sou · GRB398 · 2004-01-01 00:00:00 — 4.2Vissa sammanslutningars syn på en ny aktiebolagsform Utredningen har i sitt arbete inbjudit bl.a. företrädare för vissa sammanslutningar verksamma inom områdena skola, vård och om- sorg att lämna synpunkter till utredningen. Vilka som inbjudits framgår av bilaga 2. Arbetsgivaralliansen, , utveckling i , FAR (tidigare Föreningen ), Föreningen Vårdföretagarna, , Handikappförbundens Samarbets- organ, , , , , , Verksamhetsformer m.m. inom sjukvård, skola och omsorg , och har hörsammat utredningens inbjudan. Från dessa har dels skriftligen, dels muntligen vid en utfrågning, inhämtats synpunkter på hur verksamheterna bedrivs och hur marknaden ställer sig till en ny aktiebolagsform i enlighet med ut- redningens direktiv. De som sålunda bidragit med synpunkter har samstämmigt, med något enstaka undantag, uttryckt stor skepsis mot behovet av en ny aktiebolagsform där vinstutdelningen till aktieägarna antingen be- gränsas eller helt försvinner. Det har framhållits att inom områdena skola, vård och omsorg är de associationsformer som finns i enligt gällande rätt fullt tillräckliga för att tillvarata de olika intressen som kan ligga bakom de skilda verksamheterna. Det har från majoriteten framförts farhågor om att den nya bolags- formen av myndigheterna kommer att påtvingas aktö- rerna på marknaderna, antingen genom krav från upphandlande enhet vid upphandling enligt lagen om offentlig upphandling eller som en förutsättning för att erhålla offentliga medel. Man har ställt sig klart negativ till en sådan ordning. Vidare har betonats vikten av att samtliga associationsformer, såväl befintliga som kommande, behandlas konkurrensneutralt vid bl.a. upphandling, tilldelning av offentliga medel och i skattehänseende. Man har uppgett att en del av de problem och svårigheter som privata entreprenörer stöter på har sin grund i det upphandlingsförfarande som tillämpas, bl.a. genom att alltför korta avtalstider används, men att dessa problem snarare är branschrelaterade än relaterade till val av associations- form för verksamhetens bedrivande. Om en ny form av aktiebolag med någon slags vinstutdelnings- begränsning införs har man från sammanslutningarnas sida påtalat att det torde uppkomma problem med att få riskvilligt kapital, om inte investerarna kan påräkna någon avkastning eller erhålla garanti mot eventuella förluster. Vidare har påtalats att, i vart fall om den nya bolagsformen kommer att bli obligatorisk, det kommer att krävas en omfattande kontrollapparat för att se till att aktieägarna inte kringgår vinstutdelningsbegränsningen genom exempelvis uttag av oskäligt höga löner, felaktig hyressättning m.m. Den enda fördel med den nya bolagsformen som framförts är att den för vissa skulle kunna ha en imageskapande effekt om det genom registrering eller på annat sätt klart framgår för utomstående att verksamheten inte har som syfte att tillskapa vinster som kommer ägarna tillgodo. 5 Några utländska utblickar Vid jämförande granskning med lagstiftningen i andra EU-länder, har utredningen funnit att , och för vissa verksamheter inom områdena skola, vård och omsorg begränsat möjligheterna för privata huvudmän med vinst- intressen att agera. I håller man på att utarbeta en ny aktiebolagsform, som företer stora likheter med det förslag utred- ningen tagit fram, och i finns en bolagsform som kännetecknas av att bolagets möjligheter till vinst- utdelning är begränsade. Nedanstående avsnitt behandlar närmare dessa frågor. Vid studiebesök i har följande information in- hämtats genom samtal med företrädare för justitieministeriet och hälsoministeriet. I finns aktiebolag (ca 3 000 publika aktiebolag av vilka 300 är börsnoterade och mellan 600 000 och 900 000 privata aktiebolag), föreningar, kooperationer (inom jordbruk och bank- väsende), stiftelser och ömsesidiga försäkringsbolag. Kooperationer är en speciell form av föreningar. Föreningar och stiftelser får lov att gå med vinst, men vinsten får inte delas ut till medlemmar eller stiftare. Stiftelser får dela ut vinst till tredje man om det sker av ideella skäl. När det gäller aktiebolag finns det inga legala krav på att de skall vara vinstsyftande, men marknaden förutsätter att de är det. För aktiebolag gäller i följande beträffande vinst- utdelning: 1.Det är möjligt att inom ett aktiebolag ha skilda klasser av aktier. En klass kan medföra att aktieägarna i denna klass får viss vinstutdelning (oftast viss procentsats av överskottet) innan aktieägarna i övriga aktieklasser erhåller utdelning. 2.Det är inte tillåtet att ha olika villkor för aktieägare inom samma aktieklass. 3.Det är omöjligt att utesluta vissa aktieägare från vinstutdelning. Det är möjligt för aktieägarna att vid bolagsstämman besluta att bolaget inte skall dela ut någon vinst för året, men av domstols- praxis framgår att det inte är möjligt att fatta sådant beslut i rad eftersom besluten i så fall anses innebära ett missbruk av majoritetsställning i förhållande till de mindre aktie- ägarna. Likvidation av ett aktiebolag sker antingen om bolaget är i konkurs, om aktieägarna begär det eller under vissa omständigheter efter beslut av domstol. Om det finns något överskott i bolaget sedan skulderna betalats skall detta betalas till aktieägarna, om inte annat sägs i bolagets stadgar. Om stadgarna anger det kan över- skottet delas ut till en tredje part. I sista hand är det staten som får överskottet. I de verksamheter som kräver kapitaltillskott används vanligen privata eller publika aktiebolag. Föreningar driver ofta verksamheter som även lämpar sig för aktiebolag, och regelmässigt överväger man att övergå till bolagsform för delar av verksamheten p.g.a. skatteskäl. Om den juridiska personen driver verksamhet av marknadskaraktär är det oftast mindre praktiskt att driva denna i stiftelse- eller föreningsform. Såväl föreningar som stiftelser kan bli vinstsyftande (be corporated) genom anmälan. Vad gäller stiftelser gäller att ändringar av villkoren i stiftelseur- kunden endast kan ske av dess organ om stiftelsens stiftelseurkund klart medger det eller av domstol om villkoren inte längre överens- stämmer med stiftelsens syfte. I finns möjligheter att få skattelättnader för donationer till stiftelser. Verksamheterna inom hälso- och utbildningssektorerna är vanligen drivna i förenings- eller stiftelseform. stor del drivs av främst stiftelser beror dels på skatteskäl, dels på att det enligt nederländsk lag är mycket enkelt att identifiera vilka personer som står bakom en stiftelse. Dessa erhåller offentliga bidrag i olika former. Ett krav för erhållande av offentliga medel är vanligtvis att det offentliga (antingen staten eller kommunen eller liknande) har rätt till kontroll och insyn i verksamheten. Om den juridiska personen anses bryta mot icke-vinstsyftet stoppas alla vidare utbetalningar av offentliga medel samt den juridiska perso- nens statliga godkännande dras in. Detta leder till problem för den juridiska personen med diverse olika tillstånd etc. I försöker man dra en gräns mellan contract law och company law så till vida att det oftast finns restriktioner för att få offentliga medel. Den juridiska personen måste för att få bidrag eller få behålla dessa exempelvis visa upp sina räkenskaper för myndigheterna regelbundet. Det finns inte några anordningar med externa revisorer eller liknande, utan själva redovisningen sköts i enlighet med vad som gäller för respektive juridisk person. Ursprungligen grundades samtliga sjukhus i av an- tingen kloster och andra kyrkliga inrättningar samt, även av fackföreningar. Sjukhusen är privatägda och får enligt lag inte vara vinstsyftande. De drivs mestadels som stiftelser, vilka i och för sig får gå med vinst men vinsten får inte delas ut utan måste stanna kvar inom verksamheten. Det finns inte sjukhus som drivs i bolagsform. Inom de stiftelser som driver sjuk- hus finns dels en styrelse med personer som arbetar heltid, dels en board of commission, vilka utses enligt stiftelsens stadgar och som i sin tur utser styrelsen. Denna board of commission kontrol- lerar styrelsen. För de akademiska sjukhusen har staten en speciell kontroll: och hälsoministeriet utser styrel- serna i dessa sjukhus. Staten har kontroll över den totala kostnaden för sjukvården i . Det finns inte någon fast årlig budget, utan förhandlas en summa fram mellan de olika sjukhusen och de olika sjukförsäkringsbolagen. Sjukförsäkringsbolagen (av vilka somliga är not-for-profit och vissa är vinstsyftande) förhandlar med sjuk- husen om dess produktion på en årlig basis utifrån ett detaljerat underlag med kvantitet och maximalt pris. Detta maximala pris har bestämts av en statlig myndighet. Denna förhandling är till för att garantera att budgeten för inte överskrids och för att kontrollera medlen till sjukhusen. För att starta ett nytt sjukhus krävs ett tillstånd från hälsoministe- riet. Det finns inte något hinder mot att ett utländskt rättssubjekt erhåller tillstånd att driva sjukhus och det är även möjligt för ett aktiebolag att erhålla tillståndet under förutsättning att bolaget inte delar ut någon vinst till ägarna. Detta villkor måste klart framgå av bolagets bolagsordning. Sedan tillståndet erhållits måste sjukförsäk- ringsbolagen ingå avtal med sjukhuset i fråga. Försäkringsbolagen kan inte vägra att förhandla med något sjukhus, men är det tänkt att försäkringsbolagen skall kunna välja vilka sjukhus de vill förhandla med. Detta tros leda till ökad konkurrens mellan sjukhusen och därmed ökad effektivitet. Som det ser ut i är det vanligast att en juri- disk person äger ett sjukhus, men ibland ägs två eller fler sjukhus i samma region av samma juridiska person. Det förekommer att en juridisk person äger dels ett sjukhus, dels ett äldreboende och även driver verksamhet för hemsjukvård. Det har funnits en tendens mot större enheter för att effektivisera vården, men detta motsätter sig befolkningen i . Det ser nu snarare ut som om man håller på att gå tillbaka till verksamheter i mindre skala. Utöver dessa privata sjukhus, som erhåller offentliga medel, finns det även ett fåtal rent privata sjukhus, som inte erhåller vare sig offentliga medel eller ersättning från försäkringsbolag utan där allt betalas av patienten själv. Nedanstående uppgifter har inhämtats under studiebesök i efter samtal med företrädare för justitieministeriet, hälsoministeriet och . I den luxemburgska rätten finns privata och publika aktiebolag, vilka tillsammans svarar för av samtliga bolag, koopera- tiva företag samt olika partnerskap. När det gäller bolag regleras dessa i en bolagslag från . På den icke-vinstsyftande sidan regleras såväl föreningar som stiftelser i en lag om föreningar utan ekonomiskt syfte . Föreningarna kan indelas i två kategorier. Dessa utgörs av dels van- liga föreningar, dels föreningar av allmänt intresse (public interest associations) som har filantropiska, religiösa, sportsliga eller lik- nande syften. För att en förening eller en stiftelse skall kunna erkännas som en förening av allmänt intresse krävs att justitieministeriet efter kontroll av föreningens stadgar etc. meddelar sådant beslut. Detta erkännande medför bl.a. att donationer till dessa föreningar eller stiftelser är avdragsgilla ur skattesynpunkt. (För övrigt kan nämnas att alla föreningar och stiftelser som erhåller större donationer måste god- kännas av justitieministeriet.) En förening som vill ändra sina stadgar måste underrätta justitieministeriet om detta. En ändring av stadgarna måste dessutom offentliggöras i den officiella tidskriften . Om en förening eller stiftelse som erkänts såsom av allmänt intresse bryter mot sina förpliktelser i detta avseende kan ministeriet dra tillbaka sitt erkännande. Stiftelsen eller föreningen förlorar då sin status såsom en association av allmänt intresse. I vissa fall kan en domstol förklara att föreningen eller stiftelsen skall anses vara ett kommersiellt företag och i allvarliga fall kan stiftelsen eller föreningen likvideras av domstol. kommer före- ningar att kunna bli formellt registrerade såsom föreningar av allmänt intresse. En förening kan aldrig ge någon vinstutdelning till sina medlem- mar. Det är möjligt för en förening att driva kommersiell verksamhet i mindre skala som ett tillskott till den vanliga, ideella verksamheten. Vid likvidation av förening eller stiftelse skall överskjutande till- gångar överföras till liknande föreningar i enlighet med vad som anges i stadgarna. Aktiebolag är alltid kommersiella. Man håller på att arbeta fram ett lagförslag med innebörden att även kommersiella bolag skall kunna ha ett icke-kommersiellt syfte, men detta kommer nog inte att träda i kraft förrän tidigast om . Bakgrunden till lagförslaget är att icke- kommersiella företag regleras i Code Civile under endast fem paragrafer, vilket inte är tillräckligt för dagens verksamheter. Den nya lagen skall vara betydligt mer detal- jerad och tillåta bl.a. fusioner och ge andra möjligheter för företagen att verka. I har man problem med föreningar eller stiftelser som driver större sjukhus etc. på ett marknadsliknande sätt, dvs. på ett sätt som liknar företags. Det är därför fullt möjligt att man kommer att behöva en ny form av juridisk person som är mer kommersiellt gångbar och som innebär något slags mellanting mellan förening/stiftelse å ena sidan och aktiebolag å andra sidan. Sjukvården i kan delas in i två nivåer. Den ena nivån utgörs av läkare inne i tätorterna som kan driva sin praktik i vilken juridisk form de vill. Vad som krävs för dessa är att de efter av- slutad utbildning erhåller en auktorisation från myndigheterna och därefter har de rätt att knyta an till sjukförsäkringskassor och betalas genom dessa. De har inte rätt att kräva extra betalning från sina patienter. Den andra nivån utgörs av sjukhus. Dessa drivs antingen offent- ligt med eller utan vinstsyfte eller privat, med eller utan vinstsyfte. För att få driva sjukhus måste man få ett tillstånd av hälso- ministeriet och man får inte etablera nya sjukhus om inte så anges i den nationella sjukhusplanen. Oavsett verksamhetsform finansieras samtliga sjukhus på samma sätt, genom sjukkassorna och den årliga budgeten. I de fall sjukhusen behöver göra större investeringar kan dessa betalas till av staten och till av sjuk- kassorna, under förutsättning att staten godkänner investeringarna och att dessa är definierade i den nationella sjukhusplanen. De sjukhusanställda anses alltid vara privat anställda och deras villkor är resultatet av förhandlingar mellan fackförbunden och arbets- givaren. Ett undantag är läkarna, som oftast inte är anställda på sjukhusen utan i stället har kontrakt med sjukhuset om viss verksamhet samt ofta även har privatpraktik utanför sjukhuset. Oavsett i vilken associationsform sjukhusen drivs och oavsett om de drivs med vinstsyfte eller inte behandlas sjukhusen likadant av staten. För att kostnaderna för sjukvården skall kunna kontrolle- ras och raka i höjden måste, som nämnts tidigare, varje större investering godkännas av hälsoministeriet. Kontroll av de löpande kostnaderna sker genom att varje sjukhus måste förhandla med sjukkassorna om sin budget. Om ett sjukhus inte använder sina medel på rätt sätt är det möjligt att deras tillstånd att driva sjukhus dras in. måste varje sjukhus förnya sin auktorisation och det är då möjligt för hälsoministeriet att antingen helt eller delvis avseende någon eller några specialiteter dra in tillståndet om verksamheten inte bedrivits tillfredsställande. Läkarna driver oftast sina praktiker ensamma, men det förekom- mer att flera läkare går samman och driver verksamheten tillsam- mans i form av ett bolag. Rent generellt gäller inom hälsosektorn att föreningar enligt lag om föreningar utan vinstsyfte förekommer, men att det är vanligare att sjukhusen drivs i stiftelseform, som har visat sig mer lämpad för större verksamheter. Det föreligger inte några hinder mot att ett utländskt rättssubjekt etablerar sig i inom hälsosektorn. Alla driftsformer behandlas lika. I är skolväsendet organiserat på följande sätt: För barn i åldrarna 5–finns primary school. Dessa skolor drivs av de lokala myndigheterna på kommunnivå. Efter detta stadium följer secondary school för barn i åldrarna 13–. Dessa skolor lyder under ministeriet för nationell utbildning. Inom den privata sektorn finns tre sorters skolor: den europeiska skolan, konfessionella skolor samt andra skolor såsom exempelvis den brittiska skolan, etc. De konfessionella skolorna skall följa samma läroplan som de offentliga skolorna. Alla privata skolor måste, för att få erhålla statliga bidrag, drivas av en förening eller stiftelse som bildats i enlighet med lag om föreningar utan vinstsyfte. En sådan associationsform utmärks, som nämnts i det allmänna avsnittet ovan, av att den inte drivs i vinstsyfte, att dess stadgar måste publiceras offentligt i Mémorial (den officiella tidskriften), att dess säte finns i samt att den består av minst tre medlemmar. I stadgarna skall anges vad som skall ske med överskottet i verksamheten vid en likvidation. Genom beslut på årsstämma beslutar medlemmarna om ändring av stad- garna samt om den årliga budgeten. En ändring av stadgarna måste godkännas av domstol. För att få starta skola krävs ett tillstånd från myndigheterna. Om skolan missköter sina åligganden kan detta tillstånd dras in. Genom en lag regleras möjligheterna för privata skolor att erhålla offentliga bidrag. Regeln är att skolan av staten kan erhålla av den genomsnittliga kostnaden för elever i de offentliga skolorna. För att kontrollera att skolorna inte drivs med vinstsyfte finns officiella kontrollanter om besöker skolorna två gånger och kontrollerar både budgeten och själva verk- samheten. Varje skola erhåller maximalt av sina offent- liga bidrag före den andra kontrollen; de resterande betalas ut om allting är som det skall. Enligt förslag till ny lag skall den nuvarande lagstiftningen, som endast omfattar secondary schools, utsträckas till att omfatta samt- liga privata skolor. Genom studiebesök vid i har följande uppgifter inhämtats. Enligt den danska författningen är allmän undervisning obligato- risk. Dock är det inte obligatoriskt för barn att gå i skola. Föräldrar- na kan därför fritt välja om barnen skall få undervisning i skola, i privat skola eller hemma. Det sistnämnda alternativet är mycket ovanligt. I finns folkskolan för årskurserna 1–9 och därefter gymnasier. Såväl skolor på folkskolenivå som gymnasieskolor kan vara privata. I bekentgörelsen av lag om friskolor och privata grund- skolor m.fl. (LBK nr 619 av 09/07/2002) framgår att friskolor och privata grundskolor kan få bidrag från staten. I gäller beträffande fristående gymnasieskolor att så länge undervisningen uppfyller kraven på ett minimiantal elever och undervisningsnivån motsvarar det offentliga skolväsendets kan en privat organisation eller stiftelse godkännas som huvudman för skolan. är det i allmänhet stiftelser som driver privata skolor. får en privat huvudman inte driva flera skolor. Ett aktiebolag kan inte godkännas som huvudman på grund av bolagets vinstutdelning. Alla privata skolor har rätt till statliga subventioner motsvarande 80–av driftskostnaderna och beräknat utifrån antalet elever. Elevernas föräldrar betalar en begränsad avgift. Privata skolor har vanligen grundats utifrån konfessionella pre- ferenser, pedagogiska inriktningar eller politiska eller sociala skäl. Privata skolor är oberoende och självbestämmande institutioner, vars stadgar måste ha godkänts av . 5.5Storbritannien (främst ) I () finns en relativt stor välgörenhetssektor eller not-for-profit sektor, inom vilken aktörerna har som syfte sociala mål och inte att distribuera tillgångar till externa intressen- ter. Upp till en tredjedel av finansieringen av verksamheterna kommer från stat eller kommun. De associationsformer som förekommer inom denna sektor är Company limited by guarantee (CLG) samt (). Det utmärkande för CLG är att ägarna äger del av bolaget i form av aktier, men att de inte har någon rätt att få del av det överskott som uppkommer i bolaget. IPS, som är nära knutna till kooperativa rörelser, förekommer i två varianter. Det finns dels fide co-operatives, som är en form av ömsesidighet för dess medlemmar och där verksamhetens överskott antingen stannar i verksamheten eller delas ut till medlemmarna, dels Benefit of the community societies, vars verksamhet huvud- sakligen avser handel med sociala syften. IPS styrs efter principen en medlem, en röst. håller på att utarbeta förslag till en ny form av aktiebolag, som är tänkt för den sociala sektorn. Företagsformen benämns () och huvuddragen är enligt skriften Proposals for a () följande. CIC skall, i likhet med vanliga aktiebolag, lyda under Companies Act . Bolagsformen skall bildas och registreras på samma sätt som vanliga aktiebolag och dess styrelseledamöter och aktie- ägare skall ha samma skyldigheter och rättigheter som tillkommer dem i vanliga aktiebolag. Dock skall vissa särskilda bestämmelser gälla för den nya bolagsformen : 1.I samband med bolagets registrering skall kontrolleras att bola- gets syfte med verksamheten är allmännyttigt. Kontrollen av detta skall ske av en särskild nytillskapad myndighet. När väl bolaget registrerats som ett CIC, får bolaget inte ändra sin bolagsordning avseende syftet med verksamheten utan att detta godkänns av myndigheten i fråga. 2.CIC måste bedriva sin verksamhet på ett sätt som främjar all- männyttan. Intressenter skall kunna anmäla till myndigheten som nämns under punkten 1 om man misstänker att bolagets verksamhet inte längre uppfyller det allmännyttiga syftet. detta ändamål skall även bolaget avge en årlig rapport om sin verksamhet. 3.Bolagets tillgångar och vinstmedel skall stanna kvar inom bolaget. Det skall inte förekomma någon vinstutdelning till aktieägarna. Bolaget skall dock kunna använda sina tillgångar på sedvanligt sätt under affärsmässiga förhållanden, såsom exempelvis ställan- de av säkerhet för lån. 4.För att underlätta för bolaget att erhålla investeringar skall bolagsformen kunna utge särskilda preferensaktier till investe- rarna. Preferensaktierna skall medföra rätt till vinstutdelning till sina ägare. Lämplig högsta tillåtna nivå för utdelning föreslås vara en bestämd procentsats över gällande basränta eller lik- nande officiellt fastställd ränta. Det skall stå bolaget fritt att bestämma högsta nivån för utdelning till en lägre nivå än den som anges i lagen. Ägarna till dessa aktier skall inte ha rösträtt i andra frågor än dem som rör just deras rätt. 5.Vid bolagets likvidation skall, sedan bolagets borgenärer fått betalt, ägarna till preferensaktierna kunna få ut dels insatt kapital, dels andel av vinsten i enlighet med vad som skulle ha gällt som vinstutdelning. Resterande överskott skall under överinseende av myndigheten nämnd i punkten 1 överföras till andra liknan- de verksamheter som antingen också bedrivs som CIC eller som är av ren välgörenhetskaraktär. 6.Det skall vara tillåtet för CIC att ha dotterbolag, oavsett om dessa är CIC eller vanliga aktiebolag. 7.Det skall vara tillåtet för CIC att under bestående verksamhet överföra sitt överskott till andra lämpliga organisationer under förutsättning att dessa antingen är angivna i bolagets bolags- ordning eller att myndigheten under punkten 1 godkänner överföringen och bolagets intressenter har underrättats. 8.Myndigheten under punkt 1 skall vid överträdelse av det all- männyttiga syftet eller överträdelser av vinstutdelningsförbudet ha möjlighet att ingripa genom att undersöka klagomål, genom att ersätta styrelseledamöter och genom att ansöka hos domstol om försättande av bolaget i likvidation. planerar att slutligt bearbeta förslaget till CIC och lägga fram ett förslag till lagstiftning. Såsom självständiga juridiska personer förekommer i flera associationsformer, bl.a. aktiebolag, handelsbolag, kommanditbolag, kommanditaktiebolag, kooperativa föreningar och privata bolag med begränsat ansvar.