sou · GRB3108d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Fördelningen kan synas ojämn men är beroende av de faktiska förhållandena. När det gäller cirkeln knuten till ABF intervjuades åtta kvinnor. Där gjordes ett försök att intervjua deltagarna i motsvarande manscirkel men det var inte möjligt av praktiska skäl. Att dubbelt så många deltagare från ABF:s studiecirkel intervjuades beror på att denna intervju skedde för ett studiecirkelmöte och att kvinnorna intervjuades tillsammans, i grupp. Samtliga intervjuade i SV:s och ABF:s studiecirklar var medlemmar i den invandrarförening som tillsammans med studie- förbundet drev studiecirkeln. En av de intervjuade var också ord- förande i en av föreningarna. Beträffande NBV så skedde intervjun också i grupp men endast fyra av deltagarna var villiga att ställa upp för en intervju. I de andra fallen gjordes individuella intervjuer med de deltagare som var villiga att låta sig intervjuas eller där det var praktiskt möjligt. Totalt har vi intervjuat fyra studiecirkelledare. Att vi inte intervjuat fem beror på att i en av de studerade studiecirklarna var det ingen som fungerade som ledare. Detta gällde ABF. Man såg sig som en grupp helt enkelt. Av de intervjuade studiecirkelledarna var två kvinnor och två män. De två kvinnorna var etniska svenskar medan en av de manliga studiecirkelledarna var född i ett annat land och en i . Av de intervjuade ledarna var två stycken engagerade även i andra studiecirklar i samma studieförbund. De andra två hade sin tillhörighet någon annanstans och var bara tillfälligt engagerade som studiecirkelledare just för den specifika studiecirkeln. Vi har intervjuat sju administratörer. På fyra av studieförbunden intervjuades endast en administratör och det var oftast den för verksamheten lokalt ansvarige. Det kunde dock variera beroende på hur man organiserat verksamheten på det lokala planet. På ett studieförbund, ABF, intervjuade vi tre personer; dels chefen dels två personer som arbetade praktiskt med kontakter med invandrar- föreningar. Av de intervjuade var fem kvinnor och två män. Samt- liga var födda och uppvuxna i . Valet av personer för intervjuerna gjordes av studieförbunden själva. Vi uttryckte dock att vi gärna intervjuade den som var ansvarig för den lokala verk- samheten. Vi har totalt studerat fem studieförbund och deras verksamhet främst vad gäller det som de själva benämner integrationsarbete. Studieförbunden är ABF, Studiefrämjandet, NBV, Sensus samt SV. Vi har besökt en lokalavdelning inom varje förbund. Dessa lokalavdelningar betraktar vi som fem fall. På studieförbunden har olika typer av verksamhet med invandrare studerats. Upp- delningen är gjord på följande sätt26: Verksamhet som tillhör studieförbundets ordinarie studie- cirkelverksamhet där deltagarna är både svenskar och invand- rare: Här har Sensus och Studiefrämjandet studerats. När det gäller Studiefrämjandets studiecirkel handlade det om en cirkel som tillhörde ordinarie utbud, dvs. som utannonserats via programkatalogen. Beträffande Sensus studiecirkel kom initia- tivet till den från bl.a. och deltagarna valdes aktivt ut. Dessa cirklar kallar vi integrerade. Verksamhet som bedrivs i första hand av invandrarföreningar med bl.a. ekonomiskt stöd från ett studieförbund, både studie- cirkelledare och deltagare är invandrare: Här är det cirklar i 26 En liknande uppdelning har gjorts av Gougoulakis, 1996. ABF:s och SV:s regi som studerats. Det handlar i ABF:s fall om en muslimsk kulturförening och i SV:s fall om en chilensk kulturförening. Dessa kallar vi i fortsättningen för segregerade studiecirklar. Verksamhet som bedrivs av ett studieförbund med svenskfödd studiecirkelledare och invandrade deltagare: valdes en cirkel i NBV:s regi. I redovisningen har vi valt att inte uppge i vilka orter vi gjort våra intervjuer och detta för att försvåra en identifiering av de studie- cirklar vi studerat. Vi väljer dock att beskriva dessa fem studie- förbunds lokala verksamhet, då vi bedömer att denna beskrivning är viktig när det gäller att ge en bild över hur det som uppfattas som integrationsarbete kan se ut inom folkbildningen. I finns tio olika studieförbund. Dessa skiljer sig åt på olika sätt. De vänder sig till olika grupper av människor, de samverkar med olika typer av organisationer och de har olika ideologiska grunder. Man kan göra en uppdelning av dessa olikheter mellan en mer kollektiv och en mer individuell dimension.27 Den kollektiva kan sedan sin tur uppdelas i ett samhälls- och ett organisations- perspektiv och den individuella dimensionen i ett ämnes- och ett kunskapsperspektiv. Detta är inte perspektiv som utesluter varand- ra utan beskriver snarare var fokus står att finna. Samhällsdimensionen innebär att studieförbunden uppfattar sig ha en samhällelig roll och denna bedöms som viktig för demokratin i samhället. I organisationsdimensionen finns en stark knytning till de anslutna organisationerna och i dessa tas också utgångspunkten. Den andra dimension handlar om, om det finns en koncentration på kunskap och bildning som man vill förmedla utifrån en form av bildningsideal eller om man betonar ämnet som det viktigaste. Betraktar man studieförbunden utifrån dessa dimensioner bildas fyra olika fält där man kan försöka att placera in de olika studie- förbunden. har tidigare gjort denna inplacering. ABF och SV har då hamnat i det kollektiva-samhälleliga perspektivet. 27 , 1995. Sensus (egentligen SKS, , men det har bytt namn och sedan gått samman med ) har hamnat i det kollektiva-organisationsperspek- tivet. Studiefrämjandet återfinns inom det individuella-ämnes- perspektivet. Denna förenklade uppdelning av studieförbunden kan vara till hjälp när man ska förstå olika studieförbunds integrationsarbete. Vi har valt studieförbund ur tre av dessa kategorier. Att det inte blev från varje del beror på att vi även var tvungna att ta hänsyn till att den verksamhet vi ville studera existerade och helst var verksam i utsatta bostadsområden. Vårt val av studieförbund och studie- cirklar är en kombination av att vi ville ha spridning vad gäller storlek, ort, ideologi, volym på verksamheten och att det var tvunget att relevant verksamhet fanns. Ett problem har varit att finna vad vi kallat integrerade studiecirklar. Trots att tillgänglig statistik visar att de flesta cirklar är integrerade var detta alltså ett problem.28 På Sensus exempelvis, där vi gärna ville studera en ordinarie integrerad studiecirkel, hade de ansvariga svårt att hitta en sådan i sin verksamhet. Därför föll valet på en cirkel med både svenskfödda och invandrade deltagare men som initierats av . Intervjuerna med de lokalt ansvariga gjorde vi tillsammans, med undantag för NBV. Vid dessa intervjuer fick vi förslag på studie- cirklar vi kunde vända oss till. Vi tog kontakt med respektive studiecirkelledare (, NBV och Studiefrämjandet) eller ord- förande i invandrar- eller kulturförening (ABF och SV). Vi delade sedan upp de olika cirklarna mellan oss och gjorde intervjuerna var för sig. En del av intervjuerna gjordes med enskilda personer medan andra intervjuades i grupp. Detta var inget medvetet val från vår sida utan snarare ett önskemål från intervjupersonerna. Vi tyckte dock inte att det var någon nackdel med att intervjua i grupp. Förutom intervjuer har vi i studien använt oss av dokument som empiriska data. De dokument som åsyftas är olika policydokument (exempelvis regeringens propositioner och olika direktiv). Vi har också studerat den tidigare statliga utvärder- ingen av folkbildningen, SUFO 96 och forskning knuten till denna. Vi betraktar både policydokument och tidigare forskning som text. Vi har gjort en kritisk analys av dessa texter. Denna har vi haft som 28 Folkbildningens verksamhet för invandrare och funktionshindrade. Resultat av en enkät till folkbildningens basorganisationer . en utgångspunkt i det fortsatta analysarbetet. Vi menar att hur man i olika policydokument och liknande beskriver invandrare och deras situation får konsekvenser för hur folkbildningens roll sedan konstrueras i sammanhanget. Vi har också tagit del av lokalavdel- ningarnas måldokument, årsberättelser etc. Dessa har varit ett komplement till intervjuerna med de lokalt verksamma inom studieförbunden. Vi har i tidigare forskning arbetat med frågor rörande etnicitet och det mångkulturella samhället i relation till vuxenutbildning och folkbildning.29 Denna studie, men också tidigare arbeten, har präglats av ett socialt konstruktionistiskt och ett hermeneutiskt teoretiskt perspektiv. Det första perspektivet betraktar människan som en aktiv skapare eller konstruktör av mening och inte enbart som ett offer för sociala strukturer. De grundläggande känne- tecknen för perspektivet är: en kritisk hållning till common sense-kunskap, att kunskap förändras och rum beroende på historisk och kulturell kontext att kunskap och handling samt kunskap och sociala processer betraktas som sammanflätade.30 Det hermeneutiska perspektivet söker mönster och underliggande meningar. Med detta menar vi att ge mening åt något som framstår som oklart eller oförståeligt. Vi gör betydelseangivelser, berättar att vi ser något som något.31 När vi försöker förstå något som något gör vi det mot bakgrund av vår förförståelse. Vi gör en tolkning av vad som sägs eller skrivs. Vi har försökt ha en kritisk distans till det som ska tolkas. I detta sätt att tolka tar vi inte hänsyn till om det man tolkar är förnuftigt eller ej. Vi använder oss av aktörernas språk och egna tolkningar och med hjälp av teorier rekonstruerar vi dessa tolkningar. I viss mån ser vi människans utsagor som symptom på det synsätt som finns 29Eriksson, 1998a, 1999, 2002 och , 1999. 30Burr, 1995. 31Ödman, 1986, s. 44. inom den grupp personen tillhör. Man kan dock inte göra sig fri från sin egen förförståelse och tolkningen påverkas av denna i form av de teoretiska perspektiv vi intar, våra erfarenheter, våra tankar, våra känslor, våra förväntningar och den kontext vi befinner oss i. Tolkningsakten blir ett möte. Det finns risker och möjliga felkällor med de flesta tolknings- metoder, vilket också innebär att de flesta utsagor kan ges flera alternativa tolkningar. En tolkning kan inte vara korrekt bara mer eller mindre trovärdig. Med tanke på detta är det viktigt att vara öppen för att andra tolkningar kan vara mer sannolika. Andra kan synliggöra perspektiv som kanske varit dolda för oss. Det väsent- liga är dock hur man motiverar tolkningen. En motivering måste alltid ske utifrån den hermeneutiska cirkeln, dvs. man motiverar tolkningen av delen till tolkningen av helhet. I analysarbetet har intervjuerna transkriberats och tolkats. Vår avsikt har varit att i första hand tolka i relation till studiens teoretiska ram och våra metodologiska utgångspunkter. Tanken med vår utgångspunkt är att synliggöra hur man talar om och vad man menar med integration och mångfald både som tankefigur och innehåll. I struktureringen och analysen av data ställde vi bl.a. följande frågor: Hur talar olika aktörer om mångfald, integration och invandrare i olika policydokument och i intervjuerna? Vad menar de när de talar om integration i relation till verksamheten och folkbildningsuppgiften? En viktig dimension i analysarbetet utgick från att inte bara fokusera på vad som sägs utan också på vad som inte sägs, dvs. det som är underförstått. En av våra tankar med en sån analytisk utgångspunkt är ett försök att komma åt en hegemonisk och kompakt diskurs om integration där den andre ses som ett socialt och kulturellt problem. Analysen är delvis baserad på problem- atiserandet av föreställningar om skillnaden som i sin tur kan uppfattas som grundläggande i hur man definierar integration, dess problem och svårigheter men också hur man konstruerar åtgärder och aktivitet för att komma åt dessa problem och på så sätt inkludera den andre. I en studie som vår finns många tänkbara teoretiska infallsvinklar och ett antal begrepp som på olika sätt beskriver området. Exempel på sådana begrepp är invandrare, mångkulturell, integration, mång- fald och skillnader. Vi menar att det handlar om begrepp som är diffusa och svåra att på ett entydigt sätt definiera. Begreppens betydelse är olika på olika nivåer och i olika sammanhang. De kan förstås på en policynivå, på en teoretisk nivå men också i sin mer praktiska betydelse. Begreppen kan betyda en sak i en svensk kon- text och en annan i andra länder. När begreppen används är det inte alltid klart om man avser policynivå eller en mer teoretisk förståelse av begreppet eller kanske man använder begreppet i en vardaglig betydelse. Detta medför att det råder en relativt stor förvirring vad gäller förståelsen av dessa begrepp, vilket i sin tur gör dem svår- hanterbara när de används i exempelvis forskningssammanhang. Begreppen har också olika värdeladdningar som ytterligare kompli- cerar situationen. I detta kapitel diskuterar vi några av dessa begrepp utifrån teo- retiska perspektiv. Beskrivningen illustrerar i viss mån den för- virring som råder inom området. Vi har försökt att utifrån olika infallsvinklar illustrera begreppens komplexitet. Några av begrepp- en sätts också i relation till utbildningsområdet inom vilket dessa begrepp har stor aktualitet. I tidigare avsnitt har en del av dessa begrepp berörts utifrån ett policyperspektiv, då främst exempli- fierat genom regeringens propositioner. Policyanvändningen av en del av begreppen analyseras också i avsnittet 3:1. Hur begreppen, och då främst integration, kan användas i prak- tiken illustreras delvis genom resultaten av våra intervjuer. I dessa speglas olika sätt att använda och förstå integration. Det är ibland ett sätt som överensstämmer med den förståelse som finns i poli- tiska dokument och ibland med den som speglas i olika teoretiska sammanhang. Vi kan också se att begreppen ibland får en glidning och kommer att få en annan innebörd . 2.1Vem är invandrare? Begreppet invandrare är ett bra exempel på ett begrepp som används på olika sätt, får olika innehåll beroende på vilken utgångs- punkt man har och också ett begrepp med stark känslomässig ladd- ning. Definitionerna är många och begreppet svårhanterligt och diffust i den bemärkelse det används i dagligt tal. Det är dock en benämning som ofta förekommer i statliga utredningar, i mass- media osv. I invandrarpolitiska kommitténs utredning diskuteras begreppet. Där betonades att invandrare inte är något statistiskt begrepp. I sådana sammanhang används istället utrikes födda personer eller utländska medborgare.32 Trots att begrepp- et invandrare inte utgör någon statistisk kategori används begrepp- et relativt frekvent i olika policydokument. Det finns dock vari- anter på användningen av invandrare och det är människor som har invandrat, personer med utländsk bakgrund etc. Ett relativt vanligt sätt att definiera invandrare på är att i denna grupp inberäk- na 2.alla utrikes födda naturaliserade invandrare 3.alla i födda personer med minst en förälder född i utlandet Detta är i många stycken en mycket kontroversiell definition. Ett användande av denna definition skulle innebära att man för att bli betraktad som svensk skulle vara tvungen att vara född i och ha två föräldrar som båda var födda i . Att man kanske själv är född i , har svenskt medborgarskap och aldrig satt sin fot utanför gränser skulle i detta sammanhang således vara ointressant. Denna definition faller kanske på sin egen orim- lighet. I exempelvis har man nu mer och mer från- gått att tala om immigranter när det inte gäller människor som själva invandrat dit. Man talar istället om etniska minoritetsgrupp- er. Många förhåller sig kritiska till användningen av invandrar- begreppet och menar att det enda som förenar denna grupp männi- skor är deras icke-svenska blodsband. Det största problemet kanske är när gruppen av andra blir påskrivna egenskaper eller karaktäristika som man inte själv känner igen eller vill kännas vid. 32 SOU 1996:55. detta sammanhang brukar man ibland tala om en objektiv minori- tetsdefinition. Vi tror att ett användande av den objektiva minoritetsdefini- tionen är vanlig bland gemene man, svensk som invandrare. Med detta menar vi att svensken definierar invandraren utifrån exempel- vis utseende, språk eller religion, men också att invandraren defini- erar svensken utifrån olika karaktäristika. När man som forskare använder begreppet invandrare finns alltid risken att man bidrar till en stereotypifiering och ett befästande av den objektiva minoritets- definitionen. Den stora svårigheten består i att olika betydelse och definition av begreppet används parallellt och interagerar med varandra. En och samma person kan i olika sammanhang använda begreppet med olika meningsinnehåll. 2.2Ett samhälle präglat av mångfald eller skillnader? Vid en beskrivning av dagens samhälle används ofta begreppet mångkulturellt33. Det är ett komplicerat begrepp med många inne- börder. Begreppet kan användas både deskriptivt och normativt, dvs. både som ett tillstånd och ett mål. Ett sätt att definiera mångkulturalism är att säga att ... multiculturalism refers to something crucial in the contemporary world: that people importantly different from one another are in con- tact with, and must deal with, each other. All multiculturalists focus on understanding and living with cultural and social difference...34 I har en betydelse av mångkulturell varit samexistens av flera kulturer inom en avgränsad politisk eller administrativ enhet. Kultur förstås här som ett grundläggande perspektiv och en förstå- elseform. Samexistens i det mångkulturella samhället innebär att olika perspektiv konkurrerar med varandra.35 Innebörden av begreppet mångkulturell varierar också från samhälle till samhälle då kulturer alltid måste förstås kontextuellt, enligt vissa forskare. 36Andra forskare har andra synsätt, vilket illustreras av följande citat: 33I denna rapport använder vi i de flesta sammanhang begreppen mångkulturell, mångfaldig och multikulturell parallellt. 34Fay, 1996 s. 3. 35Westin, 1997. 36Heller, 1996. Massmedia förmedlar standardiserade modeller som migra- tion och massturism påskyndar utplånandet av kulturella sedvänjor som är knutna till specifika territoriella eller sociala förhållanden.37 Mångkulturell kan således ges olika innebörder och användas på skiftande sätt i olika samhällen. I exempelvis vissa delar av Syd- används begreppet interkulturell istället för mångkulturell men betydelsen man lägger i begreppet är, enligt vår uppfattning, ungefär det samma. Även i de flesta västeuropeiska icke-engelsk- talande länderna används begreppet interkulturell.38 Teoretiskt skulle man kunna säga att det finns en betydelseskillnad mellan begreppen interkulturell och mångkulturell. Begreppet mångkultur- ell innebär enbart att kulturer existerar sida vid sida. Begreppet interkulturell däremot innebär att det finns en kontakt mellan olika kulturer och att denna kontakt kan leda till något nytt. Det finns även en diskussion i kring skillnaden i innebörd av dessa begrepp och vår uppfattning är att skillnaden mer och mer betonas. I officiella sammanhang har dock mångkulturell kommit att dominera på bekostnad av interkulturell. Olika samhällens historia har betydelse för förståelsen av deras nuvarande mångkulturella situation. Ett sätt att kategorisera sam- hällen är att göra det efter några olika modeller eller idealtyper.39 Dessa idealtyper beskriver hur den mångkulturella situationen uppstått i olika länder. Situationen i exempelvis brukar benämnas den västerländska modellen och karaktäristiskt för denna är ett samhälle som uppstått genom invandring till ett land som tidigare i stort sett dominerats av en grupp. Denna form av mångkulturalitet är ung och kan i huvudsak beskrivas som norm- ativ. Här är utgångspunkterna demokrati, rättvisa, jämlikhet och lika möjligheter. Den svenska integrationspolitiken kan ses som ett exempel på detta. Flera forskare är kritiska till det mångkulturella samhället som ideal. En tolkning är att det som sker är en kulturalisering, dvs. att kulturen används som förklaring till sociala och strukturella miss- förhållanden och även till diskriminering.40 Detta bygger i sin tur på ett synsätt där kulturen betraktas som något givet, något stat- iskt. Man kan dock inte bortse från eller utesluta kulturen. 37Melucci, 1992, s. 101. 38Hoff, 1996. 39Heller, 1996. 40Åhlund och , 1996. forskare hävdar att man istället bör se på kultur och exempelvis etnicitet ur ett konstruktivistiskt perspektiv.41 Kulturen samverkar med det sociala och strukturella och skapar här och en mångfald. Kulturen är något som konstrueras i och som är beroende av sammanhanget. Det kan vara viktigt att uppmärksamma att mångfalden har blivit till här och . Vad man bortsett från i den politiska debatten är just detta att mångfalden inte bara avser kulturella rötter och traditioner och dess bevarande. Mångfalden blir till, konstrueras, i interaktion med omgivningen, vilket medför exempelvis att olika företeelser i det svenska sam- hället har betydelse för hur mångfalden kommer att gestalta sig.42 Mångkulturalism är således ett omdiskuterat och kritiserat begrepp. På engelska används ofta begreppet diversity för att beskriva mångfalden. Ett sätt att definiera diversity är Refers to the unique characteristics that all persons possess which distinguish them as individuals and which identify them as belonging to a group or groups. Diversity is a concept that includes notions of age, class, culture, disability, ethnicity, family, gender, language, place of origin, race, religion and sexual orientation.43 Begreppet är inte okontroversiellt och exempelvis vissa post- moderna tänkare anser att det är bättre att använda det engelska begreppet difference. Diversity uppfattas som normativt. Det rör sig om en norm som konstrueras av majoritetssamhället. Det uppstår en strävan att förstå olika kulturer genom att synliggöra deras historiska och sociala kontext och placera in dem i ett uni- versellt tänkande. Syftet är att överskrida dem men vad som sker är istället att den rätta blir den egna kulturen. Det är således fråga om ett bejakande i teorin av mångfalden som i praktiken leder till förnekande av kulturell skillnad.44 Detta universella tänkande inrymmer i sig etnocentriska inslag och särintressen. Denna norm förespeglar att det föreligger en konsensus. Mångkulturalismen innebär på detta sätt både ett bemötande och ett kontrollerande av kulturella skillnader. Denna konsensus betraktas dock som falsk av en del forskare. Begreppet difference skulle då vara bättre att använda eftersom skillnader i detta sammanhang räknas som ojäm- förbara.45 41Exempelvis och , 1996. 42Detta resonemang utvecklas ytterligare i exempelvis , 2002. 43Vancouver , 1995. 44Bhabha, 1999. 45Bhabha, 1990. Olika identiteter och kulturer skapas eller konstrueras och de är ofta i konflikt med varandra och oförenliga. Det är inte möjligt att sammanföra dessa olika kulturyttringar och tro att de kan verka sida vid sida. Det finns en illusion om att det i interaktionen mellan två kulturer finns en överförbar kunskap. Vad som oftast inträffar istället är att interaktionen leder till motstånd. I denna spänning uppstår den tredje enheten eller third space. Det handlar om en hybridisering som är en identifikation som sker med och genom ett annat objekt präglat av annanhet. Det är inte en identitet som är antingen eller utan både och, eller varken eller. Denna kritik mot den kulturella mångfalden, som finns inom det postkoloniala tänkandet, inriktas mot att mångfalden inte kan för- stås utifrån universella begrepp såsom klass eller ras. Detta synsätt är för snävt. Man måste förstå att olika kulturella praktiker kon- struerar sina specifika system för hur ett samhälle skall se ut och för hur mening skapas.46 Det finns således en kritik mot mång- kulturalismen som teoretisk konstruktion och de starkaste kritiska rösterna har kanske hörts just från postkoloniala tänkare. De vill istället betona skillnaderna och dess betydelse.