frs · GR121590 · 2004-09-15 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:1590 om smittoutbrott har frågat jordbruks- och konsumentministern om vilka åtgärder hon avser att vidta för att myndighetsansvaret avseende risk för smittspridning ska klargöras. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som svarar för frågor som rör smittskydd. Frågan har därför överlämnats till mig. Enligt den nya smittskyddslagen är det som har ansvaret för att behövliga smittskyddsåtgärder som riktar sig till människor vidtas inom . finns bestämmelser om smittskyddsåtgärder som rör djur, livsmedel och andra objekt i , livsmedelslagen, lagen om provtagning på djur m.m., epizootilagen och zoonoslagen. Ansvaret för att vidta åtgärder enligt dessa lagar faller på berörd kommun eller berörd nationell myndighet. Smittskyddsverksamheten omfattar således ett stort antal olika huvudmän på central, regional och lokal nivå. Detta medför att det är av stor vikt att dessa aktörer samverkar och att de smittskyddsåtgärder som behöver vidtas samordnas. Detta gäller i synnerhet i ett tidigt skede av utbrottet innan sjukdomsorsaken är fullständigt klarlagd samt vid smittutredningar som inbegriper både människor, djur, livsmedel och andra objekt, som det nu aktuella legionellautbrottet. presenterade regeringen en proposition (prop. 2003/2004:30) med förslag till en ny smittskyddslag och vissa andra författningsändringar på smittskyddsområdet. Ett syfte med förslagen i propositionen var att förtydliga ansvarsförhållandena när det gäller det objektinriktade smittskyddet samt att stärka samordningen och samverkan mellan olika huvudmän. Vid behandlingen av propositionen beslutade att i huvudsak anta regeringens förslag. Den nya smittskyddslagen och övriga författningsändringar trädde i kraft . Ett problem med den tidigare regleringen av det objektinriktade smittskyddet har varit att det funnits ett ansvar att vidta åtgärder såväl enligt den tidigare smittskyddslagen som enligt andra lagar och att problem därmed har kunnat uppstå vad gäller bland annat ledningsansvar. För att komma till rätta med sådana problem har den nya smittskyddslagen givits en klarare inriktning på åtgärder som riktar sig till människor. De smittskyddsåtgärder som riktas mot objekt och djur regleras i stället i sin helhet i andra lagar. har förhållandet mellan och övriga lagar som styr det objektinriktade smittskyddet preciserats. Enligt den nya smittskyddslagen ges smittskyddsläkaren ett samlat ledningsansvar för smittskyddet för människor inom det landsting där han eller hon är verksam. I smittskyddsläkarens uppgifter ingår därvid att se till att behövliga åtgärder vidtas och att verka för en effektiv samordning av smittskyddsåtgärderna. För att förbättra förutsättningarna för en nationell samordning ges även ett övergripande nationellt ansvar för att befolkningen ges ett gott skydd mot smittsamma sjukdomar. Genom att ansvaret regleras i lagen får bland annat ett uttryckligt ansvar för att initiera och samordna smittskyddsarbetet vid större utbrott som berör hela landet eller flera landsting. I den nya lagen stärks även skyldigheten för smittskyddsläkaren, andra berörda myndigheter och kommunen att informera och samråda med varandra väsentligt. I sin roll som nationellt expertorgan har en central funktion i det nationella smittskyddsarbetet. Genom att institutet har ansvaret för den nationella epidemiologiska övervakningen är institutet ofta det organ som först får kunskap om större smittutbrott. Institutet har även till uppgift att lämna information till och andra berörda så att de kan fullgöra sina uppgifter inom smittskyddet. I institutets uppgifter ingår även att lämna information till allmänheten och medierna om aktuella smittutbrott. Det slutliga ansvaret för att bedöma behovet av åtgärder vilar dock fullt ut på de operativt ansvariga myndigheterna, det vill säga när det gäller objektinriktade åtgärder på berörd kommun eller nationell myndighet beroende på bestämmelserna i tillämplig lag. Mot bakgrund av de förändringar som genomförts av smittskyddslagstiftningen i syfte att förtydliga ansvarsförhållandena när det gäller objektinriktade smittskyddet och att stärka kraven på samverkan och samordning ser jag inga behov av ytterligare åtgärder. Jag avser emellertid att följa upp de förändringar av smittskyddslagstiftningen som genomförts och vid behov återkomma med ytterligare förslag.