sou · GRB332d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Även i ett globalt perspektiv medverkar det svenska åklagarväsendet i diskussioner om bekämpning av terrorism, bl.a. vid olika internationella möten och konferenser. Försvarsmakten är en myndighet som lyder under regeringen. Myndighetens uppgifter och organisation regleras i förordningen (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten. I förordningens första paragraf anges att grunden för myndighetens verksamhet skall vara förmågan till väpnad strid14. Försvarsmakten har enligt 2 § nämnda förordning fyra primära uppgifter. Den skall kunna försvara mot väpnat angrepp var det än kommer ifrån. Hela skall kunna försvaras. Den skall hävda territoriella integritet. Den skall bidra till fred och säkerhet i omvärlden genom att kunna genomföra och lämna stöd till fredsfrämjande opera- tioner och säkerhetsfrämjande samarbete samt kunna lämna stöd till humanitär verksamhet. Den skall bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred genom att kunna samverka med andra myndigheter och kunna ställa resurser till förfogande. Ytterligare tolv uppgifter finns uppräknade i 4 §. Bland annat skall Försvarsmakten leda och bedriva försvarsunderrättelseverksamhet. Verksamheten skall bedrivas för att kartlägga yttre militära hot mot landet och till stöd för svensk utrikes-, försvars-, och säkerhets- politik. I verksamheten ingår att medverka i svenskt deltagande i internationellt säkerhetssamarbete och att, enligt vad regeringen 14 Kompetensfördelningen mellan regering och riksdag bl.a. när det gäller de grundlags- reglerade befogenheterna att sätta in Försvarsmakten i strid redovisas i avsnitt 3.1. bestämmer, medverka med underrättelser för att stärka samhället vid svåra påfrestningar i fred (jfr avsnitt 3.11). Av övriga uppgifter bör också nämnas att Förvarsmakten skall leda och driva militär säkerhetstjänst, leda och samordna signalskyddstjänsten inom totalförvaret samt lämna biträde vid svenska förhandlingsinsatser avseende nedrustning, rustningskontroll samt förtroende och säker- hetsskapande åtgärder. I Försvarsmaktens uppgifter ingår också att delta i samarbetet inom ramen för Partnerskap för fred, att delta i det säkerhets- främjande samarbetet i Östersjö-, Arktis- och samt att biträda inom ramen för observatörs- skap i Västeuropeiska unionen och deltagande i Euro- atlantiska partnerskapsrådet (5-6 §§ nämnda förordning). Försvarsmakten har även uppgifter som närmare anges i andra författningar, exempelvis i förordningen (2002:375) om Försvars- maktens stöd till civil verksamhet och förordningen (1982:756) om Försvarsmaktens ingripanden vid kränkningar av territorium under fred och neutralitet, m.m. (IKFN-förordningen).15 Försvarsmakten består av två delvis överlappande delar. Den ena är grundorganisationen och den andra är insatsorganisationen. Försvars- makten stöds av andra myndigheter, främst s.k. totalförsvars- gemensamma myndigheter. I grundorganisationen genomförs alla de åtgärder som krävs för att bl.a. utveckla, vidmakthålla eller avveckla personal, förnöden- heter, anläggningar och fastigheter vid förband, centra och skolor. upprätthåller den beredskap som krävs för att kunna sätta upp de krigsförband som behövs i insatsorganisatio- nen. , som består av staber, förband, centra och skolor, är i huvudsak en utbildningsorganisation. Den skall möta insatsorganisationens förändrade behov och upprätthålla kompetenser för framtida anpassning av Försvarsmakten. är en sammanfattande benämning på Försvars- maktens staber och förband, vilka används för de insatser som sker med militära resurser inom ramen för Försvarsmaktens fyra huvud- uppgifter. Den tillförs resurser antingen från grundorganisationen (till exempel förband som är under utbildning eller som upprätt- 15 Jfr redovisningen av vissa författningar i kapitel 3. håller beredskap) eller genom att krigsförband mobiliseras. Insats- organisationen utgörs av högkvarteret (HKV) med operativa insats- ledningen, militärdistrikten, de operativa insatsförbanden och de nationella skyddsstyrkorna. Dessa förband och styrkor utgör krigs- förbanden i insatsorganisationen. Överbefälhavaren () är chef för och ansvarar för verksamheten. Myndighetsledningen består förutom av ÖB också av ställföreträdande överbefälhavare. HKV är Försvarsmaktens högsta ledningsnivå. HKV leder under ÖB den militärstrategiska verksamheten. Vidare ansvarar HKV för kontakter med , fördelning av militära resurser samt samverkan med civila myndigheter på central nivå. I HKV finns en strategiledning som stödjer myndighetens ledning och samordnar arbetet inom HKV. Därutöver ingår i HKV enheter för krigsförbandsledning, grundorganisationsledning, operativ insats- ledning, underrättelse- och säkerhetstjänst, juridik, internrevision och säkerhetsinspektion. Operativa insatsledningen består av en operationsledning samt ett armétaktiskt, ett marintaktiskt och ett flygtaktiskt kommando. Militärdistrikten ansvarar för den territoriella verksamheten inom Försvarsmakten. De skall enligt Försvarsmaktens instruktion sam- verka med länsstyrelser, kommuner, landsting och andra samhälls- organ inom militärdistriktet för att åstadkomma dels en enhetlig inriktning och ledning av totalförsvarets olika delar, dels en sam- ordnad användning av militära och civila resurser. Militärdistrikten skall även stödja och utbilda hemvärn och frivilliga försvarsorganisa- tioner. Ytterligare uppgifter är att leda och samordna den militära säkerhetstjänsten inom respektive militärdistrikt. Försvarsmaktens särskilda skyddsgrupp (SSG) är ett specialförband som lyder direkt under strategiledningen i HKV. SSG byggdes upp som en särskilt kvalificerad resurs och har till uppgift att ge personskydd av militära chefer, skydda anläggningar, ammunitionsförråd och viktiga transporter. I en kris- eller krigs- situation skall SSG kunna ta strid mot fientliga sabotageförband och hämta hem personal som har hamnat bakom fiendens linjer. Förbandet har förmåga att mycket snabbt ta sig fram med hjälp av helikopter, flygplan, fartyg eller bil och verka var som helst i . Efter stora fysiska påfrestningar skall det kunna lösa svåra problemställningar. I förbandet ingår endast handplocka- de yrkes- eller reservofficerare. De flesta har jägar- eller spanings- utbildning och har arbetat i Försvarsmakten. Rekryteringen inleds med provtjänstgöring under vilken officerarna får en gemensam utbildning i strid, fallskärmstjänst, dyktjänst och person- skydd. Var och en specialiseras också inom olika områden. Försvarsmaktens NBC-skyddsresurser – NBC-kompani 04 och NBC-insatsstyrkan Totalförsvarets skyddscentrum (SkyddC) är ett funktionscentrum underställt HKV. Vid SkyddC utbildas och övas personal och enheter inom totalförsvaret avseende NBC-skydd.16 Bland annat utbildar SkyddC NBC-befäl till Försvarsmakten.17 Centrumet har även till uppgift att utveckla materiel, metoder och förband för att förbättra NBC-skyddet. Vidare utgör SkyddC Försvarsmaktens för NBC-skydd. Verksamheten bedrivs från . Vid centrumet arbetar ett 70-tal anställda och cirka 20 värn- pliktiga. Regeringen beslutade i ändring av regleringsbrev till Försvars- makten för (Fö 2000/305/MIL) att Försvars- makten skulle utveckla en NBC-insatsstyrka som skulle ingå såväl i insatsorganisationen som utgöra en styrka som kunde utnyttjas om eller annat land drabbades av en insats med NBC-stridsmedel. Försvarsmakten inledde mot denna bakgrund utvecklingen av NBC-kompani 04, ett förband som avsågs bli operativt . NBC-kompani 04 kommer att utbildas år 2003-2004 med mål- sättningen att kunna lösa delar av de uppgifter som Försvarsmakten fastställt. Kompaniet blir fullt operativt först . Efter händelserna i ville regeringen påskynda utvecklingen av NBC-kompani 04. Försvarsmakten konstaterade dock att detta inte var möjligt av flera skäl, främst avseende materielanskaffning. I stället beslutade regeringen att NBC-insatsförmågan stegvis skall höjas genom att organisera en tillfällig NBC-insatsstyrka med resurser ur Försvars- 16NBC står för nukleära ämnen, biologiska mikroorganismer och kemiska ämnen. Förkort- ningen används även internationellt (nuclear, biological, chemical). 17Värnpliktsutbildningen till NBC-befäl är frivillig och pågår (armèn) respek- tive 15 månader (marinen). maktens grundorganisation och ur Totalförsvarets forskningsinsti- tuts NBC-skydd. En sådan insatsstyrka är operativ vid SkyddC. NBC-insatsstyrkan är en tillfälligt sammansatt styrka av anställd personal med hög tillgänglighet.18 Det bedrivs dock inte någon jourverksamhet. Insatsstyrkan skall kunna verka i och utom- lands bl.a. som stöd för utlandsstyrkan. Den är en resurs avsedd att temporärt stödja förband eller samhället i övrigt vid förhöjt NBC- hot, risk för NBC-händelser eller vid NBC-händelse. NBC-insatsstyrkan skall ha en uthållighet av , kunna flygtransporteras och kunna verka i i område som ut- satts för NBC-händelse. Den skall kunna lösa följande uppgifter vid N-, B- och C-händelser. NBC-insatsstyrkan skall kunna: varna och rapportera, indikera joniserande strålning, C-agens (dvs. kemiska ämnen) och vanligt förekommande toxiska industrikemikalier (TIC), utmärka och avgränsa beläggningsområden, genomföra provtagning för senare analys och verifiering, röja och omhänderta enstaka B/C ammunition/laddningar eller andra NBC-relaterade föremål, genomföra fullständig sanering av egen personal och utrustning, genomföra NBC- och miljörekognosering i ett missions- område eller operationsområde samt bistå militära staber och civila myndigheter med rådgivning som innefattar NBC- och miljökompetens (expert- och specialistkompetens). tillkommer krav på att NBC- insatsstyrkan skall kunna: göra N-, C- och kombinationsskadade personer19 transpor- tabla, indikera och påvisa förekomsten av brännbara gaser, genomföra enklare provtagning med provtagningsutrustning 42, 18För närvarande ingår personal från SkyddC, (FOI NBC-skydd), och minröjningscentrum (SWEDEC) och Trängkår (T 2). Personalen från FOI består av tolv experter som skall lämna stöd genom särskild expertis i NBC-frågor. 19Personer som är såväl fysiskt skadade som kontraminerade. röja och omhänderta B/C ammunition/laddningar eller andra NBC-relaterade föremål samt sanera materiel och lokaler. NBC-kompani 04 innehåller till stor del värnpliktig personal, vilket innebär att kompaniet endast är operativt som förband under någon månad i slutet av utbildningsåret. kommer NBC-insatsstyrkan att utgöra basen i Försvarsmaktens NBC- skydd. kommer respektive enhets resurser att kopplas samman, främst inom materiel- och expertområdena. Den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST) Som redovisats finns i HKV en särskild enhet för under- rättelse- och säkerhetstjänst, MUST. Den leder inhämtning, bearbet- ning och delgivning av militära underrättelser inom Försvars- makten samt inriktar underrättelseproduktionen vid . MUST leder även den militära säkerhetstjänsten samt leder och samordnar signalskyddstjänsten inom hela totalförsva- ret.20 I direkt samverkan med bl.a. Försvars- och Utrikesdepartemen- tet medverkar MUST i den av statsmakterna ledda strategiska underrättelsetjänsten. MUST stödjer med underrättelser, planering för och genomförande av svenska internationella insatser. Inom HKV samarbetar MUST med övriga ledningar/staber rörande underlag för perspektiv- och programplaner, operativa studier, krigsplanläggning samt beredskapsåtgärder. I arbetsordningen för HKV har Försvarsmakten angivit de upp- gifter, som ankommer på chefen för . Enligt arbetsord- ningen har denne att leda och bedriva underrättelsetjänst inom ramen för ÖB:s beslut och därvid ge de övriga underrättelse- organen anvisningar om hur underrättelser skall hämtas in, bearbe- tas och delges. För detta ger chefen för ut regler, före- 20 Säkerhetstjänstens främsta uppgifter är att upptäcka, förebygga och avvärja aktuella säker- hetshot. Säkerhetstjänsten omfattar tre huvudområden: säkerhetsunderrättelsetjänst, säker- hetsskyddstjänst och signalskyddstjänst. Säkerhetsunderrättelsetjänsten skall klarlägga den säkerhetshotande verksamhet som riktas mot Försvarsmakten och dess intressen, såväl inom som utom landet. Säkerhetsunderrättelsetjänstens syfte är att utifrån aktuella säkerhets- underättelsebehov lämna underlag för beslut. Säkerhetsskyddstjänsten skall ta fram åtgärder som syftar till att hindra eller försvåra säkerhetshotande verksamhet. Den skall också före- bygga att hemliga uppgifter som rör rikets säkerhet obehörigen röjs, ändras eller förstörs. Signalskyddstjänsten syftar till att minska verkan av signalspaning, falsk signalering och stör- sändning mot totalförsvarets telekommunikations- och informationssystem. skrifter och anvisningar för den militära underrättelsetjänsten inom Försvarsmakten samt vid , Försvarets materiel- verk och . Vidare skall chefen för enligt arbetsordningen samordna och kontrollera den över- gripande utvecklingen av underrättelsefunktionen inom Försvars- makten och totalförsvaret i övrigt. Som en allmän grund för den militära underrättelse- och säker- hetstjänstens verksamhet, ger regeringen i bilagor till reglerings- brevet för Försvarsmakten särskilda anvisningar och riktlinjer för MUST om hur underrättelse- och säkerhetstjänsten skall genom- föras. Inom MUST är arbetsuppgifterna fördelade på ett antal avdel- ningar eller sektioner. Administrativa sektionen utgör chefens för MUST ledningsfunk- tion och planeringssektionen samordnar anmälda underrättelse- behov. Den samordnar inriktningen, inhämtningen och delgiv- ningen av underrättelser inom Försvarsmakten samt ger förslag om inriktning och samordning av underrättelseverksamheten vid Försvars- maktens stödmyndigheter. Vidare samordnar avdelningen MUST:s medverkan vid Försvarsmaktens operativa planläggning och i förbandstyp- och perspektivplaneringen när det gäller underrätt- elsefrågor. Den utarbetar allmänna råd och föreskrifter beträffande underrättelsetjänsten inom Försvarsmakten. Försvarsattachésektionen ger administrativt stöd åt försvarsattachéer- na vid olika svenska beskickningar.21 Försvarsattachéerna är avsedda att utgöra en förbindelselänk mellan värdlandet och den svenska Försvarsmakten. De har bl.a. till uppgift att på öppen väg hämta information om militärpolitiska förhållanden och om den militära och militärtekniska utvecklingen i värdlandet. De skall även följa och bedöma utvecklingen och de säkerhetspolitiska förhållanden i värdlandet, som kan få konsekvenser för totalförsvaret i hemlandet. Attachéerna skall vidare hämta in information och delge under- rättelser i enlighet med av Försvarsmakten (ÖB) fastställda under- rättelsebehov och fullgöra underrättelseuppgifter, som kan tilldelas dem.22 Attachéernas rapporter bearbetas och analyseras i huvudsak inom MUST. 21Enligt 4 § Försvarsmaktens förordning om försvarsattachéer (FFS 1985:20) är attachéerna underställda Försvarsmakten, men lyder under beskickningschefen i vissa av- seenden. Enligt arbetsordningen för Försvarsmakten ankommer det på chefen för att leda verksamheten för attachéerna. Försvarsattachéavdelningarna vid aktuella ambassader utgör organisationsenheter inom MUST. 22Jfr 2 § i föregående not nämnda förordning. Kontoret för särskild inhämtning (KSI) är underställd chefen för , men lyder direkt under ÖB i vissa frågor. Den omedelbara ledningen av KSI utövas av en chef vars namn och befattning inte redovisas öppet. och uppgifter regleras bl.a. genom en av ÖB fastställd kvalificerat hemlig instruktion . KSI:s uppgift är att hämta in information med särskilda metoder, dvs. genom förfaringssätt, som det inte ankommer på andra under- rättelseorgan att använda. KSI:s roll är därvid att ge Försvars- makten möjlighet att ta till vara tillfällen till underrättelseinhämt- ning, som andra organ inte kan utnyttja därför att de inte har ett säkerhetsskydd, som är tillräckligt för situationen. Principiella ställningstaganden rörande vilken risktagning i olika avseenden, som kan komma i fråga i KSI:s verksamhet, bedöms av chefen för , ÖB eller av regeringen. KSI arbetar enbart med inhämtning av underrättelser. På grund- val av inhämtat material upprättas i allmänhet rapporter, som överlämnas till andra avdelningar inom MUST, där dessa sedan bearbetas tillsammans med annat underrättelsematerial. KSI utför inhämtningsuppdrag även åt andra underrättelseorgan än MUST, såsom t.ex. och Försvarets materiel- verk. Den stränga sekretess och starka sektionering, som anses nöd- vändig i den typ av verksamhet som bedrivs av KSI, gör att en uppgiftslämnares – en källas – identitet i vanliga fall är känd enbart av en enda kontaktman inom KSI. Denne har ensam hand om förbindelserna med vederbörande. Den för Försvarsmakten rele- vanta information, som en källa förser KSI med, är däremot före- mål för bedömning inte bara av KSI:s ledning utan framför allt av MUST. Källans identitet avslöjas dock inte i dessa sammanhang utan källan förblir hemlig. Till lägesavdelningens uppgifter hör bl.a. att den presenterar och delger uppgifter om det säkerhetspolitiska, militära och säkerhets- hotande läget samt MUST:s analyser och prognoser om utveck- lingen på kort sikt. Analysavdelningen, underrättelseavdelningen och avdelningen för internationella insatsunderrättelser leder i olika av- seenden bearbetning, analys och delgivning av underrättelser. Säkerhetsavdelningen leder säkerhetstjänsten inom Försvars- makten. Avdelningen följer och analyserar den säkerhetshotande verksamheten genom att bedriva säkerhetsunderrättelsetjänst, som bl.a. skall ge underlag för säkerhetsskyddsåtgärder, utbildning och förbättringar i säkerhetstjänstens regelverk. synsansvar för säkerhetstjänsten inom Försvarsmakten, men även för de flesta övriga myndigheter under Försvarsdepartementet. Den utarbetar föreskrifter och allmänna råd för Försvarsmakten och nämnda myndigheter samt förslag till åtgärder för att utveckla den militära säkerhetstjänsten. Vidare leder avdelningen signal- skyddstjänsten inom totalförsvaret. IT-säkerhetstjänsten inom Försvarsmakten leds av en särskild IT-säkerhetsavdelning. Försvarsmakten samverkar på olika nivåer inom myndigheten med Säkerhetspolisen, och . Försvarsmakten har bl.a. upplyst följande.23 På central nivå samverkar HKV genom MUST regelbundet med Säkerhetspolisen. Före togs frågan om terroristhot upp mycket sällan och mest för att konstatera att inget uttalat hot om terrorattacker bedömdes föreligga. När samverkan mellan Säker- hetspolisen och MUST rör terrorism och hot om terrorism är de bedömningar och redovisningar som Säkerhetspolisen lämnar avgränsade till vad som kan beröra Försvarsmaktens intressen. Från har kontakterna mellan MUST och Säkerhets- polisens terroristrotel varit mer frekvent. Inom ramen för MUST:s internationella samarbete inkommer då och då till MUST underrättelser om misstänkta terroristorganisa- tioner m.m. från andra länders underrättelse- och säkerhets- organisationer. Dessa underrättelser lämnas ofördröjligen till Säkerhetspolisen, då terrorism inte är föremål för bearbetning och analys vid MUST. MUST samverkar med på central nivå på regelbunden basis ungefär en gång . Frågor som bedöms beröra terrorism berörs ytterst sällan. På regional nivå genomförs samverkan mellan militärdistrikts- stabernas underrättelse- och säkerhetsavdelningar (J 2) och Säker- hetspolisens regionala kontor på regelbunden basis ungefär en gång per kvartal. Ämnesområden som då avhandlas berör så gott som aldrig terrorism. 23 Skrivelse (utredningens dnr 5/02). Samverkan mellan militärdistrikt och regionalt före- kommer vid något av distrikten, men inte som regelbundet återkommande möten. När det gäller Försvarsmaktens förmåga, beredskap och plan- läggning för att lösa sina uppgifter finns särskilda bestämmelser i 3 § förordningen med instruktion för Försvarsmakten. Här före- skrivs att Försvarsmakten skall ha den operativa förmåga, de kompetenser och den insatsorganisation som regeringen beslutar. Försvarsmakten skall även upprätthålla den beredskap som rege- ringen beslutar. Beredskap, organisation och planläggning skall medge att Försvarsmaktens förmåga kan anpassas för att motsvara förändrade krav och behov. Slutligen anges att Försvarsmakten skall genomföra den planläggning och vidta de förberedelser som behövs för att lösa myndighetens uppgifter. Enligt uppgift från Försvarsmakten styrs myndighetens bered- skap av ett hemligt regeringsbeslut som myndigheten fick del av . Försvarsmakten har vidare upplyst följande beträffande beredskapen.24 Försvarsmaktens insatsberedskap dimensioneras främst av beho- vet att hävda territoriell integritet och att försvara landet mot ett väpnat angrepp. Delar av förband eller funktioner med resurser ur grundorganisationen (anställd personal och värnpliktiga under grundutbildning) samt hemvärnet och personal ur frivilliga försvars- organisationer finns tillgängliga eller inom ett eller för att kunna möta ovan uppräknade situationer. Försvarsmakten skall även upprätthålla insatsberedskap för att kunna samverka med civila myndigheter och ställa resurser till förfogande vid svåra påfrestningar på samhället i fred. Genom att Försvarsmakten upprätthåller denna höga insats- beredskap för att hävda territoriell integritet och att försvara landet mot väpnat angrepp upprätthåller Försvarsmakten även en betrygg- ande insatsberedskap för att kunna samverka med civila myndig- heter och ställa resurser till förfogande för svåra påfrestningar på samhället i fred. I regleringsbrevet fick Försvarsmakten i uppdrag att fortsatt utveckla beredskapssystemet för att på ett flexiblare sätt 24 Skrivelse (utredningens dnr 05/02). kunna möta omvärldsutvecklingar. Hot av asymmetrisk karaktär skulle särskilt beaktas. Beredskapssystemet skall enligt reglerings- brevet kunna hantera dagens behov av insatser och framtida behov av anpassning på medellång och lång sikt. Försvarsmakten redo- visade uppdraget . () är en civil myndighet, som tillsam- mans med Försvarsmakten, främst svarar för den svenska försvars- underrättelseverksamheten enligt lagen (2000:130) och förord- ningen (2000:131) om försvarsunderrättelseverksamhet. om verksamheten finns också i förordningen (1994:714) med instruktion för och i det årliga reglerings- brevet för myndigheten. I 1 § nämnda förordning anges att FRA är en central för- valtningsmyndighet med uppgift att bedriva signalspaning25 enligt den inriktning som regeringen, Försvarsmakten och övriga uppdrags- givare (Säkerhetspolisen m.fl.) anger. Till viss del ligger således FRA:s verksamhet utanför försvarsunderrättelseverksamheten. Enligt 2 § skall FRA särskilt följa förändringen av signalmiljön i omvärlden, den tekniska utvecklingen och signalskyddet, fortlöpande utveckla den teknik och metodik som behövs för att bedriva verksamheten och utföra matematiska bedömningar av kryptosystem för total- försvaret. Vidare skall FRA enligt 3 a § ha hög teknisk kompetens inom informationssäkerhetsområdet. FRA får efter begäran stödja sådana statliga myndigheter och statligt ägda bolag som hanterar informa- tion som bedöms vara känslig ur sårbarhetssynpunkt eller ur ett säkerhets- eller försvarspolitiskt avseende. FRA skall därvid särskilt kunna stödja insatser vid nationella kriser med IT-inslag, medverka till identifieringen av inblandade aktörer vid IT- relaterade hot mot samhällsviktiga system, 25 Signalspaning är underrättelsetjänst genom att inhämta och bearbeta tele- och radio- signaler. ge annat tekniskt stöd. I nämnda bestämmelse anges också att FRA skall samverka med andra organisationer inom informationssäkerhetsområdet såväl inom som utom landet. FRA har härutöver som uppgift att biträda andra myndigheter vid värdering, utveckling, anskaffning och drift av signalspanings- system (3 §). FRA:s signalspaning riktar sig mot eterburna sändningar och bedrivs som kommunikationsspaning mot utländsk radiokommunika- tion och som s.k. teknisk signalspaning mot vissa utländska sänd- ningar av annan karaktär (bl.a. radar- och navigeringssändningar).