sou · GRB367d1 · 2004-01-01 00:00:00 — tinuerligt kollektivresemöjligheterna och hur de utvecklas, vilket utgör en viktig grund för ytterligare förbättring. fick de regionala trafikfrågorna en allt större bety- delse. Det ökande och längre resandet, framförallt med de nya regionala snabbtågssystem som introducerats i många delar av lan- det, var pådrivande för utvecklingen. Eftersom människor reste allt längre upplevdes dåtidens administrativa gränser som otidsenliga och som bidragande orsak till irriterande skillnader i utbud, villkor samt bristande samordning. Detta drev fram ett ökat samarbete i nya former och en viss omfördelning av ansvar mellan statliga, kommunala och privata aktörer. De organisatoriska lösningarna blev olika i olika delar av landet. Gemensamt var dock, att helhets- ansvaret gentemot resenärerna löstes så, att resenärerna nu alltid har en tydlig motpart med ansvar för resenärens Hela Resa. I pro- cessen utvecklades också bättre former för samordning mellan pla- nering av investeringar i trafiksystemet, den långsiktiga och strate- giska trafikplaneringen samt kommunernas övergripande och lång- siktiga fysiska planering. Överlag har också den lokala och regio- nala samordningen av kollektivtrafik och samhällsplanering i tätort och glesbygd förbättrats. Ansvarsfördelningen mellan aktörerna är nu tydligare som ett systematiskt samarbete över ansvarsgränserna har medfört att kollektivtrafikresenärerna upplever transportsystemet som sammanhållet, lätt utnyttjat och attraktivt. Till detta bidrar att resenärerna har fått ett större inflytande över trafikens utformning. Kollektivtrafikens företrädare upplevs som mycket lyhörda. Nya och effektiva samarbets- och avtalsformer mellan trafikhuvudmän, andra beställare och operatörer har bidragit till en ökad dynamik i kollektivtrafikens utveckling. Huvudmännen har en tydlig roll som verktyg för samordning av kollektivtrafik av olika slag samt även för knutpunkter och kopplingar mellan kollektivt resande och indi- viduellt. Beställarna arbetar i allmänhet mer med långsiktiga strategier, medan operatörerna sköter mer av de operativa frågorna inklusive huvuddelen av den dagliga kundkontakten och marknadsföringen. Utvecklingen har medfört att hela branschen har en betydligt bättre ekonomisk situation . Branschen utgör ett gott Kollektivresandet – en vision exempel på en väl avvägd balans mellan trafikpolitikens principer om konkurrens och samordning. 4.4.2Samsyn kring forskning och utveckling Forskning, utveckling och kunskapsspridning betraktas som en självklar nödvändighet för att det kollektiva resandet skall kunna utvecklas i önskad takt och omfattning. Alla aktörer på tra- fikområdet deltar i detta arbete. Erfarenheter sprids snabbt och goda exempel får många efterföljare . Statens resurser har samordnats i ett nationellt forsknings-, utvecklings- och demonstrationsprogram för ett ökat kollektivt resande. Det behandlar alla väsentliga aspekter på kollektivtrafiken, från teknisk utveckling till frågor om kollektivtrafiken i trafikpolitiken och hur man på bästa sätt kan tillgodose varierande behov från olika rese- närsgrupper, såsom exempelvis för familjer med små barn, ungdomar vid större evenemang, eller godvädersanpassad extra trafikering till badplatser . Transport- och trafik- forskningen, som var teknik- och utbudsdominerad, har breddats och inslaget av beteende- och samhällsvetare har ökat i de numera närmast tvärvetenskapliga forskningsprojekten. Många projekt samfinansieras via långsiktiga avtal mellan aktörerna. De metoder för samhällsekonomiska kostnadsintäktsanalyser, som allmänt användes för investeringspriorite- ring vad gäller transportinfrastruktur, har förfinats. I förädlad form ingår sådana analyser nu som en del i så kallade multikriterieanaly- ser, vari betydligt fler aspekter beträffande investeringars nytta ställs mot deras kostnader. Metoder har även utvecklats för vär- dering av den samhällsnytta som driften av trafikeringssystem medför. Sammanfattningsvis kan man konstatera, att de kollektivtrafik- ansvarigas ökade lyhördhet för konsumenternas behov och önske- mål har bidragit till att det kollektiva resandet ökat mer än det indi- viduella. Detta medför att de persontransportpolitiska målen om hållbar tillväxt, jämlikhet, jämställdhet, rättvisa och trafiksäkerhet nu uppfylls i betydligt högre grad än .