sou · GRB398 · 2004-01-01 00:00:00 — Föreskrifterna får ändras, upphävas eller i särskilda fall åsidosättas endast om de på grund av ändrade förhållanden kan följas eller har blivit uppenbart onyttiga, uppenbart stridande mot stiftarens avsikter eller om det finns andra särskilda skäl. Kammarkollegiets beslut får överklagas till regeringen. Ovanstående gäller inte om stiftaren i stiftelseförordnandet uttryckligen föreskrivit att styrel- sen eller förvaltaren utan tillstånd från myndighet får ändra, upp- häva eller åsidosätta föreskrifterna. Även i vissa andra fall får styrelsen eller förvaltaren på egen hand fatta sådana beslut. Dessa skall dock underrättas till tillsynsmyndigheten (dvs. I det fall det gäller en stiftelse som bildats av staten får regeringen även utan styrelsens eller förvaltarens samtycke ändra eller upphäva föreskrifter i stiftelseförordnandet rörande bl.a. förmögenhetens placering och arvode. Dock får regeringen inte ändra stiftelsens ändamål. Styrelsen eller förvaltaren skall (om stiftelsen utövar näringsverk- samhet) upprätta särskild balansräkning så snart det finns skäl att anta att värdet av stiftelsens tillgångar understiger summan av stiftelsens skulder samt då stiftelsen vid utmätningsförsök befunnits sakna utmätningsbara tillgångar. Om balansräkningen visar att tillgångarna understiger skulderna skall styrelsen, förvaltaren, sty- relseledamot eller revisor vid tingsrätt ansöka om stiftelsens för- sättande i likvidation. Vid beslut om likvidation utses en eller flera likvidatorer, som träder i styrelsens eller förvaltarens ställe. När alla kända skulder blivit betalda och tiden för kallelse på okända borge- närer löpt ut skall likvidatorerna använda återstående tillgångar för det ändamål vartill de är bestämda eller till ett ändamål som så nära som möjligt motsvarar detta. Om det inte är möjligt att använda tillgångarna på detta sätt skall de överlämnas till Allmänna arvs- fonden. kan även i vissa fall upplösas utan likvidation genom att tillgångarna förbrukats. För insamlingsstiftelser, dvs. stiftelser som bildats genom att en eller flera stiftare förordnat att pengar som inflyter efter upprop av dem skall som en självständig förmögenhet befrämja ett bestämt och varaktigt ändamål eller genom att någon åtar sig att ta emot pengar för förvaltning i enlighet med förordnande, och kollektiv- avtalsstiftelser, dvs. stiftelser som bildats genom att en arbetsgivar- organisation och en central arbetstagarorganisation i kollektivavtal förordnat att pengar som arbetsgivare enligt avtal tillskjuter som en självständig förmögenhet skall främja ett bestämt och varaktigt ändamål eller genom att någon åtar sig att ta emot pengar enligt förordnandet, gäller stiftelselagen endast i vissa delar. Bestämmelser om registrerade trossamfund finns i lagen (1998:1593) om trossamfund. Med registrerat trossamfund avses enligt denna lag dels , dels trossamfund som registrerats i enlighet med lagen. förstås en gemenskap för religiös verksamhet i vilken det ingår att anordna gudstjänst. Ett trossamfund skall på egen be- gäran registreras om det har stadgar där det finns bestämmelser om trossamfundets ändamål och om hur det fattas beslut i trossamfundet samt samfundet har en styrelse eller motsvarande organ. Trossam- fundet får registreras endast om det har ett särskiljande namn. Genom registreringen i enlighet med bestämmelserna i lagen har trossamfundet blivit en juridisk person. Dess självständiga rättsliga ställning upphör antingen då trossamfundet likviderats, avregistre- rats eller, för det fall samfundet försatts i konkurs, när konkursen avslutats. I de fall trossamfundet på egen begäran avregistrerats utan föregående likvidation övergår trossamfundet till att bli en ideell förening, som övertar trossamfundets rättigheter och skyldig- heter. Rådets förordning (EG) nr 2157/2001 av om stadga för europabolag (nedan kallad SE-förordningen) träder i kraft i alla EU:s medlemsländer. Från och med detta datum kommer följande att gälla för dessa europabolag (nedan kallade SE-bolag, i enlighet med vad som står i förordningen). Inledningsvis kan konstateras att SE-förordningen endast omfat- tar bolagsrätt och inte andra rättsliga områden, såsom skatterätt, insolvensrätt, immaterial- eller konkursrätt. Ett SE-bolag är ett europeiskt publikt aktiebolag som bildats inom gemenskapens territorium i enlighet med de villkor som anges i ovan nämnda förordning, har ett aktiekapital fördelat på aktier och är en juridisk person. Till SE-förordningen hör två bilagor. För vidkom- mande avser bilaga 1 publika aktiebolag och bilaga 2 aktiebolag. Under förutsättning att aktiebolaget i fråga har bildats i överens- stämmelse med lagstiftningen i ett medlemsland samt har säte och huvudkontor inom gemenskapen gäller följande. A) Publika aktie- bolag i bilaga 1 får bilda SE-bolag genom fusion om minst två av bolaget omfattas av olika medlemsstaters lagstiftning. B) Publika och privata aktiebolag i bilaga 2 får ta initiativ till bildandet av ett SE-holdingbolag om minst två av bolagen omfattas av olika med- lemsstaters lagstiftning eller har ett dotterbolag som omfattas av lagstiftningen i en annan medlemsstat eller en filial belägen i en annan medlemsstat. C) Ett publikt aktiebolag får ombildas till ett SE-bolag om det har ett dotter- bolag som omfattas av lagstiftningen i en annan medlemsstat. D) Bolag enligt art 48 andra stycket i fördraget samt andra offentlig- rättsliga eller privaträttsliga enheter får bilda ett SE-dotterbolag genom att teckna aktier i detta om minst två av dem omfattas av olika medlemsstaters lagstiftning eller har ett dotterbolag som omfattas av lagstiftningen i en annan medlemsstat eller en filial belägen i en annan medlemsstat. Ett SE-bolag får självt bilda ett eller flera dotterbolag i form av SE-bolag. Ett aktiekapital skall vara uttryckt i euro och det tecknade aktiekapitalet skall uppgå till (artikel 4). Emellertid gäller enligt artikel 67 att varje medlemsstat får, så länge som EMU:s tredje fas inte är tillämplig på staten i fråga, tillämpa samma bestämmelser på de SE-bolag som har sitt säte inom dess territorium som de publika aktiebolag som faller under dess lagstiftning beträffande i vilken valuta aktiekapitalet skall Ett SE-bolag får dock under alla omständigheter också ut- trycka sitt aktiekapital i euro. Enligt artikel 5 skall ett aktiekapital, aktiekapitalets bibehållande, ändringar av det samt bolagets aktier, obligationer och andra jämförbara värdepapper regleras av de bestämmelser som skulle tillämpas på ett publikt aktiebolag med säte i den medlems- stat där SE-bolaget är registrerat. Flyttningen samt den därav för- anledda ändringen i bolagsordningen börjar gälla den dag då SE- bolaget registreras i det register där bolaget har sitt nya säte. Ett SE-bolags säte skall vara beläget inom gemenskapen i samma medlemsstat som huvudkontoret (artikel 7). Dock får ett SE-bolags säte flyttas till annan medlemsstat på visst sätt utan att det medför att bolaget avvecklas eller bildar en ny juridisk person (artikel 8). Enligt artikel 9 skall SE-bolag regleras av i första hand bestäm- melserna i SE-förordningen, eller om denna tillåter det, av bestäm- melserna i bolagets bolagsordning eller, såvitt avser frågor som inte regleras i SE-förordningen av de lagbestämmelser som har antagits av medlemsstaterna specifikt för SE-bolag, de lagbestämmelser som gäller för publikt aktiebolag eller bestämmelser i bolagsordningen på samma villkor som för ett publikt aktiebolag. Om det finns särskilda bestämmelser i nationell lagstiftning för den typ av verk- samhet som ett SE-bolag bedriver skall dessa bestämmelser gälla fullt ut för SE-bolaget. Om inte annat följer av bestämmelserna i skall, enligt artikel 10, ett SE-bolag i varje medlemsstat behandlas som ett publikt aktiebolag bildat i överensstämmelse med lagstiftningen i den medlemsstat där SE-bolaget har sitt säte. Enligt artikel 15 skall bildandet av ett SE-bolag, om inte annat följer av SE-förordningen, regleras av den lag som gäller för publika aktiebolag i den stat dit SE-bolaget förlägger sitt säte. Ett SE-bolag får status som juridisk person den dag då det registreras (artikel 16). Artiklarna 17–37 innehåller närmare bestämmelser om hur ett SE-bolag bildas. Vid bildande av SE-bolag genom fusion mellan publika aktie- bolag anges i artikel 17 att sådan får ske genom absorption eller kombination i enlighet med bestämmelserna i det s.k. tredje bolags- direktivet och i andra hand de lagbestämmelser för fusion av publika aktiebolag som gäller i medlemsstaten i enlighet med ovan nämnda direktiv. I artikel 19 anges att det genom lagstiftningen i en medlemsstat får föreskrivas att ett bolag som omfattas av lagstift- ningen i det landet inte får delta i bildandet av SE-bolag genom fusion om en behörig myndighet motsätter sig detta. Ett sådant motsättande får grundas endast på hänsyn till allmänintresset. Det finns förslag om att detta undantag endast skall tillämpas beträffande publika aktiebolag som står under tillsyn (jfr Ds 2003:15 Europabolag). Det närmare förloppet vid fusion anges i artiklarna 20–31. Lednings- eller förvaltningsorganen skall utarbeta ett fusionsförslag och uppgifter om de fusionerande bolagen skall kungöras i medlemsstaternas allmänna tidning, experter skall granska fusionsförslaget och bolagsstämman i vart och ett av de fusione- rande bolagen skall godkänna fusionsförslaget. Kontroll av fusionens laglighet skall ske dels enligt nationell lag dels av domstol, notarie eller annan myndighet som i den medlemsstat där SE-bolaget kommer att ha sitt säte. Fusionen och det samtidiga bildandet av ett SE-bolag träder i kraft vid det datum då SE-bolaget registreras. De närmare bestämmelserna om bildande av SE-holdingbolag finns i artiklarna 32–34. Inledningsvis kan konstateras att de bolag som tar initiativet till bildandet av ett SE-holdingbolag inte upphör att existera. Lednings- eller förvaltningsorganen i dessa bolag skall utarbeta förslag till bildande av SE-holdingbolaget. Förslaget till bildande av ett sådant bolag skall offentliggöras och experter skall granska förslaget. Bolagsstämman i vart och ett av de initiativtagan- de bolagen skall godkänna förslaget till bildande av SE-holding- bolag. Aktieägarna i bolagen skall beredas tillfälla att meddela om de har för avsikt att tillskjuta sina aktier för bildandet av SE- bolaget. SE-bolaget får bildas endast om aktie- eller andelsägarna i de initiativtagande bolagen har tillskjutit den minsta procentuella andel aktier eller andelar i varje bolag som har fastställts i förslaget till bildande. De aktieägare som tillskjutit sina värdepapper för bildandet av SE-bolaget skall erhålla aktier i detta. Enligt artikel 37 får ombildning av ett publikt aktiebolag till SE- bolag inte innebära att bolaget avvecklas eller att en ny juridisk person skapas. Vid ombildningen får inte bolagets säte flyttas från en medlemsstat till en annan. Inför ombildningen skall det berörda bolagets lednings- eller förvaltningsorgan upprätta ett förslag till ombildning som skall offentliggöras. Bolagsstämman skall godkänna förslaget vid omröstning i enlighet med nationella bestämmelser. Vad avser ett SE-bolags sammansättning anges i artikel 38 att bolaget skall bestå av en bolagsstämma och antingen ett tillsyns- organ och ett ledningsorgan (dualistiskt system) eller ett förvalt- ningsorgan (monistiskt system). I det dualistiska systemet är det ledningsorganet som ansvarar för bolagets ledning och förvaltning och ledamöterna i ledningsorganet väljs och entledigas av tillsyns- organet (artikel 39). Tillsynsorganet skall kontrollera lednings- organets förvaltning och ledamöterna i detta organ skall väljas av bolagsstämman (artikel 40). I det monistiska systemet skall för- valtningsorganet leda och förvalta SE-bolaget och ledamöterna skall väljas av bolagsstämman (artikel 43). Bolagsstämman skall enligt artikel 52 besluta i de frågor som ankommer på stämman enligt SE-förordningen och enligt bestäm- melser i lagstiftningen i den medlemsstat där SE-bolaget har sitt säte. Vidare skall bolagsstämman besluta i de frågor för vilka bolags- stämman i ett publikt aktiebolag som faller under lagstiftningen i medlemsstaten antingen enligt denna medlemsstats lag eller enligt den av samma lag reglerade bolagsordningen. När det gäller upprättande av årsbokslut och koncernbokslut, inklusive verksamhetsberättelsen, samt revisionsberättelse och offentliggörande av boksluten skall SE-bolaget vara underkastat de regler som gäller för publika aktiebolag i den stat där SE-bolaget har sitt säte (artikel 61). Speciella bestämmelser gäller för SE-bolag som är kredit- och finansinstitut samt försäkringsföretag (artikel 62). Vad beträffar avveckling, likvidation, obestånd, betalningsinställel- se och liknande förfaranden skall SE-bolag vara underkastat be- stämmelserna i den lag som gäller för publika aktiebolag i den stat där SE-bolaget har sitt säte (artikel 63). Ett SE-bolag får ombildas till ett publikt aktiebolag som faller under lagstiftningen i den stat där det har sitt säte och en sådan ombildning innebär inte att SE-bolaget avvecklas eller att en ny juridisk person skapas (artikel 66). 3Annan lagstiftning som berör utredningens område Bokföringslagen (1999:1078) innehåller bestämmelser om bokförings- skyldighet för vissa fysiska och juridiska personer (1 kap. 1 §). I bokföringslagen avses med företag en fysisk eller juridisk person som är bokföringsskyldig enligt lagen. avses bl.a. ett företag som antingen är aktiebolag, ekonomisk förening, handelsbolag med en eller flera juridiska personer som delägare, stiftelser som är bokföringsskyldiga och företag som är moderföre- tag i en koncern ( 1 kap. 2 §). Enligt 2 kap. 1 § är en juridisk person bokföringsskyldig om inte annat anges i 2–5 §§. Av 2 § framgår bl.a. att ideella föreningar och registrerade trossamfund endast är bokföringsskyldiga om värdet av tillgångarna överstiger 30 prisbasbelopp. Om dessa juridiska personer är moderföretag i koncern är de dock alltid bokförings- skyldiga. Stiftelser är enligt 3 § bokföringsskyldiga om värdet av tillgångarna motsvarar tio prisbasbelopp, men undantag gäller bl.a. om stiftelsen bedriver näringsverksamhet, är moderstiftelse, är in- samlingsstiftelse eller har bildats av eller tillsammans med stat, kommun eller landsting. I sådana fall är stiftelsen alltid bokförings- skyldig. En fysisk person som bedriver näringsverksamhet är enligt 6 § bokföringsskyldig. Bokföringsskyldigheten innebär enligt 4 kap. 1 § att ett företag skall löpande bokföra alla sina affärshändelser, se till att det finns verifikationer för alla bokföringsposter och bevara all räkenskaps- information och sådan utrustning och system som behövs för att presentera räkenskapsinformationen på visst sätt. Bokslutsföretag skall vidare, enligt samma lagrum, upprätta balansräkning i vissa fall. Bokföringsskyldigheten skall enligt 2 § fullgöras enligt god redovisningssed. Den löpande bokföringen skall enligt 6 kap. 1 § avslutas med en årsredovisning, som skall offentliggöras, om före- Annan lagstiftning som berör utredningens område taget som bokföringen avser är bl.a. aktiebolag, ekonomisk före- ning, handelsbolag med en eller flera juridiska personer som del- ägare, stiftelse om inte stiftelsen endast får använda sina tillgångar uteslutande till förmån för medlemmar av vissa släkter och som är bokföringsskyldiga endast på grund av 2 kap. 3 § första stycket (dvs. värdet av tillgångarna överstiger tio prisbasbelopp), vissa bok- slutsföretag samt moderföretag i koncern om vissa förutsättningar är uppfyllda. Andra bokslutsföretag skall i stället för årsredovisning upprätta ett årsbokslut (6 kap. 3 §). Årsredovisningslagen (1995:1554) innehåller bestämmelser om upp- rättande och offentliggörande av årsredovisning, koncernredovis- ning och delårsrapporter och är tillämplig på sådana företag som avses i 6 kap. 1 § bokföringslagen, dvs. aktiebolag, ekonomiska för- eningar, handelsbolag med en eller flera juridiska personer som delägare, stiftelser som är bokföringsskyldiga med undantag av stiftelser som får använda sina tillgångar uteslutande till förmån för vissa släkter och som är bokföringsskyldiga endast med hänsyn till värdet på tillgångarna samt vissa bokslutsföretag. förstås enligt 1 kap. 3 § fysiska eller juridiska personer som direkt eller indirekt omfattas av en årsredovisning, en koncernredovisning eller en delårsrapport och med andelar förstås aktier och andra andelar i juridisk person. Enligt 2 kap. 1 § skall en årsredovisning bestå av balansräkning, resultaträkning, noter och en förvaltningsberättelse. I vissa fall (större företag, företag med många anställda eller börsnoterade företag) skall även ingå en finansieringsanalys. Årsredovisningen skall upp- rättas på ett överskådligt sätt och i enlighet med god redovisnings- sed (2 kap. 2 §). Balansräkningen, resultaträkningen och noterna skall upprättas som helhet och ge en rättvisande bild av företagets ställning och resultat (2 kap. 3 § första stycket). Årsredovisningen skall i aktiebolag, ekonomiska föreningar och andra företag som företräds av en styrelse undertecknas av samtliga styrelseledamöter och verkställande direktör, om sådan är utsedd. I handelsbolag skall den skrivas under av samtliga obegränsat ansvariga delägare, i stif- telser med anknuten förvaltning av förvaltaren och i övriga företag av den redovisningsskyldige eller dennes ställföreträdare (2 kap. 7 §). Balansräkningen skall i sammandrag redovisa företagets samt- SOU 2003:98 Annan lagstiftning som berör utredningens område liga tillgångar, avsättningar och skulder samt eget kapital (3 kap. 1 §) och resultaträkningen skall i sammandrag redovisa företagets samtliga intäkter och kostnader under räkenskapsåret (3 kap. 2 §). I kapitel 4 finns bestämmelser som värderingsregler. I årsredovisningen skall anges vissa tilläggsupplysningar i enlig- het med bestämmelser i kapitel 5. Av intresse för utredningens vidkommande sett ut kontrollsynpunkt är främst följande bestäm- melser: –I koncernföretag skall moderföretag och dotterföretag ange hur stor del av räkenskapsårets inköp och försäljningar som avser andra koncernföretag (5 kap. 7 §). –För varje skuldpost i balansräkningen skall om säkerhet ställts, omfattningen av säkerheterna anges med uppgift om deras art och form. Vidare skall, för det fall företaget ställt säkerhet eller ingått ansvarsförbindelse till förmån för koncernföretag, sär- skild upplysning lämnas om detta (5 kap. 11 §). –Om ett företag lämnat lån till ledande befattningshavare (sty- relseledamot, eller motsvarande, suppleanter till dessa, vice VD samt avgångna sådana personer) i företaget eller inom kon- cernen skall upplysning lämnas om detta liksom om företaget ställt pant eller annan säkerhet eller ingått ansvarsförbindelse till förmån för dessa personer (5 kap. 12 och 23 §§). –Om företaget träffat avtal om avgångsvederlag eller liknande förmåner till styrelseledamöter, eller andra personer i företa- gets ledning skall uppgift lämnas om avtalen och om de väsentli- gaste villkoren i dessa (5 kap. 25 §). Förvaltningsberättelsen skall innehålla en rättvisande översikt över utvecklingen av företagets verksamhet, ställning och resultat (6 kap. 1 §). Det skall i berättelsen lämnas förslag till dispositioner av vinst och förlust och om bolaget är ett moderföretag skall det dessutom lämnas uppgift om belopp som enligt årsredovisningarna för före- tag inom koncernen skall föras över från fritt eget kapital i koncer- nen till bundet eget kapital (6 kap. 2 §). Huvudregeln avseende koncernredovisningar är att det är koncernens moderföretag som skall upprätta sådan (7 kap. 1 §). Koncernredo- visningen skall enligt huvudregeln omfatta samtliga dotterföretag (7 kap. 5 §). Fordringar och skulder mellan koncernföretag, intern- vinster samt intäkter och kostnader som hänför sig till transaktioner Annan lagstiftning som berör utredningens område mellan koncernföretag samt förändring av internvinst under räken- skapsåret skall elimineras i koncernbalansräkningen (7 kap. 13 §). i lagen om årsredovisningar är huvud- sakligen PRV (8 kap. 1 §). Ett aktiebolag skall inom en månad från det att bolagsstämman fastställde balans- och resultaträkningen ge in årsredovisningen och revisionsberättelsen till PRV (8 kap. 3 §). PRV skall kungöra detta (8 kap. 4 §). Om handlingarna inte kommer in till PRV i rätt tid beslutar PRV att ta ut förseningsavgift från företaget (8 kap. 5 §). (Försummas tidsfristerna för ingivande av årsredovisning och revisionsberättelse svarar styrelseledamöter- na och VD solidariskt för de förpliktelser som uppkommer för bolaget (8 kap. 12 §).) Var och en som enligt denna lag eller annan författning är skyldig att ensam eller gemensamt med någon annan till PRV ge in redovisningshandling eller revisionsberättelse kan föreläggas att vid vite fullgöra skyldigheten. PRV prövar även frågan om utdömande av vite (8 kap. 13 §). Det bör för helhetens skull erinras om att PRV, om årsredo- visning och revisionsberättelse inte kommer in till myndigheten, även kan fatta beslut om tvångslikvidation av aktiebolaget enligt 13 kap. 10 § ABL. 3.3Lagen om offentlig upphandling Lagen (1992:1528) om offentlig upphandling gäller vid upphandling som görs av staten, kommuner, landsting och andra upphandlande enheter (1 kap. 2 §). Med sådana enheter förstås bl.a. statliga, kom- munala och andra myndigheter, beslutande församlingar i kommuner och landsting ( 1 kap. 5 §) samt sådana bolag, föreningar, samfällig- heter och stiftelser som har inrättats i syfte att täcka behov i det allmännas intresse under förutsättning att behovet inte är av industriell eller kommersiell karaktär och en av följande förutsättningar före- ligger: att kapitalet huvudsakligen har tillskjutits av stat, kommun, landsting eller upphandlande enhet, eller upphandlingen står under statlig eller tillsyn eller tillsyn av annan upphandlande enhet eller styrelsen till mer än halva antalet ledamöter utses av staten, en kommun, ett landsting eller en annan upphandlande enhet (1 kap. 6 §). Upphandling av tjänster avseende hälso- och sjukvård, social- tjänst samt utbildning regleras i kapitel 6. Upphandlingen skall ske genom förenklad upphandling eller urvalsupphandling; dock får Annan lagstiftning som berör utredningens område direktupphandling äga rum om upphandlingens värde är lågt eller om det finns synnerliga skäl (6 kap. 2 §). Med förenklad upphand- ling förstås upphandling där alla leverantörer har rätt att delta, deltagande leverantörer skall lämna anbud och den upphandlande enheten får förhandla med en eller flera anbudsgivare, med urvals- upphandling avses upphandling där alla leverantörer har rätt att ansöka om att få lämna anbud, den upphandlande enheten bjuder in vissa leverantörer att lämna anbud och den upphandlande enheten får förhandla med en eller flera anbudsgivare och med direkt- upphandling förstås upphandling utan krav på anbud (1 kap. 5 §). Det förfrågningsunderlag som den upphandlande enheten till- skapar får inte beskriva föremålet för upphandlingen på sådant sätt att endast en viss vara eller process kan komma i fråga (6 kap. 3 § första stycket). En leverantör som inte särskilt tillfrågats har rätt att på begäran få förfrågningsunderlaget på samma villkor som andra leverantörer (6 kap. 4 §). En upphandlande enhet får ställa särskilda villkor för hur uppdraget skall genomföras (6 kap. 10 a §). Av de allmänna bestämmelserna för upphandling framgår att den upphandlande enheten i annonsen om upphandling eller i inbjudan till anbudsgivning skall ange vilka bevis den vill ha om en leveran- törs finansiella och ekonomiska ställning och om teknisk förmåga och kapacitet (1 kap. 18 § andra stycket). Den upphandlande enheten får i förfrågningsunderlaget även begära att anbudsgivaren i sitt anbud redovisar vilka delar av upphandlingskontraktet som han avser att lägga ut på någon annan (1 kap. 18 a §).