prot · GS0929 · 2004-11-15 00:00:00 — Inriktningen av stödet är tydlig mot tillväxtorter med bostadsbrist samt på och i anslutning till universitets- och högskoleorter. Regeringen har vad gäller bostadspolitiken i övrigt tagit en mängd initiativ för att skapa förutsättningar för ett ökat byggande av bostäder generellt, och inte minst till rimliga kostnader. I den ungdomspolitiska propositionen framgår att regeringen avser att förbättra ungdomars möjligheter till eget boende genom bland annat en nationell bostadssamordnare som tillsätts med uppgift att ta fram förslag på konkreta åtgärder för att underlätta ungdomars tillträde till bostadsmarknaden. Vidare ska en översyn göras av ungdomars förutsättningar att förvärva eller hyra en egen bostad samt att Byggkostnadsforum inom ramen för sitt nuvarande uppdrag när det gäller pilotprojekt i högre grad beaktar behovet av att få fram bra och billiga bostäder som är avsedda för och anpassade till de behov och krav som unga har. Många ungdomar, särskilt i storstäderna, är endast hänvisade till andrahandsboende. Regeringen har för avsikt att tillsätta en utredare som ska se över villkor kring och förutsättningar för uthyrning av bostad i andra hand. Syftet är givetvis att det befintliga bostadsbeståndet ska kunna utnyttjas bättre. De nu pågående arbetena är av betydelse för den framtida bostadspolitiken och har också kopplingar till bostadssituationen för studenter då de skapar förutsättningar till bostadsförsörjningen. 22 AXEL DARVIK (fp): Jag vill börja med att tacka för svaret från bostadsministern. säger att hon delar min oro för möjligheterna för landets studenter att få bostäder. Jag känner också en viss oro för bostadsministern och de uttalanden som jag har kunnat läsa av regeringens företrädare på området sedan hon tillträdde. uttalar sig i . Hon säger att det inte får bli bara byggpolitik utan att det också måste bli bostadspolitik. Vidare säger hon att vi måste satsa mer på att bygga om och rusta upp, inte bara bygga nytt. Detta är naturligtvis populära uttalanden om man vill vinna röster bland dem som har en bostad och önskar sig lite högre standard. Men för landets studenter är detta knappast några betryggande ord. Det största problemet är att det är så många studenter och ungdomar som är utan en egen bostad. säger i sitt svar att regeringen har tagit en mängd initiativ för att skapa bättre förutsättningar för byggande. Det känns som en mild överdrift att det skulle vara så. av befolkning bor numera i en kommun med generell bostadsbrist. var det knappt någon som behövde vara orolig för att inte hitta en bostad. De utsatta grupperna på bostadsmarknaden, och dit hör bland annat studenter, är de som får det mest besvärligt. har de studiemedel som man gett till landets studenter urholkats med . Jag anser att det nu behövs förändringar på bostadspolitikens område och också på området studentpolitik för en ökad trygghet. Man ska kunna känna sig trygg i sin levnadssituation. Det behövs en långsiktig politik för byggande av fler studentbostäder och inte som det nu har varit. Det har varit en hel del ryckiga åtgärder med olika förutsättningar år . Det gör det omöjligt att kunna planera för något långsiktigt byggande. Byggprojekt tar som alla vet oftast lite tid. I branschen brukar man räkna från det att man först får en idé till att man står med ett färdigt inflyttningsklart hus. Då är långsiktighet nödvändigt. Vi behöver också ha förenklingar av dagens regelverk för att kunna pressa ned priserna och för att onödiga regler inte ska pressa upp hyrorna. Avslutningsvis vill jag säga att det behövs en betydligt sundare inställning där man avskaffar dagens subventioner och i stället lägger in höjning av studenternas betalningsförmåga bland annat genom att höja studiemedlet. Detta är något som vi från sida föreslår i vårt budgetförslag. Det är ganska uppenbart att den bostadspolitik vi har haft inte har fungerat. Det behövs en ny sundare bostadspolitik. Jag förstår att bostadsministern inte är beredd att nu lägga fram någon fulltäckande programförklaring. Men jag undrar ändå om förenklade regelverk, långsiktig politik och också mer liberal bostadsmarknad kan vara ledord när man senare kommer med en programförklaring. 23 (): I den här debatten om studentbostäder vill jag föra fram en hälsning från en motionär i , , . Det råder ingen tvekan om att bristen på studentbostäder är akut i universitetsstäderna och på många högskoleorter. Studenter bor på tältsängar i kompisens etta, på vandrarhem och i mormors kusins källare. Det är vanligt att studenter tvingas tacka nej till sin studieplats på grund av att de inte hittar bostad. Det byggs mycket få nya studentbostäder. Anledningen är helt enkelt att det inte är lönsamt. Det kostar så mycket att bygga nytt att det aldrig kan bli studentvänliga hyror. Tyvärr har regelverket i princip omöjliggjort billiga studentbostäder. Jag har själv varit student, och jag känner fortfarande många som läser på universitet eller högskola. En sak har vi alla gemensamt som studenter. Vi bor hellre billigt med låg standard än dyrt med hög standard. Det behövs ett enklare regelverk som möjliggör byggande av mindre och billigare studentbostäder. De kanske inte behöver hiss, lika stort badrum eller ett fullständigt utrustat kök. Både staten och kommunerna har ett ansvar för den ohållbara bostadssituationen för studenter. Hade vi riksdagsledamöter haft lika svårt att få tag på bostad när vi kom in i skulle det nog blivit fart. Några krav som tidigare ställts och som tål att upprepas är enklare planförfarande, omvandling av lokaler till studentbostäder, tillfälliga bygglov, billigare byggmetoder, skattefrihet vid uthyrning av rum i privatbostad, tillfälliga mobila studentbostäder, tillhandahållande av billig mark, sänkt moms på nyproduktion, lägre fastighetsskatt och förbättrad konkurrensbevakning av byggsektorn. Hälsning från , . 24 (): Den här frågan har diskuterats i så här långt här. På något vis ligger vi fast där vi var. Det svar som vi har fått i de flesta fall är att man från regeringens sida tar fram sina investeringsstimulanser. Förre statsrådet kallade det för kraftfulla insatser. Sanningen är den, som vi hävdar från sida, att investeringsstöden snedvrider produktionen och konkurrensen. Man flyttar snarare produktionen efter hur stöden ligger än efter behoven. Det visar inte minst den bedömning som gör i en bilaga från som fanns med i en del tidningar. Där skriver man: Investeringsstödet är ett misslyckande. Man konstaterar att de investeringsstimulanser som finns för studentbostäder egentligen inte leder till ökad produktion av studentlägenheter. Man visar bland annat att konkurrensen med andra investeringsstimulanser gör att det inte byggs just studentlägenheter. Det är inte attraktivt att bygga det. Det är som Axel Darvik var inne på här. Från sida anser vi att det bästa vore att man tog bort alla typerna av kortsiktiga styrande investeringsstimulanser och i stället ger sig på andra åtgärder. Det har nämnts många här , och jag ska inte upprepa dem. Man kanske kan undra över hur man kan ha så olika typ av verklighetsuppfattning. Jag har ställt den frågan förut men har inte fått något bra svar. Man tycker i förenade studentkårers bostadsrapport att det är ett misslyckande, och regeringen tycker åtminstone delvis att det är en framgång. 25 Samhällsbyggnadsminister (): Jag vänder mig först till Axel Darvik, som ställde interpellationen. Han känner oro över vad jag har sagt som jag har varit minister med detta ansvarsområde. Det är lite förvånande. Jag tror att både Axel Darvik och jag kan hålla ett antal frågeställningar i huvudet . Det var inte speciellt kontroversiellt att säga att bostadspolitiken inte bara är byggpolitik utan också bostadspolitik. Jag sade inte att det skulle vara i stället utan bådeoch. Det är fyra stora frågeställningar som jag ser och som jag måste jobba med . Det tror jag att Axel Darvik också vill göra. Det gäller först bristen på bostäder, som han själv pekar på i interpellationen. Det är givetvis ett oerhört viktigt område. Det är hur vi ännu mer kan energibespara i vårt bostads- och byggnadsbestånd, eftersom det är långsiktigt nödvändigt. Men det är också att det inte minst i förortsområdena finns en trångboddhet. Vi har byggt bostäder för mamma, pappa och två barn. Det var trean som var för det som är och . Där bor ofta nu mamma, pappa och sju eller nio barn. Det är klart att bostadspolitiken också måste försöka nå och fånga det problemet. När vi nu måste rusta och bygga om bostadsområden måste vi se hur man kan anpassa dem efter dem som efterfrågar bostäder . Det gäller dels enmanshushåll, dels studenter. Men det finns också väldigt stora familjer. Ett exempel på att Axel Darviks intressen också kan sammanfattas i att inte bara tala om byggpolitik utan också om bostadspolitik är hela andrahandsmarknaden. Har vi ett system som gör att de bostäder som finns tillgängliga verkligen utnyttjas så effektivt som möjligt? Jag är långt ifrån säker på det. Jag tror att det framför allt i våra storstadsområden finns många insatser att göra för att det befintliga bostadsbeståndet ska vara enklare och billigare att hyra ut under kortare och . Det är exempel på hur jag , som Axel Darvik också uttryckte förståelse för, ska kunna formulera det i en mer långsiktig strategi än vad jag kunnat göra på de som har gått. I interpellationssvaret försöker jag mer gå igenom nuläget och de initiativ som är tagna. Jag ställer förstås upp på i alla fall ett par av de framtidstankar som Axel Darvik gav uttryck för. En var att ha mer av hur vi nu definierar det får vi återkomma till uthållighet och långsiktighet i bostadspolitiken. Därför tycker jag att det är väldigt spännande att också ha fått planeringsfrågorna på mitt bord. När man till exempel bestämde sig för att bygga ut högskole- och universitetsplatser borde det förstås ha funnits ett helt annat planerande redan från början av var alla dessa glada och entusiastiska studenter ska bo. Samhällsplaneringen måste få en renässans, och det hoppas jag att den kan få, i bostadspolitiken. Regelverken återkommer ofta som den enda förklaringen till problem som uppstår. Jag är inte så säker på att det är regelverken som, enkelt uttryckt, är den stora förklaringen. När det gäller att ha en mer liberal bostadspolitik tillhör vi ju olika partier och lägger nog in en hel del olika värderingar i de orden. Men jag ska återkomma så snart jag kan med en mer sammanhållen strategisk tanke. Det vi gjort måste utvärderas löpande. Visst är det som sagt bra att ha fått fram 3 000 studentlägenheter, men det är inte tillräckligt. Där ligger en undran också från min sida om de stöd vi har. Är de tillräckligt effektiva? Skyndar de på bostadsbyggandet i den riktning som de är avsedda att göra, eller finns det andra metoder? Det pågår nu också översyner som jag kommer att följa mycket noga. 26 AXEL DARVIK (fp): Principen med studentbostäder är ju att de ska kunna vara ett första steg in på en studieort och att man senare ska kunna slussas ut i det ordinarie beståndet, hitta en permanent bostad på studieorten och inte längre bo i studentbostaden, som man bara har tillgång till så länge man studerar. Problemet är dock att det ordinarie beståndet är så blockerat av den förlamande bostadssituation med stora brister som vi har att detta inte längre fungerar. Särskilt allvarligt är detta med tanke på att en viktig del i den internationella kontext där vi befinner oss och där våra högskolor och universitet befinner sig är möjligheten att ta emot utbytesstudenter och att svenska studenter kan komma i väg till andra länder och lära sig saker där. Vad som sker är att man tvingas säga nej till många utbytesstudenter eftersom man inte har några bostäder. Studenter från andra länder avråds bestämt från att komma hit om de nu inte har lyckats hitta en bostad, vilket på många orter är oerhört svårt om man inte är ute år, , i förväg. När jag varit ute och träffat studenter har jag mött många som är väldigt förtvivlade över den här situationen. De berättar också om hur det påverkar studiesituationen att behöva flytta mellan olika andrahandslösningar, en månad här och en månad där. Detta är någonting som naturligtvis är väldigt illavarslande om vi vill att ska kunna bli en stark kunskapsnation. Men det har ibland också oerhört svåra konsekvenser för de enskilda individerna, och det är framför allt detta jag tycker är oerhört allvarligt. Jag hörde nu att bostadsministern andades att man kanske skulle kunna införa ett system med möjlighet att hyra ut del av lägenhet till betydligt bättre villkor än . Detta är någonting som liberalerna har fört fram tidigare och som jag hoppas att det nu kommer konkreta förslag om. Det vore välkommet. Det skulle göra just denna akuta situation något enklare. Sedan är det naturligtvis de långsiktiga delarna man måste se över. Det är inte så att regelverket är den enda boven, och det har jag inte heller hävdat här. Naturligtvis ligger det mycket i att studenter med de urholkningar av studiemedlen som skett har blivit betydligt fattigare . Detta gör att möjligheten att bygga studentbostäder vars hyror studenterna har råd att betala blir betydligt mindre. Detta vill jag och göra någonting åt. Det har vi förslag om i vår budgetmotion. Som jag tolkar de signaler man fått i tidningsartiklar och så vidare känner jag mig inte riktigt trygg utan får en känsla av att bostadsministern är på väg att glida ifrån byggfrågorna. För landets studenter är nybyggnation väldigt viktigt. Där är det inte frågan om att höja standarden i det befintliga beståndet som är problemet. Jag hoppas verkligen inte att man nu riskerar att tappa fokus på detta. Under den föregående ministern har vi sett alldeles för lite av konkreta åtgärder här. Vill man göra någonting för landets studenter måste man nu se till att ta till handling. Det krävs en rad åtgärder för att förändra dagens situation. 27 (): Just när det gäller byggandet av nya studentbostäder måste vi faktiskt också erkänna att det på sina håll i där man har högskolor fungerar ganska bra för studenterna. Vi får inte glömma bort det i debatten. Det har ju visat sig att investeringsstödet för att bygga just studentbostäder har varit bra, och det är av den anledningen vi i här frångår vår egentliga ståndpunkt att inte vilja ha investeringsstöd för byggande av bostäder. Är det riktat till studentbostäder har vi sett att det fyller en uppgift, och därför tycker vi att det är bra. Det får dock inte vara den här brandkårsutryckningen som det varit från regeringens sida, som helt plötsligt bara dras tillbaka. Det är då det blir så illa. Vid starten av visade det sig saknas 60 000 lägenheter för studenter. Detta är inte bra. Det vi från också vill uppmana den nya ministern till är att föra en dialog med kommuner som får nya högskoleplatser om att också ta sitt ansvar och se till bostadssituationen. Vi får aldrig glömma bort att studenter måste ha hem för att kunna ha en bra studietid, annars blir det inte bra. Vi vill ha en dialog mellan regeringen och kommunerna med högskolor och studenter så att man kommer rätt och behoven tillfredsställs. Det är inte bra när man får höra från studenter på den plats jag kommer ifrån, , att de den första terminen måste ägna sig åt att jaga bostad i stället för att jaga poäng på sina tentor. 28 (): Jag har inte så mycket att tillägga just när det gäller bristen på studentbostäder. Denna har två talare här framhållit tydligt nog. Ministern tog upp detta med liberal bostadspolitik. Den tror jag egentligen att vi kan enas om, för den bygger ju på att bygga efter den enskildes behov och önskemål. Det är grundpelaren i liberal bostadspolitik. Sedan vill jag välkomna ministerns, som jag uppfattar det, öppna hållning till att se över de investeringsstimulerande medlen och deras roll . Det är ju inte självklart en positiv roll, utan detta kan faktiskt ha negativa konsekvenser också. 29 Samhällsbyggnadsminister (): Jag är fortfarande ny, men för att fånga den hand som sträckte ut vill jag säga att den debatten vill jag verkligen fortsätta att föra. Det hoppas jag att vi kan göra både här och i andra sammanhang. Låt oss mycket öppet titta på olika insatser som har varit. Har de följt de tankar som fanns från början? Har de varit effektiva, eller finns det andra vägar att uppnå detta? Det tycker jag är ett viktigt förhållningssätt. Sedan är ju bostadspolitik så väldigt mycket. uttryckte att det alltid handlar om vad den enskilde, den som efterfrågar, vill ha. Men bostadspolitiken är också vad nästa enskilde ska efterfråga och nästa och nästa. Det gäller inte bara vad vi efterfrågar just här och . Hur bygger vi bostäder så att de är ekologiskt hållbara också om 50, 70 och ? Hur planerar vi bostadspolitiken så att vi i möjligaste mån kan komma åt de problem som både social och etnisk segregation medför? Det är det som gör bostadspolitiken både så svår och så oerhört viktig. Vi återkommer i nästa interpellationsdebatt till en del av de här tankarna, men det är ett viktigt påpekande att det ändå fungerar förhållandevis bra på några orter. Men där det inte fungerar är det förstås den oerhörda katastrof som men framför allt Axel Darvik gav uttryck för. Bostadsbrist är, som ett rakt svar på en av frågorna, givetvis tillväxthämmande. Så är det. Det råder inget tvivel om att det är så både i de regioner som växer och i de fall som Axel Darvik påpekade, när studenter från andra håll i världen, som vi är oerhört beroende av, kommer hit och delar med sig av sitt kunnande. Eventuellt kanske de stannar kvar och delger oss sitt kunnande också när de avslutat studier. Bostadsbristen är tillväxthämmande. Men jag vill ändå framhärda i att det är märkligt att känna oro för det man uttrycker som att bostadsminister betyder den som har ansvar för att det byggs, att det går att bo, att vi rustar upp och att vi bygger om liksom att bostadspolitiken handlar om att i möjligaste mån motverka social och etnisk segregation. Byggsidan är en oerhört viktig del i det, men den är inte den enda. Jag tycker att det bara är att beklaga om , i alla fall i Axel Darviks skepnad, anser att det är bekymmersamt att man försöker skaffa sig en uppfattning om den större helheten, som vilken oerhört viktig motor byggandet men också boendet och ombyggnaden av de befintliga bestånden är. Det är den helheten som jag i alla fall vill försöka vara med och forma. 30 AXEL DARVIK (fp): Regeringens bostadspolitik för studenter har i allt väsentligt byggt på subventioneringspolitik. Man har klätt upp det i olika skepnader, momsreduktion, byggstimulans, bostöd och så vidare. Men vad det egentligen har varit är olika typer av subventioner. Jag har inte sett att de här subventionerna har fungerat, och jag tror inte heller att studenter upplever att de har fungerat. De pengar som man har lämnat ut på detta sätt har stannat hos byggbolagen och byggherrarna utan att komma studenterna till del i ökat byggande eller lägre hyror. För det krävs det andra grepp. Det krävs en långsiktig politik, förenklade regelverk och att man avskaffar subventionerna och stärker studenternas köpkraft. Jag hoppas att när det framöver kommer en ny bostadspolitik, en ny programförklaring, de här delarna kommer med, att detta blir ledord för regeringen. Det skulle vara väldigt välkommet och någonting som jag har drivit i den här kammaren tidigare. Det är i så fall naturligtvis en omsvängning som jag definitivt välkomnar. När den kommer återkommer jag gärna i en ny debatt och följer upp de framtida planer som man då har. Jag ser definitivt fram mot de nya förslag som kommer från bostadsminister . Tack för debatten! Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2004/05:100 om bostadspolitikens mål 31 Samhällsbyggnadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag kommer att vidta för att uppfylla de bostadspolitiska målen. Jag vill först och främst klargöra att jag självfallet delar engagemang för att de bostadspolitiska målen ska uppfyllas. Regeringen arbetar med dessa frågor på flera olika sätt. Tillfälliga investeringsstöd har införts för att främja byggandet av hyresbostäder i regioner andel tomma lägenheter. Tredimensionell fastighetsindelning har införts. bistår kommuner med stor Reglerna för hyressättningen har setts över och ett betänkande är som bekant nu ute på remiss. Byggkostnadsforum, BKF, har visat att det går att få ned både bygg- och boendekostnaderna utan att det görs avkall på kvaliteten. Andra viktiga åtgärder som kan få betydelse på är till exempel tillsättandet av den nationella byggsamordnaren, Plan- och bygglagskommitténs arbete när det gäller att effektivisera beslutsprocessen, inklusive instansordningen för överklagande, arbetet inom för att se över frågan om statens framtida åtaganden för bostadsfinansieringen, den kommande utredningen om villkoren kring andrahandsuthyrning, liksom för uthyrning av del av bostad, i syfte att bättre utnyttja bostadsbeståndet etcetera. Men samhället förändras , och statens och kommunernas resurser och möjligheter att ingripa är förstås begränsade. Uppgifter som är angelägna att arbeta hårdare med för framtiden är hållbarhetsfrågor och byggandet av det så kallade gröna folkhemmet, liksom allas möjlighet att få tillgång till en god bostad. Inte minst här finns starka kopplingar till integrationspolitiken och boendeförhållandena för de människor som bor i områden med en hög andel hushåll med låga inkomster och hög andel arbetslösa. Det ska vara goda bostäder i bostadsområden som är trygga, med den service som finns i andra områden. Det ska vara områden som präglas av mångfald, vilket också måste betyda att det ska vara möjligt men också intressant att bo där även för hushåll som har inkomster över genomsnittet. Det här är stora uppgifter och stora utmaningar. Vilka instrument som vi ska använda och vilka åtgärder som ska vidtas kan jag inte ta ställning till . Som ny samhällsbyggnadsminister med ansvar även för bostadspolitiken vill jag få en klarare bild av vilka åtgärder och instrument som är användbara. Här pågår dessutom ett arbete där genomför en utvärdering av de bostadspolitiska stöden och där en arbetsgrupp inom arbetar med frågorna kring statens roll när det gäller den framtida bostadsfinansieringen och bostadsmarknadens kapitalförsörjning. Avslutningsvis vill jag gärna peka på att det politiska ansvaret för bostadsförsörjningen i landet är delat mellan staten och kommunerna. Ett delat ansvar får dock aldrig betyda att det är ingens ansvar, utan att ansvaret är just gemensamt. Staten och kommunerna måste dra åt samma håll. Men varken staten eller kommunerna bygger eller förvaltar bostäder som huvudsyssla. Här måste förstås också fastighetsägarna såväl allmännyttiga och kooperativa som privata och byggindustrin dra sina strån till stacken för en mer uthållig och långsiktig bostadspolitik. 32 (): Tack för möjligheten att diskutera de bostadspolitiska målen. Det är onekligen en lång titel som ministern har fått, men jag vill gratulera till den och önska lycka till. Jag hoppas att bostadsfrågorna inte drunknar i det allomfattande samhällsdepartement som ministern har ansvar för. Tack också för att ministern delar mitt engagemang för att de bostadspolitiska målen ska uppfyllas. Jag hoppas innerligt att det inte bara är vackra ord utan att vi nu kommer att få se en rad förslag från regeringen att ta ställning till i inom en mycket snar framtid samt att vi får se en minister som även i fortsättningen deltar i våra debatter, både här i kammaren och ute i samhället. Det hastar nämligen. Bostadspolitiken är en av de största frågorna, och människor känner en väldigt stor oro inför den. Det gäller inte minst våra ungdomar, som vi redan har diskuterat, men även de ungdomar som inte studerar. Även den äldre befolkningen uttalar den här oron öppet. Det fick jag på nytt ta del av när hade Öppet hus. Det var ovanligt många, tycker jag, som kom till bostadsutskottets sessionssal och som ville diskutera bostadsfrågorna.