sou · GRB364d1 · 2004-01-01 00:00:00 — Regleringen i lagen om EFR har i sin tur utformats efter förebild från styrelserepresentationslagen,16 som för sin tillämpning förutsätter att kollektivavtal gäller på arbets- platsen. Om deltagande bolag eller berörda enheter inte är bundna av något kollektivavtal måste det finnas något annat sätt att utse 16 Se SOU 1995:115 s. 53 54. Genomförandet av direktivet i ledamöterna i förhandlingsdelegationen. Vi anser att det med tanke på den höga organisationsgraden hos arbetstagarna och traditioner- na på den svenska arbetsmarknaden faller sig mest naturligt att låta de fackliga organisationerna utse ledamöterna, även om det saknas kollektivavtal vid företagen.17 Det skall därvid särskilt poängteras att det är kollektiva rättigheter som skall tillvaratas. Sådana rättig- heter bör under alla förhållanden tillvaratas av de fackliga orga- nisationerna. Ledamöterna som skall representera arbetstagarna i de svenska enheterna bör alltså utses av de fackliga organisationerna. I styrelserepresentationslagen och lagen om EFR finns regler om hur rätten att utse ledamöter skall fördelas mellan olika fackliga organisationer för det fall organisationerna inte enas om något annat. Enligt de båda lagarna skall ledamöterna utses av de lokala arbetstagarorganisationerna. Lokala arbetstagarorganisationer som tillhör samma huvudorganisation skall anses som en organisation. Med huvudorganisation avses t.ex. LO och PTK. Vid beräkning av de olika organisationernas andel av det totala antalet arbetstagare i bolagsgruppen skall alltså en sammanläggning göras av LO- respek- tive PTK-anslutna arbetstagare. Vilken fördelning som skall göras mellan olika förbund har inte reglerats i lagarna. Om en fristående arbetstagarorganisation saknar uppbyggnaden med lokala och centrala organ, träder den in i de uppgifter som i nu bestämt avseende tilldelats den lokala nivån. Vår utgångspunkt för hur de nya reglerna bör utformas är att de i så stor utsträckning som möjligt bör harmonisera med vad som gäller inom svensk arbetsrätt. Vi anser därför att den fördelning som inledningsvis skall göras mellan olika huvudorga- nisationer, bör avse samtliga de ordinarie platser i förhandlings- delegationen som tilldelats arbetstagarna vid de svenska enheterna. Detta direktiv förutsätter dock till skillnad från vad som gäller för EFR-direktivet, att platserna som tilldelats arbetstagarna i de olika länderna skall fördelas mellan arbetstagarna i deltagande bolag och berörda enheter i respektive land. Direktivet föreskriver att den nationella valmetoden skall konstrueras så att minst en ledamot representerar varje deltagande bolag. Eftersom alla arbetstagare måste bli representerade direkt eller indirekt, bör direktivets krav i detta avseende uppfattas som ett krav på direkt representation i de fall detta är möjligt. Enligt vår uppfattning bör alltså huvud- 17 Jfr SOU 1995:155 s. 54 och prop. 1995/96:163 s. 40. Genomförandet av direktivet i organisationerna, sedan de fördelat antalet platser mellan sig, till- sammans bestämma hur de skall utse ledamöter för de olika bolag och enheter som skall bli direkt representerade. Organisationerna bör därvid i första hand utgå från den för- delning som vi föreslagit av platserna mellan bolag och enheter, då den föreslagna metoden bygger på direktivets fördelningskrav och grundtanke att alla arbetstagare i möjligaste mån skall bli direkt representerade. Det kan dock finnas situationer då arbetstagarsidan är ense om att någon annan fördelning för dem alla skulle framstå som lämp- ligare. Det kan till exempel vara så att arbetstagarna vid någon arbetsplats med få anställda inte har någon företrädare som är lämplig och att de i ett etablerat koncernfackligt arbete företräds genom någon facklig företrädare vid en annan enhet inom koncernen. För det fall arbetstagarsidan är ense om att någon annan fördelning av direktrepresentationen är lämpligare, bör de enligt vår uppfattning ges möjlighet att avvika från den fördelning mellan arbetstagarna i de olika enheterna som i andra fall bör gälla. För att direktivets krav skall uppfyllas bör dock en överenskommelse, som avviker från den fördelningsmetod som vi föreslår, så långt det är möjligt innebära att arbetstagarna i del- tagande bolag blir direkt representerade. Vårt förslag: Representativiteten bör fastställas särskilt för de svenska ledamöter som utsetts till en extraplats i förhandlings- delegationen. Övriga svenska ledamöter bör företräda dels arbetstagare vid den egna enheten och dels en andel av arbets- tagare vid enheter som inte fått någon direkt representation. Om flera ordinarie ledamöter utses för någon enhet bör de representera lika många arbetstagare var. Det nationella valsystemet måste konstrueras så att arbetstagarna i alla enheter i blir företrädda i förhandlingsdelegationen. Det måste även säkerställa att varje arbetstagare blir representerad av enbart en ledamot. Om antalet deltagande och berörda enheter i är flera än det antal platser som svenska arbetstagare till- Genomförandet av direktivet i delas i förhandlingsdelegationen, kan inte alla arbetstagare före- trädas genom direkt representation. Alla svenska ledamöter bör utses på såväl ordinarie som extra platser, innan frågan om vilka arbetstagare ledamöterna represen- terar bedöms. Genom denna metod bör det kunna säkerställas att alla arbetstagare blir representerade av enbart en ledamot, att alla blir representerade och att de arbetstagare som är anställda i deltagande bolag i möjligaste mån blir direkt representerade av den ledamot som är utsedd. Vi föreslår att de ordinarie ledamöterna får representera dels arbetstagarna vid den enhet, där de valts och dels arbetstagarna vid de enheter som inte får någon ledamot som direkt representerar dem i förhandlingsdelegationen. Vi anser att antalet arbetstagare, som på detta sätt blir indirekt representerade, bör fördelas jämt mellan de ordinarie ledamöterna. För det fall flera ordinarie leda- möter utses för någon enhet, bör de företräda lika många arbets- tagare var. Om antalet arbetstagare inte är jämt delbart med antalet ledamöter som företräder dem, får de fördelas så att fördelningen mellan ledamöterna blir så jämn som möjligt. Vi föreslår vidare att de ledamöter som utses på extraplatser skall representera enbart arbetstagarna vid den enhet som utsett dem. Hur många arbetstagare var och en av ledamöterna representerar skall fastställs när förhandlingsdelegationen inrättas. Någon ny beräkning av antalet arbetstagare som ledamöterna företräder skall alltså inte göras inför en omröstning. Om inte förhandlings- delegationens sammansättning justeras skall alltså ledamöternas representativitet vara oförändrad under hela mandatperioden. Om däremot sammansättningen justeras, måste även fastställas på nytt vilket antal arbetstagare ledamöterna representerar. Att ledamöter- nas representativitet bör hanteras på detta sätt är en slutsats från diskussionerna i kommissions arbetsgrupp. Genomförandet av direktivet i 4.5.5Justeringar av sammansättningen av förhandlingsdelegationen Vårt förslag: Den geografiska fördelningen av platserna i förhandlingsdelegationen bör justeras vid förändringar i arbets- styrkans storlek eller vid strukturella förändringar inom bola- gen, om förändringarna är av den omfattningen att de påverkar den geografiska fördelningen mellan de olika staterna. Om en svensk enhet vars arbetstagare är direkt represen- terade i förhandlingsdelegationen inte längre deltar eller berörs av bolagsbildningsprocessen, bör sammansättningen av de svenska ledamöterna justeras även om förändringen inte på- verkar den geografiska fördelningen. Övriga förändringar i de svenska enheterna, som inte påverkar den geografiska fördel- ningen mellan staterna, bör inte påverka förhandlingsdele- gationens sammansättning. Alla omröstningar i förhandlingsdelegationen förutsätter uppgifter om hur många arbetstagare varje ledamot representerar. När för- handlingsdelegationen konstitueras, bör ledamöternas representa- tivitet kunna fastställas med utgångspunkt i de uppgifter om antalet anställda i de olika enheterna, som finns i den primära infor- mationen från bolagen. Tidsrymden mellan det att processen initieras och det att för- handlingsdelegationen skall inleda sitt arbete blir normalt kort, även om sex månadersperioden för förhandlingarna inte börjar löpa förrän förhandlingsdelegationen har konstituerats. Antalet arbets- tagare som utgör underlaget för förhandlingsdelegationen kan dock förändras även under en dylik . Förhandlingsdelegationen skall sammansättas med utgångspunkt i de förhållande som gällde då skyldigheten att inrätta densamma uppkom. Vid väsentligare förändringar i arbets- styrkan eller om enheter tillkommer eller försvinner, bör det dock finnas möjlighet att ombilda förhandlingsdelegationen. Här måste dock göras en avvägning. Å ena sidan måste förhandlingsdele- gationen förbli representativ och å andra sidan behöver den vara någorlunda stabil för att kunna fullgöra sina uppgifter. Bolagens struktur och det antal bolag som deltar och berörs förändras även en förhandlingsdelegation kan vara verksam. Förhandlingsdelegationen kan därför få svårt att verka om varje Genomförandet av direktivet i förändring i underlaget skulle föranleda tvång på förändringar i sammansättningen eller föranleda att giltigheten av uppnådda förhandlingsresultat kan ifrågasättas. då förhandlingsdelegationen skall konstitueras måste det vara klart vilka bolag eller enheter som skall repre- senteras i delegationen. Bildandet av ett europabolag kan dock i vissa fall vara en invecklad procedur där andra intressenter än de som initierat förslaget kan påverka detta. Något deltagande bolag kan bli tvunget att hoppa av processen eller att inte ta med ett av sina dotterbolag eller filialer till europabolaget. I ett sådant fall måste förändringen påverka sammansättningen av förhandlings- delegationen. Om en eller flera av de deltagande utgår ur den planerade pro- cessen, är det omöjligt att låta denna enhets representanter vara kvar i förhandlingsdelegationen. Även den motsatta situationen är möjlig. För det fall ytterligare enheter tillkommer i processen måste dessa beaktas. Om ytterligare deltagande bolag tillkommer måste förmodligen hela förhandlingsarbetet börja om, men för det fall enbart några ytterligare dotterbolag eller filialer tillkommer kan processen antagligen fortsätta. Om förändringen är så stor att den påverkar den geografiska fördelningen av antalet platser till för- handlingsdelegationen måste en omfördelning av antalet platser ske i enlighet med lagregleringen i det land där europabolaget skall ha sitt säte, eftersom varje procentuell fördelning som påverkar fördelningen till ett land får återverkningar för övriga länder. Fördelningen av antalet platser till förhandlingsdelegationen bör alltså ske med utgångspunkt i de förhållanden som gäller då skyldigheten att initiera denna inträder. Under för- handlingsdelegationens mandatperiod bör väsentliga förändringar som påverkar den geografiska fördelningen av antalet platser till denna beaktas. Vi utgår ifrån att företrädare från EES-staterna på internationell nivå kommer att enas om att föreslå en likartad reglering i detta avseende och att utgångspunkten därvid kommer att vara att den geografiska fördelningen av platserna i för- handlingsdelegationen skall justeras vid förändringar som är av den omfattning att denna påverkas. En dylik överenskommelse är alltså en förutsättning för vårt förslag i denna del. Om en enhet i , vars arbetstagare är direkt representerade i förhandlingsdelegationen, efter en strukturförändring är deltagande i eller berörd av bildandeprocessen och förändringen inte påverkar den geografiska fördelningen av platser mellan de Genomförandet av direktivet i olika staterna, föreslår vi att en svensk ledamot i stället utses för arbetstagarna i den svenska enhet som skulle ha fått utse nästa ledamot vid den tidigare tillsättningsprocessen om en till svensk ledamot då skulle ha utsetts. Övriga förändringar inom de svenska enheterna som inte påverkar den geografiska fördelningen mellan de olika staterna bör inte påverka förhandlingsdelegationens sam- mansättning. Efter varje justering som påverkar fördelningen av vilka svenska arbetstagare som företräds av de olika svenska ledamöterna, måste som ett sista led i processen göras en ny beräkning där antalet arbetstagare fördelas på antalet svenska ledamöter. Hur denna för- delning skall ske, beskrivs under avsnittet som behandlar förhand- lingsdelegationens representativitet. Förhandlingsdelegationens uppgift är att förhandla med behöriga företrädare för de deltagande bolag som skall bilda ett europabolag och ingå ett skriftligt avtal om en ordning för arbetstagarinflytande med dessa. Avtalet skall ingås mellan förhandlingsdelegationen och de deltagande bolagen, men det skall omfatta även övriga enheter inom det framtida europabolaget. Målsättningen med förhand- lingarna är att ett avtal skall kunna ingås. De deltagande bolagen skall informera förhandlingsdelegationen om planen för bildandet av europabolaget och om hur detta för- farandet fortskrider fram till dess att europabolaget har registrerats. Förhandlingsdelegationen får biträdas av experter som den själv utser. Förhandlingsdelegationen får besluta att meddela represen- tanterna för lämpliga externa organisationer, däribland arbets- tagarorganisationer, när förhandlingarna börjar. Genom denna bestämmelse görs det möjligt för förhandlingsdelegationen att i förhandlingsarbetet få hjälp av företrädare från de europeiska fack- liga organisationerna. Dessa brukar förordna nationella experter till sådana uppdrag. Experterna får närvara i egenskap av rådgivare vid förhandlingsmöten när förhandlingsdelegationen bedömer detta vara lämpligt. Genomförandet av direktivet i Vårt förslag: Ett förslag till beslut måste enligt huvudregeln bifallas av en absolut majoritet av ledamöterna i förhandlings- delegationen som också representerar en absolut majoritet av arbetstagarna. För bifall av ett förslag, som innebär en minsk- ning av medverkan eller ett avstående från transnationellt arbetstagarinflytande i enlighet med regleringen i den föreslagna lagen, krävs dock kvalificerad majoritet. Beslut av den senare typen är inte tillåtna i de fall då europabolag bildas genom ombildning. Vid omröstningar i förhandlingsdelegationen krävs, i de fall då inte något annat är särskilt föreskrivet, absolut majoritet bland leda- möterna kombinerad med absolut majoritet bland de arbetstagare som är företrädda. Detta medför att ledamöter upp till denna nivå alltid måste vara närvarande, för att förhandlingsdelegationen skall vara beslutför. Kvalificerad majoritet krävs vid omröstningar som avser bifall av ett förslag till avtal om arbetstagarinflytande i europabolaget och som innebär en minskning av rätten till medverkan i det tilltänkta europabolaget i förhållande till vad arbetstagarna har rätt till i något av de deltagande bolagen. Denna majoritet krävs dock enbart om europabolaget bildas genom fusion och medverkan omfattar av arbetstagarna i de deltagande bolagen eller om europabolaget bildas i form av ett holdingbolag eller dotterbolag och medverkan omfattar av arbetstagarna i de deltagande bolagen. Det är enbart andelen arbetstagare som om- fattas av medverkan i de deltagande bolagen, som är avgörande för vilken majoritet som krävs i dessa fall. Hur det förhåller sig med medverkan i berörda dotterbolag och filialer påverkar inte frågan. Kvalificerad majoritet krävs även för bifall av beslut att inte inleda förhandlingar som skall leda till ett avtal om en ordning för arbetstagarinflytande eller som avser att avbryta pågående sådana förhandlingar. Om förhandlingsdelegationen beslutar att inte in- leda eller att avbryta pågående förhandlingar, får detta till följd att inget transnationellt arbetstagarinflytande enligt direktivet skall tillämpas i europabolaget. Om bolaget är sådant att lagen om EFR i och för sig också är tillämplig skall dock den lagen tillämpas. Genomförandet av direktivet i som i omröstningssammanhang skall anses som en minskning av medverkan har beskrivits i avsnitt 4.3.3. Om europabolaget bildas genom ombildning av ett nationellt bolag, får förhandlingsdelegationen under inga omständigheter bifalla ett förslag som i någon aspekt innebär en minskning av rätten till arbetstagarinflytande. Detta får till följd att ett avtal i dylika fall alltid måste nå upp till minst samma nivå för medverkan och att ett beslut om att inte inleda förhandlingar eller att avbryta pågående förhandlingar inte får fattas för det fall det förekommer medverkan i det bolag som skall ombildas. Skälet till de särskilda beslutsreglerna i de fall kvalificerad majoritet krävs och till förbudet mot att bifalla beslut som innebär en minskning av arbetstagarinflytandet i ombildningsfallet är den så kallade före- och efterprincipen. Denna princip är en grund- läggande tanke bakom hela direktivet. Principen går ut på att så långt som möjligt bevara och överföra den grad av medverkan som gäller i de deltagande bolagen till europabolaget. Kvalificerad majoritet innebär ett krav på röster från två tredje- delar av de ledamöter som representerar minst två tredjedelar av arbetstagarna, däribland rösterna från de ledamöter som represen- terar arbetstagare från minst två EES-stater. 4.6.2Kostnader för förhandlingsdelegationens och arbetstagarrådets verksamhet Vårt förslag: De deltagande bolagen skall stå för skäliga kost- nader för förhandlingsdelegationen och europabolaget skall stå för skäliga kostnader för arbetstagarrådet. I det senare fallet skall det anses skäligt att arbetstagarrådets kostnader för minst två möten täcks. Alla kostnader i samband med förhandlingsdelegationens verk- samhet och allmänt i samband med förhandlingar skall bäras av de deltagande bolagen så att förhandlingsdelegationen kan utföra sina uppgifter på lämpligt sätt. Detta torde innebära att de deltagande bolagen skall stå även för de kostnader som uppkommer för bildandet av förhandlingsdelegationen.18 18 Jfr prop. 1995/96:163 s. 49. Genomförandet av direktivet i Det är möjligt att i den nationella lagstiftningen införa särskilda budgetregler för förhandlingsdelegationen och, i de fall referens- bestämmelserna blir tillämpliga, för arbetstagarrådets verksamhet. I det senare fallet skall europabolaget bära arbetstagarrådets kost- nader och förse dess ledamöter med tillräckliga resurser för att de skall kunna utföra sina uppgifter på lämpligt sätt. har rätt till minst ett möte med bolaget. Inför ett möte med bolaget har arbetstagarrådet rätt att på bolagets bekostnad sammanträda enskilt. Ledamöterna kommer från olika kulturella bakgrunder och talar olika språk. De måste lära känna varandra för att få en chans att bygga upp en fungerande organisation. För att arbetstagarrådets verksamhet skall kunna få någon kontinuitet och bedriva sin verksamhet på ett lämpligt sätt anser vi att de bör ges möjlighet att på bolagets bekostnad träffas mer än en gång . Den nationella lagstiftningen får begränsa finansieringen till att enbart gälla för en expert. Enligt vår uppfattning är det mindre lämpligt att fastställa generella regler i detta avseende. I många fall kan det vara skäligt med endast en expert, särskilt när det gäller förhandlingsdelegationens uppgift att förhandla om ett avtal. Det kan dock finnas situationer där kostnader för flera experter kan vara skäliga, t.ex. om förhandlingsdelegationen eller arbetstagar- rådet behöver företrädas av olika experter i olika delfrågor. Vi förordar därför att kostnaderna skall godtas i den mån de är skäliga. Kostnader för ledamöternas resor, logi och traktamenten samt för tolkning och översättning är normalt skäliga. Det skall särskilt anmärkas att de budgetregler vi föreslår alltid skall vara tillämpliga för förhandlingsdelegationen men för arbets- tagarrådet enbart i de fall då referensbestämmelserna skall tilläm- pas. Genomförandet av direktivet i Vårt förslag: Parterna skall förhandla i samarbetsvillig anda i syfte att nå fram till ett avtal om arbetstagarinflytande i europabolaget. Direktivets uppräkning av vad avtalet skall innehålla bör mot bakgrund av parternas avtalsfrihet uppfattas som en agenda över vad parterna har att ta ställning till under sina förhandlingar. Parterna skall förhandla i en samarbetsvillig anda i syfte att nå fram till ett avtal om hur arbetstagarinflytandet skall utformas i europabolaget. Det finns inte några gränser för vad ett avtal kan få innehålla. De begränsningar som görs i direktivet hänför sig i princip till formella krav, som anger att vissa beslut får fattas endast med kvalificerad majoritet. Ett sådant exempel är att direktivet tillåter förhandlingsdelegationen att helt avstå från inflytande enligt detta, under förutsättning att ett beslut om det fattas med kva- lificerad majoritet i delegationen, artikel 3.6. Parternas avtalsfrihet har dock ett undantag. I de fall europa- bolag bildas genom ombildning, är parterna förhindrade att avtala om en lägre grad av inflytande än den, som arbetstagarna har rätt till i det bolag som skall ombildas. I direktivet, artikel 4.2, upptas ett antal punkter som skall behandlas i avtalet. Mot bakgrund av att huvudprincipen är att parterna har fullständig avtalsfrihet, utgör punkterna endast en agenda för vad de är skyldiga att förhandla om. Något tvång att också komma överens på varje punkt finns inte. Eftersom för- handlingsdelegationen till och med kan besluta att avstå från transnationellt arbetstagarinflytande, skulle det uppenbart vara att gå för långt att i nationell lag reglera vad ett avtal måste innehålla. Detta innebär att giltigheten av ett avtal inte kan ifrågasättas endast på den grunden att det inte reglerar parternas mellanhavanden i alla de avseenden, som anges i direktivet. Det är alltså upp till parterna att bestämma i vilken omfattning de finner lämpligt att reglera de frågor, som finns omnämnda under de olika punkterna. Dock bör de diskutera frågeställningarna under varje punkt. Om resultatet av förhandlingarna emellertid skulle bli att arbetstagarna i praktiken avstår från ett effektivt inflytande, måste det föreskrivna kravet på majoritet för ett sådant beslut iakttas. Genomförandet av direktivet i Eftersom punkterna får förstås som en agenda för förhand- lingarna, anser vi oss inte förhindrade att göra ett förtydligande tillägg till punkten h) om omförhandling. Anledningen till detta är följande. Direktivet gäller vid tiden före och i samband med bildandet av ett europabolag. De omständigheter som då föreligger utgör grund för bedömningen av hur arbetstagarinflytandet skall bestämmas. Ändrade förhållanden därefter intresserar sig direktivet mycket måttligt för. Det finns inte något tydligt utrymme för den dynamiska process, som europabolaget undergår. Direktivets sta- tiska betraktelsesätt kan leda till stötande resultat om det inte alls finns utrymme för att ompröva graden av arbetstagarinflytandet vid ändrade förhållanden, när bolaget väl är bildat. Av denna anledning är det synnerligen väsentligt att parterna i avtalsförhandlingarna diskuterar frågan om förutsättningar för omförhandlingar och därvid särskilt överenskommer i vilka fall strukturella förändringar inom europabolaget och flyttning av europabolagets säte skall för- anleda omförhandlingar. Dessutom bör särskilt uppmärksammas behovet av att bestämma vad som skall gälla för det fall att eventuella omförhandlingar, både efter strukturella förändringar och efter att avtalsperioden löpt ut, inte leder till något nytt avtal. Avslutningsvis skall under detta avsnitt nämnas att det står parterna fritt att avtala om att välja att referensbestämmelserna skall gälla. Väljer parterna en sådan lösning bör de dock upp- märksamma referensbestämmelsernas innehåll och särskilt överväga i vilka delar dessa skall göras till avtalsinnehåll.