sou · GRB337d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Respenning får ges till den som är eller riskerar att bli arbetslös, som söker arbete genom den offentliga arbetsförmedlingen och som inte bedöms kunna få arbete i eller nära hemorten. Respenning får också lämnas till den som har kvalificerad yrkes- utbildning och som har fått anställning i yrket vid ett stödberättigat företag i en ort inom ett stödområde som avses i förordningen (1999:1382) om stödområden för vissa regionala företagsstöd, om arbetskraft med sådan utbildning inte finns att få tag i på orten. Stödet kan också lämnas till någon som har fått anställning på annan ort om flyttningen förbättrar möjligheterna för någon annan arbetssökande som har svårt att byta bostadsort att få arbete inom stödområdet. 7 I förordningen om flyttningsbidrag (1999:594) används begreppet flyttningar även om sökande- och tillträdesresor samt pendling. 8 allmänna råd för tillämpningen av förordningen (1999:594) om flyttningsbidrag 1, 1a§§. Arbetsmarknadspolitik och geografisk rörlighet Respenning kan beviljas i anslutning till sökanderesa, dvs. i form av ersättning för resa och logi i samband med anställningsintervjuer på annan ort. allmänna råd om tillämp- ningen av förordningen om flyttningsbidrag säger att ersättning för sökanderesa kan beviljas när det gäller resa till ort inom även om arbetet finns utanför . Om det gäller resa till ett rekryteringsföretag så får respenning endast beviljas om det är rekryteringsföretaget själv som ska anställa eller om företaget får i uppdrag att rekrytera för en annan arbetsgivares räkning till en bestämd tjänst. Ersättning för sökanderesa skall inte utgå för resa till test eller kurs som krävs för att söka en viss tjänst eller anställ- ning. Sökanderesa är ofta det första i en rad av flyttningsbidrag som den sökande får. Om anställningsintervjun leder till anställning kan den arbetssökande få ersättning för resa samt transport av möbler och andra personliga tillhörigheter till den nya orten. Ersättning för bohagstransport får lämnas till den som har fått en anställning som beräknas vara och som också har fått bostad i den orten eller i dess närhet. Ersättningen för bohags- transport är avsedd att täcka den faktiska kostnaden för flytten. Ansökan om respenning skall göras före resan eller flyttningen. Den kan dock göras efter om det finns synnerliga skäl. Synnerliga skäl kan vara att förmedlingen inte informerade om när ansökan skulle lämnas i samband med att flyttning diskuterades.9 Starthjälp är ett kontant bidrag som kan ges till arbetslösa som inte bedöms kunna få arbete i eller nära hemorten och som genom arbetsförmedlingen eller på egen hand fått arbete på annan ort dit det inte är möjligt att resa från hemorten. Bidraget betalas ut i samband med att den arbetssökande flyttar till arbete på annan ort som inte är möjligt att pendla till . Till skillnad från respenningen får start- hjälp inte betalas ut till dem med anställning även om de riskerar att bli arbetslösa. Anställningen måste vara och får inte avse den första anställningen efter utbildning. Denna regel gäller också 9 allmänna råd för tillämpningen av förordningen (1999:594) om flyttningsbidrag 6 §. Arbetsmarknadspolitik och geografisk rörlighet allmänna råd säger att starthjälp och pendlingsstöd får förutom efter arbetsmarknads- utbildning ges direkt efter eller vuxenutbild- ningar vid Komvux, folkbildningen (såsom folkhögskola) eller kortare eftergymnasiala yrkesutbildningar. Sökande som efter avslutad utbildning varit inskriven vid arbetsförmedlingen och trots aktivt arbetssökande blivit långtidsarbetslös bör dock enligt allmänna råd kunna beviljas starthjälp respektive pendlingsstöd.10 Starthjälp lämnas inte om arbetstagaren har rätt till traktamente från arbetsgivaren eller om arbetstagen får pendlingsstöd för veckopendling. Om en anställd som fått starthjälp vållar anställningens slut och återgår i arbetslöshet , blir denne återbetalnings- skyldig med det belopp som motsvarar kvarstående anställningstid upp . Starthjälp får endast betalas ut en gång . Ansökan skall göras innan anställningen tillträds. Om den arbetssökande har längre resväg än vad som betraktas som normalt pendlingsavstånd kan pendlingsstöd för dag- eller vecko- pendling beviljas. Veckopendling infördes på prov och får endast lämnas för resor som görs till och med . Pendlingsstöd kan beviljas till den som är arbetslös och som sökt arbete genom den offentliga arbetsförmedlingen, den som inte bedöms kunna få arbete i eller nära hemorten och som genom arbetsförmedlingen eller på egen hand fått anställning på en ort som ligger utanför normalt pendlingsavstånd från arbetstagarens hemort. Stöd för veckopendling får endast lämnas till den som bor på en ort där arbetslösheten inom yrket är hög och som har fått arbete i en region där det finns brist på arbetskraft i yrket. Arbetsmark- nadsstyrelsens administrativa föreskrifter om handläggning av flyttningsbidrag säger att en arbetsförmedling som avser lämna ersättning för veckopendling skall kontakta arbetsförmedlingen på 10 allmänna råd för tillämpningen av förordningen (1999:594) om flyttningsbidrag. Arbetsmarknadspolitik och geografisk rörlighet anställningsorten för att förvissa sig om att det råder brist på arbetskraft i det yrke som den sökande har.11 Pendlingsstödet lämnas inte om anställningen beräknas vara än i fråga om dagpendling eller i fråga om veckopendling eller om anställningen är arbetstagarens första efter avslutad utbildning av annat slag än arbetsmarknadsut- bildning och några andra former av vuxenutbildning. Pendlingsstöd för dagpendling får lämnas högst och endast en gång för varje arbetssökande . Stöd för veckopendling får lämnas under sammanlagt högst . Pendlingsbeloppet kan som högst uppgå till och lämnas endast för den del som över- stiger kostnad som arbetstagaren skulle ha haft för pendling inom ett normalt pendlingsavstånd. Ansökan om pendlingsstöd ska göras innan anställningen till- träds om det inte finns synnerliga skäl. 4.4Statens kostnader för flyttningsbidragen Statens utgifter för flyttningsbidragen har i det närmsta halverats , från 1998 till 2002. Kostnaden är avsevärt lägre än då flyttstöden kostade omkring 400 miljoner eller närmare 700 miljoner priser.12 Starthjälpen är den största utgiftsposten (se figur 4.1 och figur 4.2). kostade starthjälpen över 120 miljoner . hade utgifterna minskat till . Ersättning för bohagstransport kostade i genomsnitt 65 miljoner . 2002 hade även denna utgiftspost minskat till 44 miljoner. De båda pendlings- stöden kostade tillsammans lite 2002. Stödet för dagpendling har minskat från 10 miljoner 1997 till 4,4 miljoner 2002. Nedgången i utgifterna för flyttningsbidragen , kan endast till viss del förklaras av att antalet i öppen arbetslöshet och i program har minskat. 11 administrativa föreskrifter (AMSFS 2002:5) om handlägg- ningen av ärenden om flyttningsbidrag. 12 (1996): Arbetsmarknadspolitiskt kalendarium, Expertgruppen för arbetsmarknads- politiska utvärderingsstudier (EFA), , . Arbetsmarknadspolitik och geografisk rörlighet Ersättning för bohags- transport utgifter för flyttningsbidragen 1997–2002. Källa: AMS. 4,4 milj. () 1,9 milj. () Utgifter för flyttningsbidrag fördelade på olika bidrags- former . Källa: AMS. 5Styrningen av arbete med geografisk rörlighet Riksdag och regering styr de statliga myndigheterna genom resul- tatstyrning. Detta innebär att riksdag och regering bestämmer mål och inriktning medan de statliga myndigheterna har en relativt stor frihet att utforma verksamheten för att nå målen. Genom återrap- portering ska myndigheterna ge riksdag och regering möjlighet att se huruvida målen uppfylls samt ge ett bra och relevant besluts- underlag. Utgångspunkten för () verksam- het är de effekt- och verksamhetsmål och de regeringsuppdrag som regeringen fastställer inom ramen för budgetprocessen. Målet för politikområdet arbetsmarknadspolitiken anges i budgetpropositio- nen (prop. 2001/02:1) som en väl fungerande arbetsmarknad med full sysselsättning och god ekonomisk tillväxt. reviso- rer har pekat på att detta övergripande mål är något som arbets- marknadspolitiken endast delvis har möjlighet att påverka. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken kan framför allt påverka arbets- marknadens funktionssätt. Arbetsmarknadspolitiken brukar här tillskrivas en roll i att förbättra anpassning och rörlighet på arbets- marknaden genom rörlighetsstimulerande åtgärder i form av förmedlingsservice, arbetsmarknadsutbildning och stimulanser för geografisk rörlighet.1 verksamhetsmål är mer preciserade och har en direkt styrning på AMV:s verksamhet. I för avseende preciseras följan- de fem verksamhetsgrenar med tillhörande mål: 1 revisorer (2002): Styrningen av AMS och länsarbetsnämnderna, Rapport 2002/03:2. Styrningen av arbete med geografisk rörlighet 1)Matchning på arbetsmarknaden 2)Kompetenshöjande insatser 3)Stöd till dem som har det svårast på arbetsmarknaden 4)Tillsyn och kontroll av arbetslöshetsförsäkringen samt 5)Avgiftsfinansierad verksamhet, arbetslivstjänster m.m. Frågan om geografisk rörlighet är framför allt knuten till verksam- hetsgrenen Matchning på arbetsmarknaden. Verksamhetsgrenen har två mål. Det ena målet är en effektiv matchning mellan vakanser och arbetssökande på arbetsförmedlingen. Arbetsgivare som anmäler lediga platser till arbetsförmedlingen skall få tillräckligt med sökande för att kunna anställa personal inom rimlig tid. Arbetsförmedling- arna ska snabbt och med god kvalitet förmedla arbetssökande till lediga platser. Det andra målet under verksamhetsgrenen Matchning på arbetsmarkanden är att arbetslöshetstiderna ska kortas genom en effektiv sökprocess. En väl fungerande sök- och matchningsprocess i kombination med programverksamheten skall medverka till att minska arbetslösheten och deltidsarbetslösheten samt öka sysselsätt- ningen. De mål som finns regleringsbrev berör alltså endast den geografiska rörligheten indirekt. Detta innebär att regeringen överlåter frågan om att utforma arbetet med geografisk rörlighet åt AMV, om än med en viss uppföljning av hur detta arbete bedrivs. innehåller återrapporteringskrav som behandlar arbetet med geografisk rörlighet mer specifikt, framför allt i sam- band med frågan om vidgat geografiskt sökområde . Återrapporteringskraven omfattar bl.a. att ta fram indikatorer för hur den yrkesmässiga och geografiska sökradien ser ut före och . innehåller också krav på redovisning av AMS framtagna indikatorer för hur den interlokala platsförmedlingen fungerar under målet om att arbetsgivare ska få tillräckligt med sökande för att kunna anställa personal enligt sina önskemål. Det finns också ett återrapporte- ringskrav som avser flyttbidragen. Uppdraget avser att analysera hur veckopendlingsstödet tillämpas samt vilka effekter detta har haft på den geografiska rörligheten. Styrningen av arbete med geografisk rörlighet 5.2Mål och policyarbete inom AMS styrning av länsarbetsnämnderna I AMS riktlinjer för länsarbetsnämndernas verksamhet nämns geografisk rörlighet under rubriken . Riktlinjerna säger att Handlingsplanens mål skall vara arbete för den sökande och den skall medverka till att förbättra den enskildes sökintensitet och förutsättningar att få arbete. En ökad yrkesmäs- sig och geografisk rörlighet är av central betydelse för en förbättrad matchning på arbetsmarknaden. Någon precisering av hur arbetet med geografisk rörlighet ska bedrivas ges inte. AMV bryter ned målen i regleringsbrevet till resultatmål och delmål på central, regional och lokal nivå. AMS har preciserat målet om en effektiv matchning mellan vakanser och arbetssökande på arbetsförmedlingen genom att uppge att av arbetsgivarna ska få tillräckligt med sökande för att kunna anställa inom rimlig tid.2 Målet om fördelas mellan olika länsarbetsnämnder med differentierade målnivåer. Län som hade lägre resultat 2002 ska uppvisa större resultatförbättring. Länsarbetsnämnderna preci- serar i sin tur målnivåer för de olika arbetsförmedlingskontoren. AMS arbetsgivarundersökning visar att måluppfyllelsen i riket är god vad gäller andel av arbetsgivarna som har fått tillräckligt med sökande för att kunna anställa inom rimlig tid. uppgick andelen företag som uppgav att de hade fått tillräckligt med sökande till 82 procent.3 Måluppfyllelsen har ökat kontinuerligt över . var andelen företag som uppgett att de hade fått tillräckligt med sökande om- kring . Målet har en koppling till arbetet med geografisk rörlighet. En förutsättning för att arbetsgivarna ska få tillräckligt med sökande är att de arbetssökande är rörliga i olika avseenden. Den höga och ökande andelen arbetsgivare som har fått tillräckligt med sökande skulle kunna tolkas som att den geografiska rörlig- heten inte utgör något betydande problem. Måluppfyllelsen har snarare ökat i takt med att antalet beviljade flyttningsbidrag har minskat. Men andelen företag som har fått tillräckligt med sökande varierar fortfarande betydligt mellan olika regioner och yrkesgrup- 2 AMS (2002): Riktlinjer för länsarbetsnämndernas verksamhet . Riktlinjerna beslutades i . 3 AMS (2003): Årsredovisning 2002, . Styrningen av arbete med geografisk rörlighet per och målet påverkar också av andra faktorer, bl.a. hur stor tillgången på arbetssökande är i förhållande till de lediga platserna.4 Under målet att arbetslöshetstiderna ska kortas genom en effek- tiv sökprocess har AMS ett verksamhetsmål om att andelen som uppger att de har en handlingsplan ska uppgå till . Andelen med handlingsplan i sökandeundersökningen var 67 pro- cent i genomsnitt under 2002.5 Även detta mål har relevans för arbetet med geografisk rörlighet eftersom handlingsplanen ska ligga till grund för planeringen av den arbetssökandes aktiviteter och därmed också för arbetet med geografisk rörlighet. Målet i sig säger dock ingenting om hur arbetet med geografisk rörlighet bedrivs eller i vilken utsträckning handlingsplanerna stödjer kraven om vidgat yrkesmässigt och geografiskt sökområde efter 100 Länsarbetsnämndernas styrning av arbetsförmedlingarna En genomgång av länsarbetsnämndernas verksamhetsplaner visar att endast ett fåtal av länen hade någon form av policy för arbetet med geografisk rörlighet.6 När geografisk rörlighet nämns handlar det främst om att återge AMS formulering i anslut- ning till målet om att andelen med handlingsplan ska uppgå till där geografisk rörlighet sägs vara av central betydelse för att uppnå en förbättrad matchning, eller att nämna att en effektiv matchning kräver geografisk och yrkesmässig rörlighet. Ett fåtal län både prioriterade arbetet med geografisk och yrkes- mässig rörlighet och gav konkreta riktlinjer för detta arbete i sina verksamhetsplaner. län har som effektmål att minska en rad obalanser som man har identifierat på arbetsmarkanden genom att öka den geografiska och yrkesmässiga rörligheten samt genom att stimulera arbetskraft inom bristområden att söka sig till länet. Konkreta strategier för detta arbete är att informera de arbets- sökande om arbetsmarknadsläget och tydliggöra villkoren för att få arbetslöshetsersättning, ge bra vägledning för att motivera sökande 4 Arbetsgivareundersökningen kvartal 2002, Tabell 2. fått tillräckligt med sökande? Publicerad i Vis. 5 AMS (2003): Årsredovisning 2002, . 6 Utredningen har tagit del av de verksamhetsplaner som fanns publicerade på Våra informa- tionssidor (VIS), dvs. AMV: s intranät, . Verksamhetsplaner saknades för och . För fanns endast verksamhetsplan och för fanns verksamhetsplan översikt 2003 och programprioriteringar 2003. Styrningen av arbete med geografisk rörlighet som behöver byta yrke, överbrygga könsmässiga skillnader i yrkes- val, förbättra handlingsplanerna och att visa länets behov av arbets- kraft för arbetssökande utanför länet. I läns verksamhets- plan sägs att arbetsförmedlingarna ska ställa tydliga krav på sök- intensiteten och den geografiska och yrkesmässiga rörligheten. Man vill också realisera kraven på aktiv matchning genom anvisningar, även interlokala sådana, och uppföljning av lediga platser. Vid behov ska man erbjuda flyttbidrag och utbildnings- insatser. En förklaring till att merparten av länen inte har någon policy för arbetet med geografisk rörlighet är sannolikt att geografisk rörlig- het inte har lyfts fram som en prioriterad fråga varken från reger- ingens eller från AMS sida. En annan förklaring kan vara att målen om geografisk rörlighet ofta står i konflikt med andra regionala och lokala intressen som länsarbetsnämnden möter i sin verksamhet. Enskilda kommuner har ofta ett intresse av att bibehålla en stabil befolkning vilket kan stå i motsats till behovet av en flexibel arbetsmarknad med hög geografisk rörlighet. Denna målkonflikt lyfts också fram i revisorers utvärdering av hur AMS och Länsarbetsnämnderna styrs.7 De fyra länsarbetsnämnder som utredningen besökte saknade en policy för arbetet med geografisk rörlighet riktad gentemot regio- ner utanför det egna länet.8 I några län fanns en policy för arbetet med geografisk rörlighet inom länet men i andra saknades även detta. Vad som fanns i vissa fall var riktlinjer för hur man skulle arbeta med flyttningsbidrag riktat mot deras respektive nordiska grannländer. I hade man t.ex. som policy att bevilja flytt- ningsbidrag fram till nationsgränsen mellan och . De representanter från länsarbetsnämnderna som utredningen träffade var inte odelat positiva till geografisk rörlighet. Man menade att geografisk rörlighet kan vara positivt ur ett individ- perspektiv men att rörlighet också ofta har negativa effekter ur ett regionalpolitiskt perspektiv. I Norrlandslänen framhölls att en alltför stor utflyttning bidrar till att utarma offentlig och kommer- siell service. Man konstaterade också att utflyttningen minskar möjligheterna att upprätthålla en differentierad arbetsmarknad. I vill man vända flyttströmmarna och stimulera inflytt- ning, både till från övriga och från kusten till in- 7 revisorer (2002): Styrningen av AMS och länsarbetsnämnderna, Rapport 2002/03:2. 8 Utredningen besökte , , och . Styrningen av arbete med geografisk rörlighet En länsarbetsnämnd ifrågasatte om de överhuvudtaget borde bevilja flyttstöd till eftersom flyttströmmarna redan är betydande och flyttningsbidragen varken verkar göra från eller till i människors flyttbeslut; människor flyttar från även utan flyttningsbidrag. Ett sätt att stävja akademikerflykten har varit att inte bevilja flyttningsbidrag för högutbildade om inte risken för långtidsarbetslöshet har varit överhängande. En annan synpunkt var att den nya regeln om begränsat sökområde är bra eftersom de arbetssökande då kan förväntas bli mer uthålliga i att söka jobb på orten. Synen på geografisk rörlighet rymmer flera perspektiv. Diskus- sionen vid de norrländska länsarbetsnämnderna pendlade mellan argument mot ökad geografisk rörlighet, som vi vill hellre att folk stannar, och argument för det är bra att Norrlänningarna med flyttstöden kan utvidga sin arbetsmarknad och vara med och konkurrera om jobben där de finns. I storstadslänen är frågan mindre konfliktfylld och man fram- håller att det är viktigt att stimulera de arbetslösa att flytta till andra delar av landet. Men även där finns regionala överväganden om att de som flyttar kan komma att behövas när konjunk- turen vänder. För att arbetet med geografisk rörlighet ska få högre prioritet krävs att AMV får mål att arbeta mot. Det övergripande målet bör inte vara att sätta en nivå för rörligheten, t.ex. i form av ett visst antal beviljade flyttningsbidrag. Målet bör i stället handla om vad som kan uppnås genom att de arbetssökandes geografiska rörlighet stimuleras, framför allt beträffande minskade regionala obalanser i utbud och efterfrågan på arbetskraft (se utredningens förslag till mål i kapitel 9). Men för att arbetsförmedlingarna ska ha en möjlighet att påverka regionala obalanser krävs också att arbetsförmedlingarna får medel, bl.a. i form av flyttningsbidrag, som är tillräckligt kraftfulla för att utgöra en reell stimulans i människors beslut att flytta eller pendla. Styrningen av arbete med geografisk rörlighet 5.3Regeringen och uppföljning av arbetsförmedlingarnas arbete med geografisk rörlighet Tyngdpunkten i regeringens uppföljning av AMV: s arbete med geografisk rörlighet ligger på kravet om vidgat yrkesmässigt och geografiskt sökområde . Arbetet med geografisk rörlighet har sin grund i rutiner och arbetssätt inom AMV. Därför diskuteras i det följande vilken roll handlingsplanen har för arbetet med geografisk rörlighet, hur handläggarna arbetar med att ställa krav på och följa upp de arbetssökandes sökaktivitet före och och hur detta arbete registreras och görs uppföljningsbart i informations- system () samt vilken betydelse anvisningarna har och skulle kunna ha i handläggarnas arbete med att stimulera till och ställa krav på geografisk rörlighet. Handlingsplanerna har funktionen av skriftligt kontrakt mellan den arbetssökande och arbetsförmedlingen, där den arbetssökandes skyldigheter och planerade aktiviteter ska anges. Syftet med hand- lingsplanerna är att snabbt kunna identifiera de sökandes behov av service men också att klart definiera den arbetssökandes ansvar när det gäller att söka arbete. I AMS föreskrifter om individuella hand- lingsplaner står att läsa att den sökande har rätt att begränsa sitt arbetssökande till lämpliga arbeten inom sitt yrke och i närområdet, dvs. inom normalt pendlingsavstånd samt att Arbetsförmedlingen skall därefter tillsammans med den arbetssökande revidera handlingsplanen genom att vidga sökom- råde både yrkesmässigt och geografiskt utifrån de förutsättningar som råder på arbetsmarknaden och för den arbetssökande. Av handlingsplanen skall därefter framgå vad det vidgade sökområdet innebär.9 Denna rutin har stöd i av att rubriken sökområde automatiskt läggs in i handlingsplanen . Riktlinjerna för arbetet med geografisk rörlighet avser alltså i första hand tiden . Men både ur hand- läggarens och ur den arbetssökandens perspektiv är det viktigt att 9 föreskrifter (AMSFS 2001:11) om individuella handlingsplaner. Styrningen av arbete med geografisk rörlighet de krav som kommer att ställas klargörs och kanske till och med konkretiseras tidigt i processen. Annars är risken stor för att arbetsförmedlarens krav på den arbetssökande blir avhängiga av den personliga relationen mellan handläggare och arbetssökande, i stället för att ta sin utgångspunkt i det befintliga regelverket. Det finns mycket som tyder på att det finns ett motstånd mot att ifrågasätta ersättningsrätten hos handläggarna. Detta motstånd har bl.a. sin grund i att handläggare upplever att förtroendet till den arbetssökande kan skadas och att detta kan försämra möjligheterna att förmedla arbeten effektivt.10 På mindre orter där handläggarna och de arbetssökande ingår i samma sociala nätverk kan handläggaren uppleva att det är svårt att sätta press på personer att flytta eller pendla. De handläggare som utredningen träffade betonade vikten av att kraven på den arbetssökande tydliggörs redan vid inskrivningstillfället och handlingsplanen upp- levdes vara ett viktigt instrument i detta avseende. Sökandeundersökningen visar att det är vanligare för de med handlingsplan att ha ett bredare yrkesmässigt och geografiskt sök- område . av de med hand- lingsplan hade ett vidgat yrkesmässigt sökområde jämfört av dem som uppgav att de saknade handlingsplan. Skillna- den var mindre vad gäller geografiskt sökområde där av de med handlingsplan brukar söka jobb på andra orter än vad de kan resa fram och åter på jämfört av dem som saknade handlingsplan.11 Dessa skillnader skulle kunna vara ett resultat av att handlingsplanen ger stöd för kravet på vidgat sökområde. En genomgång av ett fyrtiotal handlingsplaner för arbetssökande som hade uppnått som utredningen genomförde visar att planerna är av varierande kvalitet. Vissa planer redovisade på ett bra sätt strategier för vidgat yrkesmässigt och geografiskt sökområde.