sou · GRB3101 · 2004-01-01 00:00:00 — Genom att förlägga verksamheter av gemensamt intresse till skulle samarbetet mellan och kunna förstärkas som det vore en klar markering att Östersjö- området är ett gemensamt ansvar för alla i regionen, oberoende av bindningar i övrigt. Genom att det redan förekommer ett visst försvarsmiljösam- arbete kopplat till bör det undersökas i vad mån det skulle kunna vara en verksamhet som kan utvecklas. Detta är speciellt intressant eftersom vissa av problemen, t.ex. sanering av förorenad mark, är gemensamma för flera stater kring . Förutom miljösamarbete förekommer forskningssamarbete kring krishanteringsfrågor, med . EU-utvidgningen och därmed situation som en enklav omsluten av EU-stater talar för att kunskap om och samarbete med unionen kan vara ett område av intresse. Ställningstaganden avseende vilken typ av verksamhet som bör utvecklas kräver dock djupare analyser än de som varit möjliga att genomföra inom ramen för denna utredning. Frågan måste därför studeras i detalj innan konkreta förslag kan formuleras. Framförallt måste förutsättningarna för att bedriva olika typer av verksamhet i undersökas. Detta förslag bör ses som en del av det föreslagna program- området kunskapsuppbyggnad och samordning. Det är av många skäl svårt att göra några närmare kostnads- beräkningar av de förslag som utredningen lämnar. Förslagen är närmast av idékaraktär. Det har inte varit möjligt att konkretisera dem i organisatoriska termer eller i anspråk på lokaler, utrustning etc. Det hade heller knappast varit lämpligt att lämna alltför konkretiserade förslag med hänsyn till att de är tänkta att realiseras genom ett efterhand utvecklat samarbete mellan medlem- marna i Östersjöstaternas råd. Kostnaderna för att realisera förslagen måste rimligen på något sätt fördelas mellan de parter som deltar. Östersjöstaternas råd har inga egna fonder för finansiering utan det måste bli fråga om att medlemmarna efter förhandlingar gör olika åtaganden att t.ex. ställa personal eller lokaler till förfogande eller att direkt bidra eko- nomiskt. Kostnaderna kan variera avsevärt beroende på kostnads- läget i respektive land och den ambitionsnivå inblandade parter kan enas om. Det ska inte uteslutas att det i många fall går att nå en delfinansiering genom EU. I det följande redovisas översiktliga och schablonmässiga beräk- ningar av de olika förslagens årliga kostnader. Den schablon som använts innebär att en internationell tjänsteman beräknas kosta . Vidare diskuteras något om tänkbara finansie- ringsvägar, internationellt och för svensk del. Ett institut av detta slag bör inte understiga en viss minsta kritisk storlek som behövs för att kunna bedriva vital forskning och sam- tidigt ha representation från ett antal av medlemmarna i Östersjö- Verksamheten skulle kunna bedrivas med en kader av några tämligen fasta forskare och ett antal gästforskare som arbetar vid mer begränsad period. bör antalet verksamma forskare vid institutet vara minst ca 10. Kost- naderna för detta uppskattas till ca . Lokaler och utrustning och viss basservice kommer också att behövas, kanske , datorer, fax, telefon, lokalvård etc. Kost- naderna för detta uppskattas till ca . Den samlade kostnaden för institutet bör alltså uppgå till minst storleksordningen . Efterhand som verksam- heten byggs upp kan institutet, om det blir lyckosamt, behöva expandera med motsvarande ökning av kostnaderna som följd. 8.2.2Gemensamt centrum för sjöinformation i Detta förslag kräver en bemanning med representanter från helst alla länder med kust i dvs. minst 9 personer. För att kunna ha någon form av beredskap och tillgång till särskild ana- lytisk kompetens torde den totala personalstyrkan behöva uppgå till minst 20 personer. Kostnader för detta uppskattas till ca 2 mil- joner euro . Även om det centrum som föreslås inte skall ha egen över- vakande utrustning utan främst planera, samordna och utveckla verksamheten torde det erfordras en hel del teknisk utrustning för att detta skall kunna ske. Kostnaderna kan sannolikt begränsas om man genom samlokalisering kan utnyttja viss utrustning och kom- munikationslänkar vid en nationell befintlig övervakningscentral. Trots detta torde lokaler, utrustning och service betinga en kostnad av minst ca . Sammanlagt uppskattas kostnaderna för ett centrum för sjö- information till minst storleksordningen . 8.2.3Teknikprogram för säkerhet i Kostnaderna för detta program kan inledningsvis vara relativt begränsade. Vad som krävs är ett sekretariat för att driva arbetet och insatser från en ganska bred krets av referenspersoner från myndigheter, forskningsorgan och industri. De senare kan för- väntas delta av eget intresse och finansieras av respektive organ. För sekretariat och ett antal konferenser kan det erfordras ca 1 mil- jon euro . För de forsknings- och teknikutvecklingsinsatser som genom programmet faktiskt kommer till stånd kommer kostnaderna att bli av en annan storleksordning, i allmänhet högre ju närmre faktisk produktutveckling som olika projekt når. Då finns å andra sidan i regel kommersiella intressen som kan vara beredda att svara för erforderliga investeringar. Det program av liknande slag som Europeiska kommissionen sannolikt kommer att tillskapa kommer att kunna vara en källa för delfinansiering av projekt av intresse också för Kommissionen. 8.2.4Skydd och utveckling av rättsstaten Kostnaderna för detta förslag bedöms likvärdiga med förslaget om ett säkerhet. De totala kostnaderna bedöms alltså bli minst i storleksordningen . Personalkostnaden för detta förslag uppskattas till ca . Till detta kommer lokalkostnader och kostnader för att tillhandahålla informationen i nätverket. Det är rimligt att alla brukare av informationsnätverket också tillhandahåller information om sin egen verksamhet. Gemensamt kommer det dock att be- hövas satsningar på ett system för att hantera informationsutbytet på ett effektivt sätt. Uppbyggnad av ett lämpligt informations- system bedöms kräva en insats av informationsteknisk expertis och uppskattas till ca . Totalt uppskattas kostnaden för förstärkning av sekre- tariat till storleksordningen . Detta förslag bygger på deltagande från medlemmarna i där var och en kan förväntas stå för sina egna kostnader och att sekretariat kan utgöra en resurs. kan räknas viss konferensverksamhet. Detta uppskattas kosta stor- leksordningen . En utredning avseende möjligheterna att genomföra för flera Östersjöstater intressant verksamhet i Kalingradområdet kräver en inventering av pågående verksamheter kopplade till . Den måste omfatta såväl bilaterala samarbeten, sådana som stöds av EU eller andra organisationer och ryska nationella aktiviteter, vilka skulle kunna utvecklas till att bli projekt inom ramen för ett fördjupat Östersjösamarbete. Grundat på erfarenhet av arbetet med denna utredning bedöms det ta att utarbeta förslag avseende lämpliga verk- samheter vilka skulle kunna lokaliseras till . Kostnaderna för själva utredningsarbetet bedöms vara ca 400 kkr, lönekostnader oräknade. Arbetsinsatsen bedöms till 1,5 manår fördelat på två personer. De förslag som utredningen lämnar bedöms i flera fall kunna få delfinansiering från EU. Det handlar då om att efter ansökan kunna få bidrag från EU:s fonder för interregionalt samarbete (jfr. avsnitt 4.2.11) eller från berörda områden inom Kommissionens verk- samhet såsom forskning, teknik och innovation, miljö, rättsliga och inrikes frågor eller transporter. De områden inom statlig verksamhet och statsbudgeten som skulle kunna utnyttjas för finansiering av svenska bidrag till ökad civil säkerhet i bedöms främst vara samarbetet med inom budgetens utgiftsområde 7 Inter- nationellt bistånd. De säkerhetsfrämjande insatser som tidigare genomförts har haft en inte obetydlig militär komponent som syftat till att bidra till att på demokratisk bas bygga upp en grund- läggande militär förmåga. Det kan med hänsyn till att detta nu pågått ett tiotal år, att den säkerhetspolitiska situationen i regionen förändrats och att säkerhetshoten förändrat karaktär vara motiverat att göra en omavvägning av insatserna mot större tyngd på civil säkerhet. För detta talar också att insatsnivån från svensk sida behöver vara tillräcklig för att skapa trovärdighet kring svenska initiativ avseende civil säkerhet i . Ett ökat samarbete om civil säkerhet i kan komma att underlätta verksamheten för svenska myndigheter med ansvar inom området. Det bör därför i vissa fall vara möjligt för dessa myndigheter att inom ramen för sina ordinarie uppgifter och anslag bidra till internationellt samarbete för att stärka den civila säkerheten i regionen. Detta underlättas i den mån som uppgifter inom internationellt samarbete finns inskrivna i instruktioner eller regleringsbrev. Berörda myndigheter bedöms främst vara Riks- polisstyrelsen, , , Sta- tens räddningsverk och . och Sjöfarts- verket är affärsverk och saknar anslagsmedel för ändamålet men skulle kunna tillföras sådana. och Försvarshögskolan/CRiSMART bedriver forskning inom området på uppdragsbasis och saknar därför egna medel men kan erbjuda en samverkanskanal på forskningsområdet. Utveckling av området civil säkerhet inom Beslut vid regeringssammanträde . Utredaren skall lämna förslag på hur samarbetsområdet civil säkerhet inom Östersjöstaternas råd () kan vidareutvecklas. Utredaren skall vidare överväga möjligheterna att utvidga sam- arbetsområdet civil säkerhet till att omfatta ytterligare områden än de nu tre beslutade programområdena räddningstjänst, katastrof- och krishantering samt övervakning. Utredaren skall redovisa ett utvecklingsprogram för området civil säkerhet . Stärkandet av samarbetet och säkerheten i är en central del av vår säkerhetspolitik. Ett viktigt medel för detta är främjandet av en demokratisk utveckling och etablering av väl för- ankrade och fungerande civila strukturer. Rådgivning och kun- skapsöverföring är grundläggande för förmågan att bl.a. utbilda civila befattningshavare inom försvarssektorn. Det är också viktigt att , när så är möjligt, bidrar till att uppmuntra gräns- överskridande samarbete mellan regionens länder. Detta gäller särskilt mellan , , och . Ett viktigt forum för ett sådant samarbete är Östersjöstaternas råd (). har följande med- lemmar: , , , , , , , , , , och Europeiska kom- missionen. Olika former av samarbete med har ett betydande svenskt nationellt säkerhetspolitiskt värde. Det är i lång- siktiga intresse att är engagerat i ett konstruktivt och praktiskt samarbete på olika områden. I den bilaterala relationen mellan och är det förtroendeskapande elementet en viktig del. Det är vidare angeläget att uppmuntrar ett ryskt deltagande i aktiviteter inom ramen för Partnerskap för fred (PFF). Det samarbetsområde inom som berör civil säkerhet och beredskap benämns civil säkerhet civil security. Samordningen av samarbetet inom detta område har tidigare i hög grad åvilat , men har samordningsansvaret. Från svensk sida har eftersträvats att integrera arbetet inom ramen för reguljära verksamhet. beslöt att det fortsatta arbetet inom civil säkerhet skulle bedrivas under tre programområden nämligen räddningstjänst (search and rescue), katastrof- och krishantering (disaster and crisis management) samt övervakning (surveillance). har också identifierat ett antal huvudspår för den fortsatta inriktningen inom området civil säker- het, nämligen forskning, räddningstjänst, övervakning, gräns- och kustbevakningssamarbete, införande av larmnummer 112 samt miljöfarligt avfall. En utveckling i riktning mot att skapa en gemensam ram för räddningstjänsten inom har påbörjats, som också skulle kunna stärka räddningstjänstsamarbetet inom EU. Projektet benämns Euro-Baltic och syftar till att vara ett samarbetsforum för räddningstjänster. Europeiska unionens råd har tagit ett beslut om räddningstjänst, som ställer sig bakom Euro- och det nämns också i den svenska ordförande- skapsrapporten till om Nordliga dimensionen. Behovet av en särskild utredning Ett antal huvudspår för den fortsatta inriktningen inom området civil säkerhet har tidigare identifierats. Dessa bör prövas, utvecklas och vid behov ges en förändrad inriktning. Vidare bör eventuella nya områden övervägas i ett längre perspektiv med beaktande av de tre tidigare nämnda och av beslutade programområdena. Multilateralt och bilateralt samarbete inom bör utvecklas. Det gäller såväl , och som Båda de sistnämnda är stora Östersjöstater, vars engagemang i regionen är viktigt för stabilitet och säkerhet. Sam- arbetet med , och bör utvecklas till just ett samarbete på lika villkor och termen stöd till dessa länder bör enligt regeringens uppfattning successivt avvecklas. Utveckling av bilateralt samarbete med är ett prio- riterat område och ökad ambition bör således ges denna utveckling. Regeringens bedömning är att området civil säkerhet inom bör utvecklas vidare och bli än mer konkret. Utredaren skall lämna förslag på hur området civil säkerhet inom Östersjöstaternas råd () kan vidareutvecklas. Arbetet skall grundas på genomförd verksamhet och skall inriktas mot att konkretisera tidigare identifierade områden. Detta innebär bl.a. att utredaren skall föreslå konkreta åtgärder i vidareutvecklande syfte inom respektive område. Utredaren skall vidare överväga möjlig- heterna att utvidga samarbetsområdet civil säkerhet till att omfatta ytterligare områden än de nu tre beslutade programområdena rädd- ningstjänst, katastrof- och krishantering samt övervakning. Ut- redaren skall redovisa ett utvecklingsprogram för området civil säkerhet . Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . En rapportering av arbetsläget skall göras .