prot · GS0939 · 2004-11-29 00:00:00 — Med tanke på att det finns många kommuner som driver dessa fastigheter och dessutom stiftelser av olika slag, kan jag inte nöja mig med att få ett svar som egentligen inte är något svar. Gränsdragningsproblemen måste gå att lösa på ett mer begripligt sätt än att man bara skyller på att det skapas nya gränsdragningsproblem. Kokplattor hit och kokplattor dit kan inte vara avgörande för beskattningsfrågor i detta för enskilda människor så pass viktiga ärende. Står regeringen fortfarande utan handlingskraft i detta ärende? 35 Finansminister (): Nej, det är nog riktigt som säger. Vi har lite olika syn på beskattningen i största allmänhet. Fastighetsskatten inbringar till statskassan . Det är en av våra mest stabila skattebaser. Är det någonting vi vet om framtiden vi vet inte särskilt mycket, men på en punkt råder det definitivt enighet så är det att antalet äldre kommer att öka. När antalet äldre ökar kommer efterfrågan på omsorg och vård att öka ännu mer. Det kommer att ställas ökade krav på skattesystemet att finansiera denna ökade efterfrågan. Fastighetsskatten är då ett av våra mest stabila instrument i välfärdspolitiken. Ju fler undantag vi inför i fastighetsbeskattningen, desto svårare kommer det att bli att finansiera just det äldreboende som den här diskussionen handlar om. Principiellt har vi alltså att göra med en skattebas som är väldigt stabil. Vi ska vara väldigt försiktiga med att hantera den med olika typer av undantag. är det så att det ryms en mängd olika nivåer av boendeformer inom äldreboendet. Kommunerna har en stor frihet att ordna detta boende på det sätt som de finner mest lämpligt. I de fall där boendeformerna innebär åldringsvård eller institutionell vård åsätts inget taxeringsvärde. Det här innebär helt klart en svår avvägning, en svår gränsdragning. Men en förändring skulle innebära nya gränsdragningsproblem. Jag är inte beredd att ge något annat besked än det jag gett i mitt svar just av hänsyn till den stabila skattebas som fastighetsskatten utgör. 36 (): Javisst, jag håller med om att vi har en demografisk utveckling i det här landet som borde bekymra kanske inte bara finansministern utan hela regeringen med tanke på att våra äldre blir alltfler. Det gläds vi naturligtvis över. Men det är också viktigt att de får känna en trygghet avseende vård, omsorg och mänsklig gemenskap. Där tror jag att vi är överens. Vi har flera tusen personer som ligger på våra sjukhus och som är färdigbehandlade och redo att lämna sina sjuksalar och sjukhus. Men de här människorna kan kanske inte flytta tillbaka till sina gamla bostäder, utan ofta rekommenderas de jag har erfarenhet från detta att kontakta just de här vårdboendena eller boenden för äldre i de olika kommunerna. I många kommuner är det kö till sådana här lägenheter. Efterfrågan är stor. Det borde, även inför finansministerns ögon så att säga, vittna om att verksamheten är betydelsefull och angelägen. Så fort man ska göra något extra för dessa människor, speciellt äldre, i form av olika aktiviteter kostar det naturligtvis pengar. Med tanke på att verksamheten ska finansieras av de boende i huset eller av dem som äger fastigheterna kommer man fram till att det är den totala kostnaden som avgör för hyresgästerna om de ska bo kvar eller inte. Detta är betydelsefullt. I detta sammanhang är det fastighetsbeskattningen som blir en extra börda för enskilda äldre människor. Jag förstår finansministerns sätt att tänka beträffande skattebasen fastighetsskatten. Jag har agerat och också kring fastighetsbeskattningen och tycker att den är horribel. Jag ska dock inte gå in på den debatten här och . Men tänk om det är så, herr finansminister, att folk inte orkar bo kvar och till och med flyttar ifrån sina bostäder! Vi har ju hört förvånansvärda uttalanden av finansministerns företrädare om att man ska låna pengar eller hyra ut sin fastighet för att finansiera sitt eget boende. Det tar jag definitivt avstånd från. Jag återgår nu till frågan om äldreboendet. Bland annat i och finns det flera goda exempel vad gäller dessa specialfastigheter, vars ägare ansvarar för och gör betydande insatser för sina hyresgäster. Fastigheterna är avsedda för äldre, och det finns en verksamhet som har till syfte att uppehålla vitaliteten hos dessa äldre medborgare. Återigen måste jag få fråga varför regeringen fastnar just i gränsdragningsproblemen. Kommer finansministern över huvud taget inte att under överskådlig framtid fördjupa sig i tanken på att man skulle kunna överväga att se de här fastigheterna som en äldreverksamhet, som en specialbostad, som är berättigad till undantag från fastighetsskatten? 37 Finansminister (): Med risk för att upprepa vad jag sagt vill jag säga att jag tror att den här debatten i grund och botten inte handlar om den aktuella frågan, den om äldreboendet, utan om synen på fastighetsskatten. Där har och jag alldeles uppenbart olika uppfattningar. Jag anser att fastighetsskatten är en stabil skattebas. Den inbringar väldiga summor till statskassan som vi använder till ändamål som på olika sätt och vis är angelägna. Ju fler undantag, desto mindre likformig och desto mer instabil kommer den här skattebasen att vara. Det är klart att det, om man har den inställning till fastighetsskatten som har som princip, är naturligt och logiskt att man vill se en rad undantag. Det leder ju i en förlängning till att fastighetsskatten inte blir det effektiva skatteinstrument som den de facto är. Som sagt: Jag är inte beredd att lämna något annat besked här än vad jag tidigare lämnat. Vi behöver inbringa betydande resurser inte bara till statskassan utan även till kommuner och landsting för att de ska kunna hantera den stora demografiska utmaning som ligger framför oss. Vi behöver inte, fru talman, mindre resurser till den gemensamma sektorn, utan vi behöver mer resurser för att hantera inte minst de äldres situation . 38 (): När nu finansministern sakta glider över till fastighetsskatten kan jag inte annat än känna mig ännu mer engagerad i även den frågan och kontra med att fråga: Oroar det över huvud taget inte finansministern att vi har ett antal äldre människor i det här landet som de facto inte har råd att betala sin fastighetsskatt på ett boende som man kanske ägt sedan barnsben eller fått ärva från föräldrarna? Finns det inte någon human tanke bakom att det ska finnas en rimlig nivå på fastighetsbeskattningen i stället för att kräva ut pengar för ett boende där det egentligen är fråga om ett bruksvärde? Jag ser inte här ett kapitalvärde, utan det är fråga om ett bruksvärde att få äga sin bostad. Den borde man inte skattas ut ifrån, utan den borde man egentligen få lov att nyttja livet igenom. Återigen måste jag avslutningsvis få säga att jag förvånas över att kokplattor inte kan få användas på ett nyttigare sätt än till att beskattas vad gäller våra äldre. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2004/05:152 om bensinskatten 39 Finansminister (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder mot höjningen av bensinskatten om det visar sig att den inte har någon positiv effekt på miljön. Vidare frågar han om jag avser att vidta några åtgärder för att ändra systemet för bensinbeskattningen så att höjningar av världsmarknadspriset inte automatiskt slår igenom i form av högre bensinskatt. Slutligen frågar han om jag avser att vidta några åtgärder för att transporter till och från barntillsyn ska kunna räknas med i sträckan för reseavdrag. Höjningen av bensinskatten ingår i den gröna skatteväxlingen. Det innebär att de ökade skatteintäkterna kommer att växlas mot skattesänkningar i form av höjda grundavdrag för låg- och medelinkomsttagare. anför att inte tror att den i budgetpropositionen föreslagna höjningen av bensinskatten ger någon positiv effekt på miljön. Transportsektorn står för en betydande del av våra koldioxidutsläpp. Sektorns utsläpp har ökat mellan och . och uppskattar i Kontrollstation att utsläppen från inrikes transporter kommer att ha ökat års nivå. har tidigare uttalat att koldioxidutsläppen från den inhemska trafiken ska vara tillbaka nivå. Eftersom utsläppen tycks fortsätta att öka finns det anledning att överväga vilka styrmedel som finns att tillgå för att motverka denna utveckling. Bensinskatten och fordonsskatten är exempel på sådana styrmedel. Utsläppshandel är ett annat tänkbart styrmedel. Jag är inte överens med om att bensinskattehöjningar inte ger positiva effekter på miljön. Visserligen kan effekterna av skattehöjningar på bensin vara svåra att läsa av i det korta perspektivet. I det långa perspektivet däremot är jag övertygad om att de signaler som detta sänder ut kommer att ge märkbara effekter. Det finns en rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (Ds 1994:55) som visar att den kortsiktiga priskänsligheten är låg hos hushåll men att den långsiktiga är betydande. För att öka miljöstyrningen i fordonsbeskattningen aviserar regeringen i budgetpropositionen att en koldioxidbaserad fordonsskatt bör införas för nyare lättare bilar. På samma sätt som en bensinskattehöjning ger det signaler om att bilarnas bränsleförbrukning kommer att få en större betydelse för bilekonomin , vilket bör kunna styra mot bensinsnålare bilar vid nyanskaffning. När det gäller fråga om att ändra systemet för bensinbeskattningen så att höjningar av världsmarknadspriset inte automatiskt slår igenom i form av högre bensinskatt ställer jag mig något frågande. Skatten på bensin tas ut per liter. Bensinprishöjningar påverkar således inte bensinskatten. Om det är momsen som syftar på, så är det inte något unikt för bensin att momsbeloppet förändras när priserna ändras. Momsen tas ut med en viss procent på priset. Det är inte möjligt med nuvarande regelverk att låta momsen på bensin förändras för att motverka bensinprishöjningarna. Inte heller anser jag att det finns anledning att sänka eller höja bensinskatten för att motverka förändringar i världsmarknadspriserna. När det gäller frågan om transporter till och från barntillsyn ska kunna räknas med i sträckan för reseavdrag anser jag att det finns skäl att hålla gränsdragningen kring dagens avdragsrätt för resor till och från arbetet så enkel och lättillämpad som möjligt. Avdragsrätten skulle kompliceras om resan till och från barntillsyn ska beaktas vid avdragsberäkningen. Vill man stötta barnfamiljerna ekonomiskt bör det ske på andra sätt, vilket även görs till exempel genom det i budgetpropositionen aviserade förslaget att höja barnbidraget . Jag avser därför inte att vidta några åtgärder för att resor till och från barntillsyn ska beaktas vid beräkningen av reseavdraget. 40 HANS (): Jag tackar finansministern för svaret. Som sagt: En statlig utredning, gjord av , , visar att staten tjänar pengar på höjd bensinskatt, men att miljön däremot inte vinner någonting. Finansministern säger i sitt svar att effekterna av skattehöjningar på bensin kan vara svåra att läsa av i det korta perspektivet, men att det kommer att ge positiva effekter på miljön på . Mot detta synsätt talar det faktum att bensinpriset ökade kraftigt medan bilkörningen under detta decennium bara minskade marginellt. anser därför inte att en höjning med på bensinskatten ger någon positiv effekt på miljön. Eftersom fordonstrafiken svarar för bortåt en tredjedel av de samlade utströmningarna, främst av koldioxid, som ger tyngsta bidraget till växthuseffekten, hamnar den i skottgluggen. Bilen och koldioxidutsläppen går hand i hand alltså får man försöka minska dessa. Ofta blir det liktydigt med att vi ska använda bilen mindre. Vi ska enbart använda den när vi måste. Men det gör vi ju redan! hävdar många unisont, och det stämmer bra med verkligheten. Man kör när man måste. Därför förvånar det inte att många, inte minst barnfamiljer i norra , upplever nya pålagor som plågsamma för hushållets ekonomi. Man anser sig inte kunna värja sig. Man kan inte köra mindre, utan tvingas betala de ökade kostnaderna. Därför blir det inte heller de vinster med miljöskatterna som myndigheterna har räknat ut ska uppkomma. Förslagen till höjningar av bensinskatten slår också orimligt hårt mot bosatta i bland annat mitt hemlän, , som är beroende av att använda bilen . Det är inte ovanligt att människor i , , och pendlar till och från jobbet. Den kollektiva trafiken är begränsad och räcker inte till. Det är oftast både mer praktiskt och tidsbesparande att ta bilen till och från jobbet. Och när man ska skjutsa barn och storhandla är det bilen som gäller. Det gör att den så kallade skatteväxlingen blir en förlustaffär för hushållen i norra . Många barnfamiljer är på grund av den bristfälligt utbyggda kollektivtrafiken på många orter i landet tvungna att använda bilen vid transporter till och från barntillsyn. Ett sätt att stötta barnfamiljerna vore att låta transporter till och från barntillsyn inräknas i sträckan för reseavdrag. Finansministern anser att barnfamiljerna stöttas bättre av höjda barnbidrag. Jag delar finansministerns positiva inställning till höjda barnbidrag, men det ena behöver inte utesluta det andra. Ett reseavdrag för transporter borde inte vara alltför svårt att genomföra och skulle kunna vara ett sätt att lindra effekterna av andra höga skatter och utgifter för hårt tyngda barnfamiljer. Kommunernas och landstingens redan hårt pressade ekonomier i norra drabbas också av höjda bensinpriser. Kostnaderna ökar exempelvis för kommunernas transporter med färdtjänst och hemtjänst, och kostnaderna ökar också för att köra bussarna i landstingens kollektivtrafik. Ansvariga för Länstrafiken i har sagt att med ännu högre bensinpriser så måste bussturer dras in, och det är ju väldigt olyckligt med tanke på att ett av skälen till att man höjer bensinskatten är att man ska styra över folk till att åka med kollektiva färdmedel. Jag vill därför fråga om finansministern delar min åsikt om att denna effekt av bensinskattehöjningen är olycklig. Mindre kollektivtrafik minskar ju möjligheterna till arbetspendling för dem som har tillgång till kollektiva färdmedel och vill pendla till och från arbetet på ett miljövänligt sätt. 41 Finansminister (): Låt mig börja med frågan om barntillsynsresor och eventuella avdrag. Skattelagstiftningen är generell och gäller i princip lika för alla med likadana arbetsförhållanden och inkomster. Det är inte skattelagstiftningens syfte att genom olika undantag åstadkomma indirekta bidrag till vissa, i det här fallet barnfamiljer som behöver resa med bil till barntillsynen. Genom att införa nya undantag från principen att man inte får dra av för privata levnadskostnader, till exempel till förmån för barntillsynsresor, skulle man öppna för ytterligare undantag för liknande privata levnadsomkostnader. Man kan till exempel tänka sig en person som tar vägen förbi sina föräldrar som behöver hjälp i sitt boende. Det finns en rad andra exempel. Man öppnar en box, och därmed skulle vi få ett skattesystem som är fullt av olika undantag. Därmed undermineras stabiliteten i det som är så viktigt i vårt skattesystem. Så till den grundläggande frågan om grön skatteväxling. Det diskuteras mycket om den höjda bensinskatten, men man diskuterar mindre den andra sidan av myntet, nämligen den sänkta skatten på arbete. Våra bägge partier, och Socialdemokraterna, , gjorde ju en väldigt stor grön skatteväxling i samband med skattereformen, när vi radikalt tog ned skatten på arbete och vidgade skattebaserna, framför allt den indirekta beskattningen som inte minst drabbade miljöskadlig verksamhet. Det är precis samma princip som ligger bakom den gröna skatteväxling som vi nu diskuterar. Men det är klart: kanske har några andra förslag till hur vi ska ändra beteende. Jag tror vi är helt överens jag hoppas i alla fall det om bilens skadliga inverkan på miljön. är jag den förste att erkänna att bilen har väldigt stora välfärdsvinster med sig. Bilen är en naturlig företeelse i vår värld, och utan bilen vore det inte möjligt att leva i det här glest befolkade landet. Men vi måste för framtida generationers skull se till att vi ändrar beteende. Den gröna skatteväxlingen är ett av flera medel för att åstadkomma denna beteendeförändring som är nödvändig för framtida generationers skull. 42 HANS (): Vi ska inte ha för många undantag i skattelagstiftningen det tycker inte heller jag. Men det finns ett antal undantag i den här lagen, och jag tycker att detta vore ett motiverat undantag för att stötta familjer med höga utgifter i en situation i livet då barnen är små. Problemet med dagens skatteväxling, som jag ser det är detta: Vi har redan en hög bensinskatt, och det gör att man har anpassat sitt bilkörande efter den höga skattenivå som är. Då hjälper det inte med ännu mera pålagor på skatten, för vi kör redan så mycket bil som vi behöver och har problem med att minska det, åtminstone i norra . Jag tycker att finansministern glömmer bort att avstånden i är stora. Där har vi sämre förutsättningar än andra länder i , som är mer tättbebyggda, för att bygga ut kollektivtrafiken och få folk att åka kollektivt. Många familjer som bor i måste ha två bilar för att få det praktiska livet att gå runt. De som drabbas hårdast av höjda bensinpriser är ju just barnfamiljer med stora kombibilar. Rymligheten och den större krocksäkerheten har sitt pris genom högre bränsleförbrukning. Även turismen i står för en stor del av bensinförbrukningen och får med regeringens förslag höjda kostnader. Därmed finns en uppenbar risk att antalet turister i minskar och därmed också Norrlandskommunernas turistintäkter. Det är ännu en effekt som drabbar norra . I har man forskat och utrett kring grön skatteväxling åtminstone . Resultaten finns till exempel publicerade i slutbetänkande SOU 1997:11 och , bilaga 11, 2004. Sammantaget visar resultaten där att skatteväxling inte är samhällsekonomiskt lönsamt. Låginkomsthushållen får betala en relativt sett högre del av den samhällsekonomiska nettokostnaden. Vidare drabbas glesbygden hårdare än storstäderna, och miljövinsterna är marginella. Enligt , professor i naturresursekonomi, finns det knappast något som talar för att höjningen på av bensinskatt är samhällsekonomiskt motiverad. Regeringen vill nu beskatta glesbygdsbor och andra på ett sätt som inte motiveras av de skador utsläppen gör. Enligt SOU 1996:165 är miljökostnaderna per liter bensin i glesbygd. Den sammanlagda skatten på bensin, miljöklass 1, är per liter, alltså 33 gånger större än miljöskadan. Bara höjningen täcker de totala miljökostnaderna i glesbygd. Det är värt att nämna att en person som äger ett nyinköpt lantbruk kan glädja sig åt att skatten på dieselolja för jord- och skogsbruksmaskiner sänks med per liter. Regeringen vill ha hög beskattning på till exempel nya, relativt tunga bilar som 9.5 Combi, en bil som trots sin tyngd är jämförelsevis miljövänlig om man köper den med de miljöförbättrande effekter som nya bilar har fått. Man kan i detta sammanhang dessutom väga in det faktum att den person som äger en veteranbil, som inte har särskilt effektiv förbränning, fortfarande såvitt jag förstår har rätt att bli skattebefriad. Den gröna skatteväxlingen innebär att skatter höjs och sänks och undantas. Detta ger ett rörigt intryck. Den medför dessutom negativa effekter för dem i norra som redan är drabbade av problem, vilket jag tycker är olyckligt. Jag vill passa på att fråga finansministern om han anser att de effekter som exempelvis turismen genom bensinskattehöjningar drabbas av är lämpliga eller olyckliga. Norrlandskommunerna kan ju förlora turistintäkter. Jag vill också fråga vad finansministern anser om att grön skatteväxling enligt slutbetänkande innebär att låginkomsthushållen får betala en relativt sett större del av den samhällsekonomiska nettokostnaden. Har finansministern några tankar om den effekten av skatteväxling, alltså av skattehöjningen på bensin? 43 Finansminister (): Vi återvänder till reseavdragen och undantaget, som vill ha för barnfamiljerna. Det sägs att vi inte ska ha för många undantag. Nej, vi ska inte ha för många undantag. Problemet är bara att jag debatterade med , som ville ha undantag i fastighetsbeskattningen. I princip varje gång som jag kommer till denna kammare är det någon som har mycket goda argument för just sitt undantag för just den eller den skatten. Om vi bygger skattesystemet på en skog av undantag har vi inte det stabila skattesystem som jag tror att och jag är överens om att vi bör ha. Jag tror nämligen att vi är överens om att vi bör ha en generös välfärd. Så till frågan om den gröna skatteväxlingen. För att göra det här mycket enkelt: Principen är den att vi behöver betydande skatteintäkter i eftersom vi har höga ambitioner på välfärdens område. Vi har höga ambitioner att hålla samman ett glest befolkat land. Vi har starka omfördelningsmekanismer mellan regioner. Det kräver att vi utformar vårt skattesystem så att det är så stabilt, likformigt och på olika sätt hanterligt som det bara är möjligt. Här har vi en politik som innebär att vi sänker skatten på arbetsinkomster, vilket i det långa loppet är produktivt. Det är bra för sysselsättningen. Det är bra för tillväxten. Och vi höjer skatten på miljöskadlig verksamhet. Frågan om bensinskattehöjning får inte ses isolerad utifrån den breda ansats som regeringen har med skattepolitiken. Vi måste beskatta det som är miljöskadligt. Vi måste ta ned skatten på det som inte är det, så att vi på så sätt stimulerar tillväxt och sysselsättning. Det går alltså inte att dissekera skattepolitiken till att handla om en enskild åtgärd på marginalen, utan man måste se till färdriktningen. Den bestämde Socialdemokraterna tillsammans med . När vi genomförde den stora skattereformen bestämde vi att stegvis och successivt försöka ta ned skatten på arbete, vidga skattebaserna och i stället ta ut skatten på annat. 44 HANS (): Jag vill tacka finansministern för debatten. Det är bra med ett skattesystem som är så enhetligt som möjligt. Vi har redan ett antal undantag . Det finns dock vissa saker som jag tycker är behjärtansvärda. Dit hör bland annat barnfamiljer som lever med tunga utgifter i livet när de är just barnfamiljer. När det gäller skatteväxlingen på bensin gentemot arbete är problemet, såsom jag ser det, att många hushåll i norra , men även i , får en större ökning av bensinkostnaderna än de får i arbetsskattesänkning. Det upplever många som ett problem och en fördyring av sina hushållsutgifter. Därför tycker jag att regeringen hamnat fel när det gäller bensinskattehöjningen. Jag tycker inte att det är rimligt att höja bensinskatten när det inte ger någon märkbar positiv effekt på miljön inte på kort sikt och kanske inte heller på lång sikt, enligt de utredningar vi här talat om. Dessutom är det olyckligt att låginkomsthushållen får betala en relativt sett högre del av den samhällsekonomiska nettokostnaden. Det finns ju en smärtgräns där den totala bensinkostnaden motverkar människors möjligheter att på någorlunda lika villkor leva och bo utanför de större tätorterna. Jag är säker på att och jag delar åsikten att vi ska ha möjlighet att bo där vi själva känner är bäst för våra barn och med tanke på jobb och sådant. Det finns andra sätt att minska koldioxidutsläppen och komma till rätta med klimatfrågorna än genom att öka beskattningen av bensin. Ett sätt är att inte byta ut ren kärnkraft mot olja och kol som ökar koldioxidutsläppen. Det är visserligen en annan debatt, men den hör ihop med denna. Jag tycker att det finns bättre och effektivare sätt att minska koldioxidutsläppen än genom att höja en redan hög bensinskatt. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /05:SkU1, SkU9, SkU10, SkU13 och SkU15 betänkanden /05:SfU2 och SfU6 betänkande 2004/05:KU8