frs · GS121686 · 2004-06-01 00:00:00 — Svar på fråga 2004/05:1686 om kvinnors ekonomiska möjligheter Den fråga som ställt berör flera olika områden inom regeringens arbete. En del av dessa områden har andra statsråd det primära ansvaret för. refererar till en rapport, Global gender gap, utgiven av . Inom området Economic opportunity skulle enligt ha mätts "tillträde till högre positioner och avancemang i yrket, längd och ersättning för föräldraledighet, löneskillnader mellan kvinnor och män samt tillgång till barnomsorg". Med utgångspunkt från detta "område" har hamnat först på tolfte plats i en rankninglista. undrar vilka åtgärder regeringen tänker vidta för att förbättra kvinnors ekonomiska möjligheter, kvinnors möjligheter att vinna tillträde till högre positioner och avancemang inom yrket. Efter att ha tagit del av rapporten, kan jag konstatera att kriterierna "tillträde till högre positioner och avancemang inom yrket" samt "löneskillnader mellan kvinnor och män" överhuvudtaget inte mäts inom området Economic opportunity. Trots det kan det vara på sin plats att redogöra för regeringens insatser för att öka kvinnors ekonomiska möjligheter. tillhör de länder, som har den högsta förvärvsfrekvensen i . Fler kvinnor än män har eftergymnasial utbildning. Förutsättningarna för kvinnor att försörja sig och nå högre positioner i samhället är alltså goda. Jämförelser med andra länder är alltid vanskliga. När det gäller andelen kvinnor på höga poster måste man förutom förvärvsfrekvens också ta hänsyn till bland annat organiseringen av arbetet, vilket bland annat innefattar vad man skulle kunna kalla "chefstäthet". I rapporten i förändring (SOU 2003:16), finns ett avsnitt med internationella jämförelser baserat på statistik från . Sammantaget kan man säga att placerar sig väl när det gäller könsfördelningen bland samtliga chefer, men mindre bra när det gäller andelen kvinnor som är chefer i procent av de sysselsatta (eftersom vi har så hög förvärvsfrekvens bland kvinnor). Det innebär inte att vi är nöjda med den nuvarande situationen, även om påtagliga förbättringar har skett . Inom den offentliga sektorn, där hälften av de yrkesverksamma kvinnorna i är anställda, är hälften av cheferna kvinnor, hälften män. Regeringen har och framåt aktivt arbetat inom den sektorn för att ge kvinnor tillträde till ledande positioner och till platser på styrelsenivå. I styrelserna för statliga myndigheter är sammansättningen hälften kvinnor, hälften män och i de statliga bolagen har vi i genomsnitt kvinnor, män. När det gäller de högsta chefsposterna för våra myndigheter utgör kvinnorna numera en tredjedel från att endast ha varit . När det gäller den privata sektorn har regeringen inte samma möjligheter att styra utvecklingen. Här har regeringen med stor otålighet väntat på att näringslivet självt tar ansvar och ser till att all kompetens tas till vara. Regeringens arbete har på det området huvudsakligen handlat om att uppmuntra och inspirera till en utveckling och att visa på verktyg att förändra situationen. Med det syftet har vi bland annat drivit två stora projekt. I det första, Jämnt på toppen, deltog runt 300 företag och bortåt 1000 deltagare landet runt: verkställande direktörer, styrelseledamöter och chefskandidater. I det andra, som var ett EU-projekt tillsammans med , och , fördjupade vi det metodiska arbetet och inkluderade ett antal internationella rekryteringsfirmor i arbetet. JämO kommer att följa upp de handlingsplaner för att främja fler kvinnor på ledande poster, som de deltagande företagen har utarbetat. har vi också inbjudit näringslivet till de så kallade Nalenkonferenserna om jämställdhet. I samband med remissbehandlingen av rapporten i förändring (SOU 2003:16), arrangerade vi en debatt i för näringslivet. Med anledning av rapporten hade vi också två rundabordskonferenser med näringslivet. Regeringen har alltså inspirerat, uppmuntrat och visat på vägar att gå. Men utvecklingen går alltför långsamt. Jag blir alltmer klar över att det som saknas är den verkliga viljan att förändra. En del företag tar till sig budskapet och ser också affärsmöjligheterna i en jämställd ledning. Andra, tyvärr, fortsätter i gamla banor, där män väljer män just därför att de är män. Och måste regeringen också överväga andra, mer tvingande, metoder. Synlighet är ett viktigt vapen i kampen för jämställdhet. Därför måste företagen nu redovisa i årsredovisningen hur könsfördelningen i ledningsgrupp och styrelse ser ut, detta i enlighet med den nya lagstiftning vi införde från . ska vi följa upp vilket genomslag denna lag fått. Om inget annat får fart på utvecklingen får ytterligare lagstiftning övervägas. kommer vi därför att överlämna ett uppdrag till en utredare. Enligt uppdragsbeskrivningen ska utredaren lämna förslag på bolagsrättsliga regler som säkerställer att av styrelseledamöterna i stora aktiebolag är av vardera könet. Förutom de fördelar jag nämnde ovan kommer en jämnare könsfördelning i styrelserna att göra kvinnor synliga, göra det till en vana att också leta bland kvinnliga kandidater och på så sätt också medverka till att också kvinnor kan komma i fråga för högre operationella poster. När det gäller osakliga löneskillnader på grund av kön så vill jag påminna om att jämställdhetslagen har skärpts . Det är ännu för tidigt att säga om denna skärpning har medverkat till att löneskillnaderna mellan kvinnor och män reducerats. Vidare håller regeringen tillsammans med samarbetspartierna på att ta fram en nationell handlingsplan för arbetet att avskaffa osakliga löneskillnader på grund av kön. Handlingsplanen ska behandla flera aspekter: lagstiftning, lönebildning, fördelning av betalt och obetalt arbete, arbetsrätt, utbildning, föräldraansvar med mera. Jag vill avsluta med att poängtera mäns ansvar för att öka sin del av ansvaret för hem och barn. I ett land som där i stort sett alla vuxna kvinnor och män yrkesarbetar, är det av avgörande betydelse för deras möjligheter att på lika villkor göra karriär, att kvinnor och män delar på det obetalda arbetet. Det är hög tid att männen ändrar sitt beteende. Det är fortfarande kvinnorna som utför det mesta obetalda arbetet. Det är huvudsakligen kvinnor som deltidsarbetar. Och följaktligen får kvinnor lägre inkomst, färre möjligheter till avancemang och lägre pension. Och barnen har fortfarande inte lika tillgång till mamma och pappa.