ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GS12360 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:360 om ersättningsjobb har frågat mig vad jag avser att göra för att berörda kommunledningar ska ha inflytande och kunna påverka den verksamhet som ersättningsjobb innebär. Frågan är ställd mot bakgrund av de planerade förändringarna i Försvarsmaktens verksamhet, och de åtaganden med anledning härav, som redovisats i propositionerna (2004/05:5) Vårt framtida försvar och (2004/05:43) Försvarsmaktens grundorganisation. Låt mig först säga att jag håller med om att det är viktigt att de statliga verksamheter som lokaliseras till de regioner som berörs mest av försvarsomställningen passar in i regionernas arbetsmarknad och näringsstruktur med mera. Regeringen har gett förre riksdagsledamoten i uppdrag att överväga och föreslå lämpliga lokaliseringar av statliga arbetstillfällen till dessa regioner. ska ta fram förslagen i bred dialog med regionala och lokala aktörer, däribland berörda kommuner. Därutöver ska även landshövdingarna, som givits i uppdrag att föreslå lämpliga åtgärder för ökad konkurrenskraft, hållbar tillväxt och sysselsättning i försvarsomställningsregionerna, samråda med bland annat kommunerna. Jag förutsätter att såväl som de berörda landshövdingarna har en dialog med kommunerna i dessa regioner, i enlighet med instruktionerna.
frs · GS12361 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:361 om serviceautomaters tillgänglighet för funktionshindrade har frågat socialminister vilka åtgärder hon avser att vidta för att öka serviceautomaters tillgänglighet. Arbetsfördelningen inom regeringen är sådan att det är jag som ska svara på frågan. Konsumenters tillgänglighet till varor och tjänster är en viktig välfärdsfråga. Utgångspunkten är att alla konsumenter ska ha möjlighet att ta del av tjänster som tillhandahålls av både privata företag och den offentliga sektorn. Ett sätt att ta del av dessa tjänster är genom användningen av serviceautomater, till exempel bankomater, biljettautomater och automater för återvinning av returglas. För många konsumenter innebär automatiseringen en förbättrad tillgänglighet. I och med att en allt större del av företagens och den offentliga sektorns tjänster blir automatiserade är det viktigt att så många som möjligt också kan använda tjänsterna. Men det är också viktigt att företagen och den offentliga sektorn kan erbjuda sina tjänster till dem som av någon anledning inte kan använda sig av automatiserade system. Inrättande av en automatiserad tjänst bör därför inte tas som intäkt för att man helt kan upphöra med personlig service. När det gäller de tjänster som tillhandahålls av de statliga myndigheterna regleras ansvaret för genomförandet av handikappolitiken i en särskild förordning (SFS 2001:526). Av förordningen framgår bland annat att myndigheterna särskilt ska verka för att deras lokaler, verksamhet och information är tillgänglig för personer med funktionshinder. har i samverkan med de statliga myndigheterna tagit fram konkreta riktlinjer för detta arbete. När det gäller den privata sidan har ett sektorsansvar för konsumentrelaterade handikappfrågor (prop. 1999/2000:79) Från patient till medborgare @ en nationell handlingsplan för handikappolitiken. Inom ramen för sektorsansvaret har bland annat gett stöd till konsumentorganisationen projektarbete kring tillgänglighet till serviceautomater. Frågan om tillgänglighet har jag uppmärksammat som en av konsumentpolitikens framtida utmaningar. Det kommer att framgå av en departementspromemoria som upprättats inom som ett led i arbetet med att ge regeringen underlag till en ny konsumentpolitisk strategi. Promemorian kommer att gå ut på remiss. Avsikten är att regeringen ska lämna en proposition till med förslag på inriktning och mål för hur konsumentpolitiken bör bedrivas. Där kommer frågan om tillgänglighet för funktionshindrade konsumenter att utgöra en viktig del.
frs · GS12362 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:362 om smärtsjukvården har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra smärtsjukvården. Smärta är en personlig upplevelse som endast den som upplever smärtan kan uttala sig om. Eftersom smärta är en varningssignal för skada, sjukdom, felaktig livsföring eller livsstil, finns frågan om att lindra smärta i hela vårdkedjan, från graviditet till vård i livets slutskede. Ett stort antal sjukdomar kan räknas upp där förekomst av smärta är ett allvarligt problem. Ansvaret för vårdens utformning och organisation ligger hos sjukvårdshuvudmännen. Landstingen har enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) en skyldighet att erbjuda god vård åt dem som är bosatta i . Det är i första hand sjukvårdshuvudmännen som ansvarar för att personalen har den kompetens och ges den vidareutbildning som krävs, för att kunna erbjuda vård av god kvalitet. Vården bör självklart vara så utformad att all smärta som är behandlingsbar också ska behandlas. Onödig smärta ska inte accepteras. Effektiva smärtbehandlingsmetoder finns tillgängliga. Det finns därför enligt min mening förutsättningar för att bedriva en tillfredsställande smärtvård med den kunskap som finns om detta problem. () granskar det vetenskapliga underlaget för olika behandlingsmetoders effektivitet vid långvarig smärta. Det sker i syfte att ge förutsättningar för ett bättre omhändertagande av personer med sådan smärta. Mot denna bakgrund är jag nu inte beredd att föreslå några särskilda åtgärder i denna fråga.
frs · GS12363 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:363 om drift av hotellverksamhet har frågat mig hur jag avser att agera för att ska upphöra med sin hotellverksamhet. Frågan förefaller vara ställd mot bakgrund av vissa uppgifter i massmedierna om att nämnden bedriver en verksamhetsfrämmande hotellverksamhet på bekostnad av sin kärnverksamhet. Låt mig därför få göra några klarlägganden. En av mest betydelsefulla och framgångsrika verksamheter bedrivs inom ramen för ateljéstudioprogrammet IASPIS (International Studio Program in ). Utöver att ge stöd till svenska bild- och formkonstnärer för att dessa ska kunna ställa ut utomlands, upplåter IASPIS även ateljéer till såväl svenska som utländska konstnärer i bland annat på i . På så sätt öppnar man för kreativa dialoger och samarbeten mellan konstnärer från och andra länder. För de utländska konstnärerna gäller att de erbjuds stipendier med vistelse här , ofta i samband med något utställningsprojekt i . För att lösa bostadsfrågan för de inbjudna konstnärerna hyr nämnden en fastighet på i , kallad Art hotel. Syftet är att på ett kostnadseffektivt sätt tillhandahålla ett boende för såväl nationella som internationella konstnärer som inbjuds att delta i IASPIS. Innan den nuvarande lösningen med en förhyrd fastighet fanns till hands krävdes det en betydande arbetsinsats från nämndens sida för att lösa bostadsfrågan för besökande konstnärers räkning, vilket bland annat medförde högre kostnader för andrahandshyror och för lokala resor när stipendiaterna spreds över hela . Verksamheten vid IASPIS, inklusive den förhyrda fastigheten, regleras i det årliga regleringsbrevet för och ingår därmed även i den årliga uppföljningen och prövningen av nämndens verksamhet. Av regleringsbrevet framgår bland annat att får förhyra en fastighet och upplåta lägenheter till konstnärer i samband med nämndens internationella och nationella konstnärsutbytesprogram. Nämnden får även bedriva kompletterande korttidsuthyrning av lediga rum och lägenheter i fastigheten. Inkomsterna disponeras av . Målgruppen för kompletterande korttidsuthyrning ska främst utgöras av företrädare för olika delar av internationellt och nationellt kulturliv. Syftet med den förhyrda fastigheten hotel är alltså att på ett kostnadseffektivt sätt tillgodose de inkvarteringsbehov som följer av nämndens uppdrag att främja internationellt konstnärsutbyte. Jag har därför inga planer på att stoppa verksamheten.
frs · GS12364 · 2004-11-23 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:364 om nya budgetprinciper har frågat om det är min avsikt att ändra nuvarande budgetprinciper. Konkret gäller frågan möjligheten för statliga myndigheter att föra över outnyttjade anslagsmedel till följande budgetår. I budgetpropositionen anger regeringen att budgeteringsmarginalen är mycket liten, närmare bestämt . har myndigheterna ackumulerade anslagsbehållningar på mer än . Dessutom har myndigheterna en kreditmöjlighet, det vill säga de kan låna mot nästa års anslag. Under utgiftstaket ska rymmas även eventuell nettoförbrukning av sparade och lånade medel. Mot denna bakgrund är det uppenbart att det finns en risk att utgiftstaket skulle kunna överskridas 2005. I budgetpropositionen anmälde därför regeringen att den avsåg att besluta om ett antal åtgärder som syftar till att nettoförbrukningen av anslagsbehållningar med mera inte överstiger noll kronor. Dessa åtgärder vidtas med stöd av 7§ lagen (1996:1059) om statsbudgeten där det anges att regeringen, när den tilldelar en myndighet ett anslag, får besluta om begränsningar i villkoren för utnyttjande av anslaget. Av 42 § budgetlagen framgår vidare att det är en skyldighet för regeringen att, om det finns risk att ett beslutat tak för statens utgifter kommer att överskridas, vidta sådana åtgärder för att undvika detta som den har befogenhet till. Regeringen har således en rätt att vidta åtgärder av det slag som är aktuella och en skyldighet att se till att utgiftstaket inte överskrids. Jag är emellertid medveten om att återkommande begränsningar i möjligheterna att använda sparade medel riskerar att undergräva långsiktigheten och effektiviteten i myndigheternas användning av anslagsmedlen. Jag vill dock betona att åtgärden innebär en beräkningsmässig förskjutning av anslagsförbrukning . Eftersom åtgärden är tillfällig saknas det anledning att se den i ett principiellt perspektiv. Mitt svar är alltså att jag inte har för avsikt att ändra nuvarande budgetprinciper i de avseenden som åsyftar. Avslutningsvis vill jag erinra om att finansutskottet (bet. 2004/05:FiU1) har tillstyrkt regeringens beräkning av förändringen av anslagsbehållningar . förutsätter således att inga anslagsbehållningar förbrukas .
frs · GS12365 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:365 om i har frågat vad jag avser att göra för att förhållandena på i svarar mot de kvalitetskrav som ställs på undervisningen inom det individuella programmet. Ansvarsfördelningen mellan stat och kommun innebär att ansvaret för utbildningen i gymnasieskolan ligger på kommunerna och tillsynen över utbildningsverksamheten på . Jag kan som minister inte ingripa i förhållandena på en enskild skola. Jag har emellertid erfarit att avser att inspektera skolorna i kommun efter kommande årsskifte och att inledande kontakter redan tagits med gymnasieförvaltningen där. Jag kommer självfallet att ta del av med stort intresse. Naturligtvis anser jag att det ska ställas höga krav på kvaliteten inom all utbildningsverksamhet. Regeringen känner till att kvaliteten på utbildningen på individuella program i gymnasieskolan varierar kraftigt mellan kommuner och skolor och att vissa elever till exempel endast får undervisning i ett fåtal ämnen eller . Det är viktigt att kvaliteten på individuella program höjs för att garantera att alla elever får de kunskaper de behöver för att kunna fortsätta på ett nationellt program. Regeringen uttalade därför redan i propositionen Kunskap och kvalitet @ elva steg för utveckling av gymnasieskolan (prop. 2003/04:140) som sin mening att alla elever på individuella program ska ha rätt till utbildning på heltid. Ett lagförslag med detta innehåll har presenterats i budgetpropositionen för . har beslutat om detta och övriga förslag i propositionen. Det utökade åtagandet för kommunerna kompenseras genom det generella statsbidraget med . Genom detta resurstillskott ges alla kommuner möjligheter att satsa på denna elevgrupp. Naturligtvis kommer regeringen att noga följa hur kommunerna tar detta ansvar.
frs · GS12366 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:366 om skatt på arbetskläder har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att traditionellt kvinnliga yrken ska jämställas med traditionellt manliga yrken när det gäller beskattning av arbetskläder som tillhandahålls av arbetsgivaren. Frågan har ställts mot bakgrund av att kommun erbjuder fria arbetskläder till personal som arbetar inom och att uttryckt att det aktuella tillhandahållandet av arbetskläder är en skattepliktig förmån för de anställda. Jag kan naturligtvis inte yttra mig om förhållandena i det enskilda fallet. Generellt gäller att förmån i form av arbetskläder som inte lämpligen kan användas för privat bruk är skattefri. Skattefrihet gäller i första hand skydds- och överdragskläder samt andra kläder som är särskilt avpassade för arbetet. Här avses främst kläder som på grund av arbetet utsätts för till exempel stort slitage eller kraftig nedsmutsning. Även förmån av kläder med särskild utformning eller som är anpassade till visst slags yrkesutövning, till exempel arbete i livsmedels-, restaurang- eller hotellnäring eller i sjukvården, är i princip skattefri. Som framgått finns för flera olika branscher arbetskläder vilka typiskt sett är undantagna från förmånsbeskattning. Det avgörande för förmånsbeskattningen är om det är lämpligt att använda de aktuella kläderna också privat. Detta är enligt min bedömning en ändamålsenlig ordning. Jag har inte för avsikt att vidta några åtgärder för att ändra bestämmelserna.
frs · GS12367 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:367 om trafiksäkerheten på enskilda vägar har frågat om jag avser att föreslå att statsbidragen till enskilda vägar höjs så att trafiksäkerheten kan ökas. Låt mig först säga att arbetet för ökad trafiksäkerhet är högt prioriterat av regeringen. Nollvisionen ligger fast. När det gäller enskilda vägar har det tvärtemot vad skriver inte skett någon sänkning av statsbidragen . Regeringen har i budgetpropositionen preliminärt beräknat delposten Bidrag för drift och byggande av enskilda vägar till . Utfallet för denna delpost var och budgeten 2004 var . Budgetpropositionen behandlas av . Det ankommer sedan på regeringen att i samband med regleringsbrevet slutligt besluta om anslagens fördelning på poster. regleringsbrev bereds inom .
frs · GS12368 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:368 om olika statsråds syn på friskolor har frågat statsministern vad denne avser att göra för att klargöra hur regeringen kommer att agera vad gäller förutsättningarna för fristående skolor med konfessionell inriktning. Frågan har överlämnats till mig. Den gemensamma skolan, där elever kan mötas oavsett vilken bakgrund de har, är kärnan i det svenska skolväsendet. Fördomar och motsättningar kan ha lättare att få fotfäste om inte elever träffas i en gemensam skola. Detta är grundläggande principer som gäller oavsett huvudman. Fristående skolor omfattas av samma värdegrund och samma mål som offentliga skolor. har ingått flera internationella överenskommelser som berör skolan och har bland annat åtagit sig att respektera föräldrars rätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran och undervisning som står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse. Enskildas och organisationers rätt att grunda och driva skolor förutsätter att undervisningen svarar mot de minimikrav som har ställts upp från det offentligas sida. Skollagen (1985:1100) anger som ett villkor för att en fristående grundskola ska godkännas eller att en fristående gymnasieskola ska förklaras ha rätt till bidrag, att skolan ska svara mot de allmänna mål och den värdegrund som gäller för utbildning inom det offentliga skolväsendet. Någon avvikelse från de allmänna mål och den värdegrund som gäller för det offentliga skolväsendet är alltså inte möjlig. I förarbetena till dessa bestämmelser sägs bland annat att i en fristående skola med konfessionell profil måste undervisningen i religionskunskap, men även utbildningen i övrigt, bedrivas under iakttagande av läroplanens krav på saklighet och allsidighet, öppenhet för skilda uppfattningar, tolerans samt möjligheter till personliga ställningstaganden. Det är uppenbart att det finns ett intresse hos konfessionella organisationer att bedriva skolor och att det i familjer finns intresse att ha sina barn där. Det finns ingen ambition hos regeringen att förbjuda detta så länge skollagen följs. Om detta råder det inga skilda meningar.
frs · GS12369 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:369 om förhållandena vid förvaret i har frågat mig vilka åtgärder jag planerar för att rätta till de brister i fråga om förvarsverksamheten som påtalats av kommissionär och medborgarnas flyktingombudsman. För att utveckla och förbättra verksamheten vid förvarsenheterna följer kontinuerligt upp verksamheten. Jag har erfarit att fram till kommer att genomföra inspektioner av samtliga förvar, inklusive förvaret i , i syfte att säkerställa att kvaliteten på förvaren är hög och jämn, att rutiner finns och följs, att rättssäkerheten är hög och att de förvarstagna bemöts korrekt. Vad avser förhållandena vid förvarsenheter ska de så långt som möjligt likna de förhållanden som finns inom verkets mottagandeverksamhet med undantag för att personerna rent faktiskt inte kan lämna lokalerna. Målsättningen för den fysiska miljön på förvaren är att det ska finnas utrymme för besök, aktiviteter, religionsutövning samt möjlighet att vistas utomhus. Samtliga förvarstagna vid förvaret i har möjlighet att vistas utomhus, på en rastgård, per dag. Förvarstagande är något som sker som en sista utväg. Ett förvarstagande är en ingripande åtgärd varför det måste ställas höga krav på rättssäkerheten. Vad jag erfar från finns vissa problem inom förvarsverksamheten. Med anledning härav avser jag att ta initiativ till att tillsätta en utredning för att se över förvarsverksamheten bland annat avseende rättssäkerhetsfrågor och tidsgräns för förvarstagande.
frs · GS12370 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:370 om åtgärder för en bättre psykvård har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med de allvarliga problem som finns inom psykvården i och i resten av landet. Jag vill inledningsvis understryka att psykiatrin är en av mina högst prioriterade frågor. Det är av högsta vikt att staten och huvudmännen tar ett gemensamt ansvar för att stärka och utveckla psykiatrin. Tillgängligheten till vården, liksom samverkan mellan huvudmännen, måste förbättras. Jag anser att regeringen, när man utsåg en nationell psykiatrisamordnare, tydligt visade att man är beredd att vidta kraftfulla åtgärder för att komma till rätta med de brister som visat sig finnas inom psykiatrin. Uppdraget till samordnaren handlar om att samordna och stärka utvecklingsarbetet, att identifiera och analysera problem samt att föreslå åtgärder som ger positiva effekter på vården, den sociala omsorgen och rehabiliteringen av personer med psykiska sjukdomar eller funktionshinder. Psykiatrisamordnaren för nu en aktiv dialog med huvudmännen och andra berörda aktörer med syfte att uppnå förbättringar på såväl kort som lång sikt. Regeringen har, med utgångspunkt i de förslag som psykiatrisamordnaren redovisat, i budgetpropositionen föreslagit att det inom psykiatrins område avsätts och . Syftet är att förbättra tillgängligheten till vård och socialt stöd samt att utveckla verksamheter för personer med psykisk sjukdom eller psykiskt funktionshinder. Regeringen avser också att teckna en överenskommelse med och om att av de medel som tidigare hanterats inom den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården ska satsas på förbättringar av psykiatrin under åren 2005@2007. Jag vill även nämna att regeringen föreslagit kraftigt ökade tillskott till kommuner och landsting 2005 och 2006 i samband med den ekonomiska vårpropositionen 2004 och budgetpropositionen . Sammantaget anser jag att tillskotten till huvudmännen innebär att förutsättningarna inom psykiatrins område förbättras avsevärt. Det är ett allvarligt problem om den rättspsykiatriska vården tar resurser av övrig psykiatrisk vård eller medför att vården inte kan bedrivas rationellt. Frågan har bland annat uppmärksammats av , som i betänkandet Psykisk störning, brott och ansvar (SOU 2002:3) har utrett frågor om ansvar och påföljder för psykiskt störda lagöverträdare och finansieringen av den rättspsykiatriska vården. Betänkandet bereds inom . Jag vill avslutningsvis understryka att psykiatrisamordnaren, inom ramen för sitt uppdrag, kommer att titta på psykiatrin i sin helhet och i nära dialog med regeringen utreda och lämna förslag till de åtgärder som är nödvändiga för att stärka och utveckla området.
frs · GS12371 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:371 om vitesföreläggande inom sjukvården har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta så att vitesföreläggande inte behöver användas inom vården. Jag vill börja med att påpeka att hälso- och sjukvården inte är eller ska vara undantagen från de arbetsrättsliga regler som gäller i . Däremot är det självklart så att hälso- och sjukvården ska bedrivas på ett sådant sätt att vitesföreläggande inte behöver utdömas. Vårt sjukvårdssystem är uppbyggt enligt principen att det är sjukvårdshuvudmännen som, utifrån de grundläggande bestämmelserna i hälso- och sjukvårdslagen, ansvarar för att medborgarna erbjuds hälso- och sjukvård och för organiseringen av vården. Grundtanken är att det är huvudmännen som är bäst lämpade att göra de prioriteringar av resurserna som behövs för en bra vård. vill jag framhålla att regeringen gör stora satsningar för att stödja sjukvårdshuvudmännen i deras arbete. I och med den nationella handlingsplanen för hälso- och sjukvården och den så kallade tillgänglighetssatsningen har regeringen satsat ca 12,6miljarder kronor för att öka tillgängligheten och kvaliteten inom hälso- och sjukvården. Dessa satsningar fortsätter även kommande år. I budgetpropositionen har regeringen avsatt till en fortsättning på nationella handlingsplanen och extra till en särskild satsning på psykiatri. Regeringen avsätter dessutom 1,95miljarder kronor för en satsning på vårdgaranti och förbättrad tillgänglighet. Regeringen har därutöver föreslagit kraftigt ökade tillskott till kommuner och landsting för . Lagstiftningen och ansvarsfördelningen på området är således klar, som regeringen genomför satsningar och tillför extra medel för utvecklingsarbete och kvalitetssäkring. Jag anser att förutsättningarna finns för att sjukvårdshuvudmännen ska kunna ta sitt ansvar och erbjuda patienterna den vård de behöver som de garanterar en god arbetssituation för personalen.
frs · GS12372 · 2004-11-24 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:372 om nikotinersättningsprodukter har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att möjliggöra för rökare att kunna inhandla nikotinersättningsprodukter också på ställen där produkter med högre nikotinhalt saluförs. Regeringens uppfattning är att dagens svenska apoteksmodell fungerar mycket väl. I syfte att också fortsättningsvis upprätthålla en hög patientsäkerhet och god folkhälsa är det därför regeringens ambition att behålla dagens struktur där ansvarar för detaljhandelsförsäljningen av läkemedel till konsument. ska enligt verksamhetsavtalet med staten ha ett rikstäckande system för landets läkemedelsförsörjning. Bolaget bör också, enligt samma avtal, erbjuda kompletterande kundkanaler förutsatt att detta sammantaget leder till en bättre tillgänglighet. Med hjälp av dagens ca 900 apotek plus ca 1000 apoteksombud uppnås en god tillgänglighet över hela landet. arbete med att ytterligare utveckla och förbättra tillgängligheten är en viktig och naturlig del i bolagets arbete som jag uppmuntrar. Det svenska apoteksmonopolets förenlighet med EG-fördraget är föremål för prövning i . Regeringens ambition och uppfattning är, som nämnts, emellertid att dagens svenska apoteksmodell fungerar väl och ska bibehållas och utvecklas. Jag är inte beredd att nu genomföra några förändringar av nuvarande lagstiftning.