prot · GS0914 · 2004-10-14 00:00:00 — Vi ska visa förtroende, , för de förtroendevalda som finns regionalt och lokalt. De vet bäst hur frågorna löses inom sina ansvarsområden. De har ansvar inför sina väljare. När folket tigger om bättre vård svarar den socialdemokratiska regeringen med en stopplag som förbjuder vård. Det är befängt. vill ha fler entreprenörer i vården. Vi värnar den kommunala självstyrelsen, och vi vill stoppa stopplagen i papperskorgen. Vi behöver tillgängligare vård en nationell vårdgaranti. Vi behöver starkare patienträttigheter för att få bort kökedjan och skapa en hälso- och sjukvård där alla patienter, oavsett plånbok, står i centrum i stället för att sitta i väntrum. Det här är några anledningar till att vi också vill se en ny borgerlig regering med största möjliga centerinflytande. Jag vill avsluta med att ta upp frågan om folkhälsan. Jag hoppas att den här debatten kan ge några svar på hur majoriteten tänker sig att få upp folkhälsofrågorna på den politiska dagordningen. 327 () replik: tog upp i början av sitt anförande frågan om försäkringsbolagen. Vad tycker egentligen om sjukförsäkringar och om att de flesta försäkringsbolag inte ens tillåter någon att teckna försäkringar? Vissa patientgrupper, till exempel diabetiker, nekas ofta försäkring. Det vore intressant att få veta åsikter om detta. Samma sak gäller frågan om folkhälsan. tar upp kommunernas ansvar. Ser något behov av att ha ansvar på högre nivå för folkhälsan än i kommunerna? 328 () replik: Att många tecknar privata sjukvårdsförsäkringar är ett tecken på att den politik som parti är med och stöder leder till precis detta. Man har inte tillräckligt förtroende. Då väljer man andra lösningar. Jag tycker att det är en olycklig utveckling. Jag vill inte förbjuda privata sjukvårdsförsäkringar, men jag tycker att det är en olycklig utveckling när de ökar. Jag tycker att det är ett stort problem att man härigenom utesluter vissa grupper, som påstår. Det görs försök att komma åt det, men har man inte lyckats särskilt bra. Det är ett stort problem. Vi ska i den här församlingen fastställa mål för folkhälsan. Men om det ska bli något annat än en hyllvärmare måste det till en aktivitet ute på den lokala nivån. Det är samma sak här. Ska det bli något är det fråga om engagemanget nära människorna. Där är aktiviteten. 329 () replik: Jag har berättat för att de privata sjukförsäkringarna i omfattar mindre än 2 av sjukvårdskostnaderna. I är siffran , i . Jag kan inte tänka mig att det faktum att privata sjukförsäkringar över huvud taget finns skulle vara enda tecknet på den politik som vill se som syndabock. Det kan inte vara så. 330 () replik: Det är också märkvärdigt att det ska komma från att det är en så liten andel som har privata sjukvårdsförsäkringar. 280 000 människor har det i , och siffran växer. Jag tycker att det är en ganska stor del. De problem som själv tog upp är de facto problem. Vissa grupper utesluts i praktiken. Så ska vi inte ha det. Det måste vi lösa genom vårt förtroende för den sjukvård som vi har, driven av både landsting, regioner och av privata och kooperativa entreprenörer. 331 () replik: Jag har tre frågor till . Jag tycker att det är bra att vi har samma grundsyn när det gäller privata sjukförsäkringar. Men hur ser på att de kommer att fortsätta att finnas, förhoppningsvis i mindre utsträckning? Ska man då kunna använda blandade finansieringsformer i vården? Ska privata entreprenörer kunna skapa gräddfiler för dem som har privata sjukförsäkringar med den skattefinansierade basen som grund? Min andra fråga gäller om tycker att skattemedel ska kunna omvandlas till vinstmedel i aktiebolag. Kan vi enas om att vårdens driftsformer bör så långt som möjligt hållas fria från vinstintressen? Min tredje fråga är en nyfikenhetsfråga. pratade om en patientlag. Jag har inte läst förslag. Jag är intresserat nyfiken. Innebär inte det att vi fråntar kommun- och landstingspolitikerna rättigheter när vi lägger rättigheterna till patienterna? Vi skapar en nationell lag. Hur funderar runt detta? 332 () replik: Jag ska försöka ta frågorna i tur och ordning. Först var det frågan om blandade finansieringsformer. För de verksamheter som drivs av landsting och regioner framgår det klart och tydligt i kommunallagen att där ska inte blandade finansieringsformer tillåtas. Min uppfattning är att om den privata entreprenören följer sitt avtal så att kunden är nöjd kvalitet och pris och om det sedan på marginalen finns intresse och möjlighet att ta ytterligare en patient, ser jag inte det som ett problem. Vinst kan man tillåta. Det är bättre med svarta siffror än röda siffror. Den verksamhet som har ordning på sin ekonomi har ordning på sin verksamhet. Det hänger oftast ihop. När det gäller patientlagen följer vi förslag, som inte handlar om det tar upp utan om att samla de befintliga lagarna till en egen lag som är tydligare och mer pedagogisk att efterleva. 333 () replik: Jag tackar för svaret. förslag innebär inte att vi ska stärka patienternas rättigheter. Då vet jag det. Jag kan inte tolka svar när det gäller frågan om blandade finansieringsformer som annat än att faktiskt är berett att se till att det även finns gräddfiler i vården. Det är något som i sitt anförande tog avstånd från. Det innebär faktiskt att man via privata sjukförsäkringar kan gå förbi alla vårdköer. Den åsikten får jag väl ha respekt för. Den är inte min. 334 () replik: Det handlar om att stärka patientens rättigheter. Om patienterna har större möjligheter att följa vad som gäller och vilka rättigheter de har, om de är bättre informerade och anhöriga och vårdpersonalen har större möjligheter att ta del av vad de faktiskt har rätt till innebär det att man stärker patientens rättigheter. Det är precis det som har föreslagit och som regeringen tyvärr inte, i varje fall inte , har lyssnat på och lagt fram förslag om. Vi är icke för gräddfiler till vården från sida. 335 (): Jag ska tala om en väldigt underskattad diagnos i kampen mot ohälsan, posttraumatiskt stressyndrom, förkortat PTSD. Att upptäcka att människor är drabbade eller kan utveckla PTSD är viktigt. Det är viktigt för att man med förebyggande arbete ska kunna hjälpa den enskilda människan och för att sprida kunskap i övrigt. Drabbade är människor som har varit med om hemska upplevelser som krig, blivit utsatta för tortyr eller våldtäkt. Det kan vara katastrofer som Estoniakatastrofen och diskoteksbranden i eller rentav en svår trafikolycka. Ofta är det vuxna som har symtom, men det är också många barn och unga som genom egna eller föräldrars upplevelser är drabbade. Både vuxna och barn kan ha somatiska krämpor och blir ofta forslade runt i vårdapparaten på grund av okunskap inom hälso- och sjukvården. Många får också felaktigt diagnosen depression eller olika somatiska diagnoser. Man skulle kunna säga att de drabbade kommunicerar ordlöst genom smärta utan att förstå varför. En man som forslats runt i vården men som fått hjälp beskrev det så här: Då jag fick tillbaka mitt självförtroende blev jag av med min smärta. Små vardagliga händelser kan utlösa upplevelser ur tidigare trauman. Man kan få så kallade flashbacks. Det betyder att man kan se en tidigare upplevd situation som på en film som upprepas om och om igen. kanske man inte heller kan styra sina handlingar utan reagerar utifrån ryggmärgen. Man kan handla på ett sätt som man inte själv trodde sig kunna göra. En person som lider av PTSD och som arbetar med ungdomar uttryckte på ett seminarium som jag var på att ungdomar som kommer från krigsdrabbade länder kan vara en tickande bomb om de inte får den hjälp som de behöver. De kan komma att begå brott och hamna inom kriminalvården i stället för att komma vidare på ett normalt sätt i livet. För barn och unga är det väldigt viktigt att de vuxna som finns runt om dem också mår bra och orkar vara ett stöd för dem. Många som arbetar inom vård, skola, kriminalvård, på arbetsförmedlingar eller i sfi-undervisning har dåliga kunskaper om PTSD. Man har kanske ofta hört talas om syndromet men vet inte hur de personer som varit utsatta för trauman reagerar och hur detta påverkar vardagen för de drabbade. Det kan handla om koncentrationssvårigheter och därmed svårigheter vid inlärning av ett nytt språk. Svårigheterna blir ju inte heller mindre av att man har tappat tryggheten genom de sociala nätverken, som man hade i hemlandet. I till exempel ger man stöd till ideella organisationer och har bland annat utvecklat ett faddersystem för nyanlända familjer som fått asyl. Det gör att man på ett normalt sätt kommer in med familjen och kanske får vänner för livet. För att klara av sitt vardagsliv och bejaka det normala i tillvaron behöver en PTSD-drabbad stöd också av detta slag. Man kan också förtränga det som tidigare hänt för att överleva i vardagen. Det kan få konsekvenser i en asylprövningssituation genom att man inte blir trodd då man inte kommit ihåg saker som tidigare hänt. Ofta brukar minnen komma tillbaks när man känner sig tryggare. Den icke akuta medicinska vården som får ges när man är asylsökande är reglerad medan den psykiatriska icke akuta vården inte finns reglerad. Asylsökande får hjälp med akut vård när det gått och de drabbade har kommit så långt att de hamnar på en psykiatrisk klinik. Problemet är sedan att de inte får komma vidare till öppenvården på grund av att de är asylsökande, trots att de kanske blir kvar i landet . Det måste till en vårdkedja som gäller också drabbade av PTSD, både för de asylsökande och för dem som redan fått uppehållstillstånd. Röda Korsets centrum för krigs- och tortyrskadade har stor kunskap om PTSD och arbetar i olika delar av landet. Det finns också kris- och traumacenter i och via landsting och region. Dessa center tar emot personer som drabbats av PTSD och minskar därigenom trycket på hälso- och sjukvården. Röda Korset utbildar dessutom personer inom den offentliga sektorn, till exempel inom mödra- och barnhälsovård. Problemet för Röda Korset är att man måste förlita sig till avtal som ibland blir kortvariga. Avtalstiderna blir korta när avtalen skrivs. Det innebär att man inte kan planera och utöka sin personal, trots att det finns behov. Att få diagnosen posttraumatiskt stressyndrom i sig är inte det viktiga. Det viktiga är att personer som i sitt yrke kommer i kontakt med drabbade människor vet vad diagnosen innebär, så att dessa drabbade människor får rätt hjälp för att komma vidare. 336 () replik: lär stå bakom det förslag till arbetsgivarnas medfinansiering av sjuklönen som ska presenteras . Både handikapporganisationer och fackliga organisationer har varit mycket kritiska. Huvudskälet till deras kritik är att man bedömer det som svårare för funktionshindrade att komma in på arbetsmarknaden. Det är svårt . Det har vi från påpekat åtskilliga gånger i motioner och i debatter. För kvinnor som har ett högre sjuktal än män finns det också en oro för att det här ska försvåra möjligheterna för kvinnor. Vi tycker från att kvinnor ska ha samma möjligheter på arbetsmarknaden som män. Min fråga till och är: Varför vill ni försvåra för funktionshindrade och kvinnor att komma in på arbetsmarknaden? Det är grupper som kanske inte har det så lätt. 337 () replik: När det gäller kvinnor och försvårandet att komma in på arbetsmarknaden vill jag säga att vi har en diskrimineringslag. Ingen får lov att diskrimineras. Och när det gäller om man ska vara hemma för vård av barn och annat vill vi också se till att männen kommer att stanna hemma i samma utsträckning. Vi har satt in ett högkostnadsskydd för dem som är borta upprepade gånger, till exempel, eller för handikappade, om de nu skulle vara borta mera. Men i de flesta fall är de inte borta mera. 338 () replik: känner alltså ingen som helst oro, vad jag förstår, för att det här ska försvåra för funktionshindrade och för kvinnor. Ska jag då dra slutsatsen att både handikapporganisationerna och de fackliga organisationerna inte förstår problematiken? och säger nu att det kommer att tas hänsyn till att man har svårigheter på arbetsmarknaden på grund av sjukdom. Det är ju inte det som har lyfts fram från handikapporganisationerna, utan det är den allmänna oron för att det finns förutfattade meningar och för att arbetsgivarna inte kommer att pröva möjligheten. 339 () replik: Jag tror att det finns väldigt många förutfattade meningar om vad handikappade kan klara av. Jag tror också att arbetsgivarna i högre grad måste hjälpa till att få in personer som har varit långtidssjukskrivna eller har svårigheter på arbetsmarknaden. Det kan ske genom sysselsättningsstöd som regeringen kan ge, och arbetsgivarna kan ta ett större ansvar, helt enkelt. 340 () replik: Apropå diskussionerna vi har haft om kvarts- eller halvbesked angående om hur stopplagen skulle utformas har vi fått beskedet att kommer att jobba för att det inte egentligen inte ska få finnas vårdföretag som går med vinst. Frågan till måste då bli densamma ungefär: Vilken kommer er linje att bli gentemot socialdemokrater och vänsterparti? Kommer ni att driva åt samma håll som ? Eller kommer ni att försöka driva Socialdemokraterna och era partner i koalitionen mot något mer av att man ska se till resultat? Handlar det om att få ut bästa möjliga resultat av en vårdentreprenör, och blir frågan om form för hur det ska utföras mindre intressant? Vilken blir och linje här? 341 () replik: Jag måste passa en del av detta därför att jag inte har varit och inte är inblandad i de förhandlingar som pågår just nu om stopplagen. Däremot har vi velat ha en mångfald i och med att vi vill ha mer komplementär medicin den del som kan skriva avtal med så att säga den vanliga sjukvården. 342 () replik: Jag hade hoppats att skulle kunna ge något besked, nu när vi har en hälso- och sjukvårdsdebatt, om vad kommer att medverka till. Jag har upplevt att på andra områden kunnat vara lite flexiblare än Socialdemokraterna och . Det är många vårdföretag som finns och blivande företag som är otåliga och väntar på besked om vad som ska ske. Vad kommer att hända? Men passar i en så viktig fråga i den viktigaste delen i den allmänpolitiska debatten. Det gör mig lite fundersam. 343 () replik: Det jag passar i är vad resultatet blir, vad vi kommer fram till, delvis därför att jag inte är med i förhandlingarna. Däremot var jag på det seminarium som vi hade där vi hade inbjudna vårdföretag som vi lyssnade på. Det var ganska många. Vi håller internt på med en diskussion. 344 (): som debatten pågått här i kammaren har 216 personer i arbetsför ålder runtom i avförts från arbetsmarknaden genom förtidspensionering. Av dessa är nästan 40 personer . Detta är inget elakt påstående från oppositionen utan blir resultatet om man översätter uppgifterna i regeringens budgetproposition. Där beskrivs nämligen att har 52 000 personer förtidspensionerats och att den stora ökningen bland psykiska diagnoser gäller unga upp till . Jag återkommer till detta . Ingenting talar för att förtidspensioneringarna minskar, snarare tvärtom. I går i partiledardebatten sade statsministern att har högst siffror på alla områden. Han sade det när han skulle beskriva för väljarna vilken duktig regering vi har. Tyvärr gäller högst siffror också på ohälsoområdet. Den fördubbling av sjukskrivningarna och sjukpensioneringarna som förevarit är ett allvarligt hot mot välfärden. Mot den bakgrunden är jag också förvånad och beklagar att inte någon ansvarig minister finns här . Den här utvecklingen är mycket negativ också ur ett mänskligt perspektiv. Även om den stora ökningen av antalet sjukpenningdagar har avtagit och till och med vänt nedåt kommer en våg av sjukpensioneringar. Ur ekonomisk synpunkt kan man konstatera att förtidspensionsskulden, det vill säga den av beräknade kostnaden för redan beviljade förtidspensioneringar fram till dess att den pensionerade går i ålderspension, var 2003 helt ofattbara ! På bara har denna skuld ökat med 110 miljarder, vilket motsvarar en ökning med . Med nuvarande omfattning av förtidspensioneringarna kan ökningen komma att ha samma omfattning. I regeringens budgetproposition beskrivs att ungdomar är den grupp där det ökar mest vad gäller diagnos psykiska sjukdomar och förtidspensionering. Samhällsekonomiskt kostar, enligt regeringens egen redovisning, en förtidspensionering av en 25-åring lika mycket som förtidspensioneringen av åtta 60-åringar, givet att den unge fortsätter att vara förtidspensionär fram till ålderspensioneringen. Samhällsekonomiskt är det helt sanslöst. Men allra värst, tycker jag, är samhällets svek mot en ung människa som inte erbjuds vård och annat stöd för att komma in i arbetslivet trots att man har en sjukdom. Det finns ibland för vissa unga människor situationer där sjukdomen tar överhanden , och då är det inte möjligt med en arbetsinsats. Men det är knappast så för alla som vi nu ser en ökning bland, utan en annan betydligt mer oroväckande utveckling. Man frågar sig: Hur är detta möjligt i ett land som har den tredje högsta medellivslängden i världen och där folkhälsan anses god även när den mäts i självupplevd hälsa? Det finns, fru talman, naturligtvis ett antal faktorer som lett till denna olyckliga utveckling. En faktor är de ändrade attityderna till vad som är arbetsoförmåga men också till vad sjukförsäkringen får och kan användas till. En annan faktor är den bristande rörligheten på arbetsmarknaden. Ytterligare en faktor är att många, särskilt kvinnor, inte får det så kallade livspusslet att gå ihop. Sedan har vi det problem som många arbetsgivare tar upp, men även enskilda människor, nämligen problemet att man blir sjukskriven onödigt länge på grund av köer i sjukvården. En sjukförsäkring för alla är en viktig funktion i ett modernt samhälle dels för att jämna ut kostnaderna för sjukdom, dels för att underlätta för att få jobb för dem med svag ställning på arbetsmarknaden. Risken finns att man bryter sönder sjukförsäkringen och att människor som har en svag ställning på arbetsmarknaden får ytterligare problem med att komma in om kostnaderna för anställdas ohälsa flyttas över på arbetsgivarna. Både offentliga och privata arbetsgivare avvisar det förslag som lär komma , men också fackliga organisationer och handikapporganisationer. Vi kommer väl att få fler tillfällen att diskutera det. Det allvarligaste i det, tycker vi, är inte bara de onödiga pålagorna på arbetsgivare utan också att det blir svårare för människor med funktionshinder eller kroniska sjukdomar att komma in på arbetsmarknaden eller att byta jobb. Det är nu föreslog att samtliga partier skulle sätta sig ned för att diskutera en bred socialförsäkringsreform. av avvisande, alternativt total tystnad, gav statsministern en öppning i en frågestund här i kammaren. Trots detta tämligen positiva uttalande har regeringen först nu tillsatt en utredning, eller rättare sagt en utredare, en enpersonsutredning och därpå följande remissarbete som totalt ska pågå . kan det bli möjligt med en parlamentarisk grupp. Med denna takt i regeringens reformarbete kan den kommande parlamentariska arbetsgruppen kanske ha sitt första sammanträde , lagom till 10-årsminnet av början till den dramatiska uppgången av sjukskrivningarna. I detta anförande instämde och (båda fp). 345 (): Det är en intressant diskussion och debatt om sjukvården. Jag kan instämma i vad många andra har konstaterat, att intresset från vår minister inte är så stort. Hon har inte möjlighet att vara här. Vi saknar också fler kolleger från socialutskottet, och jag beklagar det verkligen. Jag tänkte ändå ta tillfället i akt och prata om en av de stora valfrågorna, som jag ser det, och det är hälso- och sjukvården, inte minst på grund av en uppenbar frånvaro av kloka strategier från regeringen för hälso- och sjukvårdens utveckling. Det skapar ett stort behov av förändring och förnyelse som det vilar på oss att åstadkomma. Vi har en viktig uppgift i den borgerliga alliansen att förändra detta tillstånd. Vår uppgift är att se sjukvården som den tillväxtbransch den är och förhindra de stopp och förbud som mest präglar debatten . Jag och mina moderata kolleger gjorde ett studiebesök i , vilket var mycket intressant. har gjort hälso- och sjukvården till en prioriterad fråga. Det framkom vid i där sjukvårdsministern och hade ett gemensamt seminarium om hur privata vårdgivare kan bidra till en bättre sjukvård. Det är en diger katalog av alla seminarier, och detta var ett av de första. Blair har insett att det snabbt måste ske konkreta och tydliga förbättringar inom det brittiska sjukvårdssystemet som gör skillnad för medborgarna. Han säger: Value for money. Det är ett begrepp som används i den engelska sjukvårdsdiskussionen. Vilken valuta för pengarna får den enskilda medborgaren? Den frågan ställer ansvariga politiker i Labour. Hur ofta hör man den frågan tas upp i den svenska debatten? I stället vet vi att det fortsätter på samma sätt med underskott som följd. har till exempel överskattat intäktssidan med , och man säger att den fortsatt höga arbetslösheten kommer att ge lägre skatteintäkter. När vi går vidare i landet ser vi att i har man överskattat sin intäktssida med 500 miljoner, och det samlade underskottet pekar på . Börjar vi sedan titta på de olika landstingens kostnader per producerat DRG-poäng kan vi konstatera att bland annat och har kostnader på . Men i och till exempel kostar det . Vill man från ansvarigt håll över huvud taget ändra på detta? Det behövs kostnadseffektiva och innovativa alternativ som utmanar det offentliga landstingsmonopolet för att ge valuta för pengarna. , och har verkligen bidragit till detta. Det behövs också en ökad effektivitet och produktivitet i sjukvården. Det visar både de orimligt stora skillnaderna mellan olika landstings kostnader och de växande köerna. Den engelska regeringen använder både offentliga och privata aktörer därför att man har insett att köerna och den bristande produktiviteten är politiskt ohållbara. De privata vårdgivarna styrs via avtal som förhandlas fram med den engelska regeringen. Att det behövs liknande förändringar med olika ägarformer och driftsformer för den svenska sjukvården är många överens om, inte minst tunga remissinstanser, samtliga vårdfack, , och som alla har avslagit stopplagen denna lag som ska drivas igenom till varje pris. Är då makten viktigare än allt annat? En annan viktig sak i är patientens rättigheter som i alla sammanhang lyfts fram i olika avtal mellan finansiärer och vårdproducenter i . Ett exempel är de 26 kvalitetskriterier som är inkluderade i vårdavtalen, till exempel max sex veckors väntetid. Dessa kvalitetskriterier bidrar till en transparens och är lätta att genomföra. kommer samma krav att ställas på de offentliga vårdgivarnas verksamheter som ett led i en effektivisering av den offentliga sjukvården. Kvalitetskriterierna syftar till att öka patienternas makt över sin situation, så kallad empowerment. Det innebär att patienten får mer att säga till om. Patientens tillfredsställelse med vården och bemötandet kommer kontinuerligt att utvärderas. Hälsa är en mänsklig rättighet enligt FN:s förklaring om de mänskliga rättigheterna. Det betyder att patienten måste vara i fokus och ha ett inflytande i sjukvården och också kunna besluta om åtgärder som påverkar den egna hälsan. Men i ser vi nu hur framtiden leder tillbaks planekonomi och centralstyrning. Kostnadskontroll genom begränsningar och så kallade prioriteringar, remisstvång, begränsning av valfrihet och en vård som inte ger några garantier om att få vård . Vi moderater kommer att fortsätta arbeta för en stärkt patientmakt samt naturligtvis välkomna alla som vill bidra till att förnya och utveckla vården. Vi tar vårt ansvar för människors hälsa, bland annat genom att tillföra 3,5 miljarder till en tydlig vårdgaranti som gäller för alla oavsett inkomst. Vad gör regeringen? Kommer att genomdriva stopplagen i samarbete med Vänstern eller kommer ministern att lyssna och lära av sin kollega i ? 346 () replik: