prot · GR0963 · 2004-02-04 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2003/04:64 till skatteutskottet 1 REZENE TESFAZION (s): Följande debatt om lagutskottets betänkande LU6 berör tre motioner och gäller lagstiftningen om sjöfylleri. Motionerna har väckts under den allmänna motionstiden . I motionerna förordas införande av dels en promillegräns även för sjöfylleri som inte är att anses som grovt brott, dels en möjlighet att utföra rutinmässiga nykterhetskontroller i sjötrafiken. Utskottet föreslår att avslår motionerna och hänvisar till pågående utredningsarbete. I betänkandet finns tre särskilda yttranden. Härmed lämnar jag över ordet till debattörerna. 2 (s): När det gäller sjöfylleri har regeringen beslutat att tillsätta en utredning som ska se över lagstiftningen om rattfylleri och sjöfylleri. infördes en gräns om 1,0 för grovt sjöfylleri. Utredaren ska nu överväga om det bör införas en promillegräns också för sjöfylleri av normalgraden och även föreslå andra åtgärder för att förbättra trafiksäkerheten till sjöss. Frågan för oss lagstiftare är bland annat: Ska vi införa en gräns för sjöfylleri där den likställs med den övriga trafiken? Den motion som behandlats i utskottet belyser just frågan om att sjötrafik ska likställas med övrig lagstiftning, och vi från Socialdemokraterna hoppas att det skyndsamt kommer åtgärdsförslag för sjöfylleri. Attityderna till alkohol och motordrivna fordon har förändrats i vårt land. Fler tar bilen, trots att de har alkohol i kroppen. Likaså har attityderna till sjöss förändrats. De allt snabbare båtarna medför att riskerna för olyckor ökar, och med alkohol i kroppen ökar riskerna ytterligare. Vissa anser att det inte görs några insatser alls för att få tag i dem som framför sin båt på ett oaktsamt sätt. Vi kan dock se att dömdes 84 personer i för sjöfylleri, vilket var fler än . Det beror bland annat på att polisen nu har laserkameror som fångar upp båtförarna. Kampen för trafiknykterhet ska bedrivas på bred front. I och med nollvisionen för dödade och allvarligt skadade i trafiken ställer detta även krav på nykterhet i sjötrafiken. Attityderna måste vi, fru talman, allvarligt ta tag i. Det handlar om att informera om riskerna, om hur hastighet med alkohol i kroppen fungerar, om hur man tappar omdömet och blir okoncentrerad. Det handlar också om de allvarliga konsekvenser som detta kan medföra. Vidare handlar det om att hitta bra tillämpningar för att kunna lösa de problem som tidigare utredningar belyst. I avvaktan på den nu aktuella utredningen tar vi inte ställning till några förändringar i lagstiftningen. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet LU6. 3 (): Att framföra ett fordon, av vilket slag det än må vara, ska alltid ske i nyktert tillstånd. Det är hållning, och den gäller även till sjöss. Sjöfylleri ska naturligtvis bekämpas. En skärpt lagstiftning vid grovt sjöfylleri var behövlig, och återstår att finna en bra väg för att gå vidare. En utvidgning av sjöfyllerilagen har länge diskuterats. I dagens betänkande angående sjöfylleriet har vi att ta ställning till några motionsförslag med krav på en fast gräns om 0,2 . En utredning kom , och där finns en hel del förslag om hur man kan komma till rätta med fylleriet till sjöss förslag som också kräver ökade resurser och ger tydligare regler till exempel för hur ska genomföra de rutinmässiga alkoholutandningsproven. I utredningens förslag anges att en utökning av sjöfyllerilagen ska gälla där sjötrafiken liknar vägtrafiken, det vill säga i kanaler, slussar och allmänna farleder. Reglerna skulle dock enbart gälla fartyg. I en motion framförs krav på att även fritidsbåtar ska omfattas av denna utvidgning av sjöfyllerilagen. Däremot sägs inte riktigt var och hur det ska ske. I vårt land är båtintresset stort, och många tillbringar en hel del av sin fritid på vattnet eller i anslutning till vatten. Vi är också lyckligt lottade med många skärgårdar och långa kuststräckor. Det finns cirka en miljon fritidsbåtar, och cirka två miljoner människor ägnar sig åt båtliv i någon form. av alla båtar alltså 200 000 är övernattningsbara, och beräknas cirka tio miljoner övernattningar ske i samband med båtliv runtom i . När det gäller de rutinmässiga alkoholutandningsproven funderar jag på hur de ska genomföras. Människor som bor ombord på båten äter där och tar kanske en öl eller två glas vin när de ankrat för kvällen. Ska det då ses som sjöfylleri? Ska lagen tillåta att alkohol över huvud taget kan medföras i en båt med övernattningsmöjligheter? Risken finns att alkoholen kan komma att brukas. Hur ska vi hantera detta? Ska det betraktas som sjöfylleri om alkoholintaget är 0,2 , trots att de som vistas i båten inte har för avsikt att framföra den förrän dagen efter? Det är viktigt att vi kommer till rätta med sådana oklarheter. Jag anser att båtlivet är en ganska säker fritidssysselsättning med tanke på omfattningen och den olycksstatistik som redovisats. drunknade 134 människor i vårt land, men orsakerna var mycket skiftande. Antalet förolyckade i samband med småbåtar har minskat; det kan man konstatera. omfattade olyckor i direkt samband med båtar under färd 23 personer. Det var tio färre än . Övriga drunkningsolyckor skedde i samband med bad och isar samt då människor ramlade överbord från fartyg eller omkom vid fiske även från land. Endast åtta personer omkom i samband med högfartsolyckor med båt. Däremot framgår inte klart av statistiken hur många som hade alkohol i kroppen. För att öka säkerheten till sjöss behöver vi vidta flera olika åtgärder. Alla båtägare och förare måste öka säkerhetsmedvetandet. Onyktra båtförare som orsakar olyckor måste få kännbara straff. Simkunnigheten, som bevisligen sjunkit , måste öka. Jag ser vissa svårigheter med att rakt av jämställa förhållandena för fritidsbåtar med vägtrafiken. Därför har jag tillsammans med ett särskilt yttrande. Jag vill också invänta det förslag som vi vet att regeringen kommer med framöver. 4 (): Jag hör till dem som älskar att vara ute på sjön . Det är en god och fridsam avkoppling efter årets arbete. Mina kamrater har redan beskrivit den situation som kan gälla på sjön . Det är alldeles självklart så att det finns skäl att göra tillämpningen av sjölagens regler om sjöfylleri mer effektiv. Vi som vistas på sjön vill ha en trygg miljö också där. är det inte i alla avseenden samma sak att vara på sjön som att vara på våra vägar. Vi ser problem med de förslag som föreslås i motionerna som betänkandet handlar om. Vi tycker att det i grunden är felaktigt att jämställa rakt av förhållandena för sjöfart och båtliv med vägtrafik. Den allvarliga kritiken i remissbehandlingen av förslag belyser hur den felsynen leder till en rad orimliga konsekvenser. I avvaktan på vad regeringens särskilda utredare kommer att föreslå vill vi understryka vikten av polisens och möjligheter att effektivt kontrollera efterlevnaden av både befintliga och förestående förbud mot sjöfylleri. Vi förutsätter nu att utredningsarbetet genomförs skyndsamt och att regeringen därefter återkommer till med lagförslag. I avvaktan på sådana förslag har vi Kristdemokrater valt att inte reservera oss men har tillsammans med Moderata samlingspartiet och skrivit ett särskilt yttrande. Med det särskilda yttrandet yrkar vi bifall till utskottets förslag i betänkandet. 5 (): Som flera varit inne på finns det goda skäl att göra tillämpningen av sjölagen mer effektiv. Men som också har berörts ser vi flera problem med de lösningar som antyds i motionerna. I grund och botten är det en felsyn som ligger till grund för en del av förslagen i motionerna. Man kan inte direkt och rakt av jämföra förhållandena för sjöfarten och båtlivet med vägtrafik. Det är svårt. Biltrafikens alkoholgränser motiveras med särskilda risker. Fordon passerar varandra på några meters avstånd med hastigheter på . Ett felgrepp eller en slapphet kan få katastrofala konsekvenser. tycks man i debatten se nämnda vatten som ett slags sjöväg där båtar susar fram i hög fart med ständiga möten. Sjöfartens leder är i själva verket ofta hundratals meter breda. Båtavstånden är stora, och hastigheterna är inte sällan inte ens hälften av vägtrafikens. Dock vill vi vara tydliga på den här punkten. Tillämpningen av de regler som finns är inte tillfredsställande. Det förbud som finns måste tydliggöras. Det som krävs är framför allt verktyg att efterleva den lagstiftningen. Det är allra viktigast. Vi måste ge polis och Kustbevakning mer råg i ryggen. Vi är för möjligheten till rutinmässiga alkoholutandningsprov till sjöss genomförda av polis och . Det gör de regler som finns och också förestående regler möjliga att kontrollera. Möjligheten att kontrollera att var och en är så pass nykter som erfordras för att man ska kunna fullfölja sin syssla på ett säkert sätt är särskilt viktig och angelägen. Föredrogs lagutskottets betänkande 2003/04:LU6 Sjöfylleri. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 7 §.) 4 § Franchising, m.m. 6 (): Jag ska inleda diskussionen om franchising, som behandlas i betänkande LU7. Franchising har under blivit en växande företagsform och sysselsätter omkring 100 000 människor. Många nya företagare, särskilt kvinnor, väljer ofta franchising som företagsform eftersom det innebär mindre risktagande och ger möjligheter till vägledning, finansiell rådgivning och lägre inköpspriser. Franchisegivaren väljer å sin sida att hyra ut sitt affärskoncept för att kunna växa geografiskt och storleksmässigt samt stärka marknadsföringen av sina varor och tjänster. Franchiseföretagaren betalar ofta ett engångsbelopp samt en löpande avgift. Det är ett gynnsamt samarbete mellan två likaberättigade parter som regleras genom ett standardavtal. Inom EU har endast och infört lagstiftning om franchising, och i , och finns lagstiftning på federal nivå. Unidroit har drivit ett franchiseprojekt. gav det ut en handbok som behandlar olika frågor vid internationell franchising, och antog en modellag för nationell lagstiftning. har inte heller lagstiftning om franchising, utan villkoren för verksamheten regleras genom standardavtal mellan franchisegivaren och franchisetagaren. Franchiseavtal tillhör kategorin så kallade vertikala avtal och omfattas av förordningen om gruppundantag enligt 17 § konkurrenslagen som trädde i kraft . Inom regeringen pågår ett utredningsarbete. startade arbetet med att göra en analys av modellagen som Unidroit utarbetat för att undersöka i vilken utsträckning den kan tillämpas i . Trots en positiv bild av franchising har franchisetagare ett svagt rättsligt skydd. Flera motioner från allmänna motionstiden tar upp frågor där franchisetagarens position är för svag gentemot franchisegivaren. , , yrkar i motion L230 på ett tillkännagivande om behovet av lagstiftning. , Socialdemokraterna, betonar i motion L259 att franchising är en bra företagsform för den som vill bli företagare utan stor kapitalinsats. Men franchiseföretagare hamnar ofta i beroendeställning eftersom franchiseavtal kännetecknas av en stark ensidighet till franchisegivarens fördel. Motionären tycker att man bör införa ett minimiskydd i lagstiftningen. Båda motionärerna anser att en sådan lagstiftning behöver innehålla informationsskyldighet för franchisegivare om avtals upphörande och kostnadsfördelningen vid ett skiljedomsförfarande samt ge franchisetagare en förhandlingsrätt gentemot franchisegivaren. , , begär i motionen N248 ett tillkännagivande om att regeringen ska lägga fram förslag om att anpassa lagstiftningen till IT-utvecklingen och avskaffa hinder för användandet av elektroniska signaturer. Regeringen beslutade att departementsvis skulle se över lagar och förordningar och överväga behoven av förändringar med syftet att undanröja onödiga hinder för elektronisk kommunikation och dokument- och ärendehantering. Med denna inledning lämnar jag ordet till debattörerna. 7 (): Inledningsvis yrkar jag bifall till reservation 3 under punkt 3 i betänkandet. Den här debatten är lite av favorit i repris. Vi har tidigare diskuterat frågan, och jag tror att ståndpunkterna är ungefär desamma. Avtalsfriheten är en av grunderna för marknadsekonomin. Rätten att utan inblandning av andra träffa avtal mellan fristående parter är av yttersta vikt för ett välfungerande näringsliv. Lika viktigt för att näringslivet ska fungera är att parter som har träffat ett avtal kan lita på att den andra parten håller avtalet. Jag menar att lagstiftaren bör iaktta stor försiktighet både när man reglerar ett område och när man gör det möjligt att i efterhand underkänna ett avtal helt eller delvis. I har vi en brist i rättsliga traditioner när vi sluter avtal. Vi slarvar gärna med att gå igenom avtalstexten. Vi förlitar oss på den andra partens goda vilja. Ofta är vi i den felaktiga tron att om någonting går snett så går det alltid att lösa i efterhand, och det gör det ju också ofta. De avtal som förekommer mellan näringsidkare, om det över huvud taget förekommer något skriftligt avtal, är ofta vid en internationell jämförelse mycket torftiga. Det är när vi träffar avtal som vi måste tänka igenom vad som kan hända när vi blir oense. En tvingade lagstiftning förstärker denna brist i det svenska samhällslivet. Vi förlitar oss på att staten har tänkt igenom vad vi borde tänka igenom själva. Det är vi som avtalsparter som ska ta ansvar för de avtal vi träffar. Vad gäller franchising har jag en viss förståelse för motionärernas oro för den brist på balans mellan parterna som kan finnas i franchisingsammanhang. Denna brist på balans mellan avtalsparter finns också i en lång rad andra sammanhang där småföretagare är beroende av en stor kund för sina intäkter i företaget. Det kan gälla i offentliga sammanhang, men det finns också exempel från mina egna hemtrakter där alla de som kör i skogen som egna företagare är helt beroende av stora skogsbolag för sina utkomster. Till skillnad från i sistnämnda fall så har även franchisegivaren ett intresse av att franchisetagarens verksamhet utvecklas väl eftersom franchisegivaren får sina inkomster från franchisetagaren. Går det bra för franchisetagaren så ökar intäkterna även för franchisegivaren. Som vi har hört här så har det pågått ett internationellt arbete med en modellag. Den är nu klar. Det pågår en beredning inom . Vi moderater anser att det riktigaste är att vi avvaktar vad som kommer ut av detta arbete innan vi tar ställning till behovet av lagstiftning. Jag vet också att det har pågått en självsanering inom branschen med inslag av uppföranderegler och en etisk nämnd. Vi anser därför att man ska avvakta i frågan tills man ser vad regeringen kommer fram till. När det gäller avtalsvillkor mellan näringsidkare inriktar sig motionären på det faktum att det i kommersiella avtal ofta finns en skiljeklausul vid tvistlösning. Som jag sade inledningsvis ska vi alla tänka efter före när vi träffar avtal. Man ska vara noggrann när man ser ett avtal med skiljeklausul. Vi vet också att skiljeförfarande kan bli en kostsam process för en småföretagare och att småföretagen därför avstår från att få sin sak prövad. Ett av skälen till att skiljeklausuler förekommer i kommersiella avtal är att tvistlösningen i de allmänna domstolarna inte fungerar särskilt väl. Det tar , och det sker i offentlighet. Med en bättre och snabbare tvistlösning vid de allmänna domstolarna skulle man därför kunna komma undan en del av skiljeklausulerna. Det pågår också en utveckling av skiljemannainstitutet där man försöker hitta billigare och snabbare modeller för att kunna få en snabb tvistlösning vid kommersiella avtal. Slutligen, fru talman, ska jag säga något om elektroniska signaturer. I det svenska samhället finns en rad formkrav. Vissa är nödvändiga och vissa hänger med bara av tradition. Vi är medvetna om att det pågår ett arbete inom . Vi har dock erfarenheten att det i sådana frågor har en tendens att ta väldigt innan regeringen kommer med några konkreta förslag. Teknikutvecklingen går med en rasande takt och det är därför viktigt att frågan får en snabb lösning. Vi anser därför att bör trycka på regeringen i frågan. 8 (): Vi har att diskutera lagutskottets betänkande nr 7 om franchising med mera. I en marknadsekonomi uppstår det ibland förhållanden mellan olika parter och aktörer som gör att deras inbördes relation helt enkelt blir orättvis. En sådan situation kan till exempel vara att den starkare parten har större kunskaper om juridiken, att man har tillgång till fackexpertis eller helt enkelt har större ekonomiska resurser. Inte minst vid avtals ingående är det här väldigt vanligt. Problem med ojämlika förutsättningar på marknaden har också uppmärksammats av oss i , till exempel när det gäller förhållandet mellan företag och konsument. Förhållandet mellan denna typ av parter regleras av tvingande lagar. Konsumentköplagen är till exempel en sådan lag, där vissa specificerade element i ett avtal inte kan förhandlas bort av parterna alldeles oavsett om de kommer överens om det. Denna regel är till för att skydda den svagare parten i en sådan situation, som oftast annars ställs inför att förkasta eller anta ett färdigt avtalsförslag. Någon förutsättningslös förhandling om villkoren äger sällan rum. Domstolarna har också möjlighet att jämka avtal mellan bolag och konsument om domstolen finner avtalet oskäligt. I betänkandet behandlas fyra motioner, varav har lämnat in två. Den ena handlar om att reglera franchising en företagsmodell som innebär att ett företag upplåter åt ett annat att köpa och sälja varor av speciellt märke. Reglerna för detta samarbete regleras ofta genom standardavtal. 1984 tillsattes genom ett riksdagsbeslut en utredning för att utreda frågor och problem av juridisk natur som kan aktualiseras i samband med franchising. 1987 kom utredningen, och ett förslag till lag om franchising presenterades. Regeringen valde dock att lägga utredningen till handlingarna, och därför saknar vi en specifik lag. En rad andra länder har lagar. Ett internationellt institut, Unidroit, antog en modellag . I vår motion efterfrågar vi en lag som stöder den svagare parten när konflikt uppträder. Den andra motionen som har väckt rör olika förutsättningar för näringslivsidkare vid tvist. På sitt sätt har dessa båda motioner samma andemening. För små företag som också ofta är i en ytterst underlägen position visavi storföretag och koncerner finns inte något skydd. Konsumentköplagen gäller naturligtvis inte för dessa, och inte heller finns den hjälp som konsumentvägledare och den kan bistå konsumenter med att tillgå. En näringsidkare företag eller enskilda personer som yrkesmässigt bedriver ekonomisk verksamhet är ingen konsument. Företagen får i stället anlita ett eget juridiskt ombud eller vända sig med hopp om bistånd till den egna branschorganisationen. För småföretagen är en kostsam juridisk process ett betydligt större problem än för den stora koncernen med helt andra ekonomiska förutsättningar. Det är alltför många småföretagare som har råkat i bekymmer för att de inte har lyckats få i gång en förhandling när det gäller tvister. Man kanske har lyckats men helt enkelt inte haft råd eller inte har vågat ge sig ut på det risktagande som det gäller ekonomiskt. Sammantaget blir alltså de små näringsidkarna i det närmaste rättslösa i en tvist med en stor koncern. Det är ett förhållande som bidragit till att många småföretag helt enkelt har gått över styr. Det finns en paragraf i köplagen, 36 §, som medger att domstolar kan jämka avtal också mellan företag om de vid avtalets ingående inte var jämbördiga. Det har dock visat sig att möjligheterna att jämka avtal mellan företag används ytterst sällan. Man kan fråga sig varför detta inte sker. Statens roll är att tillgodose marknadens behov av fungerande spelregler så att svagare parter i affärsrelationer inte ska utnyttjas. Problemen med skiljeklausuler för småföretagare och det faktum att domstolarna inte jämkar oskäliga avtal i någon större omfattning visar att spelreglerna mellan större och mindre företag inte används särskilt ofta. Det är därför viktigt att en utredning görs av vilka åtgärder som krävs för att stärka mindre företag vid tvister. Hela det här resonemanget går ut på, och det är också vår ambition, att det ska bli ett bättre företagsklimat också för mindre företag. Spelreglerna på marknaden ska skydda företagen och ge dem möjligheter att växa och komma vidare. Jag yrkar bifall till reservation 2 under moment 2 och står självfallet också bakom vår reservation nr 1. 9 (): Jag tar vid där avslutade. har tillsammans med reserverat sig i de frågor som handlar om ett bättre företagsklimat för de mindre företagen, för dem som oftast hamnar under de stora företagens käftar. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1. Jag står givetvis bakom reservation nr 2 också. I övrigt när det gäller elektroniska signaturer ställer jag upp bakom utskottets ställningstagande. Utskottet talar om att det pågår ett arbete när det gäller franchisingfrågan. Jag vill instämma i det som sade. Jag tänker inte upprepa det som hon har sagt som vi i också står bakom. har inga egna motioner i frågan . Vi har haft det tidigare. Därför har vi valt att stödja de motionsyrkanden som har gjorts. Man vet ju egentligen inte var det pågående arbetet som utskottet hänvisar till ska sluta. Därför är det viktigt att vi i tar ställning för en förstärkning av lagstiftningen och en lagstiftning om franchising. Utskottet har redan tidigare påtalat det arbete som Unidroit har gjort och den modellag som har lagts fram. Det är förvisso bra, men vill jag för räkning tala om att vi tycker att det behövs en lagstiftning inom det här området. Det räcker inte med att man ska ta ställning till om det finns ett behov. Vi ser det växande behovet. Väldigt många personer , inte minst kvinnor, startar företag genom att bli franchisetagare, som nämnde. När det gäller frågan om jämkning av avtal mellan näringsidkare säger utskottet att man har en viss förståelse för de krav som lyfts upp men att man ändå inte tycker att det finns tillräckliga skäl för att förorda bifall till motionen. Där tycker jag, i likhet med , att det finns ett behov. Därför borde vi ge regeringen i uppdrag att utreda detta. Vi borde ha ett tillkännagivande där regeringen får lyfta fram och på riktigt beskriva situationen och belysa och analysera frågan närmare. Därför har vi reserverat oss till förmån för de motionsyrkanden som påtalar att regeringen borde återkomma med en utredning i frågan. Jag tyckte att det var lite intressant att från varnade för skiljeklausuler i sitt anförande. Det gäller kanske just de näringsidkare som sluter ett avtal men inte alls har den kunskap som till exempel har om att man kanske inte bör skriva på ett avtal med en skiljeklausul när man befinner sig i ett underläge. Det visar att det behövs regleringar och framför allt en analys som går till botten med de problem som mindre näringsidkare ofta råkar ut för. Slutligen gäller det elektroniska signaturer. Jag har förståelse för det yrkande som lägger. tar inte ställning här utan inväntar bara det som komma skall. Jag vill för räkning tala om att vi givetvis står bakom kravet att elektroniska signaturer bör införas . I tidigare betänkanden, även under förra mandatperioden, har utskottet tagit ställning för det arbete som har pågått med elektroniska signaturer. Förhoppningsvis kommer det arbetet att gå i mål under den här mandatperioden. 10 (): Låt mig först yrka bifall till förslaget i lagutskottets betänkande nr 7 och avslag på samtliga reservationer. Som har redovisat ökar franchiseföretagen starkt i antal och sysselsätter omkring 100 000 människor. De står för av bruttonationalprodukten. Organisationen redovisar att lönsamheten för franchiseföretagen är lite bättre än genomsnittet för övriga företag, att konkurserna är lägre i antal och att antalet nystartade företag är högre. Det är en ganska ljus bild som man ger av företagsformen.