sou · GRB324 · 2004-01-01 00:00:00 — Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdraget att förutsättningslöst analysera de frågor som hänger samman med professionell boxning och andra kamp- idrotter. Som särskild utredare förordnades överförmyndaren och tidigare ordföranden i fr.o.m. . Som experter i utredningen förordnades fr.o.m. kammarrättsassessorn , leda- moten i Riksidrottsstyrelsen , handläggaren vid Ung- domsstyrelsen , professorn i kognitiv neurofysiologi , styrelseledamoten i , ordföranden i , poliskommissarien , ordföranden i Shooters , departementssekreteraren och ordföranden i . Fr.o.m. entledigades och fr.o.m. förordnades ord- föranden i som expert. Som sekreterare förordnades hovrättsassessorn fr.o.m. . Utredningen har antagit namnet Proffsboxnings- och kampidrotts- utredningen. Härmed överlämnas betänkandet Kampidrott i fokus (SOU 2003:24). Utredningsarbetet är härigenom slutfört. Uppdraget och dess avgränsning ............................................ 2.2.2 Vad är skillnaden mellan professionell boxning och amatörboxning?..................................................... Säkerhetsbestämmelser inom amatörboxningen ........ 2.4.2 Svensk professionell boxning åren före förbudet....... 2.4.3 Svensk professionell boxnings utveckling efter 2.4.4 Svensk professionell boxning .............................. Debatten om boxning................................................... Träning/Tävling ............................................................ Träning/tävling.............................................................. 2.10.5 Krav Maga...................................................................... 2.10.6 Filippinska kamparter ................................................... 2.10.7 Brazilian Jiu-jitsu........................................................... 2.10.8 Submission wrestling .................................................... 2.10.9 Aktiv Ungdom .............................................................. 2.10.10 Boxaerobic m.m.......................................................... Några övriga verksamheter...................................................... 2.11.2 NHB (tudo).......................................................... Gällande bestämmelser rörande kampidrotter m.m. ....... Gällande rätt i .............................................................. Allmänt om samtyckes betydelse i straffrätten .......... Betydelsen av samtycke i samband med Bestämmelser om offentliga tillställningar.................. Lagen (1969:612) om förbud mot professionell Proffsboxningslagens tillämpning på nya Boxningssportens skadeverkningar (SOU Promemorian (Ju 1969:1) angående utredning om skadeverkningar inom Kampidrotternas roll i det svenska samhället .............. Kampidrotternas utveckling i ................................... Varför kampidrotter?............................................................. Vem sysslar med kampidrott? Kampidrotter och integration ............................................... Kampidrotter och jämställdhet.............................................. Kampidrotternas roll för personer med sociala problem..... Kampidrotter och brottslighet .............................................. Vissa utländska företeelser..................................................... Medicinska problem och skaderisker inom Specifikt om boxningsskador ................................................ 5.2.1 Vad händer när huvudet träffas av ett slag eller en 5.2.2 Akuta effekter av slag eller sparkar mot huvudet ..... 5.2.3 Långsiktiga hjärnskador som boxare kan drabbas Vad ökar respektive minskar risken för skador?.................. Reglering av professionell boxning och andra Överväganden och förslag ..................................................... 6.2.1 Problem med den nuvarande lagstiftningen.............. 6.2.2 Varför reglera kampidrotter? 6.2.3 Inriktning och omfattning av en reglering ................ Förslag till reglering ............................................................... 6.3.1 Särskilt tillstånd för kampidrottsarrangemang.......... 6.3.2 Avgränsning av det tillståndspliktiga området.......... Deltagarnas säkerhet avgörande för tillstånd ....................... 6.5.1 Vilka krav skall ställas på säkerheten? Undantag från tillståndskravet .................................. 6.6Påföljder vid arrangemang utan tillstånd eller i strid mot 6.6.1 Vem skall träffas av straffansvar?............................... Påföljd vid överträdelse .............................................. 6.6.3 Förverkande av av brott mot Offentligt stöd till idrottslig verksamhet ...................... 7.2.1 Möjligheterna att bli medlem i 7.3System för statligt stöd till barn- och 8.2.1 Den nya tillståndsprövningen.................................... 8.2.2 Ökat arbete p.g.a. överträdelser av 8.3Konsekvenser för brottsligheten och det 8.4 Konsekvenser i övrigt ............................................................ Bilaga 1: Kommittédirektiv................................................ Bilaga 2: Frågelista .......................................................... Mitt uppdrag har varit att göra en förutsättningslös analys av de frågor som hänger samman med professionell boxning och andra kampidrotter genom en allsidig belysning med tonvikt på de medi- cinska aspekterna. Även idrotternas sociala funktion och möjlig- heter att bidra till integration och anpassning i samhället är viktiga frågor som skulle övervägas. Vidare skulle en översyn av lagen (1969:612) om förbud mot professionell boxning ske med en be- dömning av om den fyller sitt syfte eller om dess inriktning och omfattning skall förändras i något avseende. Även frågan om fram- tida behov av ett förbud skulle analyseras. Ett förslag till hur sam- hället skall kunna stödja den barn- och ungdomsverksamhet som bedrivs av organisationer som inte är anslutna till Riksidrottsför- bundet ingick också i uppdraget. Gemensamt för de idrotter som omfattas av mitt uppdrag är att de har sin grund i ett kampmoment. Skillnaderna mellan de olika idrotterna är ibland mycket stora. Bland de idrotter som jag valt att belysa finns allt från idrotter där utövarna utdelar slag eller sparkar mot varandra eller tar olika slags grepp på varandra till idrotter som närmast är att betrakta som uppvisningar i skicklighet och koordi- nation. Kampidrotter och kampidrottsliknande aktiviteter har ut- vecklats till att bli en av de största träningsformerna i . Enligt gällande svensk lagstiftning är det av kampidrotterna endast professionell boxning som är uttryckligen förbjuden. Lagen är utformad så att den inte kan tillämpas på annat än just professio- nell boxning. Den är också svårtillämpad och dessutom föråldrad. En modern och samlad reglering av kampidrotterna De kampidrotter som jag har granskat inom ramen för mitt upp- drag är ingen homogen grupp. Många av dem – dock inte alla – innehåller regler som tillåter kroppskontakt i form av slag, sparkar eller grepp. I ett antal av idrotterna kan man vinna på knockout medan detta i andra idrotter inte är ett vinstgivande moment men ändå kan förekomma av misstag. Idrotter med knockout som ett vinstgivande moment ifrågasätts ofta av etiska skäl. Motståndare menar att ett modernt samhälle inte skall tillåta sådan verksamhet. Förespråkare menar att t.ex. boxning bedrivs under sådana former att risken för skador är låg och att en lagreglering därför innebär en onödig inskränkning av individens frihet. I betänkandet redovisas vad det innebär att bli träffad av slag eller sparkar i huvudet. Riskerna för detta är inom vissa kampidrotter så stora att det finns anledning att staten reglerar arrangemang där sådana kampidrotter utövas. När det gäller behovet av en reglering av dessa typer av idrotter och om de överhuvudtaget bör få utövas är enligt min mening del- tagarnas säkerhet den avgörande frågan. Avgörande är således om den enskilda idrottens regler är tillräckliga för att upprätthålla en godtagbar säkerhetsnivå för de tävlande. Jag föreslår i betänkandet en reglering för alla kampidrotter där det ingår slag eller sparkar riktade mot huvudet. Den avgränsningen motiveras av att det ur skadesynpunkt inte har någon betydelse om en träff i huvudet sker av misstag eller är avsiktlig. Krav på tillstånd för offentliga tillställningar Jag föreslår i betänkandet att det införs en reglering med krav på tillstånd enligt ordningslagen (1993:1617) för offentliga tillställ- ningar som innehåller tävling eller uppvisning i kampidrotter med slag eller sparkar riktade mot motståndarens huvud. Detta skall gälla såväl boxning som andra kampidrotter. Denna reglering skall ersätta lagen om förbud mot professionell boxning. En förutsättning för att tillstånd skall kunna beviljas är att arrange- manget kan antas kunna genomföras på ett sätt som medför god- tagbar säkerhet för deltagarna. Vid bedömningen av vilka krav som skall ställas på säkerheten för att ett kampidrottsevenemang skall kunna få tillstånd måste hän- syn tas till ett antal olika faktorer. I princip skall gemensamma kriterier gälla för samtliga kampidrotter som omfattas av tillstånds- plikten. Vissa skillnader i bedömningen måste emellertid göras ut- ifrån de olika idrotternas skiftande karaktär. Bland de krav som skall ställas är bl.a. att idrotten har tydliga regler för vad som är tillåtet samt att det finns en domare som kan gå emellan och avbryta en ojämn match. Dessutom bör krav ställas på den utrustning som används. Den närmare utformningen av den måste avgöras för varje enskild idrott. En mycket viktig faktor är också hur den som blivit nedslagen tas om hand. Krav bör ställas på karantän för den som drabbats av en knockout och på att det finns en uppföljning av dessa fall, exempelvis genom ett system med startbok. Andra viktiga aspekter är också begränsad matchlängd och undvikande av ojämna matchningar. Det bör också finnas krav på en lägsta ålder för när någon får ägna sig åt idrotten. När det gäller att utforma regler för matcher, omhändertagande, karantän och tillsyn av utövarna efter en knockout kan amatörbox- ningen betraktas som ett föredöme och som en mall för övriga kampidrotter med liknande inslag som boxningen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, förslagsvis , föreslås få ett bemyndigande att med- dela de föreskrifter som behövs för att upprätthålla deltagarnas säkerhet. Prövningen av ansökningar om tillstånd bör göras av polismyn- digheterna. Detta eftersom de handlägger ärenden om tillstånd till offentliga tillställningar En ordning där alla som vill arrangera en tävling eller uppvisning alltid behöver söka sådant tillstånd skulle leda till merarbete både för Polisen och idrottsorganisationerna. En anordnare eller en för idrotten ansvarig organisation skall därför kunna befrias från skyldig- heten att söka tillstånd om idrottens regler och säkerhetsbestäm- melser är sådana att deltagarnas säkerhet kan anses som godtagbar. Vid prövningen såväl av om en idrott skall få ett undantag från kravet på att ansöka om tillstånd som av ett enstaka evenemang kommer ett antal svåra frågor att aktualiseras. Detta är frågor som kräver kompetens på områden som inte ligger inom Polisens nor- mala arbetsfält. Det bör därför inrättas en referensgrupp på nationell nivå som kan ge sakkunniga råd till i samband med framtagandet av föreskrifter och vara behjälplig vid pröv- ningen av ansökningar om tillstånd. En sådan grupp bör innehålla personer med medicinsk, juridisk och annan nödvändig kompetens. En reglering på detta område bör vara utformad så att alla som anordnar tillställningar, där slag och sparkar riktade mot huvudet är tillåtet, kontinuerligt tvingas ta ställning till och därmed ta ansvar för de risker deltagarna utsätts för. Den föreslagna regleringen innebär också att det blir förbjudet, att utan tillstånd, anordna en offentlig tillställning med tävling eller uppvisning i kampidrotter där det ingår slag eller sparkar riktade mot deltagares huvud. Enbart deltagande i en sådan tillställning är således inte förbjudet. Det som enligt gällande bestämmelser i ordningslagen gäller för överträdelse av tillståndskrav för offentliga tillställningar, skall gälla också för den som överträder de regler som jag föreslår. Den som anordnar ett tillståndspliktigt kampidrottsevenemang utan tillstånd eller bryter mot villkor som meddelats eller mot förbud mot arrange- manget döms till böter eller fängelse . Offentligt stöd till kampidrottsorganisationer utanför Jag belyser i betänkandet de problem som ett antal kampidrotts- organisationer, som står utanför , har när det gäller att få stöd till sin verksamhet. Detta gäller inte bara de statliga bidrag som förmedlas av utan också kommunala stöd. Eftersom många kommuner låter medlemskap i vara avgörande vid sin prövning av sina stöd lämnas ofta dessa kampidrotter utan samhällsstöd och saknar oftast i praktiken ekonomiska möjligheter att bekämpa eventuell dopning. Jag presenterar i betänkandet olika alternativ till hur staten genom överskottet från skulle kunna stödja barn- och ungdomsverksamhet inom kampidrottsorganisationer som står utanför . Förslag till lag om ändring i ordningslagen (1993:1617) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4, 10 och 33 §§ samt rubriken när- mast före 33 § ordningslagen (1993:1617) skall ha följande lydelse. Allmänna sammankomster och offentliga tillställningar får inte utan tillstånd anordnas på offentliga platser. Tillstånd att anordna offentlig Tillstånd att anordna offentlig tillställning krävs även i annat tillställning krävs även i annat fall, om det är fråga om offent- fall, om det är fråga om offent- liga danstillställningar, tivolinöjen, liga danstillställningar, tivolinöjen, marknader eller liknande nöjes- marknader eller liknande nöjes- tillställningar eller tävlingar eller tillställningar eller tävlingar eller uppvisningar i motorsport eller uppvisningar i motorsport. det kan ske utan fara för ordning kan ske utan fara för ordning och säkerhet eller för trafiken, och säkerhet eller för trafiken, får emellertid anordnaren befrias får emellertid anordnaren befrias från skyldigheten att söka till- från skyldigheten att söka till- stånd enligt detta stycke för till- stånd enligt detta stycke för till- ställning av visst slag. ställning av visst slag. krävs också, i annat fall än i första om befrielse får förenas med stycket, för att anordna offentlig riktade mot deltagares huvud. anordnare eller en för idrotten ansvarig organisation kan befrias från skyldigheten att söka till- stånd om idrottens regler och säkerhetsbestämmelser är sådana att deltagarnas säkerhet kan anses som godtagbar. Ett beslut om be- frielse får förenas med villkor. En allmän sammankomst som avses i 1 § första stycket 4 eller en cirkusföreställning får hållas utan tillstånd, om den med hänsyn till det väntade deltagarantalet, den utvalda platsen och tiden för sam- mankomsten samt de anordningar som avses förekomma kan antas äga rum utan fara för ordning och säkerhet eller för trafiken. Tillstånd till en allmän sammankomst får vägras endast om det är nödvändigt med hänsyn till ordningen eller säkerheten vid sam- mankomsten eller, som en direkt följd av den, i dess omedelbara omgivning eller med hänsyn till trafiken eller för att motverka epidemi. Tillstånd till en allmän sammankomst eller offentlig tillställning skall vägras, om sammankomsten eller tillställningen är avsedd att hållas i ett samlingstält som inte är godkänt eller inte får användas enligt vad som sägs i 12 § eller i ett annat tält som inte erbjuder betryggande säkerhet mot brand och andra olycksfall. Tillstånd till en offentlig till- ställning innehållande sådana kampidrotter som kräver tillstånd enligt 2 kap. 4 § andra stycket får vägras om deltagarnas säkerhet inte kan anses godtagbar. Särskilda bemyndiganden om motorsport och kampidrotter Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i fråga om motorsport meddela föreskrifter som gäller utförande och besiktning av en anläggning eller olycksberedskap vid en sådan anläggning eller som i övrigt behövs från säkerhetssynpunkt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att andra bestämmelser än som anges i detta kapitel skall gälla i fråga om tid för ingivande av och innehållet i ansökan eller anmälan om tävling eller uppvisning i motorsport. Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får i fråga om offentliga tillställningar med sådana kampidrotter som av- ses i 2 kap. 4 § andra stycket med- dela de ytterligare föreskrifter som behövs för att upprätthålla delta- garnas säkerhet. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1969:612) om förbud mot professionell boxning. 1.1Uppdraget och dess avgränsning Av direktiven, se bilaga 1, framgår att utredaren förutsättningslöst skall analysera de frågor som hänger samman med professionell box- ning och andra kampsporter. Frågorna skall belysas allsidigt med tonvikt på de medicinska aspekterna. Även sporternas sociala funk- tion och möjligheter att bidra till integration och anpassning i sam- hället skall övervägas. I uppdraget ingår att se över lagen (1969:612) om professionell boxning och bedöma om lagen fyller sitt syfte eller om dess inrikt- ning och omfattning bör förändras i något avseende. Också frågan om det över huvud taget finns behov av ett fortsatt förbud mot professionell boxning skall analyseras. Enligt direktiven skall en kartläggning göras av de olika sporter- nas regelverk, antal utövare och utveckling. Vidare anges att utred- ningen skall lämna förslag till hur samhället kan stödja den barn- och ungdomsverksamhet som bedrivs av organisationer som inte är anslutna till . Utredningen skall också lämna förslag till de författningsänd- ringar som kan föranledas av uppdraget. I direktiven anges således att utredningen förutsättningslöst skall analysera de frågor som hänger samman med professionell boxning och andra kampsporter. Jag har i betänkandet valt att i stället för kampsport använda begreppet kampidrott. Eftersom huvuddelen av de som utövar idrotterna gör det i motionssyfte, för hälsa och väl- befinnande, stämmer detta väl överens med definition av idrott. Det finns ett stort antal olika verksamheter som kan betecknas som kampidrotter och dessutom olika stilar inom dessa. Gemen- samt för dem är att de har sin grund i ett kampmoment. Skillna- derna mellan de olika idrotterna är ibland mycket stora. Bland de idrotter som jag valt att belysa finns allt från idrotter där utövarna utdelar slag eller sparkar mot varandra eller tar olika slags grepp på varandra till idrotter som närmast är att betrakta som uppvisningar i skicklighet och koordination. Därutöver finns ett antal stilar där deltagarna använder redskap av olika slag, t.ex. käppar eller fäkt- redskap. I andra däremot saknas tävlingsmoment helt och idrotten är uteslutande en träningsform för att t.ex. träna koordination, kon- centration eller smidighet. Utredningen höll sitt första sammanträde och därefter har ytterligare tio sammanträden hållits. Studiebesök har gjorts vid ett antal arrangemang. Under utred- ningens gång har studiebesök gjorts vid i taekwondo, i , i boxning i , en gala i professionell boxning i samt kampidrottsgalan Fighter Extreme II i . Dessutom har utredningen besökt boxningsklubben och Enighet i . Ett antal ledare, aktiva eller tidigare aktiva utövare av såväl professionell boxning som av andra kamp- idrotter har lämnat information till utredningen. I samband med ett av utredningens sammanträden informerade läkare vid om hjärnskador som kan uppkom- ma p.g.a. våld mot huvudet och om rehabilitering av sådana skador. Jag och/eller sekreteraren har gjort studiebesök vid en landskamp i boxning samt också bl.a. vid ett antal kampidrottsklubbar och där kunnat ta del av verksamheten inom många av de kampidrotter som finns i . När det gäller vissa kampidrottsföreteelser som inte finns i har utredningen kunnat ta del av och studera sådana genom video- filmer. I samband med utredningens avslutande har vi också besökt den första K1-galan i . Ett frågeformulär, se bilaga 2, har skickats ut till ett antal kamp- idrottsorganisationer med frågor om deras idrotts inriktning, regler, antal utövare, barn- och ungdomsverksamhet och organisation. Dess- utom har organisationerna tillfrågats om hur de ser på sin idrotts sociala roll och om skador inom deras idrott. Frågor har också ställts om ledarutbildning, dopningsbestämmelser, ekonomi och om hur idrotterna löst lokalfrågan. olika idrotter har jag tagit del av statistik från om idrottsskador –1990. Upplysningar har inhämtats från norska och danska om deras rättsliga reglering av pro- fessionell boxning och andra kampidrotter. har varit behjälpligt med en enkät- undersökning omfattande samtliga svenska kommuner om kom- munernas bidragspolicy när det gäller kampidrotter. I detta kapitel kommer jag att göra en genomgång av vilka kampidrotter som finns i , vilka regler som gäller för idrotterna, idrotternas säkerhetsbestämmelser, deras organisation och medlemsantal m.m. Dessutom kommer ett antal idrotter och verksamheter som finns utomlands men som inte har etablerat sig i att beskrivas. Det finns ett mycket stort antal olika kampidrotter och företeelser med kampidrottsanknytning i och utanför . Dessutom tillkommer ofta nya idrotter. Genom- gången gör därför inte anspråk på att vara heltäckande. Uppgifterna har till största delen hämtats från den enkät som jag skickat till företrädare för ett antal kampidrotter. I vissa fall kompletterat med fakta om idrotterna som finns på hemsidor på Internet, kontakter med personer med kunskap om de aktuella idrotterna samt från litteratur. Eftersom den professionella boxningen är den enda av idrotterna som är särskilt reglerad i lag har boxning behandlats mer utförligt än övriga idrotter som är med i kartläggningen. I en boxningsmatch möts två personer på en kvadratisk plattform, kallad ring. Ringen är inhägnad med rep och har ett madrasserat golv överdraget med canvas. Boxning går ut på att med handskens träffyta träffa framsidan av huvudet eller överkroppen på motståndaren samt att undvika att själv bli träffad av denne. Vid matchens slut skall den boxare som erhållit högsta poäng hos majoriteten av domarna förklaras som En boxare kan också vinna genom att ringdomaren stoppar matchen eller genom knockout. Ett begrepp i all boxning är nedslagning (down eller nere). En boxare räknas som nedslagen om han eller hon berör golvet med någon annan kroppsdel än fötterna, efter ett slag eller serie av slag, hänger försvarslös på repen, efter ett slag eller serier av slag, kommit utanför eller delvis utanför repen, efter ett slag eller serier av slag, eller efter hård träff inte har fallit eller hänger över repen, men befinner sig i ett försvarslöst tillstånd så att han, enligt ring- domarens åsikt, inte kan fortsätta matchen. I händelse av en nedslagning enligt ovannämnda definition, skall ringdomaren börja räkna sekunderna. När en boxare blivit nedslagen, skall ringdomaren räkna högt från 1 till 10 med en paus av en sekund mellan talen, vilka skall markeras med handen av ringdomaren så tydligt att den nedslagne boxaren uppfattar räk- ningen. Innan ordet ett uttalas, skall en tidsrymd av en sekund ha förflutit från det ögonblick, då boxaren går i golvet. Efter det ringdomaren sagt tio är matchen slut och domslutet blir knockout. När en boxare tar räkning, skall matchen inte fortsätta förrän ringdomaren har räknat till minst åtta även om boxaren är redo att boxa tidigare. 2.2.2Vad är skillnaden mellan professionell boxning och amatörboxning? Inom boxningsvärlden skiljer man mellan amatörboxning och professionell boxning. Amatörboxningen är när det gäller antalet utövare klart dominerande. Enligt uppgift från finns det omkring tre miljoner amatörboxare i världen samt omkring 10 000 som boxar professionellt. Amatörboxning genomförs enligt de regler som utfärdats av det internationella amatörboxningsförbundet.