prot · GR0988 · 2004-03-25 00:00:00 — Om du väntar kommer dessa förslag upp som regeringsförslag. Jag tycker att det är lite synd att behöva vänta på det. Jag ska ge en kort bakgrund som kan ha ett visst värde. Inom alla mänskliga gruppbildningar i varje fall av en viss varaktighet utformas det vissa regler, vissa normer, viss moral och vissa seder. En del av dessa handlingsmönster kallar vi för rätt, och de har juridiska regler som kallas för rättsregler. De framträder ju som lagar och förordningar, och det är det vi sysslar mycket med här, har jag förstått och lärt mig. Dessa ska också tillämpas. Definitionen av brott är ett straffbelagt beteende. Det ska finnas någon poäng med att ha en form av reaktion, ha ett straff för någonting. Det är ju att människor inte ska syssla med kriminaliserade handlingar, alltså inte begå brott. Vi vet alla att brottskurvan i stiger. Från majoriteten säger man att den har planat ut lite, men stiger den uppåt igen, om än inte som en raket. Jag tror själv mest på de förebyggande åtgärderna, men man kan inte bara ägna sig åt dem, utan vi måste också ägna oss åt andra typer av åtgärder för att förhindra brott. När det gäller vissa typer av brott som är speciellt avskyvärda kan vi framföra en begäran om en straffskärpning, som vi måste se till att de som redan har begått brott och är intagna får en möjlighet att återanpassas genom en genomtänkt och human kriminalvård. Vi har många reservationer. De är eleganta och oerhört framstående, tycker jag. Men jag kan inte gå igenom alla dessa, utan jag ska bara nämna några stycken för tids vinnande. Jag börjar med att ta upp reservation 5 om misshandel mot barn. Eftersom jag sitter i Brottsförebyggande rådets styrelse får jag tidningen den får ni också i justitieutskottet som är Brottsförebyggande rådets egen tidning. Där konstaterar man att antalet brott mot barn är förfärande stort. Det beror mycket på att man anmäler i större utsträckning, men ändå. Jag ska bara ange några siffror. Det är förfärligt trist att höra en massa siffror, men jag vill ge lite bakgrund till det som jag säger. anmäldes ca 1 200 misshandelsbrott mot barn , närmare 420 fullbordade våldtäkter mot barn , 6 400 misshandelsbrott mot barn mellan etcetera. Det är alltså en förfärande mängd brott som begås mot mycket unga människor. Då har en motion och en reservation om att man i bör införa ett särskilt barnmisshandelsbrott. Det är inte helt enkelt, det vill jag säga. Det finns många olika tekniska svårigheter, men det vore en signal som visade den avsky som vi känner mot den typen av brott. Vi har också ett förslag om att minimistraffet för grov barnmisshandel ska ligga . Det skulle visa att detta inte accepteras. Det här tycker majoriteten inte ännu, men vi vill att regeringen ska återkomma till med ett sådant förslag så snabbt som möjligt. Det andra som jag vill jag ta upp är det som min ordförande i detta exklusiva utskott pratade om, nämligen psykiskt störda lagöverträdare, reservation 20. Jag skulle kunna berätta mycket om det. Men det behöver jag inte, för det kan berätta om för er andra. Jag ska bara säga lite om detta. Jag påstår att det finns ett behov av en reformerad lagstiftning när det gäller psykiskt störda lagöverträdare. Det finns ett behov av en reformerad kriminalvård så att den får större förmåga att ta hand om intagna med psykiska problem. Tanken är ju att de som har psykiska problem ska få den vård som krävs när de döms till rättspsykiatrisk vård, och de som inte döms till det ska också få hjälp under sin fängelsevistelse. Då har vi ett förslag om en ny typ av institution, ett alternativt fängelse där de som behöver det kan få fortsatt psykiatrisk vård. Jag vet att det finns en psykansvarskommitté som håller på att arbeta, och det är ofta det svar man får. Men vi vill skynda på det arbetet så att det händer någonting. Ingenting har hänt med det . Slutligen vill jag ta upp reservation 21 om livstidsstraffet. För att ingen ska spekulera vill jag först säga att detta är en gammal kristdemokratisk motion som jag står och har stått bakom. Den har ingen koppling till de eventuella livstidsdomar som kan ligga i närtid. Det är inte tillfredsställande med detta icke förutsebara straff. Vi kristdemokrater vill att livstidsstraffet ska avskaffas. Det innebär inte att vi vill släppa fångarna loss för att det är vår, utan vi vill att det ska vara ett tidsbestämt längre fängelsestraff. Naturligtvis ska det inte vara den politiska makten som ska tidsbestämma straffet. Detta var några av de punkter som jag ville peka på. Jag skulle kunna peka på ytterligare punkter, men jag vill göra en kort sammanfattning. Jag tycker att det är viktigt med förebyggande åtgärder när det gäller straffrätten. Men det ska också vara klara signaler för att i större utsträckning visa vilket avsky vi känner för vissa brott, naturligtvis med inriktning på barn och kvinnor. Dessutom ska det vara en human kriminalvård och en erforderlig vård för intagna på anstalt med psykiska problem. Jag yrkar bifall till reservation 20. 124 (): I ett rättssamhälle med demokratiskt beslutade lagar som beskriver vad som är brottsliga gärningar följer straffen efter rättsprocessen så förutsägbart och rättvist som möjligt. Ett av huvudsyftena med påföljder måste vara att sträva efter att återföra och rehabilitera brottslingar till samhället. För oss i är inte längre straff och hårdare tag i rättspolitiken den väg som vi brukar förespråka. Vi tycker inte att det finns något bra empiriskt stöd för att en generellt mer repressiv och hårdare kriminalpolitik skulle leda till en minskad brottslighet. I stället förordar vi i Vänstern vanligtvis mer inslag av vård, behandling, utbildning och rehabilitering, eftersom många av dem som döms för brott har problem med missbruk och social utslagning. Men självklart måste det alltid kunna finnas undantag från vår huvudinställning när sakskälen är starka. Det gäller också i vår syn på straffen. Förra årets betänkande innehöll till exempel ett tillkännagivande med anledning av en motion från om påföljder för rattfylleri som leder till att den rattfulle kör ihjäl någon. Där blev utskottet enigt om att det behövdes en översyn av påföljderna, och beslutade om att ge regeringen detta till känna. Det behövs definitivt principer och linjer i politiken, men dogmatism är alltid av ondo. Goda sakskäl måste alltid respekteras. Detta var ett exempel på ett tillkännagivande. Som jag var inne på är det övertygelse att långa straff inte löser problemen med brottsligheten. Det kan i stället ha den rakt motsatta effekten, att människor mer definitivt ställs utanför samhället och alla viktiga sociala sammanhang. Det är alldeles särskilt viktigt att förbättra möjligheterna till rehabilitering för dem som döms till fängelsestraff. Det fanns tidigare en möjlighet att ansöka om frigivning efter halva strafftiden, och var emot beslutet att avskaffa den möjligheten. Vi har inte ändrat vår inställning. Vi tycker inte att utvecklingen har gett oss någon anledning till detta och föreslår därför i reservation 18 att möjligheten till halvtidsfrigivning för dem som döms till fängelsestraff återinförs. Ett sådant beslut måste enligt uppfattning kombineras med tydligt ökade rehabiliteringsambitioner för de frigivna. Vi måste självfallet eftersträva att de förstagångsdömda inte ska återfalla i brott som följs av nya straff. Den inställningen menar vi är både human och rationell. har andelen livstidsdömda ökat mycket kraftigt, vilket är en utveckling som vi i tillsammans med ett flertal andra partier är mycket kritiska till, och det har vi utvecklat i reservation 21. Livstidsstraffet är det strängaste straffet som kan utdömas i , och strafftiden bestäms genom regeringens nådeinstitut. Därmed skiljer livstidsstraffet ut sig från principen om förutsägbarhet som gäller för andra straff, vilket enligt vår mening är klart otillfredsställande. Vi är inte tillfreds med att enbart ändra ordningen för prövning av när de livstidsdömda ska friges, som föreslagits av en nu avslutad utredning. Vi menar att det inte räcker. anser att livstidsstraffet ska avskaffas. I ett särskilt yttrande belyser vi frågorna om förtryck, våld och diskriminering av homosexuella, bisexuella och transpersoner i samhället. Det brister fortfarande på flera sätt i lagstiftningen för dessa grupper. Vi utvecklar ett närmare resonemang kring detta i det särskilda yttrandet. arbetar med dessa frågeställningar, och vi reserverar oss därför inte utan avvaktar kommitténs förslag. Men vi återkommer givetvis om behovet av åtgärder till skydd för transpersoner och åtgärder av andra problem inte tillgodoses på ett bra sätt. Jag står givetvis bakom reservationer men yrkar för tids vinnande bifall endast till reservation 18. 125 () replik: Vi hade väl alla önskat att antalet livstidsdömda inte skulle ha ökat. Det oroar Vänstern och det oroar oss alla. Men jag är inte i första hand oroad för att antalet livstidsdömda ökar utan för att antalet brott med det straffet, alltså mord, har ökat. Det är det som oroar mig och också borde oroa . Jag går över till en helt annan sak. När det gäller åtalspreskriptioner, , står ni bakom att grova brottslingar som rymmer, till och med fritas under vapenhot, och sedan håller sig borta bör slippa resterande fängelsestraff. Anser att det ska gälla vid alla typer av brott eller bara vid brott som inte är så allvarliga? 126 () replik: Jag vill något lite kommentera bredsida kring situationen för de livstidsdömda. Jag tycker att även bör reflektera lite grann över om det här straffet, som ju skiljer ut sig totalt från konstruktioner av andra straff, verkligen är i paritet med den tradition och de regler som gäller för hur vi utformar våra påföljder i landet. Jag tycker att det finns anledning att fundera över om det verkligen hjälper människor tillbaka till samhället. Jag tycker att det finns väldigt mycket som inte talar för det. Sedan pratade om åtalspreskription. Jag uppfattade att det var påföljdspreskription som menade. Jag får ärligt säga att jag inte har varit i utskottet som och är inte fullt uppdaterad när det gäller bakgrunden till preskriptionsreglerna i det här hänseendet. Det är självklart något som jag ska sätta mig in i. Det är ingen tvekan om det. Men jag kan ändå se att det huvudsakligen är humanitära skäl för att man använder påföljdspreskription. Man vill alltså inte att människor ska vara fredlösa, utan det ska finnas en bortre gräns för straffet. 127 () replik: Jag skulle vilja ställa en fråga om det här med livstidsdömda igen. Javisst, det är enkelt att avskaffa livstidsstraffet, för då kommer ju ingen att dömdas till livstid. Men blir det färre mord genom att man avskaffar livstidsstraffet? Jag bara frågar. Ja, , det här med påföljdspreskription är faktiskt ganska nytt. Det har inte förekommit i de andra betänkandena, utan det är en ganska ny fråga som har kommit upp, så vi är väl inte så insatta någon av oss. Men har tydligen, som en del av majoriteten, i alla fall tyckt att det här var okej. Då är min fråga: Står bakom det eller kan han tänka sig att tänka över det? Och humanitärt mot vem? Om man har rånat eller mördat och sedan sticker i väg när man kanske har ett par kvar och sedan kommer tillbaka efter kanske fem eller , menar jag inte att man ska få extra straff för att man har rymt, inte i denna reservation i alla fall. Men vad jag menar är att om man har blivit ådömd ska man sitta av dem. Det där att man stack kan man väl inte lasta någon annan för. Humanitärt mot vem, är min fråga. Är det mot brottsoffret? 128 () replik: Om det blir färre mord är ju en fråga som varken eller jag har någon möjlighet att ge några väl underbyggda svar på. Jag stöder mig på att vi ska använda samma principer för påföljdssättningen rakt igenom, och livstidsstraffet skiljer ut sig från alla andra påföljder genom att det inte är förutsägbart och att det inte är domstolar som bestämmer strafftiden, utan det är regeringen. Det är icke tillfredsställande. Jag tror definitivt att det inte är längden på straffen som är det avgörande. Jag var själv inne på att det behövs andra inslag . Dit hör till exempel behandling och rehabiliteringsinsatser. Med tanke på att väldigt många människor som sitter på våra fängelser har missbruksproblem är den typen av insatser väsentligare, tycker jag. Jag ska gärna erkänna att det här, som sagt, är nya frågor för mig. Jag tycker att den här frågan är mycket relevant och att det finns all anledning för oss allesammans att fundera noggrannare över den. Svaret är inte så uttömmande, men som sagt tycker jag att det är en human grundsats att ha de här preskriptionsreglerna. Men jag ska gärna sätta mig in i dem mer, och jag är övertygad om att vi får anledning att återkomma till frågan. 129 () replik: Jag vill först välkomna som vice ordförande i utskottet. Jag hoppas att vi får mycket trevlig tid för samarbete i de här frågorna. Det är ändå vi som är folkvalda. Regeringen är ju bara de utvalda. Det är du och jag som har ansvaret för lagarna som vi har i det här landet. Jag noterar med glädje betoning på vikten av behandling, rehabilitering och så vidare för att bekämpa brott och se till att brottslighet inte upprepas. Jag noterar också att lyfte fram det faktum att vi fick majoritet för att det i vissa fall ska kunna jämställas med dråp om någon sätter sig i en bil, kör berusad och kör ihjäl en människa. Jag är mycket glad för detta. Det betonar allvaret med rattfylleriet, som skördar så många människooffer och skapar så mycket lidande. Men då blir det ett litet mysterium, , hur man med dagens system, som leder till att människor med svåra alkoholproblem, häpnadsväckande kunskapsproblem eller helt sjuka attityder till alkohol och att köra bil, kan dömas till villkorlig dom och samhällstjänst. I praktiken kan det innebära att man kokar kaffe åt en ideell förening eller krattar lite löv i en park, men det innehåller ingen konfrontation med det underliggande problemet, nämligen det inte sällan grova alkoholmissbruk som man själv förnekat så . Man har lurat tingsrätten och kommer undan med detta. Och ditt svar är: Vi ska utreda. Jag menar att vi ska ändra på detta, för de här personerna behöver ju vård här och . För som vi inte ändrar på detta kommer fler människor att dömas till denna påföljd. De får ingen behandling och får fortsätta att köra rattfulla, och det är en katastrof, . 130 () replik: Jag måste naturligtvis hålla med om att samhällets behandlingsinsatser totalt sett för människor med missbruksproblem inom kommunerna, inom landstingen och också inom kriminalvården lämnar mycket övrigt att önska. 90-talet innebar en ren massaker på mycket av behandlingsinsatserna. Det är ett faktum som vi ska prata öppet om. Det måste byggas upp igen. Det är återigen både rationellt och humant att göra det. Det måste göras i öppna former i kommunerna och landstingen. Det måste naturligtvis också göras inom kriminalvården. Det är en långsiktig ambition som vi måste ha. Men vi måste också vara medvetna om att det här får ta tid och kosta pengar. Vi kan inte göra det på en gång, utan det får vara en långsiktig ambition. 131 () replik: Jag beklagar det lite. Jag tror att man kunde pröva med en annan påföljd. Till exempel är det ändå så att fotboja till viss del är självfinansierande. Skyddstillsyn innehåller oftast påverkansprogram. Det ska i alla fall ligga med. Jag har ingen illusion om att man ska kunna bota alla, rehabilitera alla från deras grava alkoholmissbruk. Men det är provocerande att folk kan passera en domstol utan att behöva konfronteras med detta senare, i sin påföljd. Det tycker jag är allvarligt. När vi pratar om att vara raka och öppna och jag uppskattar verkligen den anklangen från tänker jag på det här med vårt straffsystem. Om vi skulle reformera det och ta lite större grepp, tycker då att det finns stora poänger med att just använda sig av halvtidsfrigivning? Finns det pedagogiska poänger med att vi just sätter gränsen om man har skött sig efter att ha begått ett brott och dömts till fängelse ? Är inte poängen ändå att det finns ett system med individualisering där människor som är intagna känner att om jag arbetar, om jag behandlar mig, om jag utbildar mig blir det en förändring i fråga om strafftiden. Men om man totalt ligger stilla i cellen och inte bryr sig någonting, inte är aktiv på något sätt, får man sitta . Tycker att det är en konstig utgångspunkt? Är det här något heligt för och för ? Är halvtidsfrigivning så att säga en högre form av straffmätning? 132 () replik: Nej, jag har inga religiösa grubblerier kring det här med straffsatserna. Det är väl humana och rationella skäl som bör ligga till grund för våra beslut i de här frågorna. Jag tycker att det finns både humana och rationella skäl att åberopa när det gäller att återinföra möjligheterna till halvtid för de förstagångsdömda, alltså möjligheterna till detta när det finns skäl. Ofta handlar det om unga människor som man bör se till kommer in i andra banor, mer rationella och funktionella banor, så att man kan återvända i vettiga sociala sammanhang. Jag tror att möjligheterna till det kan öka om man hjälper till aktivt, naturligtvis med rehabiliteringsåtgärder som måste vara ambitiösa från samhällets sida. Låt mig också passa på att säga att när det gäller rattfylleri har vi en utredning på gång som det är viktigt att avvakta. Jag tycker inte, till skillnad från , att vi kan besluta om insatser där. Där måste vi avvakta den utredning som pågår för att just se över bland annat påföljderna. 133 (): Det var synd att inte skickade iväg sitt anförande till mig också. Då hade jag kanske kunnat ändra min inledning. Men jag kan lägga till lite. Förutom de 1 200 misshandelsbrotten mot barn i åldern , de 6 400 misshandelsbrotten mot barn och de 420 våldtäkterna kan jag lägga till lite ytterligare siffror. 1 450 sexuella utnyttjanden begicks mot barn . Det var också 3 600 olaga hot och 2 200 ofredanden mot personer . Det är fruktansvärt många brott mot barn. I 29 kap. 2 § föreskrivs att brott mot barn ska vara en försvårande omständighet, men det är uppenbart att detta inte räcker till. är straffen för till exempel misshandel av barn alldeles för låga. Just nu pågår en namninsamling i protest mot det låga straffet som utdömdes mot en man som sparkade ihjäl sin treårige styvson. Jag tror att många av er också har fått den namninsamlingen via mejl. Tusentals människor skriver på, och jag förstår verkligen deras reaktion och krav på hårdare straff. Grova brott mot barn ska innebära riktigt kännbara straff. anser att misshandel mot barn ska särregleras i . Vi vill ha ett barnmisshandelsbrott där straffskalan för grov barnmisshandel ger fängelse . Tyvärr har den socialdemokratiska regeringen och majoriteten i inte samma uppfattning. Regeringen är dock inte riktigt konsekvent i sina lagförslag. Justitieministern har aviserat att i den kommande sexualbrottspropositionen, när den nu kommer, ska våldtäkt mot barn särregleras. Varför inte våga ta samma steg vad gäller barnmisshandel? Jag vill härmed yrka bifall till reservation 5 under punkt 5 angående misshandel mot barn. Redan i förra årets debatt om straffrättsliga frågor tog jag upp rattfylleriet och straffet för den som rattfull kör ihjäl en annan människa. Frågan är så viktig att jag tänkte ta upp den också. Att sätta sig i bilen för att köra hem efter ett antal öl och groggar på krogen är enligt mitt sätt att se det ett medvetet risktagande. Den som begår en sådan handling är medveten om vad handlingen kan leda till men visar likgiltighet inför följderna. Därför menar jag att det finns ett eventuellt uppsåt och att rattfylleristen borde kunna dömas för dråp. Så har domstolarna inte valt att göra. Därför behövs en ny lagreglering. Det handlar inte bara om det högre straff som man kan få för dråp jämfört med vållande till annans död, utan det handlar också om en viktig signal mot det utbredda rattfylleri som sker på våra svenska vägar . måste man säga att det givetvis inte är så att hårdare straff stoppar rattfylleriet. Det är ett välkänt faktum att många dömda rattfyllerister fortsätter att köra fulla eftersom deras grundläggande problem inte har avhjälpts. Deras alkoholism finns ju kvar. Först och främst måste dessa personer få hjälp och vård för sin sjukdom. Vi i menar att den som dömts för rattonykterhet eller rattfylleri ska tvingas installera ett alkolås i sin bil för att få tillbaka körkortet. Det ska vara ett ovillkorligt krav. bör alla nytillverkade bilar ha ett alkolås. Det skulle radikalt minska rattfylleriet, men tyvärr tror jag inte att det skulle försvinna helt. I reservation 17 tar vi i upp en annan viktig fråga, nämligen straffen för upprepad brottslighet. Det är inte acceptabelt att den som begår en mängd brott det kan vara ett rån, några olaga hot, några bilinbrott och andra tillgreppsbrott kan, när han döms, i princip dömas till samma straff som en medbrottsling som bara har varit med vid ett rån. Den som har begått flera brott vid samma tillfälle, eller fram till domstolens avgörande, måste få känna att varje enskilt brott faktiskt ger ett straff. På samma sätt ska detta gälla den som återfaller i brott efter avtjänat straff. Brottslingar som vid upprepade tillfällen återfaller i brottslighet ska successivt och systematiskt dömas till längre straff. Detta måste komma till tydligare uttryck i . Jag vill också kort säga något om det förslag till strafflindring som vi för fram i reservation 19. är det så enligt 29 kap. 5 § 2 att rätten vid straffmätning ska beakta om den som begått brottet försökt förebygga eller avhjälpa eller begränsa skadliga verkningar av brottet. Detta har dock inte visat sig göra någon större skillnad. En rånare som väljer att lämna tillbaka sitt byte får i princip samma straff som om han inte lämnat tillbaka bytet. Jag anser att det finns anledning att se över detta. Man borde få en strafflindring om man samarbetar och om man lämnar tillbaka bytet. Detta skulle också kunna utvecklas till en nödvändig metod för polisen att genom överenskommelser komma åt kriminella högre upp i rangordningen, till exempel vad gäller narkotikahandeln. Till slut vill jag ta upp behovet av ny lagstiftning vad gäller psykiskt störda lagöverträdare. Arbete pågår i , men vi vet inte om det ens kommer en proposition . Frågan är svår, men vi måste ändå kunna hantera den eftersom dagens situation inte är acceptabel och inte överensstämmer med det allmänna rättsmedvetandet. Det finns väldigt mycket att säga angående psykiskt störda lagöverträdare. Jag nöjer mig med två principer som jag tycker ska vara vägledande i den kommande lagen. Alla som är tillräkneliga ska dömas till ett tidsbestämt straff för sitt brott. De som är otillräkneliga ska inte kunna ställas till svars och dömas för sina handlingar. De behöver helt annan hjälp, även om denna hjälp också med stor sannolikhet skulle innebära avskildhet från samhället i övrigt. Med denna lagändring skulle möjligheten att en mördare som dömts till rättspsykiatrisk vård släpps efter en försvinna. Det tror jag ligger i överensstämmelse med det allmänna rättsmedvetandet. Även om samtliga elva reservationer är viktiga och givetvis bra på alla sätt nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation 5 under punkt 5 angående misshandel mot barn. Föredrogs justitieutskottets betänkande 2003/04:JuU16 Straffrättsliga frågor. (forts. 13 §) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 11 § Beslut om ärenden som slutdebatterats SkU22 Allmänna motioner om fastighets- och förmögenhetsbeskattning Punkt 1 (Fastighetsbeskattningens inriktning) 1. utskottet 2. res. 1 (m) 3. res. 3 (kd) 4. res. 5 (mp) Förberedande votering 1: 25 för res. 3 10 för res. 5 222 avstod 92 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 39 för res. 1 25 för res. 3 193 avstod 92 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 134 för utskottet 40 för res.