frs · GS12504 · 2004-12-08 00:00:00 — Svar på frågorna 2004/05:503 om genderutbildning för snabbinsatsgrupper och 504 om finansiering av civila snabbinsatsgrupper har ställt två frågor om förslag om att EU ska inrätta civila snabbinsatsgrupper inom ramen för den europeiska försvars- och säkerhetspolitiken. Den ena frågan gäller hur vi avser att genomföra FN:s säkerhetsråds resolution i dessa snabbinsatsgrupper och den andra hur de svenska resurserna till dessa snabbinsatsgrupper ska finansieras. Jag har valt att besvara frågorna i ett sammanhang. Det är uppenbart att efterfrågan på civila EU-instrument i olika krisområden i världen har ökat. Förutom pågående rådgivande polisinsatser i Bosnien och och samt en insats för att stärka rättssektorn i , har EU beslutat om att inleda en rådgivande polisinsats i Republiken . Vidare har EU beslutat att inleda förberedande planering för en eventuell rådgivande och utbildande- polis-, rättsstats- och offentlig förvaltningsinsats för . Dessutom stöder EU polissektorn i den palestinska myndigheten med framför allt rådgivning. Från svensk sida menar vi att denna ökade efterfrågan på EU:s civila krishantering också kräver att EU utvecklar sina instrument, inklusive förmågan att agera snabbt när så krävs. Jag är övertygad om att snabba civila EU-insatser i ett konfliktområde ibland kan leda till att behovet av att större och mer kostsamma militära insatser minskar. Vi har därför lanserat detta förslag om att EU, baserat på de kapaciteter som finns , ska utveckla en förmåga att sända ut civila snabbinsatsgrupper på kort varsel. Vårt förslag är att dessa insatsgrupper i vissa fall ska kunna sändas ut 5@10 dagar efter beslut. Dessa civila snabbinsatsgrupper är tänkta att kunna användas på flera sätt. De är tänkta att kunna komplettera militära snabbinsatsstyrkor med civila instrument i ett konfliktområde, att kunna användas som ett förebyggande instrument i konflikter där EU snabbt vill kunna vara närvarande för att stabilisera läget samt för att förbereda för större civila insatser. Jag vill dock understryka att detta svenska förslag är under förhandling inom EU och att vi ännu inte vet vilket slutgiltigt mottagande det kommer att få. När jag lanserade förslaget på ministerrådsmötet fick det allmänt stöd, men detaljerna kommer att utarbetas . Vad gäller genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor, fred och säkerhet menar jag att vi inom EU:s civila insatser ska sträva efter en jämn könsbalans, liksom för övrigt även i EU:s militära insatser. Bland de expertrådgivare som har anmält beredskap att kunna bidra med till EU:s civila krishantering vill jag framhålla att det finns jämställdhetsrådgivare. Det är vår ambition att jämställdhetsrådgivare ska kunna tjänstgöra inom alla former av civila EU-insatser, även snabbinsatser. Jag kan vidare säga att driver frågan om genomförande av FN:s säkerhetsråds resolution i såväl civila som militära krishanteringsinsatser i de planerings- och styrdokument som tas fram inför varje enskild operation. Exempel på detta är både EU:s militära insats i Bosnien och och den kommande polisinsatsen i Republiken . Vi kommer att fortsätta att driva denna fråga även gällande EU:s civila snabbinsatsgrupper. Vad gäller finansieringen av utsändande av svensk personal till EU:s civila snabbinsatsgrupper kommer denna att ske på sedvanligt vis för EU:s civila krishantering. Det innebär att kostnaden för utsändande av svensk personal i civila insatser i länder som har status som utvecklingsländer finansieras över biståndsanslaget och att insatser i andra länder finansieras över övriga relevanta anslag som regeringen disponerar. Det är en självklarhet att de personer som kommer att ingå i de civila snabbinsatsgrupperna ska få lämplig utbildning och att de ska kunna förbereda sig på rätt sätt. Finansieringen av den beredskap som måste hållas behöver ytterligare utredas. En förutsättning är dock att berörda nationella verksamheter inte påverkas negativt. De exakta formerna för förberedelser och utbildning av de civila snabbinsatsgrupperna är av naturliga skäl inte utarbetade. Jag kan dock peka på att nationell utbildning i krishantering bland annat genomförs av , , Försvarshögskolan, stiftelsen till kvinna, och . Vidare finansierar och driver ett utbildningsprogram inom civil krishantering med utbildningsanstalter inom hela EU. Jag hoppas att dessa utbildningar ska kunna anpassas även för civila snabbinsats-grupper. Att jämställdhetsaspekter utgör en del av dessa utbildningar ser jag som nödvändigt.