sou · GRB374 · 2004-01-01 00:00:00 — Bestämmelserna innebär att husrannsakan i vissa fall får genomföras i lokaler som brukar användas gemensamt av personer som kan antas ägna sig åt brottslig verksamhet och i utrymmen och fordon som finns i omedelbar anslutning till en så- dan lokal. Det krävs att det förekommer anledning att brott har förövats för vilket det är föreskrivet fängelse eller däröver och att det finns särskild anledning att anta att ändamålet med hus- rannsakan kommer att uppfyllas. Det är just bara för de ändamål som avses i 28 kap. 1 och 2 §§ RB som husrannsakan får genomfö- ras. Ett annat krav är att lokalen inte huvudsakligen utgör bostad. Reglerna i 28 kap. 3 § RB kom och hade som övergri- pande motiv att öka möjligheterna att ingripa mot vissa mc-klubbar och andra grupperingar, t.ex. vissa rasistiska sammanslutningar. Husrannsakan är alltså möjlig att i detta sammanhang genomföra även hos annan än den som är skäligen misstänkt för ett brott. Att de personer som använder lokalen skall antas ägna sig åt brottslig verksamhet innebär att misstankarna måste avse såväl verksamhe- ten som sådan som vilka personer som ägnar sig åt den. Det fram- hålls i motiven att detta dock inte innebär någon särskilt hög trös- kel (prop. 1997/98:181 s. 48). Enligt 28 kap. 10 § RB får det för samma ändamål som följer av 28 kap. 1 och 2 §§ RB företas annan undersökning på andra ställen än som avses i 28 kap. 1 § RB, även om ett sådant ställe inte är till- gängligt för allmänheten. Åtgärden är inte att betrakta som en hus- rannsakan och undersökningen får avse t.ex. gårdsplaner, fabriks- områden, brädgårdar och byggnadsplatser (Fitger, Rättegångsbal- ken 2 s. 28:22 b). Förordnande om husrannsakan meddelas av undersökningsleda- ren, åklagaren eller rätten (28 kap. 4 § första stycket RB). Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall nande för delgivning skall alltid meddelas av rätten. Rätten bör också enligt bestämmelsen förordna om husrannsakan när den kan antas bli av stor omfattning eller medföra synnerlig olägenhet för den hos vilken åtgärden vidtas. Vid fara i dröjsmål får polisman en- ligt 28 kap. 5 § RB företa husrannsakan även utan beslut från behö- rig befattningshavare. Enligt 28 kap. 9 § RB skall det föras proto- koll över husrannsakan där bl.a. ändamålet med åtgärden skall an- ges. Beslut om annan undersökning enligt 28 kap. 10 § RB meddelas av undersökningsledaren, åklagaren eller av polisman. Husrannsakan för andra ändamål Husrannsakan kan också komma ifråga för andra än brottsutredan- de ändamål. Reglerna finns då primärt i andra författningar än i rät- tegångsbalken. Exempelvis ger bestämmelserna i 20 och 21 §§ polislagen polisen befogenheter att i vissa lägen bereda sig tillträde till slutna utrymmen för att söka efter personer eller föremål som skall omhändertas eller när det kan antas att någon är medvetslös och oförmögen att tillkalla hjälp. I 23 § polislagen finns bestämmelser om särskilda befogenheter för polisen i den s.k. skyddande och förebyggande verksamheten. Om det av särskilda skäl kan anses föreligga risk för att det på en viss plats kommer att förövas ett brott som skulle innebära en all- varlig fara för liv eller hälsa eller för omfattande förstörelse av egendom, har polisen vissa befogenheter i syfte att avvärja eller be- reda skydd mot brottet. Polisen får då bereda sig tillträde till hus, rum eller annat ställe för att söka efter sprängmedel, vapen eller något annat farligt föremål. Polisen får också avstänga, utrymma eller förbjuda tillträde till hus, rum eller liknande, förbjuda flyttan- de av visst föremål och stänga av trafik. Om risken för brott är all- varlig, får polisen även kroppsvisitera personer som befinner sig på platsen för att söka efter farliga föremål. Exempel på situationer som faller under paragrafen är att ett anonymt meddelande lämnas om att en bomb har placerats på en viss plats. Ett annat exempel är när polisen får anledning att miss- tänka att våldsamma angrepp planeras mot en främmande statschef på besök i . Ett uppmärksammat fall när polisen tillämpade bestämmelsen var när det, i det då pågående s.k. mc-kriget, uppstod stor risk för personer som bodde intill två klubbhus och polisen Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall utrymde klubbhusen och meddelade tillträdesförbud enligt 23 § polislagen. Kroppsvisitation i brottsutredande syfte I 28 kap. RB finns reglerna om kroppsvisitation och kroppsbesikt- ning i brottsutredande syfte. Kroppsvisitation innefattar undersökning såväl av person som av egendom som han bär på sig eller har med sig (28 kap. 11 § RB). En förutsättning för kroppsvisitation är att det förekommer anledning att anta att det har begåtts brott på vilket det kan följa fängelse. Kroppsvisitation får företas för eftersökande av föremål som är un- derkastade beslag eller annars för att utröna omständigheter som kan vara av betydelse för utredning om brottet. På annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet får kroppsvisitation ske, om det finns synnerlig anledning att anta att det kommer att an- träffas föremål som kan tas i beslag eller att det annars är av bety- delse för utredningen. En tumregel för gränsdragningen mellan kroppsvisitation och husrannsakan anses vara att egendom som kan transporteras med handkraft kan bli föremål för kroppsvisitation medan större saker som förflyttas med maskinkraft får undersökas enligt reglerna om husrannsakan. Beslut om kroppsvisitation fattas, liksom vid husrannsakan, av undersökningsledaren, åklagaren eller rätten. Vid fara i dröjsmål får kroppsvisitation även beslutas av polisman (27 kap. 4 och 13 §§ RB). Det skall föras protokoll över en genomförd kroppsvisitation. Kroppsvisitation för andra ändamål Även kroppsvisitation kan komma i fråga för andra än brottsutre- dande ändamål. Bestämmelserna finns då i andra författningar än i . I exempelvis 19 § första stycket polislagen finns den regel som ger polismannen befogenhet att, när han med laga stöd griper eller annars omhändertar eller avlägsnar någon, genom- föra en s.k. skyddsvisitation, alltså en kroppsvisitation från ord- nings- och säkerhetssynpunkt, och att genomföra en kroppsvisita- tion i identifieringssyfte. Enligt 19 § andra stycket polislagen får polisman kroppsvisitera i den utsträckning det behövs även för att söka efter vapen eller and- Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall ra farliga föremål som är ägnade att användas vid brott mot liv eller hälsa. Förutsättningen för detta är att det med hänsyn till omstän- digheterna kan antas att ett sådant föremål kan förklaras förverkat enligt 36 kap. 3 § BrB. Här kan också nämnas att regeringen nyli- gen har föreslagit ett tillägg till den bestämmelsen i prop. 2002/03:138 Åtgärder mot klotter och annan skadegörelse. Det tillägget berörs dock inte ytterligare i det följande. Bestämmelsen i 19 § andra stycket polislagen reglerar med andra ord kroppsvisitation utan samband med att polisen med laga stöd griper, omhändertar eller avlägsnar någon. När bestämmelsen infördes framhölls de förebyggande effek- terna, bl.a. att förutsättningar skapades för att utvidga kontrollen i situationer där risken typiskt sett är stor för att knivar och andra farliga föremål kunde komma att användas vid våldsbrott. Avsikten var att polisens befogenheter att företa kroppsvisitation skulle kor- respondera med rätten att beslagta föremål. Rätten till kroppsvisitation gäller situationer där risken typiskt sett framstår som stor för att tillhyggen skall komma till användning vid våldsbrott. Risken för våldsanvändning måste vara kvalificerad på det sättet som anges i förverkandebestämmelsen i 36 kap. 3 § BrB (m.fl., Polislagen, En kommentar s. 120 ff.). Den sistnämnda regeln avser föremål som bl.a. på grund av sin beskaffenhet eller omständigheterna i övrigt kan befaras komma till brottslig användning och föremål som är ägnade att användas om vapen vid brott mot liv eller hälsa och som har påträffats under om- ständigheter som gav anledning att befara att de skulle komma till sådan användning. Det nu nämnda hindrar inte att polisen kan använda sig av 19 § andra stycket polislagen vid vissa offentliga evenemang där erfa- renhetsmässigt risken för våld är överhängande, t.ex. olika idrotts- evenemang. Det är då möjligt att mera rutinmässigt kontrollera de som uppehåller sig på platsen. Risken för våldsanvändning måste dock alltid vara kvalificerad (m.fl., Polislagen, En kom- mentar s. 129). Begreppet kroppsvisitation förekommer i övrigt i ett flertal lagar. 1993/94:24 med förslag till ändrade regler om kroppsvisita- tion och kroppsbesiktning m.m. (s. 25 ff.) finns bl.a. en utförlig redogörelse för de många bestämmelser som fanns vid den tid- punkten. Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall Problemen med nuvarande ordning Som nämndes genomfördes vissa ändringar i reglerna om hus- rannsakan för att möjliggöra husrannsakan i bl.a. vissa mc- klubbars lokaler under mindre stränga förutsättningar än som var möjligt (prop. 1997/98:181). Ändringarna har i hu- vudsak inneburit att husrannsakan nu får ske i en lokal som brukar användas gemensamt av personer som kan antas ägna sig åt brotts- lig verksamhet och som inte huvudsakligen utgör bostad. Det krävs att det förekommer anledning att brott för vilket är före- skrivet fängelse eller däröver har förövats och att det finns särskild anledning att anta att ändamålet med husrannsakan kom- mer att uppfyllas (28 kap. 3 § andra och tredje styckena RB). Bakgrunden till ändringen var den allvarliga utveckling som hade skett av organiserad brottslighet, särskilt den som kan relateras till vissa mc-klubbar. När det gäller mc-klubbarnas kriminalitet nämn- de regeringen bl.a. att hade 36 av 61 svenska medlemmar i dömts till fängelse, att motsvaran- de siffra för Bandidos svenska medlemmar var 9 stycken av totalt 10 och att många domar avsåg vapenbrott. Regeringen anförde även följande. Några av de s.k. kriminella mc-klubbarna som etablerat sig i uppfyller ett flertal kriterier på i reell mening organi- serad brottslighet. I media och i den offentliga debatten har särskilt uppmärk- sammats konflikten mellan de internationellt förgrenade sammanslutningarna Hells och Bandidos, som etablerat sig i . Denna konflikt har i de nordiska länderna tagit sig våldsammare uttryck än vad som varit vanligt i andra delar av världen . har i ett flertal våldsdåd med dödlig ut- gång förövats. Typiskt för dessa klubbar är att organisations- strukturerna är hierarkiska och att rekrytering och interna disciplinsystem tjänar till att skapa absolut lojalitet och för- svåra insyn. De mera uppenbara brottsliga yttringarna av klubbarnas verksamhet är grovt våld. Detta våld, som primärt riktar sig mot rivaliserande organisationer, är ibland av när- mast militär karaktär. har man beskjutit varandras lokaler med pansarskott och även regelrätta eld- strider, mord och mordförsök har förekommit. Sådana brott har dessutom ibland begåtts på platser som medfört faror för Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall Bland dödsoffren finns också människor som, utan att ha något med dessa organisationer att göra, har pas- serat förbi en klubblokal som sprängts. Det finns också tyd- liga tecken på att organisationerna ägnar sig åt beskyddar- och indrivningsverksamhet. När det gäller personer som äg- nar sig åt indrivningsverksamhet finns det enligt åklagare och polis ett nära samband mellan dessa och med organiserad brottslighet antingen i mc-klubbar eller i grupper som sysslar med avancerad förmögenhetsbrottslighet. Mycket talar för att det i samband med dessa mc-klubbar också förekommer mer eller mindre omfattande narkotikabrottslighet och eko- nomisk brottslighet. I rapporten brottslighet i (rapport 2001:13) redogjorde RPS för bl.a. den organiserade brottslighetens struktur i och nämnde då bl.a. följande när det gäller krimi- nalitet kopplad till mc-miljö (s. 29 f. och 35). Den kriminalitet som förekommer i den s.k. outlaw mc- miljön bedöms utföras av enskilda eller falanger i klubbarna. Denna brottsliga verksamhet har ett personligt vinningsmo- tiv och sker ofta i samarbete med andra kriminella aktörer som saknar formell anknytning till outlaw mc-miljön. Inga belägg finns för att klubbarna i sig är inblandade i denna brottslighet. Möjligen måste medlemmarna få ett medgivan- de från klubben innan viss brottslighet påbörjas. Brottslighe- ten som kan kopplas till outlaw mc-miljön omfattar bl.a. ille- gal hantering av alkohol, ekonomisk brottslighet och olika typer av våldsbrottslighet. förekommer det gängbildningar på kriminalvårdsanstalter i , s.k. fängelsegäng. Dessa gäng har utvecklats även utanför anstalterna och det är svårt att enbart tala om dem som fäng- elsegäng. Ett av gängen, Original Gangster (), omfattar ett femtiotal medlemmar både på och utanför anstalter- na. Medlemmarna i gänget är huvudsakligen födda och och hemmahörande i . Den låga åldern på medlemmarna ger också gänget karaktären av ungdomsgäng. Tendenser till samverkan mellan etablerade kriminella grupperingar och kriminellt aktiva ungdomsgäng har kunnat konstateras . Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall verkar bl.a. användas som springpojkar i såväl legal affärs- verksamhet som i brottslig verksamhet. De mer etablerade grupperingarna kan på detta viset minska både de egna ris- kerna och den egna arbetsinsatsen. Det våld som den organiserade brottsligheten riktar mot personer utanför den kriminella sfären kan delas upp i tre ka- tegorier. 1.Våld som används som ett verktyg i den huvudsakliga kri- minella verksamheten, exempelvis våld eller hot i samband med utpressning, illegal invandring eller handel med kvinnor. 2.Våld som används för att hantera andra effekter av den kriminella verksamheten, exempelvis hot mot målsägande, vittnen eller media. 3.Våld som utan avsikt drabbar tredje person. De incidenter som är kända är främst kopp- lade till outlaw mc-miljön. Incidenterna faller framför allt in under de två förstnämnda kategorierna. Regeringen motiverade ändringen av 28 kap. 3 § RB med att pro- blemen med mc-klubbar har växt fram mycket snabbt och att det vid utredningar av attentat mot mc-klubbar men även av annan brottslighet ofta finns ett välgrundat intresse av att genomföra hus- rannsakan i klubbens lokaler. Regeringen såg dock att de dåvarande reglerna om husrannsakan hos annan än den som är skäligen miss- tänkt för brott innebar att utrymmet för att genomföra husrannsa- kan i klubbhus eller liknande lokaler var mycket begränsat. Det var främst kravet på att det skall finnas synnerliga skäl för att åtgärden skall medföra det avsedda resultatet som regeringen menade var ett problem, som regeringen pekade på att en husrannsakan i sådana klubblokaler ofta leder till att gods kan tas i beslag och brott upp. Enligt regeringen var det motiverat att införa en be- stämmelse som möjliggjorde husrannsakan under mindre stränga förutsättningar än vad som då gällde med anledning av problemet med att tillämpa bestämmelsen om husrannsakan i de aktuella mc- klubbarnas lokaler och den allvarliga upptrappning som hade skett av våld som kan relateras till klubbarna. Regeringen framhöll även att bestämmelsen omfattar lokaler som används även av andra grupperingar än de aktuella mc-klubbarna och nämnde som exem- pel grupper som ägnar sig åt brottslig verksamhet på ett mer yr- kesmässigt sätt, t.ex. köp och försäljning av stöldgods, och rasistis- ka sammanslutningar (prop. 1997/98:181 s. 22 ff.). Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall Under vårt arbete har vi haft kontakt med flera polismyndighe- ter. I den del som är aktuell har vi särskilt haft diskussioner med och polismyndigheterna i , och län, alltså de största polismyndigheterna där man också har störst erfarenhet av mc-relaterad brottslighet och annan sådan allvarlig brottslighet som avses i bestämmelsen om husrannsakan i 28 kap. 3 § andra och tredje styckena RB. Den ge- mensamma erfarenheten från polisens sida är att bestämmelsen vis- serligen är ändamålsenligt utformad men att de faktiska förhållan- dena relativt sällan är sådana att regeln tillämpas. Det sistnämnda gäller särskilt som tvångsmedlet är förbehållet en förundersökning, alltså misstanke om ett visst konkret brott. Vad polisen i stället efterlyser och skulle se som ett effektivt hjälpmedel när det gäller att komma åt den brottslighet som utförs av brottsaktiva personer i olika sammanslutningar, är att få större möjligheter att i det preventiva arbetet, alltså utanför en förunder- sökning, bereda sig tillträde till lokaler och genomföra kroppsvisi- tation för att förhindra allvarlig brottslighet. Som nämndes tidigare reglerar polislagen vissa situationer av husrannsakan och kroppsvisitation i annat än brottsutredande syf- te. När det gäller husrannsakan finns, förutom bestämmelserna om att polisen får bereda sig tillträde till lokaler för att omhänderta nå- gon eller hjälpa någon som t.ex. är medvetslös, regeln i 23 § polisla- gen. Den innebär att polisen får bereda sig tillträde till lokaler för att söka efter farliga föremål under förutsättning att det finns risk för att brott, som innebär allvarlig fara, kommer att förövas på viss plats. Den sistnämnda bestämmelsen har polisen tillämpat i en del fall som har samband med mc-relaterad brottslighet. Enligt polisen in- nebär dock bestämmelsens utformning, särskilt kravet på att risken för brott skall vara kopplad till viss plats och att det skall föreligga allvarlig fara i olika avseenden, att möjligheten att tillämpa be- stämmelsen för att förebygga allvarlig brottslighet kopplad till olika sammanslutningar är mer begränsad än vad den borde vara. Det gäller särskilt som de aktuella grupperingarna av brottsaktiva per- soner ofta har ett avancerat tillvägagångssätt för att undvika att åka fast. Enligt 19 § polislagen får en polisman kroppsvisitera i den ut- sträckning det behövs för att söka efter farliga föremål som är äg- nade att användas vid brott mot liv eller hälsa, om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att ett sådant föremål kan förklaras Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall förverkat enligt 36 kap. 3 § BrB. Polisen är av den uppfattningen att inte heller den bestämmelsen ger tillräckliga möjligheter att före- bygga allvarlig brottslighet hos medlemmar av olika sammanslut- ningar. Det främsta skälet är rekvisitet att det med hänsyn till om- ständigheterna skall kunna antas att föremålet kan förklaras förver- kat enligt 36 kap. 3 § BrB. Det sistnämnda innebär att risken ty- piskt sett skall framstå som stor för att tillhyggen skall komma till användning vid våldsbrott. I den faktiska situation man har att be- döma måste med andra ord risken för våldsanvändning vara kvalifi- cerad och överhängande. När det gäller just medlemmar av sam- manslutningar som sysslar med allvarlig brottslighet menar polisen att den individuella prövning av situationen som måste ske sällan leder till att polisen kommer till slutsatsen att risken för våldsan- vändning är så kvalificerad som bestämmelsen kräver. Det gäller t.ex. när polisen ser en risk för att medlemmar ur olika rivaliserande grupperingar kan komma att konfronteras med varandra på offent- liga platser som restauranger och badplatser. Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall Förslag: En ny bestämmelse skall införas i polislagen om kroppsvi- sitation och husrannsakan i brottsförebyggande syfte för att öka möjligheten att ingripa mot medlemmar av olika grupperingar av brottsaktiva personer. Bestämmelsen skall kunna tillämpas mot exempelvis medlemmar av mc-klubbar, underorganisationer till etablerade mc-klubbar, oli- ka s.k. fängelsegäng, ungdomsgäng, rasistiska sammanslutningar, grupperingar inom den autonoma rörelsen och terrorgrupperingar. Bestämmelsen skall innebära att om det av särskilda skäl kan anses föreligga risk för att något brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller däröver kommer att förövas, får en polisman i syfte att söka efter vapen, sprängmedel eller andra farliga föremål som är ägnade att användas vid brott mot liv eller hälsa eller brott som innefattar skada på egendom 1.kroppsvisitera personer som kan antas ägna sig åt brottslig verksamhet eller 2.bereda sig tillträde till en lokal som brukar användas gemen- samt av sådana personer. Detsamma skall gälla utrymmen och for- don som finns i omedelbar anslutning till lokalen och brukas av personer som använder lokalen. Däremot skall det inte gälla lokal som huvudsakligen utgör bostad. En sådan åtgärd får endast om det föreligger fara i dröjsmål vid- tas utan föregående beslut av polismyndigheten. Att polisen anser sig inte ha tillräckliga verktyg i lagstiftningen för att på ett effektivt sätt kunna ingripa mot sammanslutningar av brottsaktiva personer, särskilt mc-klubbarna, är i sig mycket allvar- ligt. Det gäller särskilt som den typen av kriminalitet är minst lika allvarlig och är av minst lika stor omfattning som den var när regeringen gjorde uttalandena i den nämnda propositionen om ökade möjligheter att ingripa mot bl.a. vissa mc-klubbar. I propositionen förde regeringen ingen diskussion om att ge polisen större möjligheter att bereda sig tillträde till lokaler och att genomföra kroppsvisitation i det preventiva arbetet, alltså med stöd av polislagen. Vi har blivit övertygade om att en sådan möjlighet skulle vara ett betydelsefullt och effektivt hjälpmedel för polisen i kampen mot den organiserade eller annars allvarliga brottslighet som många medlemmar av sådana sammanslutningar som nämndes är involverade i. En bestämmelse av det slaget skulle göra det lättare Husrannsakan och kroppsvisitation i vissa fall för polisen att upptäcka vapen eller sprängmedel som förvaras eller transporteras i syfte att användas mot t.ex. rivaliserande samman- slutningar eller mot tjänstemän inom rättsväsendet, främst poliser och deras familjer. Enligt vår mening bör en sådan bestämmelse utformas som en slags parallell till 28 kap. 3 § andra och tredje styckena RB, med tillämpning även utanför en förundersökning. Syftet med åtgärden skall vara att söka efter vapen, sprängmedel eller andra farliga föremål som är ägande att användas vid brott mot liv eller hälsa eller brott som innefattar skada på egendom. Polisen skall enligt vårt förslag kunna kroppsvisitera personer som kan antas ägna sig åt brottslig verksamhet eller bereda sig till- träde till lokaler som brukar användas gemensamt av sådana perso- ner. Som regeringen uttalade i den tidigare propositionen (1997/98:181 s. 42) skall detta inte anses utgöra en särskilt hög tröskel. När det gäller grupper som redan står under polisens upp- sikt, bör det vanligtvis vara så att polisen, genom t.ex. underrättel- severksamhet, redan har tillräckligt underlag för slutsatsen att per- sonerna kan antas ägna sig åt brottslig verksamhet. På det sätt som anges i 28 kap. 3 § andra och tredje styckena RB skall polisen även kunna bereda sig tillträde till utrymmen och for- don som finns i omedelbar anslutning till lokalen och som brukas av personer som använder lokalen. Däremot skall befogenheten inte gälla lokal som huvudsakligen utgör bostad. Som en allmän förutsättning för att åtgärderna skall få vidtas skall gälla att det kan anses föreligga risk för att något brott för vil- ket är föreskrivet fängelse eller däröver kommer att förövas. Även i det avseendet kommer regleringen att ha sin förebild i be- stämmelsen i . 7Underrättelse om beslag och husrannsakan Bestämmelser om beslag finns främst i 27 kap. RB. Enligt huvudre- geln i 27 kap. 1 § RB får föremål tas i beslag, om de skäligen kan antas äga betydelse för utredning om brott eller vara någon avhänt genom brott eller på grund av brott förverkat. Vad som sägs om föremål gäller i princip även skriftliga handlingar, men i 27 kap. 2 och 3 §§ RB finns specialregler om beslag av sådana handlingar, brev, telegram och annan försändelse. Frågan om vem som får besluta om beslag regleras i 27 kap. 4 § RB.