sou · GRB346d2 · 2004-01-01 00:00:00 — har kritik framförts bl.a. mot de testmetoder som används. Tester utförs på olika sätt runt om i landet och metoderna är inte enhetliga. Det finns indikationer på att problemen med hundar i samhället ökar. I fråga om farliga hundar uttrycker allmänheten i hög grad sin oro vad gäller personlig säkerhet. Farliga hundar innebär dessutom ett stort djurskyddsproblem, både med tanke på den angripande hunden och dess offer. För att kunna komma tillrätta med pro- blemen krävs en omfattande kunskap om problemens karaktär och utbredning och utredningsbehovet kan därför anses vara stort. En särskild utredare tillkallas för att: Kartlägga och utreda problem som uppstår på grund av bristan- de hundägaransvar och då särskilt med tanke på farliga hundar. Kartlägga vilka egenskaper, medfödda eller förvärvade, som karaktäriserar farliga hundar samt utreda de bakomliggande orsakerna till problemen. Kartlägga i vilken omfattning och på vilket sätt ägare till farliga hundar bidrar till problemen. Föreslå åtgärder för att avhjälpa de problem som uppstår med anledning av farliga hundar. Kartlägga och utvärdera dagens testmetoder för identifiering av farliga hundar och eventuellt föreslå åtgärder för att uppnå en bättre metod för identifiering. Göra en översyn av den svenska lagstiftningen om hundar och hundhållning, särskilt lagen om tillsyn över hundar och katter (1943:459). Kartlägga hur det befintliga regelverket tillämpas i och föreslå eventuella författningsändringar, särskilt åtgärder för att se till att hundägare tar sitt ägaransvar. I de åtgärdsförslag som presenteras skall långsiktighet och tillämplighet beaktas. Särskilt utreda och föreslå lämpliga metoder för att genom före- byggande arbete kunna förhindra problem med farliga och stör- ande hundar. Göra en jämförelse mellan och andra europeiska länder när det gäller problem med hundar i samhället. Belysa vad som i övrigt kan vara av betydelse inom ramen för uppdraget. Utredaren skall i sitt arbete särskilt väga in djurskydd och allmän- hetens säkerhet. Utredaren skall ta del av de studier m.m. som utförts när det gäller farliga hundar samt övrig litteratur på området. Utredaren skall redogöra för hur förslagen till åtgärder förhåller sig till nationell lagstiftning och till EG-bestämmelser på området. Utredaren bör samråda med berörda myndigheter och organisa- tioner. Utredaren skall vid behov inhämta erfarenheter från andra länder. Samtliga förslag skall kostnadsberäknas och finansiering skall redovisas för föreslagna åtgärder. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Tilläggsdirektiv till Utredningen om problem med hundar i samhället (Jo 2002:02) Beslut vid regeringssammanträde . Förlängd tid för uppdraget Regeringen bemyndigade chefen för departementet att tillkalla en särskild utredare med uppgift att kart- lägga, utreda och föreslå åtgärder för att avhjälpa de problem som finns med hundar i samhället. Enligt direktiv (2002:18) skall upp- draget redovisas . Efter ansökan från utredaren beslutade regeringen att förlänga utredningstiden till . Efter ansökan från utredaren förlängs utredningstiden ytter- ligare, vilket innebär att utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Om hundar och hundhållning i och Denna bilaga beskriver svenska hundar och deras ägare. Förhållan- dena i andra länder, främst europeiska, beskrivs också, detta bland annat för att visa på den unika hundhållning har i flera avse- enden. Som bakgrundsinformation ges först en kortfattad allmän beskrivning av hundens historia och funktion i samhället. Från vild varg till 400 hundraser Hunden är det djur som levt längst tillsammans med människan. De äldsta arkeologiska fynden av tamhund är , men genetiska studier tyder på att hunden domesticerades . Hundens vilda förfader är sannolikt en typ av varg som levde i och är utdöd. Från början är det troligt att hunden fyllde enklare funktioner som sällskap, väktare, nödproviant med mera. lärde sig människan att ta hjälp av hunden även på andra områden, till exempel i samband med jakt, som boskapsvallare och –väktare och som stridshund på slagfältet. Det faktum att hunden började fylla olika mer specialiserade upp- gifter, medförde att olika hundtyper utvecklades. Renrasiga hundar är dock en betydligt modernare företeelse, som inte har existerat i någon större skala . Det finns fler än 400 hundraser världen över. I finns strax under 300 hundraser representerade. Rasbegreppet kan definieras på olika sätt. Gemensamt för olika definitioner brukar vara att en grupp individer i något eller några avseenden skiljer sig från övriga individer inom arten. I naturen kan olika raser inom en art uppkomma genom att en grupp djur lever isolerade från och under andra miljöbetingelser än arten i övrigt. Genom en anpassning till sin specifika miljö utvecklar individerna i denna grupp efter ett antal generationer vissa karaktäristika som skiljer dem från övriga djur inom arten. Det kan, exempelvis bland fåglar, handla om längre näbb, annan färg, annorlunda skyddsbete- ende mot predatorer och så vidare. Vad gäller domesticerade djur är raserna skapade av människan, eftersom det är vi som kontrollerar vilka djur som skall få reprodu- cera sig. Specifikt för hundar är att det finns oerhört många raser vilket innebär att varje enskild ras består av ett genetiskt sett fåtal individer, detta beroende på att inkorsning med individer som inte tillhör rasen oftast ej tillåts av hundorganisationerna. Kravet för att kallas rasren bygger alltså på att bägge föräldrarna är rasrena, lik- som deras föräldrar och så vidare ända tillbaka till den tidpunkt då rasen först godkändes. De individer som då utgjorde populationen är alltså anfäder till samtliga individer i dagens population. använder vi hunden på flera av de sätt som vi gjort , och många nya användningsområden har tillkom- mit. Som exempel kan nämnas ledar- och servicehundar, polis- hundar, militära bevakningshundar, räddningshundar och ammuni- tionssökande hundar. Enligt Manimalisrapporten (2000) används omkring 3 400 svenska hundar i någon form av samhällstjänst. Trots alla dessa specialiserade och avancerade uppgifter som hunden utför, till nytta inte minst för samhället i stort, är det ändå rimligt att anta att hundens viktigaste funktion för människan alltid har varit, och är, som sällskap i någon form. Under har samspelet mellan människan och hunden, och de effekter hunden har på människan, utvecklats till ett accep- terat forskningsområde. Man har i denna forskning visat att hunden har mycket tydliga positiva effekter på människans hälsa, välbefin- nande och livskvalitet. Om hundar och hundhållning En kortfattad beskrivning av den svenska hundpopulationen skulle kunna se ut så här: I finns det ur ett europeiskt perspektiv få hundar. De svenska hundarna är väl omhändertagna och kommer till sina ägare som valpar (det vill säga omplaceringar är ovanligt). De har känd härstamning (få blandrashundar) och lever . genomfördes en större undersökning om den svenska hundpopulationen och svenska hundägare av lantbruks- universitet, () och försäkringsbolaget . Knappt 12 000 slumpvis utvalda svenska hushåll intervjuades och de drygt 1 800 av dessa som hade hund utfrågades mer i detalj. De flesta hushåll med hund angav att de var villiga att låta sig inter- vjuas igen, något som utnyttjats vid senare studier. Sammantaget innebär detta att det går att dra en del förhållandevis säkra slutsatser om den svenska hundpopulationen och hur det svenska hundägandet ser ut och uppfattas. (Egenvall et al, 1999; Hedhammar et al, 1999; , 2000) har inte kunnat finna några motsva- rande större undersökningar för andra länder. Det finns dock ett antal mindre studier som, tillsammans med de marknadsundersök- ningar som olika foderföretag genomför, gör att man ändå kan göra vissa jämförelser mellan och andra länder. Den svenska undersökningen uppskattade att det i finns strax över 800 000 hundar fördelade på ungefär 600 000 hushåll, vilket innebär att av alla svenska hushåll har en eller flera hundar. Jämfört med andra europeiska länder har vi i en låg andel hushåll med hund; genomsnittet för hela uppskattas i olika undersökningar till 22–. Detta brukar dels förklaras med att hundar är vanligast på landsbygden, dels med att vi i har en syn på djur och djurskydd som gör att vi inte gärna skaffar hund utan att vara säkra på att kunna sörja väl för den. Vidare är det av naturliga orsaker vanligare med hund i flerpersonshushåll än i enpersonshushåll, vilket utgör ytterligare en förklaring till att så pass få hushåll i , där andelen enpersons- hushåll är hög, har hund. Länder som , och har betydligt fler hushåll med hund än de flesta europeiska länder. I tabell 1 redovisas tre olika undersökningar som vid olika tillfällen försökt skatta andelen hushåll med hund i olika länder. Bilaga 2 SOU 2003:46 Skattad andel hushåll (%) med hund i olika länder olika år Klamming, 1982. Fogle, 1994. Skillnaderna i andel hushåll med hund mellan de olika undersök- ningarna kan självfallet bero på verkliga förändringar över tiden, men också på att undersökningarna genomförts på olika sätt och därmed hamnat mer eller mindre nära sanningen. Med dessa reservationer ger tabell 1 ändå en uppfattning om i vilka länder det är vanligt att man håller hund, och i vilka det är mindre vanligt. Det finns strax under 300 raser och rasvarianter i . De svenska hundarna fördelar sig på ras/rasgrupp enligt tabell 2. Skattad andel hundar av olika raser/rasgrupper i förhållan- de till den totala svenska hundpopulationen Andel (%) Eng. och . Eng. och Welsh Springer spaniel Källa: Hedhammar et al, 1999. Vilka raser som är populära skiljer sig mellan länder. har till exempel förhållandevis många jakthundar, detta beroende på att en jämförelsevis stor andel av befolkningen jagar. Vissa raser finns dock väldigt ofta med på listan över de allra populäraste i olika länder. Hit hör retriever och . Andelen blandrashundar i () är sannolikt världens lägsta. Intresset för att vara medlem i en hundorganisation är stort i . I Manimalisrapporten (2000) anges medlemsantalet i de olika hundorganisationerna till cirka 266 000, varav SKK svarar för 262 000. Omkring 7 av 10 av alla svenska hundar är registrerade i någon av de svenska hundorganisationernas stamböcker. av alla hundar är registrerade i SKK. Även i , och är fler än hälften av hundarna registrerade i frivilliga register. I övriga europeiska länder är en betydligt mindre andel av hundarna registrerade, i de flesta länder färre än 25 pro- cent. Uppgifterna i tabell 2 stämmer ganska väl överens med SKK:s nyregistreringsstatistik (se tabell 3). En förklaring till de skillnader som trots allt finns mellan tabell 2 och 3 är att de beskriver olika saker; tabell 2 visar en skattning av hela hundpopulationen vid ett visst tillfälle, medan tabell 3 redovisar antalet nyregistreringar i SKK vid ett annat tillfälle. Ett exempel: Rottweiler är en vanligare ras sett till nyregistreringsstatistiken än om man utgår från skatt- ningen av hela populationen. Detta kan bero på att rottweilern blivit allt populärare , alternativt att rottweileruppfö- dare och -ägare är mer benägna att registrera sina hundar i SKK än vad uppfödare/ägare till hundar av andra raser är. Antal nya registreringar i SKK Norsk älghund, grå (Gråhund) Irish soft coated wheaten terrier Samtliga raser (295 st) Källa: , 2003. I stort sett alla svenska hundar fungerar enligt sina ägare som säll- skap (). Här har det helt klart skett en förändring under ; tidigare var det inte ovanligt med hundar som användes bara till jakt, eller bara som vakthundar. Denna ut- veckling, mot hundägare som har ett mer empatiskt förhållande till sina hundar, är tydlig också i många andra länder. Var fjärde svensk hund används till jakt/jaktprov, och var femte fungerar enligt sin ägare som vakthund. av de svenska hundarna används i någon form av tävlingsverksamhet, till exempel bruks- och jaktprov, utställning och lydnadsprov. Detta är en mycket hög siffra med internationella mått. De olika hundorganisationerna genomför följaktligen ett stort antal olika hundtävlingar . Enbart SKK redovisade för drygt 195 000 enskilda tävlings- starter. av de svenska hundarna är gamla, och är . Detta indikerar att svenska hundar lever än hundar i andra länder. Vidare är det unikt få hundar som steriliseras/kastreras i . För tikar är siffran 7 pro- cent och för . I exempelvis och är siffrorna nästan de omvända; av hundarna är steri- liserade/kastrerade. av hundar används i avel. av de svenska hundägarna är nöjda med att vara hundägare. Av de svenskar som inte har hund är det drygt 1/3 som inte vill ha hund. Bland övriga som inte har hund är det vanligt att man vill ha hund, men inte känner att man har möjlighet på grund av bland annat arbets- och bostadsförhållanden, tidsbrist och allergier. Tre fjärdedelar av alla hundägare har skaffat sin hund då den var yngre än , vilket tyder på att svenska hundar mycket sällan omplaceras mätt med internationella mått. saknar också i princip flera andra problem som många länder brottas med, till exempel herrelösa hundar och hög andel avlivningar av icke- medicinska skäl. Internationellt är det fortfarande vanligt med försäljning av hund- valpar i zoo-butiker eller på djurmarknader. I förekommer inte detta, utan försäljning av hundar sker i uppfödarens eller hundägarens hem. Det har fått till följd att så kallade valpfabriker med uppfödning av tusentals valpar , som finns på olika håll i bland annat och , inte existerar i ; endast ett fåtal uppfödare säljer fler än 50 valpar . Ungefär två tredjedelar av de svenska hundarna är veterinärvårds- försäkrade och drygt hälften livförsäkrade. av de svenska hundägarna anser att deras hundar är fullt friska. En majoritet av såväl hundägare som icke hundägare anser att det skall vara tillåtet att ha med sig hund på buss, tåg och utomhus- serveringar, men inte på offentliga platser inomhus såsom bank och inomhusrestauranger. Drygt hälften av alla svenska hundar rastas oftast okopplade, och ungefär en tredjedel oftast kopplade. hålls ibland upp- bundna utomhus. under hälften av hundarna leker med andra hundar , medan ungefär en femtedel aldrig leker med andra hundar. Hälften av hundägarna leker med sina hundar genom att kasta bollar eller pinnar, varav hälften . De flesta hundar () får gå minst en promenad . Sex av tio svenska hundar tränas på något sätt, till exempel lydnad, spårning eller jakt. Det är mycket svårt att ha en uppfattning om andelen hundar i som uppvisar olika typer av problembeteenden. Detta beror delvis på att det inte är alldeles enkelt att definiera vad ett problem- beteende är. Som exempel kan nämnas att en hundägare kanske tycker att det är ett problembeteende att hunden skäller oupphörligt när den är ensam hemma, medan en utomstående tycker det är uppenbart att det är ägaren som är ett problem eftersom han eller hon lämnar hunden ensam . Förhållandet kan lika gärna vara det omvända; hundägaren upplever inte skällandet som något problem, medan grannen störs av det. I undersökningar där man försöker kvantifiera förekomsten av olika typer av pro- blembeteenden i en hundpopulation är det vanligt att man utgår från hur hundägaren upplever situationen. har medverkat i en enkätundersökning som utförts i form av ett examensarbete vid (, 2002). Undersökningen byggde på ett slumpvis urval av de hundägare som i samband med den tidigare refererade undersökningen ställt sig positiva till ytterligare frågor. Den sammanställning av enkäterna som görs i examensarbetet visar att av de tillfrågade hundägarna är mycket nöjda med sina hundars beteende. Ungefär en tredjedel av hundägarna säger sig ha någon form av problem med sina hundars beteende. av hundägarna anser sig ha problem med att hunden reagerar negativt på att bli lämnad ensam hemma; det kan handla om att hunden skäller eller biter sönder saker. tycker att hunden visar rädslor, bland annat för höga ljud eller vid möten med människor eller andra hundar, i så stor utsträck- ning att det påverkar vardagen i stor utsträckning. Närmare tio pro- cent upplever att hunden visar sådan aggressivitet mot människor och/eller andra hundar att det medför en stor påverkan på vardagen. Sexton procent upplever rymning/smitning som ett problem. I en tidigare enkätundersökning (, 1999), där man frågat hundägare om deras hundar visar ett antal beteenden, svarade att deras hundar visar rädsla för höga ljud. av hundarna visade aggressivitet mot människor, och mot andra hundar. Att jämföra förekomsten av problembeteenden hos svenska hundar med hundar i andra länder är svårt. Detta beror inte bara på de problem med definitioner som beskrivits tidigare, utan också på att metodiken skiljer sig i olika undersökningar och att hundhåll- ning och syn på vad som är ett problem varierar mellan länder. Statistik om problem med hundar i samhället i och andra länder I denna bilaga sammanfattas delar av det statistiska material som samlat in med syftet att kartlägga omfatt- ningen och karaktären på olika typer av problem med hundar i sam- hället. Bilagan omfattar huvudsakligen sådan statistik som utred- ningen själv insamlat och sammanställt. Utredningen stödjer sig även på andra rapporter, artiklar och utredningar som innehåller uppgifter av statistisk natur. Dessa redovisas i anslutning till de av- snitt där de används. På vissa områden har det visat sig inte vara möjligt att få fram användbara uppgifter. Detta gäller till exempel hur vanligt det är med hundar som stör vilt, renar eller tamboskap. Sjukvårdstatistik om personskador orsakade av hundar Alla som vårdas i svensk slutenvård registreras i patientregistret. är det möjligt att särskilja de som vårdats på grund av skada som förorsakats av angrepp eller bett av hund. I tabell 1 visas hur många personer som vårdats i svensk slutenvård till följd av olycksfallsskada och därav angrepp eller bett av icke giftigt djur och därav angrepp eller bett av hund –2001. Av dessa siffror framgår att de som vårdats till följd av angrepp eller bett av hund utgör av dem som vårdats till följd av alla typer av olycksfall, och en fjärdedel av dem som vårdats till följd av an- grepp eller bett av icke giftigt djur. Siffrorna visar också att det årliga antalet vårdade till följd av angrepp eller bett av hund varit relativt . Antal personer vårdade i svensk slutenvård till följd av olycksfall och därav angrepp eller bett av icke giftigt djur och därav angrepp eller bett av hund –2001 Därav icke giftigt djur Genomsnitt 1998–2001 Källa: –2001, EpC, . I databasen (European Home and ) finns detaljerad information om cirka 6 pro- cent av dem som söker akutvård (primärvården ej inkluderad) för vissa typer av skador. Denna information är proportionellt fördelad över ålder och kön, däremot är den inte geografiskt representativ. Exempelvis ingår inget svenskt storstadssjukhus i . Om man bortser från eventuella geografiska felkällor, tyder upp- gifterna i EHLASS på att mellan 5 000 och 6 000 personer söker vård till följd av hundbett vid akutmottagningar i (baserat på uppgifter –2001). Inte heller i EHLASS går det att se något som tyder på att antalet hundbett tenderar att vare sig öka eller minska. Eftersom patientregistret och EHLASS enbart omfattar de som vårdats inskrivna på sjukhus respektive de som sökt akutvård, är det inte möjligt att göra någon god skattning av det totala antalet män- niskor som söker vård för hundbettskador. Det finns dock ett par undersökningar utförda vid enskilda landsting som tillsam- mans med offentlig sjukvårdsstatistik tyder på att 75–av alla skador som kräver läkarvård behandlas vid sjukhus/jourcentral. Detta skulle kunna tolkas som att det totala antalet människor som söker vård för hundbett är mellan 6 500 och 7 700. Denna siffra är dock mycket osäker, bland annat beroende på att den bygger på förhållandena i ett fåtal landsting vilka inte behöver vara representativa för landet som helhet. I vilken utsträckning man söker akutvård visavi primärvård skiljer sig sannolikt åt beroende på hur sjukvårdsstrukturen ser ut i aktuellt landsting, hur långt man har till olika typer av vårdgivare med mera. För att få grepp om omfattningen av personskador orsakade av hundbett är det därför bättre att relatera de som söker akutvård till följd av hundbett till motsvarande statistik för exempelvis katter och hästar. I tabell 2 redovisas en sådan jämförelse som bygger på uppgifter ur EHLASS som bearbetats av vid . Det framgår att hundbett är en vanligare orsak till akutbesök än både bett eller klösning av katt och bett eller spark av häst. Om man jämför alla typer av hund-, katt- och häst- relaterade skador, det vill säga innefattar alla personskador där något av dessa djur orsakat skadan, skadehändelsen eller på annat sätt haft betydelse för skadehändelsen, är de hästrelaterade skadorna vanligast. Som redovisas i bilaga 2 kan antalet hundar i skattas till drygt 800 000. Antalet katter i landet är, grovt skattat, ungefär en miljon (Hedhammar et al, 1999), och antalet hästar omkring 300 000 (betänkande SOU 2003:6). Skattat antal personer som sökt vård vid akutmot- tagning till följd av olika typer av djurrelaterade skador –2001 därav bett eller klösning därav bett eller spark Källa: –2001, EpC, . Med avsikten att ytterligare belysa omfattningen av dem som skadas till följd av hundbett, har den svenska akutsjukvårdsstatistiken (EHLASS) i tabell 3 jämförts med motsvarande statistik från , , och . För att underlätta jämförelsen har antalet skadade i de olika länderna an- getts som antal skadade per 100 000 invånare i respektive land. Det är viktigt att notera att dessa jämförelser endast ger en ungefärlig uppfattning om i vilka länder det är mer respektive mindre sanno- likt att bli biten av en hund. Osäkerheterna består bland annat i att benägenheten att söka vård sannolikt skiljer mellan länder och att statistikens kvalitet och representativitet är olika i olika länder. utom finns det förmodligen skillnader mellan länderna beträffande i vilken utsträckning man vänder sig till akutsjukvården respektive andra vårdinrättningar som inte omfattas av statistiken. Skattat antal personer per 100 000 invånare som söker akutvård till följd av hundbett i ett antal länder Antal vårdsökande/100 000 1 Ulykkesregisteret 1998–2001, for folkesundhed. 2 Grekiska EHLASS 1996–2001, , dept. of Hygiene and Epidemiology. 3 /1999, . 4 Schellart & Hertog, 1998. 5 EHLASS 1998–2001, EpC, . Via , , har Hundansvarsut- redningen inhämtat uppgifter om de sex personer som avlidit i till följd av bett eller angrepp av hund – 2000. Informationen i dödsorsaksintygen är knapphändig. Till exem- pel framgår endast i ett fall om det var den avlidnes egen hund eller någon annans hund som orsakade dödsfallet. Fall 1: Kvinna, 40–, biten av egen hund, död av blodförgift- ning. Fall 2: Kvinna, 45–, död av hundbett (förblödning under med- vetslöshet). Fall 3: Kvinna, 80–, riven av hund, död av hjärtsäcksinflam- mation. Fall 4: Kvinna, 50–, död av bitskador vid hundangrepp. Fall 5: Kvinna, , död av allmän blodförgiftning efter Fall 6: Man, 50–, död av septisk chock (blodförgiftning) med mycket snabbt förlopp efter hundbett. Dödsfallen inträffade åren 1970, 1973, 1984, 1991, 1998 och 2000. I genomsnitt dör det alltså i en person till följd av bett eller angrepp av hund. I tabell 4 redovisas dödsfallsstatistik från ytterligare några länder. För några av länderna bygger uppgifterna på ett fåtal år. Eftersom dödsfall till följd av hundbett är ovanligt, betyder detta att en jäm- förelse mellan länder kan bli mycket missvisande. Till exempel be- höver det stora antalet hunddödade i inte vara represen- tativt sett över , utan kan bero på att det var ovan- ligt många dödsfall under de undersökta åren 1994–1999. Eftersom statistiken från de andra länderna (med undantag för ) bygger på hundbettsrelaterade dödsfall, har det svenska fall 3 ute- slutits vid jämförelsen, eftersom detta fall gäller en person som blivit riven.