenserna av denna utveckling på lokal och regional nivå berör många områden som inte ingår i vårt uppdrag, men som även kom- mer att påverka möjligheterna att långsiktigt utveckla äldre- politiken. SCB har beräknat att , , , och ökar sin befolkning med 10 mellan (SCB 2003b). (Denna prognos bygger på en tidigare befolkningsframskrivning än den som vi berättade om i avsnitt 2.2.1.) beräknas befolkningen i Norr- bottens, , , och minska med 10 . Andelen personer som är beräknas fram öka i alla län med en variation på mellan fyra och . beräknas andelen personer under denna ålder att minska i alla län. Länen går således åt samma håll, men i olika takt, vilket innebär att de regionala skillnaderna kommer att öka. Andelen personer beräknas förändras minst i storstadslänen och i , som kommer att befästa sin relativt gynnsamma åldersstruktur gentemot andra län. Mellan och beräknas andelen personer att minska med mellan i , , och . I denna prognos använder SCB en något annorlunda definition av försörjningskvoten än i den senaste befolkningsframskrivningen, som vi berättade om i avsnittet ovan om arbetskraftsbehovet. Här är försörjningskvoten detsamma som relationen mellan hela befolk- ningen och den del av befolkningen som är i åldern 20 . I samtliga län beräknas försörjningskvoten i denna betydelse stiga under de närmaste decennierna. Dessutom ökar spännvidden mellan länen, från ett intervall på 1,61 2000 till 1,72 2030. hade den lägsta försörjningskvoten och beräknas ha det även . Högst försörjningskvot beräknas ha, men , , Norr- bottens, och beräknas ligga på nästan samma höga nivå. Dessutom kommer spännvidden mellan kommunerna i länen att öka avsevärt mer än skillnaderna mellan länen. var den lägsta försörjningskvoten i någon svensk kommun 1,52 och Åldrande, individ och samhälle utmaningar den högsta 2,06. beräknas motsvarande tal bli 1,52 respek- tive 2,63. Medan omkring två tredjedelar av landets kommuner hade en försörjningskvot mellan 1,52 och 1,82 kommer mindre än var tionde kommun att ha detta . Då kommer istället en tredjedel av kommunerna att ha en försörjningskvot mellan 2,06 och 2,64, dvs. över den högsta nivån i någon kommun . En grov kalkyl över hur kommunalskatten kan komma att på- verkas av den förändrade befolkningsstrukturen visar att flertalet kommuner skulle få en lägre skatt än , men att skatten skulle behöva höjas väsentligt för nästan alla kommuner. Totalt sett för hela perioden 2030 pekar SCB:s beräkningar på att de allra flesta kommuner måste ta ut högre skatt än , i många kommuner väsentligt högre. Resultaten fram kan te sig överraskande. En för- är att antalet personer upp till beräknas minska, vilket uppväger att de som är blir fler. Andra bidragande orsaker är att de stora årskullarna ännu inte är i den ålder när vård- och omsorgsbehoven väntas öka och att de stora årskullar som föddes omkring kommer ut i arbetslivet fram . kommer dock andelen personer som behöver stora vård- och omsorgsinsatser öka som en annan stor generation – de årskullar som föddes – uppnår pensionsålder. I rapporten fram och därefter (SOU 2000:36, rapport 19) analyseras befolkningsutvecklingen i 109 lokala arbetsmarknader (LA). En lokal arbetsmarknad består oftast av flera kommuner som bildar gemensamma pend- lingsregioner. De lokala arbetsmarknaderna delas in i nio region- familjer som liknar varandra sinsemellan när det gäller folkmängd, näringsstruktur, och tillgång till högskola. Regionfamiljerna är , , , hög- skoleregioner, övriga regionala centrum, större tjänsteregioner, små industriregioner, små tjänsteregioner och större industriregioner. I rapporten presenteras sex scenarier med olika antaganden om flyttningsströmmar mellan LA fram . Av de 109 regio- nala arbetsmarknaderna får 73 LA en folkminskning oavsett an- tagande. I samtliga fall kommer de tre storstadsregionerna att fortsätta öka sin befolkning. Förutom storstadsregionerna för- väntas även högskoleregionerna öka sin befolkning. Åldrande, individ och samhälle utmaningar regionfamiljer får sammantaget en minskande befolkning i de olika scenarierna. Resultatet beror inte enbart på flyttströmmarna. I rapporten finns ett scenario med det orealistiska antagandet att ingen flytt- ning sker mellan LA. Även i detta scenario ökar befolkningen i de tre storstadsregionerna och i högskoleregionerna, medan befolk- ningen i övriga regioner minskar. Detta beror på att åldersstruk- turen i de sistnämnda regionerna är ogynnsam med få kvinnor i barnafödande åldrar. Även åldersstrukturen kommer att utvecklas olika i regionerna. Andelen av befolkningen varierade mellan LA med högst och lägst andel (respektive ). Om kan skillnaderna mellan LA med högst och lägst andel nästan ha fördubblats till (respektive ). För hela riket förväntas andelen av befolk- ningen sjunka från till 54,8 pro- cent. 2.2.3Resurser hos morgondagens äldre förefaller medelålders och äldre personer ha haft den gynnsammaste hälsoutvecklingen i (2001a). De som är betraktar i ökande utsträckning sin hälsa som god. I åldrarna 16 har andelen inte förändrats under större delen av och har den långsamt minskat. I synnerhet har psykisk ohälsa som ängslan, oro och ångest och sömnproblem blivit vanligare i dessa åldrar . Dessa problem minskade i alla åldrar för att sedan öka något , utom bland kvinnor , för vilka förbättringen fortsatt. Dessa problem är annars vanligast bland personer som är födda utomlands, framför allt i länder utanför . har risken att insjukna i kranskärlssjukdom, framför allt i hjärtinfarkt, minskat med , och risken att dö i kranskärlssjukdom har minskat ännu mer. Detta är den viktigaste förklaringen till att medellivslängden ökat så mycket . Dödligheten i hjärt-kärlsjukdomar är betydligt högre bland män än bland kvinnor, men det är männen som vunnit mest i Åldrande, individ och samhälle utmaningar livslängd när dessa sjukdomar blivit mindre vanliga och mindre dödliga. Förändringarna har varit mindre dramatiska när det gäller cancer, en annan viktig sjukdomsgrupp bland äldre. Risken att insjukna i någon cancersjukdom ökade med drygt en procent , men ökningstakten har minskat till en halv pro- cent . Dödligheten i cancer har minskat med i genomsnitt den senaste tjugoårsperioden. Allt färre personer rapporterar minskade andelar ned- satt rörelseförmåga, nedsatt syn, lättare psykiska besvär och dålig tandhälsa. Självmorden fortsätter att minska. Regelbunden motion har blivit vanligare bland äldre, mest bland män. Negativa föränd- ringar för personer som är 65 och äldre är att fler nu rapporterar långvariga sjukdomar, att problem med värk tycks öka och att hörseln har försämrats i vissa grupper. Enligt kvarstår de skillnader i hälsa som funnits mellan olika sociala grupper (Socialstyrel- sen 2001a). Störst är klyftorna bland män medan de ökar mest bland kvinnor. En manlig högre tjänsteman beräknas leva längre i åldersintervallet 35 än en icke facklärd arbetare. Motsvarande skillnad bland kvinnor är . Antalet år med full hälsa har minskat för kvinnor i alla socioekonomiska grupper. De konstanta sociala skillnaderna bland män och ökade skillnaderna bland kvinnor förekommer även bland personer i åldern 65 . Flera svenska studier visar att den faktor som har det starkaste sambandet med ohälsa är inkomst. var skillnaden i medellivslängd mellan länen med högst och lägst medellivslängd cirka för män och cirka för kvinnor. Män i län och kvinnor i levde längst. När det gäller självskattad hälsa är ut- vecklingen allmänt sett sämre bland män i norra glesbygden än i övriga delar av landet. Bland personer i åldern 65 hade både kvinnor och män i norra glesbygden kortare livslängd och färre år med full hälsa än personer i andra områden. Skillnader i livslängd och ohälsa finns även inom regioner. Åren 1993 1997 skilde det i återstående medellivslängd för en 65-årig man och för en 65-årig mellan kommunerna i Stockolms län (Äldrecentrum 2001). skilde det i återstående medellivslängd för en 65-årig man och för en 65-årig kvinna i de områden i länet där medelinkomsten var högst jämfört med de områden där den var lägst. Åldrande, individ och samhälle utmaningar Data om äldre invandrares hälsa saknas i stor utsträckning. De få uppgifter som finns är inte heller samstämmiga. Enligt kommittén Välfärdsbokslut är hälsoskillnaderna påtagliga: äldre invandrare har sämre hälsa, och skillnaderna ökade dessutom (SOU 2001:79). presenterade Födelselandets betydelse. En rapport om hälsan hos olika invandrargrupper i (2002). Studien visar att det finns stora skillnader i hälsa både mellan olika etniska grupper och mellan svenskfödda och vissa etniska grupper. Flera av de stora invand- rargrupperna har en markant ökad risk för hjärt- och kärlsjuk- domar samt en större psykisk ohälsa jämfört med svenskfödda. Det är samma invandrargrupper som är utsatta i samtliga studerade områden. ser situationen helt annorlunda ut för andra invandrargrupper. Några invandrargrupper har överlag samma hälsotillstånd som svenskfödda medan vissa grupper har en bättre hälsa och jämfört med både andra etniska grupper och med svensk- födda. När det gäller psykisk ohälsa finns det skäl att ta upp post- traumatiskt stressyndrom (PTSD). PTSD kan uppstå efter svåra traumatiska eller livshotande upplevelser i samband med olyckor, fysiska eller sexuella övergrepp, naturkatastrofer eller krig. Det finns två svenska studier som beskriver hur utsatthet för tortyr kan ge upphov till PTSD. Ingen av de svenska kontrollpersonerna visade symtom på PTSD. Det finns också stora skillnader när det gäller levnadsvanor. I de flesta invandrargrupper är t.ex. andelen rökare större än bland svenskfödda, särskilt för män. Bakom hälsoskillnaderna ligger ett komplicerat samspel mellan olika faktorer på individ- och grupp- nivå samt samhällsfaktorer både i hemlandet och i , bl.a. stor arbetslöshet och olika levnadsvanor. Det innebär att många av de faktorer som spelar en avgörande roll för invandrares hälsa är påverkbara. Andelen pensionärer med de lägsta inkomsterna har successivt minskat och fanns de huvudsakligen bland de allra äldsta pensionärerna (i Åldrande, individ och samhälle utmaningar SOU 2002:29 bilagedel B). Även om pensionärernas relativa in- komstnivå och inkomstspridning varit mindre än i den övriga befolkningen så är en utjämning på väg i för- hållande till den aktiva befolkningen. Detta innebär att den jämna inkomstfördelningen som gått att se bland de äldre troligen kommer att ersättas med en fördelning med betydligt större sprid- ning. Till detta bidrar den allt mindre betydelse för pensionärernas inkomster som socialförsäkringarna får och deras allt större be- roende av pensioner och avtalsförsäkringar relaterade till arbetslivet samt av kapitalinkomster. Inte minst kan inkomstskillnader mellan kvinnor och män komma att få ökat genomslag efter pensioneringen. Jämfört med ensamstående män har kvinnor lägre inkomst- standard, vare sig de är gifta, samboende eller ensamstående. Ensamstående kvinnor är i relativt hög grad beroende av bostadsbidrag, särskilt i de högsta åldrarna. Även icke-nordiska invandrare har en lägre inkomststandard, liksom egenföretagare och jordbrukare. De regionala skillnaderna är inte heller obetydliga. De högsta inkomstnivåerna finns i och de lägsta i den norrländska glesbygden. Skillnaderna mellan personer som är födda under avgränsade tidsperioder är tydliga när det gäller inkomstfördelningen. Föränd- ringarna beror till stor del på att nya födelse- kohorter kommer in i äldregruppen. Beroende på variationer i eko- nomisk tillväxt och utvecklingen på marknader för fastigheter, värdepapper och andra tillgångar kommer olika kohorter också framöver att lämna ett aktivt arbetsliv med olika inkomster. I hög grad blir detta bestämmande för deras inkomststandard efter pen- sioneringen. De som föddes har t.ex. inte haft samma gynnsamma inkomstutveckling som 1930- och 1940-talisterna. Om denna grupps relativa nackdel består kommer de som pensionärer att få en lägre inkomststandard än t.ex. 1940-talsgenerationen. SCB:s senast tillgängliga inkomstuppgifter avser . Då var den disponibla inkomsten för alla typer av hushåll störst i gruppen 45 och minskade med stigande ålder (SCB 2003h). Mellan åldersgrupperna 20 och var skillnaden för ensamstående män och kvinnor. För sammanboende var skillnaden hela . För ensamstående kvinnor i åldersgruppen stod bostadsstöd för en större andel av inkomsten än för ensamstående Åldrande, individ och samhälle utmaningar män och sammanboende. Den disponibla inkomsten hade större spridning i gruppen 20 än i gruppen både när det gäller ensamstående och sammanboende. Kapitalinkomsterna hade stor betydelse för personer i denna åldersgrupp, särskilt för äldre kvinnor, men skillnaderna i tillgång till kapital var stora (se nedan).