prot · GS0946 · 2004-12-08 00:00:00 — Borde vi inte kunna använda anställningsstöd, sysselsättningsstöd och marginella sysselsättningsstöd för att se till att de människor som har väldigt svårt att komma in på arbetsmarknaden får en chans och ett fotfäste på den reguljära arbetsmarknaden och i arbetslivet? Det borde vara en uppgift för arbetsmarknadspolitiken med hänsyn till hur arbetsmarknaden har förändrats och förutsättningarna försämrats för de här grupperna. Det är vad jag försökte säga i mitt anförande om arbetsmarknadspolitiken. Gårdagens arbetsmarknadspolitik var bra för gårdagens arbetsmarknad. ser arbetsmarknaden annorlunda ut, och då behöver vi en ny arbetsmarknadspolitik. 220 (): Jag ska börja med att yrka bifall till reservationerna 18 och 29. Jag står givetvis bakom övriga centerreservationer, men jag nöjer mig med att yrka bifall till de två. Jag började med att fundera lite grann över vad ordet marknad innebär i det här sammanhanget. Vi talar om arbetsmarknad. För mig handlar arbete och marknad här om liv och rörelse. Det händer saker och ting. Det är aktörer som köper och säljer. Det sluts köpeavtal. Sedan gick jag över till att fundera på vad det är för aktörer som finns här. Ja, det finns säljarna, de som på den här marknaden vill sälja sin arbetstid. Det är ungefär 4,3 miljoner människor. Därtill kommer ett antal, cirka en miljon, som står utanför, som står bredvid och tittar och inte får vara med, som inte får pröva vingarna, som inte får ta de där första skären ut på den blanka is som arbetsmarknaden också kan vara. Jag ville belysa den här frågan också ur deras synvinkel. Vad kan vi göra för att underlätta för dem? Sedan finns de andra aktörerna, köparna, de som ska ha behov av de här arbetstagarnas, de här arbetssäljarnas tjänster. Här finns de stora företagen. De klarar sig ganska bra. De kan köpa i . Men de kan också gå ut i andra länder och köpa på en annan marknad där priserna kanske ser annorlunda ut. Där kanske också andra relationer på arbetsmarknaden ser annorlunda ut. Sedan finns de lite mindre företagen. Några av dem träffade jag . De kallar sig för ett gäng som har gjort . Det var ett gäng glada gossar. Det var inga kvinnor med i det gänget, men de var kampvilliga. De kämpar för att få en arbetsmarknad som fungerar så att de kan driva sina företag vidare. De sade allihop, från skohandlaren från till dem som driver tillverkningsföretag: Javisst, det är roligt att anställa. Det är det bästa vi vet när företaget går så bra att vi kan anställa fler. Vi vill ha många människor. Vi vill erbjuda dem jobb och en bra arbetsmiljö, för det vet vi att vi har i våra företag. De har låga sjuktal och allt möjligt. Men det är fel regler, och reglerna är alldeles för många för att de ska våga ge sig på att anställa. Dessutom har det kommit in en annan faktor på den här arbetsmarknaden. Det är omvärlden som tränger sig på. Helt plötsligt är inte den lilla väl omgärdade ön där vi kan vara överens på den här lilla arbetsmarknaden. Vi ser nu byggkonflikten i . Helt plötsligt visar det sig att det finns andra aktörer som kommer in även på vår marknad, som kommer in och vill vara med och dela på våra kakor. Att de stora företagen har rört sig utanför vårt land och varit ute och tafsat på andra håll har vi inte märkt på samma sätt tidigare, mer än ett antal bönder som har fått se att mjölkpriserna och köttpriserna har sjunkit, ett antal industriarbetare som har blivit av med jobbet för att de stora företagen har lagt ut sin verksamhet i andra länder. De har märkt det. Men inte de som har rört sig på den interna svenska arbetsmarknaden. Sedan har vi också ett fenomen som kallas för jobless growth, tillväxt utan arbete. Det är någonting som finns både i och i . Det är ganska ofta de stora företagen som bidrar till detta. De tjänar pengar, de har bra vinster, och det beror till dels på att de köper den billiga arbetskraften på andra marknader än i . De kan också skjuta över en hel del av sina kostnader på de mindre företagen. Det är alltså i de mindre företagen som jobben slås ut, inte i de stora, nu när , och andra har flyttat ut ur landet. Då ser det helt annorlunda ut på den svenska arbetsmarknaden också. De människorna har blivit av med sina jobb. Hur ska vi hantera den här marknaden? Hur ska vi se till att reglerna blir annorlunda? På kort sikt kan man göra insatser för att få AMS att ändra sitt arbetssätt. Man kan göra mycket tidigare insatser för människor som blir arbetslösa. Man kan lägga de stora resurserna ute på arbetsförmedlingarna, där det ska finnas människor som kan ta hand om de arbetslösa med en gång. Varför ska man behöva gå i hundra dagar innan man får ordentlig kontakt med en arbetsförmedlare? Är du sjuk säger människor: Har du inte fått någon hjälp är risken att du blir institutionsbunden. Du blir alltså van vid att vara hemma i stället för att gå till jobbet. Det är säkert samma sak för de arbetslösa, även om man inte har forskat på samma sätt på det området. Man vänjer sig vid att man kan leva ett ganska bra liv på a-kassa. Men så säger inte reglerna i a-kassan. Och det är många som har blivit uppmärksammade på det nu när man börjar ifrågasätta vilka som har rätt till a-kassa. Det ska vara en omställningsförsäkring. Då ska det verkligen vara det. Och det ska vi följa upp och kontrollera. Men vi måste ge människor en möjlighet att påverka sin situation. Då måste de få hjälp och stöd. Det ger man dem bäst när de är i början av arbetslöshetsperioden, innan de har hunnit vänja sig, innan de har tappat självförtroendet och inte riktigt vet om de vågar söka fler jobb. Jag har fått så många nej att jag inte orkar ett nej till. Se till att stötta dem i början av arbetslöshetsperioden! Låt inte så gå! Det kan vara ett ganska enkelt och ganska kortsiktigt sätt att jobba. Men sedan måste vi, precis som har sagt tidigare, se över hela arbetsmarknadspolitiken. Gör vi rätt saker? Och gör vi fel saker, varför fortsätter vi då att göra det? Det vore väl bättre om vi i så fall ändrade på vårt sätt att arbeta och på våra regler så att det fungerade bättre i det sammanhang vi befinner oss i . Vi kommer inte att lämna EU. Även om vi skulle göra det kommer verkligheten inte att lämna oss. Det här är så som det ser ut. har i sin partimotion valt att lyfta fram några grupper som är speciellt utsatta. Det handlar om de arbetshandikappade. Det är en grupp som inte får göra sin insats i samhällslivet. Många av dem går arbetslösa trots att de väldigt gärna skulle vilja göra en insats. Vi säger: Höj lönebidragen från , ett belopp som har legat still , alltså , till . Då har AMS sagt att man kommer att hamna på en lönenivå där väldigt många hamnar, och då skulle det bli fler arbetsgivare som vågar anställa människor med handikapp som har svårt att klara sig på arbetsmarknaden. Det är över huvud taget en möjlighet som vi borde utnyttja mycket mer. Några talar om undanträngningseffekter. Ja, det kanske behövs undanträngningseffekter för att man ska upptäcka de här människorna och deras resurser. Sedan har vi ett gäng som är ganska svårhanterat. Det är de som är arbetsföra men inte anställbara, de som säger nu är ni färdigrehabiliterade till. Ni kan gå ut på arbetsmarknaden. Men det finns ingen arbetsmarknad att gå ut till. Och arbetsförmedlingen säger: Javisst, men du är inte anställbar. Det finns ingen som vill anställa dig. Och så hamnar de här människorna mellan två stolar. Jag har sett en bild. Den såg ut som ett dike, där de här människorna ramlar ned. Och det finns ingen myndighet som har fått det uttalade ansvaret för detta. Bara en sådan sak tycker jag är ganska allvarlig. Och jag tycker för min del att det skulle vara ett ganska självklart ansvar för arbetsmarknadsmyndigheterna. Är man inte sjuk utan arbetsför ska man också få hjälp att komma in på arbetsmarknaden. Men då ska man också kunna få det här stödet, kanske med ett lönebidrag eller någon annan form av anställningsstöd. Det här är viktiga frågor. Unga och äldre, det finns många som är diskriminerade på arbetsmarknaden, och flera frågor har tagits upp tidigare här. Men man kan ibland också bli bekymrad över hur regeringen prioriterar sin tid och sina resurser. har tre regeringsledamöter deltagit tidigare i debatten. Men när det gäller det här området, som handlar om arbetsmarknaden, som handlar om ungefär en tredjedel av statsbudgeten, som handlar om ungefär fem miljoner människor har man inte tid, eller också har man inga idéer att komma och redovisa. Det vore kanske bra om man från Socialdemokraternas sida i utskottet tog sig en funderare och lämnade lite idéer från den debatt som arbetsmarknadsutskottet nu för i kammaren så att vi kanske kan få lite mer att göra även i vårt utskott. 221 (): Den här budgetpropositionen är framförhandlad gemensamt av Socialdemokraterna, . Därför är det väldigt mycket bra i den. Man kan alltid ha en del synpunkter. Det har jag givetvis. Men i det stora hela är det en stor framgång, och vi har ju haft budgetsamarbete . tog upp en diskussionspunkt innan om hur vi skapar nya jobb. Hela budgeten är ju ett försök att skapa jobb, självklart är det så. Men bestämmer inte ensamt läget, därför att vi har en internationaliserad ekonomi. Därför styrs vi också av saker som händer i vår omvärld. Det måste vi ta hänsyn till. Det är en förändring jämfört med , då den här kammaren faktiskt hade mycket större inflytande på hur man kunde nå högre sysselsättningstal och kunde laborera med olika faktorer. Vi har i budgeten sett till att till exempel avskaffa arvs- och gåvoskatten. Vi tillför nya resurser till vård, skola och omsorg genom att ge mer pengar till kommuner och landsting. Vi tog fram regelförenklingar för småföretagare, vilket var en framförhandlad effekt av budgetuppgörelsen. Vi vill på olika sätt försöka skapa fler arbeten i samhället. Det är naturligtvis det som är syftet. Vi har också lyckats väldigt bra, även om vi naturligtvis inte är nöjda. Vi vet att vi har en internationaliserad ekonomi. Titta på länderna runtomkring! Jämför arbetslöshetssiffror med övriga EU-länders! Då är det inte så mycket att skämmas över. Då har vi klarat oss förhållandevis väl, trots det politiska och ekonomiska läge som råder i världen. Men vi måste göra mer det håller jag fullständigt med om. Och alla förslag till hur vi ska göra det bättre är välkomna. Jag ställer däremot inte upp på den borgerliga alliansens förslag om att det bästa sättet är att sänka ersättningsnivåerna. Jag håller inte med om att det är det bästa sättet att skapa fler jobb i . Jag ställer upp på sysselsättningsmålet, det vill säga att av befolkningen i åldern ska ha reguljär sysselsättning. Det är vårt mål, och det är ett bra mål. Tyvärr tenderar arbetslösheten fortfarande att ligga på en alltför hög nivå. Det är ett problem för samhället, men framför allt är det ett problem för den enskilde. Det är ett gissel och får i många fall mer eller mindre katastrofala följder för honom eller henne. Då måste vi ha resurser. Ett av förslagen är därför att vi ska satsa på 20 000 nya arbetsmarknadspolitiska platser. Vi vill se till att den som tyvärr blir arbetslös inte bara ska ställas på gatan och bli helt utanför, utan ska försöka få en plats så att man kan vidareutveckla sig själv, att man kan studera och försöka hänga sig kvar i samhället. Det tror jag är väldigt viktigt. Det är inte min favoritsysselsättning att ha flera det erkänner jag. Men jag inser att det är det bästa som vi kan erbjuda just , och då måste vi gå vidare med det. har en del synpunkter när det gäller de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Vi har lagt fram ett förslag om att vi ska ha en omställningsersättning för att stärka den enskilda individens möjligheter att bestämma hur insatsen ska kunna komponeras. Det innebär att medborgaren, som vi kallar brukaren, ska stå i centrum för all offentlig verksamhet och att medborgarens ställning, inflytande och möjligheter att påverka sin egen situation ska stärkas. Det tror vi är väldigt bra. Inom just arbetsmarknadsområdet innebär det att den arbetslöse själv efter bedömt behov bestämmer över sina insatser. Jag tror att det är ett sätt att utveckla de arbetsmarknadspolitiska insatserna i samhället, som skulle kunna förändra AMS inställning. En annan fråga är att vi borde satsa mer på sociala arbetskooperativ. Ett socialt arbetskooperativ är, fru talman, en fristående sammanslutning av personer som samverkar för att tillgodose behov av arbete och social gemenskap genom ett samägt demokratiskt företag. Det är ganska vanligt i många andra europeiska länder, och vi borde satsa mer på det här i . Vi tycker därför att regeringen borde utveckla detta, genomföra en kartläggning av de hinder som finns inom AMS för att utveckla detta mer och komma med förslag på hur man skulle kunna undanröja dessa. Det är den enda reservationen jag har i detta betänkande, fru talman, och jag yrkar bifall till reservation 16 under punkt 7. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi kan sätta i gång detta arbete. Det efterfrågades också fler nya idéer inom arbetsmarknadspolitiken. Det är det vanliga: Vi måste ha nya idéer. Ja, då har vi kommit med en ny idé. Men genast tycker inte om det, utan han säger att det leder till totala förfall och att vi kommer att förlora BNP-tillväxt i en oerhört stor omfattning. Jag pratar naturligtvis om friåret. Friåret kan vara en ny möjlighet. kritiserar den borgerliga alliansen detta och säger att det finns alldeles för många som är sjuka och arbetslösa, att en miljon lever på bidrag och så vidare och att vi inte gör någonting. Vi gör någonting nu! Vi måste försöka förhindra att fler blir sjukskrivna. Vi måste ha ett arbetsliv som fungerar. Vi måste se till att satsa på förebyggande arbete. Det innebär i detta fall att en person ska kunna bli friårsledig om han har varit hos en arbetsgivare . Då får man ledigt och får av a-kasseersättningen . släpper man in en arbetslös person, helst långtidsarbetslös, invandrare eller andra prioriterade grupper men det är inget totalt krav för att få jobb, för att den personen inte ska tappa fotfästet på arbetsmarknaden. Det är ett utmärkt försök, som vi har haft i tolv kommuner. Vi har i budgeten sett till att det ska utvecklas till att gälla i hela landet, eftersom det har varit en sådan succé. Det är kanske inte det perfekta sättet, men det är ett nytt förslag, som den borgerliga alliansen borde se med lite mer positiva ögon på. Men när vi väl kommer med ett nytt förslag är det en massa fel på det också. En sak som få har lyft fram i debatten om friåret är någonting som den borgerliga alliansen väldigt ofta brukar prata om, nämligen möjligheten till ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Ja, friåret innebär detta. I snitt har de personer som tagit ut friårsledigt varit anställda hos samma arbetsgivare. Då har man verkligen fastnat hos samma arbetsgivare. ger vi dessa personer en chans att söka ny sysselsättning. har utbildat sig, och har startat nytt företag och så vidare. Chansen att göra något nytt ökar rörligheten på arbetsmarknaden. Det borde man se positivt på, vilket vi från naturligtvis gör. Det finns fler punkter som jag skulle vilja ta upp, nämligen frågan om arbetstidsförkortning. Det ska genomföras ett försök som vi i budgeten har avsatt pengar till, för att utröna om förkortad arbetstid kan ge bättre hälsoeffekter på arbetsmarknaden. Det är ett område som inte är utvecklat och inte är ordentligt studerat. Därför har vi satt i gång detta projekt, som ska pågå . Därför har vi i budgeten avsatt en mindre summa pengar för en sådan försöksverksamhet. Vi tror att det är väldigt viktigt. Slutligen, fru talman, har vi föreslagit en rad åtgärder när det gäller olika områden inom arbetsmarknadspolitiken. Vi har till exempel inom integrationsområdet lagt förslag om prova-på-platser. Det är ett ytterligare sätt att försöka förbättra integrationen på den svenska arbetsmarknaden. Vi vet alla i den här kammaren att vi har problem med det och har svårt att hitta bra lösningar. Det går för sakta det är vi överens om, men ingen av oss har mirakelreceptet. Detta är ytterligare ett försök att hitta ett sätt. sätter vi i gång prova-på-platser just för personer som saknar eller har begränsad erfarenhet av svenskt arbetsliv. Det är tyvärr ofta invandrade grupper. Vi har också förslag inom ungdomspolitiken och inom äldrepolitiken. Eftersom min talartid är slut får jag be alla att läsa utskottets betänkande. 222 () replik: Det hedrar att han åtminstone försöker försvara den ekonomiska politik och arbetsmarknadspolitik som socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister har lagt fram. meddelar oss att hela budgeten är ett försök att skapa jobb. Om det är försöket, hur är då resultatet? som och har samregerat, samarbetat, med Socialdemokraterna ser vi att antalet arbetade timmar i relation till befolkning har minskat. säger att vi styrs av omvärlden. Hur ser omvärlden ut just nu? Jo, det är en högkonjunktur. Det har varit två högkonjunkturer och en lågkonjunktur. Under denna högkonjunktur med som en av dem som har styrt politiken har vi alltså en öppen arbetslöshet på och i åtgärder ! vet vi att mer gillar friår än arbete, men syftet med budgeten var att skapa jobb. När ska bli så upprörd att han gör något åt den rådande situationen? säger att han inte tror att det finns något mirakelrecept. Vi är nöjda om han praktiserar de befintliga recepten. Det finns gott om sådana i både oppositionens alternativ men också runtom i länder som har lyckats bättre än . Använd vanliga recept. Det behövs inga mirakelrecept. 223 () replik: Jag hävdar bestämt att det tyvärr inte finns några mirakelrecept längre. Skulle det ha funnits något sådant hade det sett annorlunda ut. Personligen vill jag inte ta friår . Jag är ganska nöjd med mitt förtroendeuppdrag just . Jag känner mig inte alls utsliten eller trött. Men jag tror att personer som har slitit hårt och länge på en arbetsplats mår bra av ett friår. Det gynnar faktiskt i det långa loppet att vi har en befolkning som mår bra och tycker att det är skoj att gå till jobbet. Det är långsiktigheten. Jag hävdar bestämt att vi med den budget som vi lägger fram tillsammans försöker skapa fler arbeten. Det är en bedömningsfråga om vi lyckas eller inte. Jag tror bestämt att det med de borgerligas förslag skulle gå sämre. Därför är jag nöjd med det förslag vi har lagt fram. 224 () replik: Problemet är att , , och Socialdemokraterna är ganska nöjda, trots att vi har av svenska arbetskraften öppet arbetslös eller i åtgärder. Det är precis det som är grundproblemet. Det finns en förnöjsamhet över politiken. Så länge man klarar valet, så länge man håller fackföreningarna någorlunda lugna, och så länge allt är någorlunda lugnt är man nöjd. Men de arbetslösa får inte den uppmärksamhet de förtjänar. pratar om att vi har lyckats ganska bra jämfört med omvärlden. Det beror på vad man jämför med. Starta 19941995 och se på utvecklingen i många länder . Det är många länder som har utvecklats bättre. En del har haft sämre förutsättningar än . Andra har haft bättre förutsättningar. Det går inte att jämföra med tyskarna som har sina speciella problem och fransmännen som drar ned snittet ganska mycket. Men ta länder som till exempel har lägre öppen arbetslöshet än : , , , , , , , , och . Lägg därtill att vi har ruskigt många i arbetsmarknadspolitiska åtgärder jämfört med dessa länder. Då är det fler länder som ligger bättre till än vi. Vilka ska vi jämföra oss med? Jag vill att ska vara en toppnation med hög sysselsättning och låg arbetslöshet. Jag är inte nöjd, men tyvärr verkar vara alltför nöjd. 225 () replik: efterfrågar att jag ska vara mer förbannad och arg. Jag vet inte om det är bästa receptet för att komma på bra idéer för hur man ska agera inom politiken. Jag kan mycket väl bli arg, men det brukar jag oftast bli på EU och inte när det gäller de arbetslösa i . Men jag kan nog få upp ångan ordentligt också. Det är klart att man inte är nöjd när det finns flera hundra tusen som är arbetslösa i landet. Då kan man aldrig vara nöjd. Men vi jobbar på att försöka få ned de siffrorna. står vi i en situation där ekonomin faktiskt går fruktansvärt bra. Vi har en hög tillväxt i . Storföretagen och många företag går jättebra. Konkurserna minskar och så vidare. Ändå skapas inte nya jobb. Det är en ny situation, som inte kan belastas majoriteten i . Det är lite förmätet att säga att det är vi som genom beslut har skapat den situationen. Nej, det tycker jag absolut inte att man kan säga. Därför försöker vi med olika medel att skapa fler arbetstillfällen genom att lägga fram en budget som går ihop. Vi har också satsat 100 miljarder på infrastruktur i , det vill säga skapa jobb genom att bygga järnvägar och vägar och så vidare. 226 () replik: Det sista sade var en hopplöshetens litania: Vi jobbar på. Ekonomin går jättebra. Men det finns inga jobb. Vi har inget recept. Låt mig ta upp frågan om friåret. Det tyckte var en ny idé. Men det räcker inte att idéer ska vara nya. De ska också vara bra. Det är helt fel att det har varit en succé. IFAU har utvärderat detta. Det har varit en mycket kritisk utvärdering. Det är inte alls någon ökad rörlighet på arbetsmarknaden. De personer i dessa län och kommuner som har använt sig av friåret har inte bidragit till någon ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Det är religion och kvacksalveri som ägnar sig åt i denna fråga. Kvacksalveriet kommer från det var inne på, nämligen att hindra potentiellt sjuka människor genom att ge dem ett friår. Ska det sitta byråkrater och bedöma olika människors potentiella sjukbenägenhet? vill inrätta kvacksalveri i systemet. Människor som mår dåligt ska få läkarbesök, behandling och eventuellt rehabilitering. De ska inte ha miljöpartistiskt kvacksalveriarrangemang. Jag ställde en fråga i mitt huvudanförande beträffande avskaffandet av friåret. har flaggat för att det ska avskaffas . Det ska inte finnas friår när arbetsmarknaden är i en god situation. Jag upprepar min fråga om har informerats av om planerna. Varför finns det inte angivet något om 2006 i budgeten? 227 () replik: tar upp att det inte är någon succé. Det får står för . Jag skulle nog vilja kalla ett förslag där vi har lagt fram att vi ska avsätta 12 000 heltidsplatser i hela landet och där det redan finns 14 000 ansökningar för en succé. Jag tror att ganska många anser att det är en succé. Inte minst de som har fått friårsledighet och de som har fått en ny arbetsplats under den tiden anser att det är ett förbaskat bra förslag som är värt att pröva. Det pågår utvärderingar. Den utvärdering som tar upp handlar om första delen utifrån ett arbetsmarknadspolitiskt perspektiv. Syftet med friåret är inte främst arbetsmarknadspolitiskt. Det är en frihetsreform som får goda effekter även på arbetsmarknadspolitiken. Det läggs av de anledningarna fram under det här avsnittet i budgeten. ska utredning om hälsoeffekterna av friåret komma. Vinster i form av minskad stress och färre sjukskrivningar ska där belysas. Den är mycket mer intressant utifrån synpunkt eftersom vi argumenterar att vi tror att friåret är bra i förebyggande syfte för personer som känner att de börjar bli utslitna på sin arbetsplats och vill göra något annat . Det är människor i den gruppen som det här gäller, i stället för att vi ska låta dem fortsätta att jobba och jobba tills de blir sjukskrivna. Då gör det ingen nytta vare sig för dem själva eller för samhället i stort att bli sjukskrivna. ser inte den intäkten. Den existerar inte i hans värld, det vill säga de positiva välfärdsvinsterna, ökad livskvalitet och en bättre budget på lång sikt. 228 () replik: tycker jag att får skärpa sig. Jag har ställt samma fråga två gånger, och gör jag det en tredje gång. Jag undrar om det finns ett svar på frågan om är informerat om att Socialdemokraterna och , på det sätt som han har beskrivit i denna kammare, avser att ha avskaffat friåret? Finns det några pengar 2006 avsatta för ett fortsatt friår? Finns det ett svar på den frågan, ? 229 () replik: