sou · GRB321 · 2004-01-01 00:00:00 — Med hänsyn till att konstnärernas villkor på arbetsmarknaden är mycket komplexa bör informations- insatser inte endast göras av varje myndighet för sig utan också samordnat och i samarbete med berörda konstnärsorganisationer. Ansvaret för att sådana samordnade insatser kommer till stånd kan ges till . Alliansmodellen bör utvidgas i takt med att resurser skapas. Utöver att lösa många konstnärspolitiska problem ökar den också konst- närernas sociala trygghet. För utövande konstnärer dvs. skåde- spelare, musiker och dansare är alliansmodellen med branschspeci- fik anpassning till de olika konstområdena, en reform som anpassar de anslutna konstnärernas villkor till trygghetssystemen istället för att anpassa systemen till konstnärerna, vilket är en fördel. Utredningen åt konstnärer framhöll att skapandet av en allians skulle minska kostnaderna inom arbetsmarknadspoli- tiken, främst inom arbetslöshetsförsäkringen. Argumenten i utredningen vann gehör och medel överfördes från arbetsmark- nadspolitiken till kulturpolitiken. är en av de framgångsrika innovationerna, både arbetsmarknadspolitiskt och konstnärspolitiskt, . omfattar ca 100 frilansande skådespelare. Dessa är anställda av alliansen och tar tjänstledigt då de erbjuds arbete vid teatrar. Alliansen finansierades vid starten av medel som flyttades från arbetsmarknadsområdet till kulturområdet. är verksamheten permanentad och finansieras genom Kulturdeparte- mentet. Med den speciella form av anställningar som alliansen ger medföljer en naturlig anknytning till de sociala trygghetssystemen och pensionssystemet som alla är anpassade för tillsvidareanställda arbetstagare. Med alliansmodellen löses i stora delar de problem gentemot trygghetssystemen som är orsaken till att utredningen och trygghetssystemen tillsatts. Men även om det sker en betydande utbyggnad av olika former av konstnärsallianser kvarstår behovet av att anpassa trygghetssystemen till alla de konst- närer som också kommer att arbeta som frilansande arbetstagare eller egenföretagare. För de konstnärliga upphovsmännen, huvudsakligen bild- och formkonstnärer, komponister, koreografer, dramatiker och för- fattare, är inrättandet av denna typ av allianser svårare då dessa konstnärer driver sitt arbete i projekt och ofta som egenföretagare. En möjlig väg för att bidra till en ökad social trygghet för dessa grupper är att inrätta konstnärliga forskartjänster vid högskolorna. Konstnärsyrket innebär en del problem ur jämställdhetssynpunkt. Dessa problem avviker inte sällan från de som är typiska för övrig arbetsmarknad. Problem som att uppnå lika lön för lika arbete och att motverka patriarkala maktstrukturer, synliga och osynliga. Problem i samband med graviditet och arbete, återkomst till yrket efter föräldraledighet samt karriär och föräldraskap. En av de mer grundläggande och svårbearbetade könskillnaderna är att publik, media och produktions- och finansieringssidan av konst och kultur i stort fortfarande tycks premiera en manlig konst före en kvinnlig. Flertalet av dessa problem ligger långt utanför uppdraget i mitt direktiv. Enligt SCB:s undersökning om konstnärernas verksamhetsinrikt- ning och ekonomi för SOU 1997:190 så uppgick de kvinnliga konstnärernas inkomst till av männens, vilket var en mindre skillnad än för hela befolkningen där motsvarigheten var . Årsinkomster visar en jämn könsfördelningen men däröver så ökar männens andel, dvs. männen dominerar i gruppen med högre inkomster. Andelen kvinnor som redovisar inkomster på mellan 160 000–uppgick till . Sedan visas en tydlig minskning av andelen kvinnor och vid inkomster uppgick andelen kvinnor endast till 29 procent.1 12–17, SOU 1997:190. Konstnärernas verksamhetsinriktning och ekonomiska förhållanden. Kvinnliga konstnärer tjänar i genomsnitt mindre än manliga konstnärer och av detta följer den logiska slutsatsen att de även får lägre ersättningar i trygghetssystem vilka är baserade på inkomst- bortfallsprincipen. Detta är i sig inget specifikt för konstnärs- området, men konstateras kan att området inte särskiljer sig, dvs. att situationen även inom dessa yrkesområden är otillfreds- ställande. När utredningen därför konstaterar att många konstnärer troligtvis kommer att få sämre pension i det nya pensionssystemet än i det gamla ATP-systemet är detta troligen än mer markant för kvinnor. Frilansande kvinnor med ett konstnärligt yrke som uppenbart förhindras att arbeta under sin graviditet pga. arbetets art eller där fostret och kvinnan i ett mycket tidigt stadium kan ta skada av arbetet borde liksom de tillsvidareanställda vid sceniska institutioner få en inkomstbaserad ersättning i form av en förlängd havandeskapspenning fram då föräldrapenning eller havandeskapspenning kan betalas ut. Detta är en jämställdhetsfråga inom konstnärsyrkena, då män som skall bli föräldrar inte ställs inför detta problem utan kan arbeta fram t.o.m. sin föräldra- ledighet. 12.4Efter graviditet och föräldraledighet Signaler från bl.a. tycks visa att många kvinnor aldrig återkommer till yrket efter föräldraledigheten. Det kan vara svårt och tungt att komma tillbaka till yrket för de flesta scen- artister. Uppdrag bland frilansande eller egenföretagande konst- närer är ofta beroende av ett starkt kontaktnät där det gäller att synas för att vara aktuell. En annan anledning varför många kvinnor inte återvänder till konstnärsyrket kan vara att den ekonomiska osäkerheten med en frilansande eller egenföretagande konstnärlig verksamhet är för stor. Det kan också vara svårt, ibland omöjligt, att finna en arbetsgivare som går med på att man vill arbeta deltid. För skådespelare, dansare och sångare som är anställda vid en av våra institutioner åläggs arbetsgivaren det ekonomiska ansvaret för rehabilitering. Frilansande eller egenföretagande kvinnor med konstnärliga yrken där fysiken är avgörande behöver stöd från för att ansöka om och erhålla rehabiliterings- medel efter en graviditet. Motsvarande problematik för män inom konstnärsyrkena vilka väljer att vara föräldralediga är okända för utred- ningen. Troligt är dock att många män, speciellt frilansare, upplever en liknande problematik t.ex. när det gäller att en längre föräldraledighet gör att man försvinner från marknaden och att deltidsarbete ofta är omöjligt att kombinera med yrket. Proble- matiken blir markant inom de yrken där konstnären är beroende av anställningar såsom musiker, skådespelare, dansare osv. Det är därför möjligt att dessa män inte anser sig kunna ta ut en längre föräldraledighet. För att lösa problemen för frilansande arbetstagande konstnärer i förhållande till graviditet, rehabilitering efter graviditet och föräldraledighet är alliansmodellen en lösning. En utvidgning av alliansmodellen skapar för dess anställda en mer jämställd situation dock kvarstår naturligtvis problemen för de frilansare och egen- företagande män och kvinnor som står utanför. Socialförsäkringsfrågor m.m. i förhållande Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall kartlägga hur gällande trygghetssystem inom bl.a. socialförsäkringsområdet förhåller sig till konstnärlig verksamhet. Utredaren skall pröva om de nuvarande regelverken innebär särskilda problem för konstnärliga yrkesutövare samt i förekommande fall analysera och redogöra för orsaken till proble- men. har beslutat om mål för den nationella kulturpolitiken och om inriktningen på de statliga insatserna (prop. 1996/97:3, bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129). Inriktningen på statens insatser för konstnärerna skall bl.a. syfta till att skapa förutsättningar för ett aktivt kulturliv som ger arbete och försörjning åt konstnärer och rika kulturupplevelser för medborgarna, skapa sådana villkor för de professionella konstnärerna att de kan basera sin försörjning på ersättning för utfört konstnärligt arbete, samt anpassa regelverken på alla politikområden så att rimlig hänsyn tas till konstnärernas speciella förhållanden. Statens insatser för att förbättra konstnärernas villkor är en prioriterad del av kulturpolitiken. I propositionen Kulturpolitik (prop. 1996/97:3) föreslog regeringen förstärkningar av flera konstnärspolitiska stöd- och ersättningsformer. avisera- des flera utredningar med uppdrag att lämna förslag som förbättrar konstnärernas villkor. och tillsattes mot denna bakgrund tre kommittéer. De lämnade betänkandena Fonogramersättning (SOU 1997:140), Arbete åt konstnärer (1997:183) och Generella konstnärsstöd (SOU 1997:184). Med dessa betänkanden som grund lade regeringen fram förslag i propositionen Konstnärernas villkor, som bifölls av (prop. 1997/98:87, bet.1997/98:KrU13, rskr. 1997/98:303). Det handlade om en rad förstärkningar av stöd- insatser och ersättningar till konstnärer inom bild-, form-, ton-, ord-, scen-, och filmområdena liksom till internationellt kultur- utbyte. Dessutom beslutades om en försöksperiod med stöd inom ramen för arbetsmarknadspolitiken till en utvecklad och inten- sifierad arbetsförmedling vid olika konstnärliga centrumbildningar och till en tredje anställningsform inom teatern (). Efter förslag ekonomiska vårproposition beslutade om att permanenta och delvis utöka dessa försöks- verksamheter (prop. 1999/2000:100, bet.1999/2000: FiU27, rskr. 1999/2000:262). finns en upphovsrättslig ersättning vid spridning av oinspelade cd-skivor, kassetter, minidisc-skivor, etc., för att i viss mån kompensera upphovsmän för tillåten kopiering av deras verk, s.k. kassettersättning. Detta regleras i 26k § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. I propositionen En rättvisare och tydligare arbetslöshets- försäkring (prop. 1999/2000:139, bet.2000/01:AU5, rskr. 2000/01:102) uttalade regeringen att rimlig hänsyn bör tas till de särskilda behov som kan gälla för grupper med projektanställningar och andra tillfälliga anställningar och osäkra anställningsför- hållanden eller andra speciella förhållanden, liksom till villkor som gäller för personer som har upprepade perioder av arbetslöshet. Detta gäller bl.a. kulturarbetsmarknaden. I pågår en översyn av statens tjänstepensionsåtagande för olika grupper av konstnärer inom teater-, musik- och dansområdet och av hur bestämmelserna kring dessa samverkar med reglerna för den reformerade allmänna pen- sionen (prop. 2000/01:1, utgiftsområde 17 Kultur, medier, tros- samfund och fritid). Arbetet bedrivs i fortlöpande samråd med arbetsmarknadens parter. Ett projekt om nya företags- och anställningsformer har inletts i bl.a. med syfte att göra en generell kartläggning av utveckling, drivkrafter och effekter i gränssnittet mellan egen- företagande och anställning. Ett av de betänkanden som låg till grund för regeringens förslag i propositionen Konstnärernas villkor (prop. 1997/98:87) var Generella konstnärsstöd (SOU 1997:184) I betänkandet anger översiktligt ett antal områden och situationer där bl.a. de sociala trygghetssystemen tycks fungera mindre väl i förhållande till konstnärlig verksamhet. Som exempel inom inkomstrelaterade system nämns sjukförsäkringen och pen- sionssystemet. Bland system för behovs- och inkomstprövade bidrag anges bostadsbidrag och socialbidrag samt arbetslöshets- försäkringen. redovisar bl.a. att flertalet ersätt- ningar gynnar en försäkrad som har en jämn förvärvsinkomst från ett anställningsförhållande. Egenföretagande och frilansande konst- närers arbete kännetecknas däremot ofta av oregelbundna in- komster. Det är andra drivkrafter som styr konstnärlig verksamhet än vanligt företagande och det går inte att dra någon egentlig skiljelinje mellan konstnären och dennes verksamhet. När det gäller pensionssystemet pekar utredningen på att konst- närliga stipendier kan vara antingen pensionsgrundande eller inte beroende på stipendiets varaktighet. Stipendier och andra ekono- miska bidrag kan också påverka rätten till förmåner som bostads- bidrag och ersättningar från arbetslöshetskassorna. Det sistnämnda pekar även på i rapporten och stipendier. pekade vidare på hur olika stipendie- former behandlas vid beräkning av socialbidrag och även på hur socialnämnder bedömer frågan om konstnärers försörjningsmöjlig- het. Krav på att konstnärer skall upphöra med sin konstnärliga verksamhet för att få del av trygghetssystemen visar, enligt utred- ningen, att socialbidragsreglerna inte i tillräcklig omfattning tar hänsyn till konstnärernas särskilda förhållanden. föreslog att en särskild utredning borde tillsättas, med uppdrag att bl.a. göra en redovisning av hur de sociala trygghetssystemen fungerar i förhållande till de konstnärliga yrkesutövarna. Regeringen redogjorde i budgetpropositionen bl.a. för planerade utredningar inom politikområdet Kulturpolitik (prop. 2000/2001:1, utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid). Under rubriken m.m. anges följande: Det är viktigt att fördjupa kunskapen om hur sociala skyddsnät och regelverk som styr avgiftsuttag och villkor för förmåner tilläm- pas på de speciella villkor som kännetecknar konstnärlig verk- samhet. Regeringen överväger därför att inleda en kartläggning av bl.a. socialförsäkringsfrågor i förhållande till konst- närlig verksamhet. Vid riksdagsbehandlingen uttalade (bet. 2000/01:KrU3) att utskottet utgår från att regeringen påbörjar den nämnda kartläggningen av bl.a. socialförsäkringsfrågorna och för- utsätter att regeringen i kommande budgetproposition redovisar detta arbete. En särskild utredare tillkallas med uppdrag att genomföra en heltäckande kartläggning av hur gällande trygghetssystem inom bl.a. socialförsäkringsområdet förhåller sig till konstnärligverksam- het. Utredaren skall pröva om de nuvarande regelverken innebär särskilda problem för konstnärliga yrkesutövare, särskilt egenföre- tagande och frilansande konstnärer, samt i förekommandefall analysera och redogöra för orsaken till problemen. Utredaren skall även analysera hur konstnärspolitiska stipendier och bidrag påverkar konstnärliga yrkesutövares rätt till andra stöd- former utanför det kulturpolitiska området. De av fastställda kulturpolitiska målen, liksom den uttalade inriktningen på statens insatser för konstnärerna, skall vara Vidare skall utredaren beakta den analys av bl.a. regler inom de sociala trygghetssystemen som utförts av Konst- närsstödsutredningen i betänkandet Generella konstnärsstöd. Arbetet skall bedrivas i nära kontakt med berörda myndigheter som , , och , liksom med Konstnärliga och () och andra berörda organisationer och sammanslutningar inom konstnärsområdet. Utredaren skall även hålla sig informerad om den beredning som sker i för att belysa de särskilda pensions- villkoren för vissa konstnärsgrupper, liksom av den kartläggning som görs av gränssnittet mellan egenföretagande och anställning. Den särskilde utredaren skall redovisa sitt uppdrag . (Ku 2002:04) Beslut vid regeringssammanträde . Förlängd tid för uppdraget Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade chefen för en särskild utredare med uppdrag att kartlägga hur gällande trygghetssystem inom bl.a. socialförsäkringsområdet förhåller sig till konstnärlig verksamhet (dir. 2001:90). Utredningen, som antog namnet Konstnärerna och trygghetssystemen (Ku 2001:04), skall enligt direktiven redovisa uppdraget . Utredningstiden förlängs, vilket innebär att utredningen skall redovisa sitt uppdrag . En sammanfattning av Konstnärernas verksamhetsinriktning och ekonomiska förhållanden (SOU 1997:190) 1 Metod och urval I samband med utredningarna Arbete åt konstnärer (1997:183) och Generella konstnärsstöd (SOU 1997:184) gjordes en omfattande statistisk studie över konstnärernas inkomstförhållan- den. Av tidsskäl fanns inte möjligheter att utnyttja detta material i de båda utredningarna. Materialet ger emellertid i flera avseenden värdefull information. Studien är en unik kartläggning av konstnärernas ekonomiska villkor och förtjänar en sammanfattning trots att den har på nacken. Förhållandena för den undersökta gruppen har troligtvis inte förändrats på något avgörande sätt . Struk- turerna är med all sannolikhet ungefär desamma, medan inkomst- nivåer och liknande blir mer osäkra. Därmed bör man vara försiktig med en del slutsatser med tanke på materialets ålder. Studien består av tre delar. 1.Statistiska Centralbyrån (SCB) utgick från två olika konstnärs- register, dels från , dels från för- fattarfond. Från fick man uppgifter om personer som 1995 sökt stipendier och bidrag. Registren från Författarfonden innehöll uppgifter om ansökningar 1996. Efter rensningar av dubbletter omfattade registren totalt 13 460 personer, varav 70 arkitekter som inte togs med. Urvalet kompletterades med konstnärernas inkomster från inkomstregistret. 2.SCB genomförde vidare en enkätundersökning på uppdrag av de ovan nämnda utredningarna för att få en kompletterande bild av konstnärernas villkor. Urvalet var ett proportionellt stratifierat urval, som omfattade totalt 3 050 konstnärer. 3.En undersökning gjordes vidare av de egenföretagande konst- närernas intäkts- och kostnadsförhållanden utifrån deras bok- föring, såsom den registrerats i skattemyndigheternas taxe- ringsdata. 2Antalet yrkesverksamma konstnärer och deras inkomster I tabell 1 redovisas det totala antalet stipendiesökande till och Författarfonden, fördelade på olika konstnärs- grupper, samt deras genomsnittliga inkomst. Det senare insamlat från inkomstregistret. Skillnader i bruttoinkomst () mellan olika konstnärsgrupper, uppdelade på kön. I % av antal efter Jazz/folk/rock Antalet konstnärer i respektive Författar- fondens register är drygt 13 000 att jämföras med antalet med- lemmar i konstnärsförbund anslutna till KLYS, som SOU 2003:21 Bilaga 2 uppgick till 20 140 personer. Dessa två populationer överens- stämmer inte nödvändigtvis. Detta hindrar inte att urvalet från och Författarfonden är relativt representativt för de yrkesverksamma konstnärerna, vilket också framhålls i SCB:s studie. 3 Hur försörjer sig konstnärerna på sin konst? SCB:s undersökning äger bl.a. svagheten att gälla förhållanden men en del går trots det att utvinna ur materialet. Som framgår av tabell 1 var den genomsnittliga inkomsten i SCB:s urval . För befolkningen i sin helhet uppgick den genomsnittliga bruttoinkomsten till . Inkomsten för konstnärer var således lägre än för hela befolkningen i åldern 20 . Trots de relativt låga inkomsterna bland konstnärer är deras utbildningsnivå hög i jämförelse med hela befolkningen. Två tredjedelar av konstnärerna i undersökningen har högskoleutbild- ning, jämfört med en fjärdedel av befolkningen i övrigt. De kvinnliga konstnärernas inkomster uppgick i genomsnitt till av de manligas. För hela befolkningen var motsvarande siffra . Spridningen i inkomstnivåer var betydande mellan olika konst- närsgrupper, än större är dock spridningen i inkomster inom de olika konstarterna. Bild- och formkonstnärers inkomst är låg medan instrumentalister, sångare och skådespelare ligger i toppen. Vanskligt är dock att uppgifterna baseras på en jämförelse som blandar egenföretagares nettoinkomster och arbetstagarinkomster. Tabell 2 kompletterar bilden av inkomstspridningen inom konst- arterna. Genomsnittlig bruttoinkomst för fördelad på olika grupper Jazz/folk/rock Den genomsnittliga inkomsten säger ganska lite om de ekonomiska villkoren i de olika konstnärgrupperna då ett litet antal personer med extremt låg eller hög inkomst kan ge stora effekter. Tabell 2 visar medianinkomsten, dvs. inkomsten den har som har lika många över sig som under sig inkomstmässigt. Därigenom tar man bort effekten av ett begränsat antal extrema inkomster. Tabellen visar också övre och nedre inkomstkvartilerna. Övre kvartilen visar den lägsta av de högsta inkomsterna. Den nedre kvartilen visar den högsta av de lägsta inkomsterna. Tabellen visar en betydligt mer problematisk bild. Median- inkomsterna ligger, som alltid, lägre än genomsnittsinkomsterna. Medianinkomsten för samtliga konstnärer var jämfört med genomsnittsinkomsten på och skillnaden mellan övre och nedre kvartilen är högst betydande. För samtliga kate- gorier är den nedre kvartilen och den övre . Inom vissa konstarter är denna skillnad än större. av alla bild- och formkonstnärer har i inkomst . Motsvarande inkomster för tecknare, fotografer, tonsättare och filmare ligger mellan 60 000 till . Även den övre kvartilen för bildkonstnärer är blygsamma . Författarnas inkomstspridning är mycket stor, mellan och . Bland scenkonstnärer är inkomstspridningen jämnare. Konstnärernas inkomster är tagna ur inkomstregistret och repre- senterar totala inkomster. Det handlar således inte nödvändigtvis enbart om inkomster av konstnärlig verksamhet. Hur fördelningen mellan egenföretagande och arbetstagande ser ut vet vi inte säkert, men en del av kan ge en viss vägledning. Skillnader i konstnärlig inkomst från näringsverksamhet och övriga inkomster Jazz/folk/rock *Övrig inkomst inkluderar konstnärlig inkomst och icke-konstnärlig inkomst från arbetstagande men även icke-konstnärlig inkomst från verksamhet. Tabell 3 visar de olika konstnärskategoriernas inkomster av konst inom näringsverksamhet och övriga inkomster. Övriga inkomster innefattar dels inkomster av näringsverksamhet som inte är av konstnärlig art, men även inkomster av tjänst som kan vara med både konstnärlig och icke konstnärlig inriktning. Att scen- och tonområdenas inkomst i denna tabell huvud- sakligen kommer från övriga inkomster är inget att förvånas över. Merparten av dessa konstnärskategorier är frilansande arbetstagare och har därmed inkomst av tjänst, även om några också har inkomster som egenföretagare. Bild-, form- och ordkonstnärer däremot är pga. konstnärskapets art egenföretagare. Det är anmärkningsvärt att dessa grupper har så små inkomster av näringsverksamhet och mellan tre och åtta gånger så mycket inkomst genom övriga inkomster. Specialförmedlingar: Arbetsförmedlingen Kultur Media Riktlinjer för Arbetsförmedlingens tillämpning på kultur- arbetsmarknaden av reglerna i arbetslöshetsförsäkringen Se också bilagan Fastställande av avgränsningskriterier för arbets- marknadspolitiska åtgärder på kulturarbetsmarknaden. I propositionen En rättvisare och tydligare arbetslöshetsförsäkring (1999/2000:139) har regeringen diskuterat vilka hänsyn som ska tas till de speciella förhållanden som råder inom vissa arbetsmarknader och branscher. I avsnittet om individuella handlingsplaner sägs: Hänsyn skall härvid tas till de villkor som råder på den arbets- marknad den arbetssökande är utbildad för eller etablerad inom. Skälet är att arbetsmarknadssituationen varierar på grund av olika arbetsmarknaders och branschers speciella förhållanden. Detta gäller exempelvis för kulturarbetare. (s. 51) Det som avses med exemplet kulturarbetare är att kulturarbets- marknaden kännetecknas av att det finns få tillsvidareanställningar och att kulturarbetaren därmed ofta är hänvisad till tillfälliga uppdrag eller anställningar med mellanliggande perioder av arbets- löshet. I många fall uppträder kulturutövare också som egen- företagare i sin konstnärliga verksamhet. Konstnärliga uppdrag och kortare anställningar kombineras med andra arbeten utanför kul- turområdet. När det gäller det utvidgade sökområdet står: Vid den yrkesmässiga och geografiska utvidgningen skall rimlig hänsyn tas till arbetssökande som genom regelbundna uppdrag eller anställningar visat sig vara förankrade inom det yrke han eller hon är utbildad till eller etablerad inom. Detta gäller särskilt kultur- arbetare. (s. 54) I riksdagsbehandlingen har arbetsmarknadsutskottet i sitt betänkande uttalat: I likhet med regeringen vill utskottet betona att syftet inte är att den arbetssökande skall tvingas att byta yrke om det finns rimliga möjligheter till utkomst inom yrket. Om det finns arbete på annan ort som betraktas som lämpligt för den arbetssökande kan det medföra att han eller hon måste flytta. Regeringen har emellertid också poängterat att man i detta sammanhang måste ta skälig hän- syn till personliga förhållanden som ålder, hälsa och lokal bunden- het på grund av familjeförhållanden.