sou · GRB3110 · 2004-01-01 00:00:00 — Tabell 5.5 Omfördelningskomponenter samt livsnetto per livsinkomst (tkr) INTRA (år) INTRA (liv) Anm.: Rader markerade med % avser förhållande till totalt populationsgenomsnitt (procentuell skillnad). Som tidigare nämnts skiljer sig de båda metoderna för tilldelning av skatter genom att metod 1 belastar hushåll/individer med arbets- inkomster hårdare medan metod 2 fördelar finansieringsbördan jämnare bland hushållen40. Tabell 5.6 visar resultat från beräkningar där metod 2 använts. Den huvudsakliga skillnaden mot de ovan redovisade beräkning- arna är att den årliga rundgången ökar med drygt tre procent- enheter. En förklaring till detta är att resurssvaga hushåll i högre utsträckning bidrar till finansieringen enligt metod 2 jämfört med 38 Andelen självfinansierade transfereringar och subventioner beräknas som summan av intrapersonella omfördelningskomponenter (år och liv) dividerat med summan av transfereringar och subventioner. 39Ett positivt samband mellan andelen självfinansierade transfereringar och livsinkomster visas även av Hussénius, J. & Selén, J. [Ds1994:135], O´Donoghue, C. [2001b] samt Falkingham, J. & , A. [1996] i analyser av de svenska, irländska, australiensiska och brittiska skatte- och transfereringssystemen. 40Se tabell 5.2. Omfördelning mellan individer och över livscykeln Bilaga 9 till LU 2003 Eftersom dessa hushåll ofta erhåller transfereringar och subventioner skapas en ökad intrapersonell omfördelning genom det ökade skatteuttaget. Frånräknat den årliga rundgången ger metoden endast marginella skillnader i interpersonell respektive intrapersonell livsomfördel- ning jämfört med metod 1. Tabell 5.6 Beräknade omfördelningskomponenter. Skattetilldelning enligt metod 2 Belopp (tkr) Andel (%) Andel, exklusive årlig rundgång (%) INTRA (år) INTRA (liv) Skatteuttaget är i dessa beräkningar något mer jämnt fördelat mellan livsinkomstkvintilerna. Den första kvintilens genomsnittliga skatter ökar med medan den femte kvintilens minskar med . Detta gör även att det genomsnittliga livsnettot här är något mer jämnt fördelade jämfört med metod 1 och följaktligen att den utjämnande effekten av den offentliga sektorn inte är lika stor. Skillnaderna är dock relativt små. I det följande används metod 1 genomgående. 5.3.2Skatter, transfereringar och subventioner över livscykeln Beräkningarna ovan tyder på att de ekonomiska transaktionerna mellan individerna/hushållen och den offentliga sektorn skapar en betydande livscykelomfördelning. För att förstå hur denna omför- delning uppkommer behövs information om när, under livscykeln, dessa transaktioner inträffar. Bilaga 9 till LU 2003 Omfördelning mellan individer och över livscykeln Diagram 5.1 visar genomsnittliga skatter, transfereringar, subventioner och individnetto per ålder41. Beräkningarna baseras som tidigare på kohorterna 2000 till 2010 vilka simuleras över hela livscykeln. Transfereringarna är, främst genom ålders- och förtidspensions- systemen, starkt koncentrerade till höga åldrar. Beräkningar visar att av samtliga transfereringar erhålls av individer som är eller äldre. Skatterna utvecklas under de förvärvsaktiva åldrarna ungefär i samma takt som den allmänna inkomstutvecklingen i dessa åldrar. Efter pensioneringen är skatteuttaget betydligt lägre då inkomst- erna minskar som inga socialavgifter längre betalas. Det genomsnittliga årliga individnettot är negativt fram till pensioneringen. Därefter gör den sammantagna effekten av de minskade skatterna och de ökande transfereringarna att nettot genast blir positivt. Eftersom subventionerna ökar relativt snabbt i de högsta åldrarna ges även en motsvarande ökning av individ- nettot. Diagram 5.1 Skatter, transfereringar, subventioner och netto per ålder 41 I de följande diagrammen redovisas inte resultat för åldrar . Detta på grund av att beräkningarna baseras på få observationer och därför är behäftade med en hög osäkerhet. Omfördelning mellan individer och över livscykeln Bilaga 9 till LU 2003 Av diagrammet framgår även effekterna av att hushållsmedlemmar antas ha en delad ekonomi. Till exempel verkar småbarn betala skatt, något som förstås visar barnens andel av föräldrarnas skatter snarare än barnens egna skatter. Om medel inte delades i hushål- len skulle alltså de genomsnittliga skatterna i föräldraåldrarna ökas med det belopp som i denna analys i stället påförs under barna- åldrarna. Hushållens delning av resurser påverkar även profilen för de offentliga subventionerna vilken i diagrammet är mer utjämnad över åldrarna än den som presenteras i appendix A. Barnens utbildningssubventioner blir genom delningen något lägre och för- äldrarna får en motsvarande höjning av sina subventioner. Diagram 5.1 visar att huvuddelen av skatterna för en genomsnittlig individ tas ut vid en lägre ålder än den där huvuddelen av transfereringarna och subventionerna utbetalas42. Individen har ett negativt netto under den första delen av sitt liv för att under den senare delen få ett positivt netto. Detta förhållande leder till frågan om vid vilken ålder den genomsnittliga individen uppnår ett permanent positivt netto gentemot den offentliga sektorn. Det intressanta måttet är då inte individens årliga netto utan snarare det kumulativa nettot vid en viss ålder, dvs. summan av årliga individnetton från det första levnadsåret till den aktuella åldern. I diagram 5.2 visas det beräknade genomsnittliga kumulativa individnettot för varje ålder . Diagrammet visar på ett tydligt sätt hur den genomsnittliga individen under den första delen av livet bygger upp ett negativt kumulativt netto gentemot den offentliga sektorn. Nettot försämras snabbast i 50–årsåldern då individen betalar mycket skatt jämfört med de transfereringar och subventioner hon erhåller. Först under pensionsåldern vänder utvecklingen och det kumulativa nettot avtar. I dessa beräkningar uppnår den genomsnittliga individen ett permanent nollnetto först vid ålder.43 En konsekvens av åldersmönstret hos de kumulativa nettona är att det är mer sannolikt att en individ som lever till hög ålder är 42Beräkningar visar på en medelålder för skatteuttag och en medelålder för transfereringar och subventioner vid en livslängd av . För en livslängd beräknas motsvarande till 43 respektive . 43Den genomsnittliga livslängden för de studerade kohorterna uppgår till . På grund av att fördelningen för de kumulativa livsnettona vid varje given ålder är något skev, med lägre medelvärde än median, förskjuts tidpunkten för uppnått nollnetto något till högre åldrar. Bilaga 9 till LU 2003 Omfördelning mellan individer och över livscykeln nettobidragstagare, dvs. har ett positivt netto gentemot den offentliga sektorn, jämfört med en individ som dör . På så sätt åstadkoms en omfördelning från kortlivade individer till långlivade individer44. Effekten av denna omfördelning minskas dock av det positiva sambandet mellan livsinkomst och förväntad medellivs- längd. Diagram 5.2 Genomsnittligt kumulativt livsnetto i åldrarna 0–95 år -1 000 000 -2 000 000 -3 000 000 -4 000 000 5.3.3Omfördelning mellan olika grupper Tabell 5.5 visade att det över livscykeln omfördelas medel från individer i de högre livsinkomstkvintilerna till individer i de lägre livsinkomstkvintilerna. Ett alternativt sätt att beskriva denna omfördelning är genom att studera beräknade genomsnittliga kumulativa livsnetton för respektive livsinkomstkvintil. På så sätt framgår det hur individer i olika inkomstlägen genomsnittligt förhåller sig ekonomiskt till den offentliga sektorn, totalt sett sedan födseln, i livet. 44 Även , A. m.fl. [2000] noterar denna typ av omfördelning, med avseende på livslängd, i en australiensisk studie av hälso- och sjukvårdssubventioners livsomfördel- ningseffekter. De kumulativa nettoprofilerna i studien uppvisar stora likheter med de i diagram 5.3. Omfördelning mellan individer och över livscykeln Bilaga 9 till LU 2003 Diagram 5.3 visar genomsnittliga kumulativa livsnetton vid olika åldrar för den första, tredje och femte livsinkomstkvintilen. Generellt ligger det kumulativa livsnettot vid en given ålder på en lägre nivå ju högre livsinkomsten är. Den första kvintilen har ett svagt positivt kumulativt netto under största delen av livet bortsett från en period innan pensionsåldern. Efter är det kumulativa nettot permanent positivt. För den tredje och femte kvintilen är de kumulativa nettona negativa och minskar dessutom fram till pensionsfallet. För den tredje kvintilen blir det kumulativa nettot positivt och för den femte kvintilen först . Det tar alltså längre för en individ från den högsta livsinkomstkvintilen att uppnå ett positivt netto mot den offentliga sektorn än det gör för en individ från den lägsta livsin- komstkvintilen. Diagram 5.3 Genomsnittligt kumulativt livsnetto per ålder och -1 000 000 -3 000 000 -5 000 000 -7 000 000 Omfördelning mellan män och kvinnor Då de genomsnittliga arbetsinkomsterna är högre för män än för kvinnor kan det även vara motiverat att undersöka om det även Bilaga 9 till LU 2003 Omfördelning mellan individer och över livscykeln finns en omfördelning mellan könen och, om så är fallet, beräkna dess storlek. Tabell 5.7 visar de beräknade genomsnittliga omfördelnings- komponenterna per individ och kön. Jämfört med det genom- snittliga skatteuttaget i populationen är männens i genomsnitt högre och kvinnornas motsvarande lägre. För transfereringar är skillnaderna ungefär lika stora men här ligger kvinnorna över populationsgenomsnittet och männen under. Den största skillnaden mellan könen kan ses i fördelningen av offentliga subventioner där kvinnornas genomsnitt ligger över populationsgenomsnittet och männens under. Andelen transfereringar och subventioner som är självfinansi- erade, dvs. betalas av individens egna skatter och avgifter under livet, är för män och för kvinnor. Livsnettot visar att det under en livstid, genom den offentliga sektorn, överförs något under från en genom- snittlig man till en genomsnittlig kvinna. Till detta kommer den omfördelning som sker inom hushållen. Tabell 5.7 Omfördelningskomponenter samt livsnetto för män och kvinnor (tkr) INTRA (år) INTRA (liv) Anm.: Rader markerade med % avser förhållande till totalt populationsgenomsnitt (procentuell skillnad). Diagram 5.4 visar att det genomsnittliga kumulativa livsnettot för en kvinna är permanent positivt efter medan det för en man är permanent positivt först efter . Omfördelning mellan individer och över livscykeln Bilaga 9 till LU 2003 Diagram 5.4 Genomsnittligt kumulativt livsnetto per ålder och kön -1 000 000 -2 000 000 -3 000 000 -4 000 000 Omfördelning mellan olika utbildningsnivåer45 Eftersom arbetsinkomster i SESIM uppvisar ett positivt samband med individens högsta utbildningsnivå kan det, utifrån ovanstående resultat, förväntas ske en omfördelning från högutbildade individer till individer med lägre utbildning. Tabell 5.8 visar att så är fallet. Det finns ett tydligt negativt samband mellan utbildningsnivå och genomsnittligt livsnetto – ju högre utbildning desto lägre netto. Det genomsnittliga skatteuttaget ökar med ökande utbild- ningsnivå. Genomsnittet för de lägst utbildade är lägre och för de högst utbildade högre än populationsgenom- snittet. Mönstret gäller även för subventionerna där genomsnittet för de lägst utbildade är lägre och för de högst utbildade högre än populationsgenomsnittet. De högre subven- tionerna för högutbildade kan till stor del förklaras med utbild- ningssubventionerna. En ytterligare bidragande orsak är det positiva sambandet mellan utbildningsnivå och medellivslängd som gör att de höga subventionerna sent i livet kommer högutbildade till del i högre utsträckning än övriga. Minst skillnad mellan utbild- 45 Utbildningsnivåerna låg, mellan och hög avser här den under livet högst uppnådda utbildningsnivån och indelas efter grundskola (låg), gymnasieexamen (mellan) samt universitetsexamen inklusive forskarutbildning (hög). Bilaga 9 till LU 2003 Omfördelning mellan individer och över livscykeln ningsnivåerna ses i fördelningen av transfereringar där de lägst och högst utbildade ligger något över populationsgenomsnittet. Andelen självfinansierade transfereringar och subventioner stiger med utbildningsnivån och är , och 85 pro- cent för låg-, medel- och högutbildade. Tabell 5.8 Omfördelningskomponenter samt livsnetto för olika högsta utbildningsnivåer (tkr) INTRA (år) INTRA (liv) Anm.: Rader markerade med % avser förhållande till totalt populationsgenomsnitt (procentuell skillnad). Diagram 5.5 visar genomsnittliga kumulativa livsnetton i olika åldrar för de olika utbildningsnivåerna. Generellt sett innebär högre utbildning lägre kumulativt netto i varje given ålder. Mönstret bryts dock av de högst utbildade som, genom bland annat sina utbildningssubventioner från studietiden och fram till ca har lika högt eller högre netto som individer med lägre utbildningsnivå. För låg-, mellan- respektive högutbildade blir det kumulativa livsnettot positivt vid 80, 87 och . Omfördelning mellan individer och över livscykeln Bilaga 9 till LU 2003 Diagram 5.5 Genomsnittligt kumulativt livsnetto per ålder och -1 000 000 -2 000 000 -3 000 000 -4 000 000 Observera att resursfördelningen inom hushållen leder till att den uppskattade omfördelningen mellan de ovan studerade grupperna blir mindre omfattande än vad den skulle ha varit i en helt individ- baserad analys. Detta eftersom hushållets skatter, transfereringar och subventioner delas per capita och registreras på hushållets samtliga medlemmar oavsett grupptillhörighet. 5.3.4Omfördelning genom ålderspensioner och offentliga subventioner De beräknade omfördelningskomponenterna har avsett den sammantagna effekten av transfereringssystem och offentliga subventioner (samt deras respektive finansiering). Två delsystem vars livsomfördelningsegenskaper är intressanta, inte minst för deras vikt i totalanalyserna, är ålderspensionssystemet och de offentliga subventionerna46. Ett sätt att modifiera den använda beräkningsmetodiken i syfte att undersöka fördelningsegenskaperna hos olika delsystem är att 46 Ålderspensionerna utgör av de totalt utbetalade transfereringarna över de studerade kohorternas livstider. av alla medel som omfördelas går via pensionssystemet. För de offentliga subventionerna är motsvarande siffra . Bilaga 9 till LU 2003 Omfördelning mellan individer och över livscykeln utföra en partiell analys. I den partiella analysen elimineras ett delsystem (inklusive dess finansiering) varvid omfördelnings- komponenterna åter beräknas. Genom att studera förändringen i de beräknade omfördelningskomponenterna mellan de två analyserna erhålls en indirekt uppskattning av omfördelningskomponenterna för det delsystem som undersöks. I de partiella beräkningarna antas implicit att det delsystem som studeras är i finansiell balans över livscykeln. Detta följer av att motsvarande antagande gäller för hela den offentliga sektorn. Vidare är analysen i viss mån beroende av den totala omfattningen av de studerade (del-)systemen. En större förändring av det totala skatteuttaget, som följer då ett delsystem med stor omfattning elimineras, kan även ge förändringar av skatternas omfördelnings- egenskaper i och med att fördelningen mellan socialavgifter, direkta och indirekta skatter förändras. I följande partiella beräkningar har ålderspensionssystemet och de offentliga subventionerna exkluderas, en åt gången. I beräkning- arna utan ålderspensionssystemet exkluderats även samtliga ålderspensionsavgifter samt de inkomstskatter som betalas på ålderspensioner. Observera att analysen är statisk i den meningen att bortfallet av ålderspensioner inte kompenseras av andra transfe- reringar (t.ex. BTP). I beräkningarna exklusive de offentliga sub- ventionerna görs en allmän nedjustering av skatteuttaget eftersom subventionerna antas finansieras genom allmänna skattemedel. I båda delanalyserna har skatteuttaget fördelats enligt metod 1. Tabell 5.9 visar de (indirekt) beräknade genomsnittliga omfördel- ningskomponenterna per livsinkomstkvintil för ålderspensions- systemet. Totalt sett har ålderspensionssystemet en något högre självfinansieringsgrad jämfört med samtliga system, mot . För pensionssystemet består dessutom en mindre andel av den intrapersonella omfördelningen av den årliga rundgången, jämfört för alla system. Detta innebär att den rena livscykelomfördelningen (exklusive den årliga rundgången) inom pensionssystemet är betydligt högre än den är i samtliga system sammantaget, jämfört . Ålderspensioner bidrar alltså i betydligt högre grad till att periodisera medel över livet än till att omfördela medel mellan Omfördelning mellan individer och över livscykeln Bilaga 9 till LU 2003 Detta är förstås inte förvånande med tanke på systemets utformning och målsättning. Tabell 5.9 Omfördelningskomponenter samt livsnetto per livsinkomst för ålderspensionssystemet (tkr) INTRA (år) INTRA (liv) Anm.: Rader markerade med % avser förhållande till totalt populationsgenomsnitt (procentuell skillnad). Det relativa skatteuttaget per livsinkomstkvintil i förhållande till populationsgenomsnittet är något mer jämnt fördelat jämfört med i analysen av samtliga system (se tabell 5.5). Individer med låg livsinkomst bidrar i genomsnitt något mer och individer med hög livsinkomst något mindre. Ålderspensionerna är, i förhållande till den genomsnittliga ålderspensionen, relativt sett mindre i de lägre inkomstkvintilerna än i de högre. Detta beror förstås på att huvuddelen av de utbetalda ålderspensionerna är inkomstgrundade. Sammantaget ger detta livsnetton som skiljer sig mindre åt mellan de högre och lägre inkomstkvintilerna inom pensions- systemet jämfört med i samtliga system. Detta är förstås delvis en effekt av att omfattningen av samtliga system nödvändigtvis är större än den för ålderspensionssystemet. Ålderspensionssystemet bidrar dock till en utjämning av livsinkomster eftersom de lägre inkomstkvintilerna har positiva genomsnittliga livsnetton mot pensionssystemet medan de högre har negativa genomsnittliga livsnetton. I avsnitt 4.2.3 visar en 47 Hussénius, J. & Selén, J. (Ds 1994:135) når samma slutsats i liknande beräkningar och lyckas även påvisa kraftigare effekter då ålderspensionssystemet exkluderas. Detta torde dock delvis bero på att beräkningarna inte inkluderar offentliga subventioner, något som ger ålderspensionssystemet större relativ vikt. Vidare antas inte medel delas inom hushållet vilket bidrar till att förstärka ålderspensionssystemets intrapersonella omfördelning. Bilaga 9 till LU 2003 Omfördelning mellan individer och över livscykeln stegvis dekomponering av den disponibla livsinkomsten på samma effekt – inkomstspridningen ökar då ålderspensioner (inklusive finansiering) tas bort. Det bör noteras att den så kallade garantipensionen i dessa beräkningar räknas in i ålderspensionen. Garantipensionen utgör en grundnivå för individer med låg inkomstgrundad pension. Dessa finansieras genom allmänna skattemedel vilka huvudsakligen är progressiva. Vidare betalas arbetsgivaravgifter på inkomster som överstiger det så kallade intjänandetaket och därmed inte ger mot- svarande pensionsförsäkring. Dessa faktorer bidrar till att skapa en interpersonell omfördelning inom ålderspensionssystemet vilket annars bör vara fördelningsmässigt neutralt över livscykeln då inbetalda avgifter i genomsnitt motsvaras av utbetald pension. Omfördelning genom offentliga subventioner Tabell 5.10 visar de (indirekt) beräknade genomsnittliga omför- delningskomponenterna per livsinkomstkvintil för de offentliga subventionerna. Självfinansieringsgraden för de offentliga subven- tionerna är vilket är något högre än självfinan- sieringsgraden för samtliga system. Huvuddelen av den intraperso- nella omfördelningen, , består här av en årlig rundgång. Denna beror i hög utsträckning på att individer antas ha en delad ekonomi inom hushållen (barn och ungdomars subventioner och föräldrars skatter). Frånräknat den årliga rundgången ges en interpersonell omfördelning på (och således en livs- cykelomfördelning om ) vilket ska jämföras med en nivå på för samtliga system. Detta stämmer väl överens med bilden av de offentliga subven- tionerna som ett heterogent system bestående av både delar som uppfattas som typiskt livsomfördelande (t.ex. barnomsorg, grund- skola och äldreomsorg) och typiskt individomfördelande (t.ex. arbetsmarknadsåtgärder). Omfördelning mellan individer och över livscykeln Bilaga 9 till LU 2003 Tabell 5.10 Omfördelningskomponenter samt livsnetto per livsinkomst för offentliga subventioner (tkr) INTRA (år) INTRA (liv) Anm.: Rader markerade med % avser förhållande till totalt populationsgenomsnitt (procentuell skillnad). Det genomsnittliga skatteuttaget per livsinkomstkvintil liknar det för ålderspensionssystemet, det vill säga något mer jämnt fördelat mellan kvintilerna jämfört med i analysen av samtliga system. För de genomsnittliga subventionsbeloppen gäller att kvintilerna ett och (i synnerhet) fem har lägre nivåer än populationsgenomsnittet medan kvintilerna två och tre ligger något över. Fördelningen av genomsnittligt livsnetto per inkomstkvintil visar på större skillnader mellan den högsta och lägsta kvintilen jämfört med ålderspensionssystemet vilket tyder på att de offentliga subventionerna åstadkommer en större omfördelning av livsinkomster än ålderspensionssystemet. Även här beror detta del- vis på att omfattningen av offentliga subventioner är större än omfattningen av pensionssystemet. Omfördelning mellan olika grupper inom olika system Tabell 5.11, tabell 5.12 och tabell 5.13 visar genomsnittliga (per individ) livsnetton uppdelat på kön, utbildningsnivå och livsin- komstkvintil. De totala genomsnittliga livsnettona för den offent- liga sektorn har dekomponerats i ålderspensioner, offentliga sub- ventioner samt övriga transfereringar. Posten övriga transfereringar har beräknats som differensen mellan netton för samtliga system och summan av netton för ålderspensioner och offentliga subventioner från de partiella analyserna. Beräkning av posten genom en analys där ålderspensioner och offentliga subventioner Bilaga 9 till LU 2003 Omfördelning mellan individer och över livscykeln exkluderas simultant ger inte exakt samma resultat. Anledningen är att omfattningen av de system som exkluderas påverkar skatte- uttagets omfördelningsegenskaper i de kvarvarande delarna av den offentliga sektorn. Detta eftersom fördelningen av olika skatteslag, med sinsemellan olika fördelningsegenskaper, förändras om den totala omfattningen förändras enligt den metod som används för bestämning av skatteuttaget (se tabell 5.2). Skillnaderna mellan beräkningarna i detta fall är dock små och påverkar inte de gene- rella slutsatserna. Tabell 5.11 Livsnetton för olika delar av den offentliga Tabell 5.11 visar att nära hälften av de medel som över en livstid i genomsnitt som överförs från män till kvinnor gör det via de offentliga subventionerna. Av den kvarvarande överföringen går en något större del via ålderspensionssystemet jämfört med övriga transfereringar. Tabell 5.12 Livsnetton för olika delar av den Omfördelning mellan individer och över livscykeln Bilaga 9 till LU 2003 Tabell 5.12 visar att mycket lite av den överföring som görs mellan utbildningsnivåerna görs via ålderspensionssystemet. Faktum är att de med lägst utbildning har ett negativt genomsittligt netto mot ålderspensionssystemet. Denna effekt torde huvudsakligen uppstå genom att den förväntade medellivslängden är lägre för individer med lägre utbildningsnivå. Subventionerna bidrar till en viss omfördelning från högutbildade till lågutbildade men det faktum att subventionerna tenderar att stiga med utbildningsnivån (se tabell 5.8) minskar storleken på denna omfördelning. Störst omfördelning mellan utbildningsnivåerna görs via övriga transfereringssystem. Tabell 5.13 Livsnetton för olika delar