frs · GR12993 · 2004-03-31 00:00:00 — Svar på fråga 2003/04:993 om lika villkor för vallfröproducenterna har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att reformeringen av EU:s jordbrukspolitik inte ska drabba enskilda producenter av vallfrö oskäligt hårt och för att inte snedvrida konkurrensen med de finländska producenterna. Den beslutade reformen är mycket radikal genom att stöden kommer att frikopplas. Detta innebär att i stället för att stöden styr produktionen kommer konsumenter och marknaden i större utsträckning att styra vad som produceras. Detta kommer att innebära en stor förändring för jordbruket och framför allt för de sektorer där produktionsstöden utgör en stor andel av de totala intäkterna. Det förslag till genomförande av jordbruksreformen i som lagts fram av en interdepartemental arbetsgrupp innebär att reformen ska genomföras i form av en blandmodell. Detta innebär att de flesta stöden föreslås regionaliseras och fördelas på all mark. För vissa produktionsformer såsom mjölk och nötkött där stöden per hektar är högre än de genomsnittliga stöden i en region och där företagen ofta gjort stora investeringar föreslås en del av stöden fördelas ut gårdsvis för att övergången till det nya frikopplade stödet inte ska slå alltför hårt. Regelverket ger medlemsländerna en möjlighet att fortsatt koppla vallfröstödet till produktionen. Det finns dock flera skäl att istället välja full frikoppling. Ett av dessa är, förutom att det ligger i linje med principen i reformen att stöden ska frikopplas, att regelverket innebär att ett sådant val leder till sämre återflöde av EU-medel till och det svenska lantbruket. Vid en regionaliserad stödmodell, vilket blandmodellen är, innebär en koppling av stödet till timotejfrö att de producenter som odlar timotej kommer att gå miste om det frikopplade gårdsstödet. Även om enskilda producenter av timotejfrö genom valet av full frikoppling och blandmodellen kommer att få ett mindre stöd jämfört med bedöms inte lönsamheten försämras i motsvarande grad för de enskilda producenterna. Reformen innebär bland annat att odlingen av andra vallfröslag, som erhåller ett lågt utsädesstöd, kommer att bli mer intressanta att producera. Det kommer därför att vara möjligt att förbättra lönsamheten genom att byta gröda. För de producenter som väljer att fortsätta producera timotejfrö innebär reformen nya produktionsförutsättningar. I de fall de samlade intäkterna minskar kan en viss anpassning av odlingsåtgärderna förbättra odlingskalkylen något. Frågan är dock hur mycket intäkterna minskar. Bedömningen är att behovet av frö även i fortsättningen i hög utsträckning kommer att täckas av frö som produceras inom EU. För att det ska produceras tillräckligt med frö kommer därför industrin att bli tvungen att justera priset uppåt något. Hur mycket priset justeras beror dock på den totala produktionen globalt. Det är detta som gör det så betydelsefullt hur andra medlemsländer genomför reformen. Samtliga länder som bestämt sig, eller indikerat, hur de avser att genomföra reformen har sagt att de kommer att frikoppla stödet till den utsädesgrupp där timotej ingår. , som är EU:s största producent av timotejfrö, har indikerat att man avser att genomföra reformen 2006. har ännu inte tagit ställning till hur man avser att göra med stödet till utsäde. Generellt kan sägas att frikoppling av stöd är utgångspunkten för reformen vilket givetvis kommer att beaktas av när man gör sitt val. Genom att betalar ut nationellt stöd till vallfrö, som är begränsat till en produktion för inhemsk konsumtion, samt att den nuvarande produktionskvoten kommer att bibehållas vid en koppling är det trots allt en begränsad risk för att en eventuell koppling av stödet i skulle innebära en ökad odling. Det finns dock i en sådan situation skäl för att följa upp den finländska produktionen så att deras produktion inte ökar och att de med hjälp av nationellt stöd påverkar marknaden för exempelvis timotejfrö utanför på ett otillåtet sätt.