prot · GR09130 · 2004-06-17 00:00:00 — Jag tycker som flera andra talare har sagt, att det är olyckligt att vi tar rambeslut utan att ha klarlagt vad följderna blir för den svenska lagstiftningen. Sedan har vi det så att vi har tagit ett rambeslut angående verkställande av bötesstraff. Vi glömmer lite lätt bort att det här faktiskt är, återigen, ett av de där små stegen, som pratade om i början. Det handlar inte bara om bötesstraff. De här bötesstraffen ska kunna omvandlas till frihetsberövande straff. Det handlar alltså indirekt också om fängelsestraff, och det tycker jag att vi ska tala om. är jag fullt medveten om bild av vikten av att man inte ska kunna vara i och bråka och sedan smita hem till och komma undan böter. På samma sätt har vi sett bilister köra race genom . De har blivit bötfällda 15 gånger. Sedan har de hamnat i , och vi har inte haft en möjlighet att kräva ut detta. Det är inte lyckligt, men det är ett samarbete, och är för samarbete, inte underkastelse. Jag vill vädja till ledamöterna att hålla sig till den debatt vi för om betänkandet och inte för mycket bege sig in i en debatt kring Europeiska unionen. Försök hålla debatten inom det här området! 180 () replik: Jag ska försöka. säger att man vad det gäller verkställighet av bötesstraff och säkert också annat vill ha andra samarbetsformer. Så måste man tolka det. Eftersom ni inte vill ha EU så vill ni ha andra samarbetsformer. Man kan då tänka sig att vi i stället ska ha mellanstatliga avtal. Det har jag hört miljöpartister svara på den här frågan tidigare. Vet hur många avtal det blir om 25 olika länder ska ha mellanstatliga avtal med varandra? Det kan jag berätta. Det blir nämligen 300 stycken. Vi kan bara ta de fyra rambeslut som är aktuella. Det gäller de två som vi debatterar om verkställighet av bötesstraff och olaglig narkotikahandel. Och så har vi två som ligger på bordet för motionering om förverkande och angrepp mot informationssystemet. Det är fyra stycken. Det skulle alltså bli 1 200 mellanstatliga avtal bara för att man ska klara av det här. Hinner vi med ett om vi räknar bort sommarmånaderna skulle det ta innan vi är klara med det. Jag tycker att det är effektivare att vi är med i EU, att EU finns och att vi kan samarbeta på de områden där vi faktiskt vill nå framåt för att vi som stater, som brottsbekämpare som ska utdöma straff också ska bli effektiva. Brottslingarna om några är effektiva. Då måste också vi kunna vara det. Jag ber att vara ännu mer försiktig. 182 () replik: När det gäller avtalet om bötesstraffen är det ingenting som hindrar att gör ett avtal med EU. EU består av en stor grupp som har valt en annan samarbetsform än till exempel som har begärt undantag i vissa fall. har begärt undantag i vissa fall. Vi kan mycket väl vara mer fristående. Vi behöver inte huvudstupa vara bäst i klassen och anta allting med en gång utan att ha sett konsekvenserna för svensk del. Jag tycker att exempel på avtalsbildning är ungefär vad jag förväntar mig bland mina studenter när de går i den första klassen. 183 () replik: Jag ska vara mycket kort. EU ska alltså finnas kvar. EU är inte bra för men är tydligen bra för andra länder. 184 () replik: Jag kan bara konstatera att det är vad tycker. Jag tycker inte att det berör ämnet. 185 (m) replik: Det här är intressant. Jag förstår att anser att man ska ha ömsesidiga avtal om erkännande av bötesstraff, men då bli vän av ordning fundersam. Det finns ju ingenting om detta i betänkandet. I huvudanförandet här sade också att han var bekymrad över att följdlagstiftning saknas. Men varför uttrycker man inte det? Ni står på majoritetens sida, men det framgår inte. Det dyker upp som en överraskning i debatten här, och det är mycket märkligt. Jag tycker att är skyldig kammaren och åhörarna en förklaring till att ett förslag om hur man borde hantera de här frågorna inte har framlagts av . Det hade nästan varit logiskt med en motion och att man sedan hade gett med sig i utskottet eller någonting annat. Det som framgår av vad majoriteten står för är ju väldigt splittrat. 186 () replik: Sitter tre partier i en förhandlingssituation finns det också flera synpunkter och åsikter, och vi har från sida konsekvent hävdat att det här sättet att ta rambeslut utan följdlagstiftning är olyckligt. Det är också vad vi framför i våra förhandlingar. Vi tycker inte i det här fallet att det finns skäl att försöka stoppa propositionen genom att framföra en reservation i saken. Jag ville bara ge en signal och visa att vi delar oron över, vilket även i viss mån gjorde, att man hanterar frågorna med en sådan hastighet att man inte hinner sansa sig och ta reda på konsekvenserna. 187 (m) replik: När man läser propositionen framgår det att överenskommelsen är mellan Socialdemokraterna och . Det är alltså förhandlingar som har skett . Eftersom ni inte var med på propositionen borde det vara fullt möjligt att lägga fram ett heltäckande miljöpartistiskt förslag om hur man ska lösa bötesproblemen om man lämnar EU, vilket ni faktiskt inte har redovisat. Det är väldigt märkligt att man inte synliggör den egna politiken. Det enda som uppenbarligen händer är att man står vid sidan av . Sedan sker det då dolda förhandlingar i . Det inger inte riktigt respekt för den komplicerade lagmateria som vi har framför oss på bordet och som vi ska ta ställning till . 188 () replik: Jag har full förståelse för invändning i det här fallet. Jag medger att jag inte har klarat av att vara tillräckligt tydlig på den här punkten. Jag hoppas att det kan förbättra sig. 189 () replik: Det här lagstiftningsarbetet sker utifrån svenskt initiativ och svenskt behov. säger att vi försöker vara bäst i klassen. Det är inget fel i att anstränga sig och försöka göra sitt bästa och att vara bäst i klassen. Dessutom är det de svenska behoven som styr. Sedan sade du någonting om att det var väldigt krångligt. Men det finns internationella avtal inom området. Det enda är att alldeles för få länder har ratificerat dem. Därför är det ineffektivt. Det vi försöker göra genom det här rambeslutet är att få det effektivare. Jag tror att du håller med mig om att det redan finns internationella avtal på det här området. Det finns över 8 000 ärenden av den här typen, och får vi till stånd ett effektivare system kan vi beta av en hel del av dem. Jag hoppas att du håller med om den analysen. 190 () replik: Jag kan hålla med om den analysen att de flesta av oss här tycker att det är väldigt bra att vi kan effektivisera den här hanteringen när det gäller bötesstraff och omvandling till frihetsberövande straff. Jag tycker att det känns bra. Det är viktigt att man kan sluta sådana här avtal. Jag är medveten om den problematik som ligger till grund för just det här avtalet. I det här fallet låter vi det gå igenom. Jag tycker likafullt att man visserligen kan vara bäst i klassen, men det är beklagansvärt att vi inte fullt ut har kunnat förutsäga konsekvenserna av vad rambeslutet för med sig. Man har försökt göra vissa undersökningar och gett vissa signaler, men jag tycker faktiskt att det finns fog för invändning. 191 () replik: Det må vara så att har en del synpunkter. De tjänar naturligtvis pengar på det. Men det är inte bara det. säger att det här är viktigt. Riksåklagaren säger att det är viktigt. Alla andra säger att det är viktigt. Det vi har att göra som utskottsledamöter och riksdagsledamöter är att sammanväga, bedöma och se konsekvenserna. Den bedömning vi tillsammans har kommit fram till är att vi nog har en rätt så bra bild av konsekvenserna, men att vi måste ta fram en ny lagstiftning. Det tar tid. Vi vill göra en noggrann analys. Det här rambeslutet ger ramarna. Vi ska inte behöva försena för hela . Jag förstår att kanske hade velat att vi inte skulle ta detta steg. måste vi ta vissa steg tillsammans. Det här steget är bra. Jag är glad att stöder detta. Jag hoppas att ni också hjälper till när lagstiftningen kommer så att den blir så bra som möjligt. 192 () replik: har inte motsatt sig detta. Vi ser att det finns fördelar i det hela, men vi pratar om hur det har hanterats. Där har vi kritiska synpunkter. Vi hoppas att vi kan komma till en bättre sakernas ordning längre fram. 193 (): Eftersom har tillåtits framföra en mer principiell syn på EU-arbetet och vår syn på EU-arbetet måste jag ju få chansen att säga några ord om det. Vi i är mycket kritiska till utvecklingen inom EU i riktning mot överstatlighet. Det är förvisso sant. Vi är motståndare till de ambitioner som finns på många håll mot bildandet av . Det är allra främst utifrån demokratiska hänsyn. För oss handlar det om grundade farhågor för uttunning av demokratin och minskade möjligheter till delaktighet för medborgarna. Det här tycker vi är allvarliga saker, . Det är vår principiella inställning. Det senaste valet till med ett valdeltagande på gav oss knappast någon större anledning att ändra denna grundinställning. Den nya konstitutionen är ytterligare ett steg mot överstatlighet enligt vår mening. Vi vet att vi delar den här inställningen med väldigt många människor. Med detta sagt, fru talman, måste vi alla ta ställning i varje enskild fråga, i varje förslag som har bäring på EU, och i denna nu föreliggande konkreta fråga väljer vi att stå bakom betänkandet därför vi bedömer att innehållet innebär tydliga och kraftiga förbättringar. Jag lät bemöta detta. Jag tyckte att det var sjyst att han fick göra det. Jag hoppas att vi kan slippa ytterligare debatt om EU-frågorna, så jag är tacksam om kan acceptera att vi avslutar det här . Föredrogs justitieutskottets betänkande 2003/04:JuU28 Rambeslut om verkställighet av bötesstraff (prop. 2003/04:92). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 12 § Rambeslut om olaglig narkotikahandel 195 (): I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition om antagande av rambeslut om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel samt två motioner som väckts med anledning av propositionen. Rambeslutet syftar till att möjliggöra en samlad insats på unionsnivå i kampen mot olaglig narkotikahandel. Det innehåller bestämmelser bland annat om vad som ska anses vara olaglig handel med narkotika och med så kallade prekursorer, det vill säga ämnen som kan användas vid framställning av narkotika, samt vilka straffrättsliga påföljder som dessa gärningar ska leda till. Rambeslutet omfattar inte privat konsumtion av narkotika. Vidare innehåller rambeslutet regler om effektiva, proportionella och avskräckande påföljder. Minsta gemensamma maximistraff för olika brott föreskrivs. Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och . I ärendet finns två reservationer och ett särskilt yttrande. Med denna korta inledning överlämnar jag ärendet till debattörerna. 196 (): Knarket måste bekämpas på alla nivåer. Det är lika viktigt i i eller i som det är vid samplaneringsborden på Europol mitt i . Vi kan inte på något sätt vika av från helhetsperspektivet och från den restriktiva narkotikapolitik vi har stadfäst i vårt land. Med det förslag till rambeslut som vi debatterar har vi nått en bit i denna strävan, men inte ända fram. Vi har långt kvar att gå. Det är viktigt att EU-länderna har en gemensam syn och en lagstiftning på den stora och allvarliga narkotikabrottsligheten, men det får inte innebära att den lilla narkotikaproblematiken lämnas vid sidan av. Just nu när EU diskuterar strategin för hur narkotikan ska bekämpas åren 20052010 är det väldigt viktigt att vi fortsätter att hålla den här nivån på hur vi ska bekämpa knarket. Från sida måste vi ställa höga krav inom EU-samarbetet, och betydligt högre än det man har lyckats med i förhandlingarna om rambeslutet. Min första invändning, fru talman, gäller det som inte finns med i rambeslutet, nämligen det som man kallar privat konsumtion vad det nu kan vara. Det är det vi dagligdags brukar benämna innehav för eget bruk eller eget bruk av narkotika. Det här tas över huvud taget inte upp i rambeslutet. Man har från regeringens sida inte lyckats få upp denna fråga på agendan i EU. Så länge vi inte tar ett helhetsgrepp på narkotikafrågan kommer kampen att förloras. Så länge det är fredat att inneha knark för eget bruk och tillåtet att använda knark kommer det att finnas människor som vill förse andra med knark. Narkotikahandlarna kommer att förändra sina handlingsmönster för att bättre passa den rådande lagstiftningen på EU-nivå. Vi ser i vårt land att trots våra inhemska lagar flödar knarket in över våra gränser, och det kommer fortsätta att göra det så länge man inte på EU-nivå tar ett helhetsgrepp på narkotikahanteringen. Regeringen har misslyckats i denna del. Utskottets majoritet verkar inte särskilt hoppfull, om man tittar på skrivningarna, att det på EU-nivå ska ske en förändring i inställningen. Men vi moderater kommer att fortsätta kampen mot drogliberalerna på vilken nivå de än kommer att finnas, det kan jag lova, fru talman. Och jag lovar att vi moderater tänker fortsätta att vara en blåslampa i rumpan på Socialdemokraterna i den här frågan också. Min andra kritik mot detta rambeslut och regeringens hanterande av detsamma gäller prekursorerna. I förslaget till rambeslut åläggs att förändra lagstiftningen vad gäller narkotiska preparat så att vi också förbjuder hanteringen av ingredienser eller så kallade prekursorer för narkotikaframställning. Frågan är inte ny för svensk narkotikadebatt. Och och då dyker den upp på debattarenan på grund av att nya narkotikapreparat återfinns på den svenska marknaden. Innehållet i dessa narkotikapreparat är snarlikt andra illegala droger. Men det är någon liten förändring i sammansättningen. Då är detta knark inte illegalt, och det tar innan detta preparat tas in i lagstiftningen. Då kan smarta narkotikahandlare använda detta preparat för att öppna nya marknader, och rättsväsendet står handlingsförlamat inför dessa nya droger. Därför har vi i kammaren diskuterat den här problematiken i fråga om den svenska narkotikalagstiftningen. Och diskussionen har böljat fram och tillbaka eftersom andra länder har lagstiftningar där prekursorer finns med och som föreslås gälla alla EU-medlemmar. Det är anmärkningsvärt att regeringen skriver i sin proposition att ett beredningsunderlag grundat på en utförlig och noggrann analys av relevanta frågeställningar måste hämtas in. Så står det i propositionen. Men har regeringen inte haft tid till detta? Jag kan tala om att , , hade jag en interpellationsdebatt där jag lyfte fram den här frågan för justitieministern om han mot förmodan inte var medveten om detta eftersom man då höll på att förhandla om detta rambeslut som vi nu ska ta beslut om. Då hade justitieministern uppfattningen att man inte behövde förbereda sig på detta. Men när vi i 2003 återigen tog upp frågan, beroende på att man inom EU hade kommit överens, då hävdade justitieministern att det inom hans departement pågick en noggrann analys av rambeslutets konsekvenser. Men fortfarande mer än senare har man inte hämtat in resultaten av dessa analyser. Jag tycker att detta är ett stort underbetyg för regeringens effektivitet och kompetens. Någon annan slutsats kan inte jag komma fram till, om det inte är så att regeringen vill undanhålla konsekvenserna av rambeslutet. Mina kolleger och andra på den borgerliga kanten har utvecklat kritiken mot rambeslutshanteringen som regeringen har ägnat sig åt. Man kan ju bli EU-skeptiker för mindre. Hur viktig en politisk fråga än må vara får vi inte rucka på de demokratiska principer som vi alla är överens om. Jag yrkar bifall till reservation 1 under punkt 2. Vi kommer inte att delta i beslutet om godkännande av rambeslutet. 197 (): Narkotikamissbruket i tilltar. Missbruket sprider sig allt längre ned i åldrarna. av de mönstrande pojkarna uppger i senaste undersökning att de har provat narkotika. I årskurs 9 säger ungefär en av tio elever att de har provat narkotika. I skånska säger av pojkarna att de vet var de ska få tag i narkotika, och nästan varannan flicka vet var man kan köpa knark. Varannan flicka vet var leverantören finns. Medelåldern i när man provade narkotika första gången är 13 ½ år bland de tillfrågade flickorna. Detta är snittåldern. En rimlig tolkning av statistiken antyder då att det finns flickor som är betydligt när de första gången provar narkotika, i alla fall i . Och det finns väl ingen anledning att tro att det är annorlunda på andra håll. Detta är naturligtvis ett stort misslyckande för samhället. Det är ett stort misslyckande för vuxenvärldens normbildning, och det är ett stort misslyckande för den förda narkotikapolitiken i . Så här är det för betygsutdelning för dem som går i årskurs 8 och uppåt i den svenska skolan. Det kanske också är dags för en betygsättning av den svenska narkotikapolitiken. För sedan kom den hem med dagens förslag till rambeslut om olaglig narkotikahandel. Regeringen var stolt och nöjd och betraktade detta som ett genombrott och en stor svensk framgång. Man tyckte kort sagt att man förtjänade ett riktigt högt betyg. Det råder ingen tvekan om att detta är ett viktigt internationellt instrument mot narkotikahandeln. Det är däremot riktigt beklagligt att det inte innehåller ett förbud mot innehav av narkotika för eget bruk. Hade det gjort det hade vi kunnat tala om ett riktigt genombrott. får vi nöja oss med rambeslutet i dess nuvarande form. Vi har uppfattningen att regeringen måste ta upp diskussioner om att förbjuda innehav av narkotika även för eget bruk på en europeisk nivå. Innan den hemläxan är gjord kan det knappt bli mer än godkänt i den här delen av narkotikapolitiken. Narkotikapolitiken handlar så mycket mer om detta rambeslut än om samarbetet på europeisk nivå. För att denna typ av samarbetsåtgärder och harmonisering av lagstiftning ska vara verksam krävs det att man har rejäla åtgärder även på hemmaplan. Jag vill kortfattat beskriva två av dem. I sitt valmanifest 2002 skrev Socialdemokraterna: ska stoppas. Därför kommer en socialdemokratisk regering att förbättra gränskontrollen, anställa fler narkotikapoliser och intensifiera det internationella polissamarbetet. Slutsatsen så här är att tullen har avskedat 400 personer. Det känns inte som om gränskontrollen har förstärkts särskilt mycket, och det känns inte som ett inslag i en särskilt progressiv narkotikapolitik. Tullen är avgörande i kampen mot narkotikan, och de nedskärningar som man har gjort är djupt oroande. De står inte i överensstämmelse med de intentioner som förespeglas i dagens beslut. Med tanke på de utställda löftena i valrörelsen och den realiserade verklighet som vi ser kan betyget inte bli annat än underkänt i den del som handlar om tullen. Ett annat ämne rör polisens och tullens möjligheter att tillsammans med andra länder använda så kallade hemliga tvångsmedel i kampen mot narkotikan. Ett exempel på detta är den ständigt debatterade buggningen. I det här ämnet blir betygsättningen svår eftersom regeringen inte ens tycks ha närvarat på lektionerna i ämnet. I bekämpandet av den grova narkotikabrottsligheten är möjligheten för polisen att avlyssna langarna, handlarna, kurirerna och tillverkarna helt avgörande. Det har man insett i där buggning är tillåten. Det har man insett i , och där buggning är tillåten. Det har man insett i och där buggning är tillåten. Det har man insett i där poliskommissarien över huvud taget inte förstår hur vi kan bekämpa narkotikabrottsligheten utan att ha tillgång till buggning. Ett annat problem i samarbetet med våra bröder i EU-länderna runt handlar om infiltrationen. Infiltrationsoperationer som har inletts i något av de länder som jag har nämnt kan inte fortsätta i därför att vår lagstiftning släpar efter. Här finns det massor att göra i form av gemensamt arbete mot narkotikabrottsligheten inom EU. Betyget för regeringen i grenen buggning och hemliga tvångsmedel är Underkänd. På punkt efter punkt visar det sig att det vi gör i inte räcker. Dagens förslag om gemensamma regler i är ett steg på vägen. Problemet är att det steget inte räcker särskilt långt om de nationella insatserna är så otillräckliga, ointressanta och ibland rentav kontraproduktiva som . Med detta yrkar jag, fru talman, bifall till reservation nr 2. 198 (): Fru talman, ledamöter både närvarande och frånvarande samt åhörare! Jag hade också hälsat justitieministern välkommen om han hade varit med här , men kanske även han har annan sysselsättning. Jag yrkar, fru talman, bifall till reservation 1 under punkt 2 som handlar om rambeslutets omfattning. Det här rambeslutet syftar till att möjliggöra en samlad insats på unionsnivå i kampen mot den olagliga narkotikahandeln. Den skapas genom att rambeslutet har gemensamma minimiregler i de olika medlemsstaterna när det gäller bland annat vilka handlingar som är straffbara och vilka straffrättsliga påföljder som de här gärningarna leder till. Det här det tycker jag att man ska säga när man tycker det är bra. Det är ett viktigt internationellt instrument i kampen mot narkotikahandeln. Det är alldeles utmärkt och också nödvändigt, men det räcker inte. Jag ska peka på detta. Den ökade narkotikahandeln kommer, påstår jag, fru talman, att bli om den inte redan är det ett av de stora problemen inom EU. Kampen mot narkotikan måste bedrivas på alla områden och på alla sätt. Den olagliga narkotikahandeln är ju i stor utsträckning gränsöverskridande. Det förutsätts därför, och är nödvändigt med, ett samarbete mellan medlemsstaterna. Men, och detta är det viktiga, bekämpningen av narkotikabrottsligheten måste för att vara framgångsrik angripas i första ledet det vill säga när det gäller brukandet av narkotika och innehav av narkotika för, som vi säger, personligt bruk. Det är där som vi måste sätta in angreppet detta för att över huvud taget ha en möjlighet att komma till rätta med narkotikaproblematiken. Jag har, fru talman, sett väldigt många narkotikamissbrukare i domstolar. Jag har sett hur de har börjat, hur tidigt de har börjat och hur svårt de har att komma ifrån det hela. Insatserna måste sättas in mycket . Enligt Brottsförebyggande rådets statistik för för fanns det då drygt 38 000 anmälda brott mot narkotikastrafflagen. Av dessa avsåg drygt 34 000 innehav för eget bruk. Den stora mängdbrottsligheten är alltså inriktad på innehav och brukande. finns det statistik som visar att antalet anmälda brott mot narkotikastrafflagen har ökat och nått över 40 000. Samma variant är det när det gäller bruk och innehav. Detta visar vad det stora problemet är när det gäller narkotikabrottsligheten. Det som måste kriminaliseras finns på gatunivå. Det gäller alltså bruket och innehavet av narkotikan. Därför kommer kritiken. Rambeslutet borde ha omfattat och kriminaliserat även innehav av narkotika för, som det sägs, personligt bruk och brukande av narkotika. Så är det inte. Regeringen har i sitt förhandlingsarbete inte varit framgångsrik på den här punkten. Därför innebär detta rambeslut inte någon kriminalisering av narkotikainnehav för eget bruk och för konsumtion. Detta är djupt beklagligt. Regeringen kan inte anses ha nått dit man kan förvänta och begära och dit den egentligen skulle ha nått. Jag tycker att det skulle vara påkallat för utskottet att göra ett uttalande på det sätt som framgår av reservation 1, men så är det inte. Det är beklagligt och smärtsamt att det inte finns någon kriminalisering i rambeslutet när det gäller nämnda innehav och bruk. Det är nödvändigt det vill jag säga, och jag menar verkligen det att regeringen försöker övertyga medlemsstaterna om vikten av en kriminalisering på den här nivån. Därför, fru talman, bör regeringen, vilket framgår av vårt yrkande i reservationen, ges i uppdrag att genast om vi nu hinner avsluta den här debatten till voteringen , vilket såvitt jag förstår verkar svårt eller säg ta upp förhandlingar inom EU i syfte att få till stånd ett rambeslut som kriminaliserar innehav och bruk av narkotika.