prot · GS0948 · 2004-12-10 00:00:00 — Den är bra, och den har tillkommit för att ge ett skydd för de anställda. Borta är då arbetsgivaren ägde att fritt anställa och avskeda folk. De anställda som gör en viktig insats ska vara med i själva omställningen. Jag är fullständigt övertygad om att Försvarsmakten klarar av att hantera det. Det har gällt ett par punkter. I propositionen, som jag tycker att det är viktigt att här ställer sig bakom, har man tagit upp: Vad är det som är viktigt att uppnå? Då finns det ett antal verksamhetsmässiga och personalpolitiska mål angivna. Det blir naturligtvis ledtrådar när man sedan ska genomföra beslutet. Det är inte sant att det inte finns verktyg för överbefälhavaren. En punkt i propositionen har, vad jag förstår, utskottet med en bred majoritet ställt sig bakom, och det är att vi ändrar inriktningen av utbildningen av de värnpliktiga för att på så sätt ha bättre förutsättningar att bemanna de internationella insatserna. Då uppkommer frågan: Ska jag nu säga vad jag tycker att överbefälhavaren borde göra i de kommande förhandlingarna eller vad de olika fackliga organisationerna ska göra? Jag tror att det vore väldigt oklokt, för det beslutet är delegerat. Det betyder att jag skulle göra ett så kallat elefantinhopp i ett ganska känsligt spel och läge mellan arbetsmarknadens parter. Jag har en ganska stark tilltro till Försvarsmakten på den här punkten, och jag tror också att arbetstagarnas organisationer är måna om att finna en vettig lösning. Det handlar då också om att beakta vad vi ska ha vårt försvar till framöver. 91 (): Jag skulle väldigt kort vilja säga några ord om amfibiekåren, som ju är en av de funktioner i Försvarsmakten som verkligen tydliggör omställningen från det gamla invasionsförsvaret med kanonbatterier nedgrävda och nedsprängda i berget längs kusten till moderna insatsförband, rörliga förband som kan göra snabba insatser. transformerades Kustartilleriet helt och hållet till amfibiekåren. Man lämnade arvet med de fasta kanonbatterierna och satsade fullt ut på amfibiebataljoner, en förbandstyp som har hög grad av självständighet och stor rörlighet och som kan strida mycket effektivt i olika typer av skärgård eller andra kustområden. Den här bataljonen är skräddarsydd för rörlig strid i skärgårdsmiljö och kusttrakter. Den består av högrörliga, moderna enheter med smarta sjöminor och sjörobotar. Kustjägar- och granatkastarförband är en del av markstridsförmågan, och stridsbåtarna, som de flesta känner till, utnyttjas för att man snabbt ska kunna ta sig dit man vill. Inget annat land i världen har utvecklat den här kompetensen, som faktiskt gör den svenska amfibiekåren unik. Den svenska amfibiekompetensen är internationellt efterfrågad. Det har inte minst visat sig i de intresseförfrågningar som FN framfört till . Det finns två amfibieregementen, Amf 1 på och Amf 4 i , och därtill kommer Amfibiestridsskolan, som också ligger på . Sammanlagt är det enligt Försvarsmakten 1 110 officerare anställda på de här tre verksamhetsställena, varav 800 finns på plats och gör ett jobb på förbandet. Övriga amfibieofficerare tjänstgör på Högkvarteret, på de olika skolorna och på andra centrer. Som det ser ut just nu kommer alla dessa 1 110 att varslas och sägas upp eftersom varken något amfibieregemente eller Amfibiestridsskolan blir kvar på samma plats. Ett nytt amfibieregemente ska upprättas på , och alla har säkert trott att det skulle gå bra att omlokalisera regementet ifrån till . Men som det ser ut nu är det i första hand personal som tjänstgör på som kommer att bemanna amfibieregementet, och där bedöms behovet till ungefär 250 yrkesofficerare på plats plus 90 därutöver. Men de som har kompetensen, nämligen amfibieofficerarna, kommer förmodligen att hamna på den så kallade riksturordningslistan. Försvarsmakten har väldigt många kompetenta officerare, men de har olika kompetens, och i normala fall låter vi inte snickaren göra plattsättarens jobb eller tvärtom, trots att de båda betraktas som hantverkare. Att bygga upp en ny amfibisk kompetens tar tid och kostar mycket pengar, helt i onödan. Jag är mycket medveten om att det här delvis handlar om arbetsrätt, men jag tror inte att man var riktigt medveten om att konsekvenserna av att lägga ned alla amfibieförband och sedan flytta skulle bli så väldigt stora. Några skulle få åka lite längre, och några andra skulle få åka kortare. Om ni verkligen menar allvar med att vi ska ha en amfibiebataljon att använda i eller internationellt även måste det också finnas någon som kan utbilda de berörda, och jag har väldigt svårt att se hur det ska kunna gå till. 92 Försvarsminister (): Också jag har en stor respekt för kunskap och kompetens inom vår amfibiekår. Den har inte varit anmäld till de internationella styrkeregistren, och vi har sagt att vi får pröva frågan om det är rimligt. Det är inte alltid så att man efterfrågar den amfibiska förmågan, utan man ber om ett förband för att lösa vissa uppgifter. Då har vi valt att i beredskap ha vissa förband som svarar mot en bredare hotbild. Det är naturligtvis en resursfråga hur många typer av förband vi kan ha i beredskap , men frågan kommer att prövas eftersom vi har respekt för den amfibiska förmågan. Sedan vill jag säga att den redogörelse som du ger för vad som kommer att hända vid omflyttningarna och förändringarna är din tolkning av lagen om anställningsskydd. Jag tror att det är väldigt viktigt att komma ihåg det. Det är din tolkning. Det är vidare så att vi inte har avskedat officerare i det här landet. fanns varken lagen om anställningsskydd eller motsvarande, men jag är rätt övertygad om att när man nu ändå sätter sig ned för att komma fram till en vettig lösning finns det inga skäl i världen för att man skulle försöka sabotera verksamhetens utveckling, utan de mål som anges i den proposition och i de betänkanden som jag hoppas att ska ställa sig bakom kommer att ge en riktig och viktig inriktning för hur det fortsatta arbetet ska bedrivas. Det är därför som det är viktigt. Regeringen kommer att noga följa utvecklingen, men jag gör det faktiskt i en förtröstan om att det finns klokhet också bland arbetsmarknadens parter. 93 (): Ja, det hoppas jag att vi alla gör, försvarsministern, men jag skulle ändå vilja peka på att en hel del förutsättningar har ändrats sedan propositionen skrevs och sedan man lade fram förslaget om grundorganisation. Hur väl förankrat och förberett försvarsministern än anser att det här förslaget är, är det ändå inte hugget i sten. Beslutet är inte heller fattat . Vi vet alla att det är kvar till onsdagens kammarbeslut om propositionen och förslaget om grundorganisation, och det tycks just nu komma att vila på en väldigt bräcklig grund. Jag undrar om försvarsministern känner sig bekväm med att det beslut som vi ändå ska fatta i en så viktig fråga inte har större stöd i . Därför skulle jag nu vilja uppmana försvarsministern att tänka över detta och beslutets konsekvenser och svälja stoltheten i det här fallet för att kunna få en så bra försvarsmakt som möjligt, vilket ju är allas vårt mål det är jag övertygad om. 94 Försvarsminister (): Jag tycker inte att förutsättningarna sedan propositionen skrevs och därmed också förslaget till grundorganisation presenterades har förändrats. De förutsättningarna ligger fast. Däremot är det naturligtvis så att jag har en verkligt stark önskan att vi får fram ett beslut om inriktningen av det framtida försvaret , för det behövs bland annat för att skapa större säkerhet kring den oro som finns i olika delar av Försvarsmakten därför att man inte riktigt vet vilka förutsättningar som kan komma att gälla. Då är det betydelsefullt med ett beslut som anger det. Sedan är det en annan sak att jag också tror att vi måste hålla fast vid att utgångspunkten för förändringen i försvaret är att vi har en ändrad hotbild. För att vi ska få säkerhet för oss här i vårt land måste vi stärka det civila samhällets förmåga att möta de hoten. Det är nödvändigt att förstärka polis och rättsväsende, och därtill behöver vi få en tydligare inriktning på att det militära försvaret ska kunna vara internationellt operativt. Vi har inte obegränsade resurser. Vi måste också kunna flytta pengar ifrån ett utgiftsområde till ett annat när vi ser att uppgifterna förändras. Det är den enkla filosofin bakom beslutet. Den ställer sig Försvarsmakten och en betydande majoritet i bakom. Låt oss då se till att den också kan förverkligas. Jag är rätt övertygad om att med tydliga signaler om vad vi vill ha ut kommer också de som har att uppfylla det arbetsgivarpolitiska ansvaret på försvarsområdet att se till att det blir möjligt. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2004/05:149 om den folkliga förankringen av det svenska försvaret 95 Försvarsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att klara den viktiga folkförankringen av det svenska försvaret efter att förslagen i liggande proposition genomförts samt om jag bedömer att de så kallade MD-grupperna har en viktig uppgift för en fortsatt folklig förankring. Sedan det slut har mellanstatliga spänningar minskat såväl i närområde som globalt. har andra hot och utmaningar vuxit sig starkare. I propositionen Vårt framtida försvar (2004/05:5) fortsätter utvecklingen mot ett modernt och flexibelt insatsförsvar som är anpassat till dagens bredare hotbild. Denna utveckling medför en reduktion av Försvarsmaktens insatsförband vilket även får konsekvenser för hemvärnsförbanden och de frivilliga försvarsorganisationerna. Regeringens bedömning är att hemvärnsförbanden bör minska från dagens ca 136 bataljoner till 60 bataljoner. De kvarvarande 60 hemvärnsbataljonerna kommer att ges mer kvalificerade uppgifter. Regeringen bedömer även att de frivilliga försvarsorganisationerna kommer att ha en mer begränsad roll i det framtida insatsförsvaret, inte minst på grund av den reduktion som genomförs av Försvarsmaktens insatsorganisation. Reduceringarna av hemvärnsförbanden och de frivilliga försvarsorganisationerna innebär att uppgifterna för militärdistriktsorganisationen minskar väsentligt. Försvarsmakten har därför föreslagit att militärdistriktsorganisationen reduceras eller läggs ned, och Försvarsberedningen delar i sin rapport för en ny tid (Ds 2004:30) Försvarsmaktens uppfattning. Regeringen delar Försvarsmaktens och Försvarsberedningens syn på behovet av att förändra militärdistriktsorganisationen. Vi har därför föreslagit att sju MD-grupper ska läggas ned. Vi har också för avsikt att överväga hela framtid, och vid dessa överväganden kommer en nedläggning att vara huvudalternativet. Hemvärnet, de frivilliga försvarsorganisationerna och en utbildningsvolym med upp till 50 000 värnpliktiga utgjorde viktiga beståndsdelar i invasionsförsvarets folkförankring. Jag anser att den folkliga förankringen kommer att vara viktig för försvarets verksamhet också . Vi måste dock fortsätta att anpassa förankringsarbetet till det omvärlds- och samhällsförändringar samt de nya utmaningar försvaret står inför. Det svenska samhället präglas alltmer av mångfald och krav på jämställdhet mellan män och kvinnor. Min uppfattning är att den folkliga förankringen i allt större utsträckning handlar om att Försvarsmakten återspeglar hela det svenska samhället, både när det gäller anställd personal och värnpliktiga. Regeringen lägger stor vikt vid det arbete som bedrivs för att öka andelen kvinnor och personer med utländsk bakgrund i försvaret. Omfattande ansträngningar görs också för att personer som är homo-, bi- eller transsexuella ska känna sig välkomna inom försvaret. Det är av stor vikt att allmänheten känner till Försvarsmaktens nya inriktning med betoning på internationell fredsfrämjande verksamhet. Försvarsmakten är beroende av en bred rekryteringsbas för att kunna genomföra de internationella insatserna. Regeringen har därför för avsikt att återkomma till frågan om samordnade satsningar på totalförsvarsinformation i nästa års proposition om skydd och beredskap mot svåra påfrestningar och olyckor med mera. Hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisationerna kommer också, trots minskade volymer, att spela en viktig roll för folkförankringen framöver. Det är därför min bestämda uppfattning att vi måste fortsätta att ta till vara det engagemang och det kunnande som finns inom dessa organisationer. En eventuell avveckling av militärdistriktsorganisationen innebär därför inte att dessa verksamheter blir utan stöd. Uppgiften att stödja och utbilda hemvärns- och frivilligpersonal skulle i sådana fall tas över av andra enheter inom Försvarsmakten. 96 (): Jag tackar försvarsministern för svaret. , närmare bestämt, ska fatta ett beslut om det framtida svenska försvaret. Det blir en historisk dag här i kammaren, historisk i en lite negativ mening. Jag menar då att Socialdemokraterna allierat sig med två partier som man har sagt att man inte ska alliera sig med när det gäller försvaret och vår säkerhetspolitik. Det är en hemsk tanke att regeringen nu väljer att ha en försvarsuppgörelse med ett parti som inte vill ha något försvar alls och ett parti som leds av en kommunist. satsar alltså 40 miljarder på något man inte vill ha. Det är egentligen ganska fantastiskt att inte medierna synar en sådan sak bättre. Den oro som jag tänkte diskutera är oron för folkförankringen. Hur ska det gå ? Hur ska vi få försvaret förankrat hos folk? Det är där min stora oro också finns inför det här beslutet, och det är det jag har tagit upp i den här interpellationen. Jag tycker inte att regeringen och stödpartierna i propositionen tar hänsyn till utan snarare blundar för att frivilligrörelsen är en folkrörelse som arbetar ideellt och på sitt sätt sprider kunskap och information, inte minst om de grundläggande värderingarna om ett fritt samhälle som en grund för vår demokrati och samhällssyn. Någon elak tunga så elak vill jag inte vara så här nära jul har sagt att det kanske är Socialdemokraternas brist och uteblivna möjlighet att kunna styra denna frivilligrörelse som gör att man inte har något intresse av det här. Men som sagt: Så elak vill inte jag vara. Frivilligrörelsen skapar en breddad rekryteringsgrund, såväl inför mönstring som vid uttagning för utbildning till officer och för internationella uppdrag. Detta måste inte minst gälla för den frivilliga rekryteringen av kvinnor till Försvarsmakten, en sak som statsrådet tar upp i sitt svar och som vi även har hört tidigare i en interpellationsdebatt här. Som sagt: Vi ska se var det här slutar med kvinnor och representationen i Försvarsmakten . Det lär finnas ca 500 officerare . Det ska bli mycket intressant att se om inte den siffran kommer att snudd på halveras. Facit kommer vi att ha kanske . Jag tror att det här med den folkliga förankringen är ett svårare ämne än vad man tror. Jag kommer själv från ett län som saknar fredsförband, nämligen länet . Vi har en omfattande frivilligverksamhet, en av de mest omfattande procentuellt sett, men vad har hänt sedan man lade ned Dalregementet? Vad händer i mediedebatten när det gäller försvaret? Ja, tyvärr har det gått som vi förutspådde. Ordet försvar förekommer knappast i medierna tyvärr, säger jag som försvarspolitiker och intresset är mycket begränsat, naturligtvis med en koppling till att antalet killar och tjejer som gör värnplikten också har minskat dramatiskt och att ordet försvar inte finns i de svenska folkhemmen som . Det är kanske det som jag grundar min interpellation och min oro på i kombination med att frivilligorganisationerna ska minska. Det uppstår vita fläckar i det försvarsbeslut som vi nu tar vad gäller fredsförbanden. När vi diskuterade förra nedläggningen pratade vi om en vit fläck från ned till . Den vita fläcken fördubblas nu tyvärr, och det blir en vit fläck, försvarsmässigt, från ned till , och det är en oerhört stor del. Det hotet tycker jag är väldigt starkt. Det är svårt att få det svenska försvaret förankrat, och naturligtvis som försvarsvän att ha ett starkt försvarsanslag. Oavsett om vi 349 här kommer till majoritet kanske vi har svårt att förankra det. Under mina sista vill jag säga följande: I utskottet diskuterades varifrån man ska få hjälp om MD-grupperna läggs ned. Svaret från Högkvarteret är: bland annat av polisen. Har försvarsministern något svar på det? Det var något helt nytt för mig. 97 (): hade ställt en fråga om den folkliga förankringen av försvaret. Det är enligt min mening ett mycket viktigt spörsmål. Den folkliga förankringen beror på flera olika saker. Det handlar naturligtvis om de yttre hoten, om värnplikten som sådan som begrepp och kanske också om närheten till ett förband eller annan militär verksamhet i ens närområde. Jag tror att den folkliga förankringen kring säkerhets- och försvarspolitiken även vilar på att det finns en saklighet, att det finns en stabil grund i parlamentet för de beslut som ska fattas. Den cirkus som spelas upp inför öppen ridå kan inte ge vid handen att det beslut som ska fattas vilar på en stabil grund. Försvarsministern sade i ett tidigare inlägg att vi måste stoppa ryktesspridningen inför . Men, fru talman, är det någon annan än försvarsministern som kan stoppa den ryktesspridningen? Därför vill jag, här och , ha svar från försvarsministern: det förhandlingar med och ? gick i går ut och sade att regeringen nu måste förhandla. Ministern vill stoppa ryktesspridningen. Svara då på frågan: Förs det förhandlingar inför beslutet eller ej? Det är en viktig fråga för den folkliga förankringen. 98 Försvarsminister (): Jag vill börja med att korrigera på en punkt. Vi har från den socialdemokratiska regeringens sida inte någon försvarsuppgörelse med något parti. Vi har lagt fram vårt förslag, propositionen, i , där det behandlats. Däremot har vi en budgetuppgörelse med och . Det är faktiskt fråga om två olika saker, vilket är viktigt att komma ihåg. Det kanske är ett svar också till . Det är nämligen viktigt att de som ingått en budgetuppgörelse som omspänner utgifter för en lång rad utgiftsområden kan känna ett ansvar och fullfölja det. Försvarsområdet är ett av dessa. Vi har lagt fram vårt förslag på försvarsområdet, och jag tycker inte att det var ett förslag som var svårt att lägga fram. Tvärtom var det baserat på en bred samsyn i Försvarsberedningen. Jag kan bara beklaga att det inte gick att hitta varandra över blockgränsen. Trots allt var det nog viktigare för de fyra partierna, där herrar och ingår, att hålla sig lite på sin kant. Därför tycker jag att vi kan spara den delen av debatten om försvarspropositionen till . Däremot tar upp en viktig del som handlar om folkförankringen. Den frågan är betydelsefull. Hur ska vi få folkförankring, inte för det gamla invasionsförsvaret, som våra nuvarande frivilligorganisationer i stort bygger på, utan för de förändringar som blir när vi behöver utbilda, träna och bygga upp ett försvar på ett annat sätt? Det visar sig och där kan ha rätt i sin iakttagelse att när de gamla utbildningsplattformarna försvinner så försvinner också engagemanget i bygden. Det är en viktig situation att ta fasta på eftersom det är det nya försvaret som ska vara folkförankrat, inte det gamla. Då kommer vi tillbaka till frågan: Hur gör vi? Kan frivilligorganisationerna, som de ser ut , hjälpa oss genom att ställa om? Den frågan måste de själva arbeta med, för det som är bra med folkrörelser är ju att de själva bestämmer. De ser och utvecklar delar som möjliggör förändringar som vi annars inte ser. Detta är en utomordentligt viktig fråga, och ska de också ha stöd. Jag har inte tänkt att det ska komma från polisens sida utan från de utbildningsplattformar som vi har kvar. Men det ser naturligtvis inte ut likadant över hela landet, och det kan hända att man inte kan lägga en mall för en organisation som ska se exakt likadan ut överallt. Man måste också ta hänsyn till olikheterna. Det är därför vi vill utreda frågan. De ska naturligtvis ha ett stöd. 99 (): Uppgörelse eller budgetuppgörelse, fru statsrådet! Med sådana vänner skulle inte heller jag skryta. Jag blev lite överraskad och ryckte till när jag i utskottet hörde uppgiften om polisen, och jag vet fortfarande inte vad som menas med det. Jag tog norra som ett konkret exempel. Om det hade hållits en stor övning i norra undrade jag vem som skulle bistått dem med den övningen. Svaret var eller polisen. Det sista fick mig verkligen att rycka till. Vad betyder det? När man hör statsrådets svar kan man säga att dagarna tyvärr är räknade för MD-grupperna. Jag ser att statsrådet nickar. Då blir den vita fläcken verkligen vit, inte bara utan helt och hållet. Med tanke på den erfarenhet jag har blir jag djupt oroad över vad som då kommer att hända. Det sägs så här i svaret: Vi måste dock fortsätta att anpassa förankringsarbetet. Vad betyder det konkret? Det är fina ord, men vad betyder det? Vidare sägs att uppgiften att stödja och utbilda hemvärns- och frivilligpersonal skulle i sådana fall tas över av andra enheter, vilket statsrådet också nämnde i sitt inlägg . Vilka andra enheter? Om vi plånar ut alla de MD-grupper som finns mellan och undrar jag: Vilka andra enheter är det som ska hjälpa till om vi lägger ned där? Beträffande nedläggningar finns det i ett TV-program något som heter Tips till coachen, och jag skulle också vilja ge ett tips. Jag tycker nämligen att det är dags att titta på Högkvarteret. hade Högkvarteret enligt uppgift 500 anställda. lär siffran vara 1 200. Det är sex arméförband. Därför tror jag att det är dags att göra en kontroll av utvecklingen av Högkvarteret. Innan man gör den radikala utplåningen av försvaret och lägger ned fotfolket om jag uttrycker mig så vanvördigt och de 1015 tjänster som finns på MD-grupperna ute i landet med överstelöjtnanter och andra är det kanske på sin plats att titta på Högkvarteret i . Det får bli ett litet tips. Jag tror i alla fall att det är dags att lite grann titta på det. Det skulle, som sagt, vara väldigt intressant att veta vilka de andra enheterna är. Om vi nu plånar ut MD-grupperna ifall detta klubbas igenom finns det inga fredsförband från i norr till i söder, och därför skulle jag vilja veta vilka andra enheter det då finns. Det här med polisen var någonting nytt för mig, men det blir väl så att regeringen får kolla med Försvarsmakten vilka tankar det finns om att polisen ska göra en insats här. Jag tror förstås inte att polisen, med tanke på den arbetsbörda den har , är beredd att ropa hurra och göra en stor insats här. De har redan en alldeles för hög arbetsbelastning, åtminstone i de delar av landet som vi nu talar om. Men, som sagt, vilka andra enheter handlar det om ifall vi plånar ut MD-grupperna? Sedan tror jag, precis som också statsrådet sade, att MD-gruppernas inriktning och verksamhet är väldigt olika mellan exempelvis det län och den del av landet som jag kommer från, där det är långt till förband söderut, och de delar där en nedläggning av en MD-grupp kanske inte spelar så stor roll då man har relativ närhet till ett fredsförband. Helt riktigt är det skillnader här. Min oro kvarstår dock om vi plånar ut alla MD-grupper. Det har förvånat mig att det inte görs redan i det här försvarsbeslutet. Jag förstår ju av den information vi fått att Högkvarteret i ett tidigt läge markerade att man ville plåna ut dessa, och tydligen får de god hjälp från regeringen. Det ser alltså mörkt ut. 100 (): Försvarsministern sade att det kanske var ett svar även till mig. Min bakgrund till frågan var just den folkliga förankringen. Försvars- och säkerhetspolitiken är något mer. Det är långsiktighet, breda överenskommelser, solid grund och en stabil majoritet i parlamentet. Vi vet hur läget är. Det är jämnt skägg. Jag såg statsministern vanka omkring i plenisalen och räkna röster. Han undrade hur det kommer att gå. Det är mot den bakgrunden jag ställde frågan: Förs det diskussioner eller förs det inte diskussioner i det här sammanhanget? är ute och predikar att regeringen ska söka upp honom för en överläggning.