prot · GS0922 · 2004-10-28 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Tredje vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som ledamot i försvarsutskottet. Kammaren biföll denna avsägelse. Tredje vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som ledamot i . Kammaren biföll denna avsägelse. 3 § Val av ledamöter och suppleanter till svenska delegation Företogs val av tjugo ledamöter och tjugo suppleanter till svenska delegation. Valberedningen hade enhälligt beslutat om gemensamma listor för valen av ledamöter och suppleanter till svenska delegation. Sedan en promemoria innehållande de gemensamma listorna delats ut och godkänts av kammaren befanns följande personer, vilkas namn i här angiven ordning upptagits på respektive listor, valda för /05: Ledamötersuppleanter ()() ()() ()() ()() ()() ()() Skånberg (kd)() ()() ()() ()() ()() ()() ()() ()() ()i (m) ()() ()() ()() ()() ()() 4 § Val av ledamöter och suppleanter till styrelsen för Stiftelsen Företogs val av sex ledamöter och fem personliga suppleanter till styrelsen för Stiftelsen . Valberedningen hade enhälligt beslutat om gemensamma listor för valen av ledamöter och suppleanter till styrelsen för Stiftelsen . Sedan en promemoria innehållande de gemensamma listorna delats ut och godkänts av kammaren befanns följande personer vilkas namn i här angiven ordning upptagits på respektive listor, valda för tiden . ledamöter i styrelsen för Stiftelsen (), riksdagsledamot (), riksdagsledamot (), riksdagsledamot , professor , professor , civilekonom personlig suppleant för (), riksdagsledamot personlig suppleant för (s), riksdagsledamot personlig suppleant för Per (), riksdagsledamot personlig suppleant för , docent personlig suppleant för , professor 5 § Utökning av antalet suppleanter i försvarsutskottet Valberedningen hade, enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet suppleanter i försvarsutskottet skulle utökas från 23 till 24. Kammaren medgav denna utökning. 6 § Val av extra suppleant i försvarsutskottet Företogs val av extra suppleant i försvarsutskottet. Kammaren valde i enlighet med valberedningens förslag till suppleant i försvarsutskottet () 7 § Anmälan om kompletteringsval till försvarsutskottet Tredje vice talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som ledamot i försvarsutskottet och som suppleant i försvarsutskottet. Tredje vice talmannen förklarade valda till ledamot i försvarsutskottet () suppleant i försvarsutskottet () 8 § Nya ersättare för riksdagsledamöter Upplästes och lades till handlingarna följande från inkomna Berättelse om granskning av bevis för nya ersättare för riksdagsledamöter har från inkommit bevis om att () och Per () har utsetts till nya ersättare för riksdagsledamöter i läns norra och östra valkrets fr.o.m. sedan () avsagt sig uppdraget som ersättare. har denna dag granskat bevisen för de nya ersättarna och därvid funnit att de blivit utfärdade i enlighet med 19 kap. 11 § vallagen. 9 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2004/05:32, 33 och 38 till skatteutskottet /05:40 till näringsutskottet 10 § Jämställdhet inom utbildning och forskning Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2003/04:UbU16 Jämställdhet inom utbildning och forskning. 1 AXEL DARVIK (fp): Jag är liberal. Det har jag nog alltid varit, i alla fall sedan långt innan det att jag blev politiskt aktiv. En av de absolut viktigaste drivkrafterna för mig är att ge alla lika möjligheter från start i livet. Vad man sedan gör med sina möjligheter och förutsättningar är upp till var och en. Det är någonting som varje människa, varje individ, har rätt att själv bestämma över. Det är ingenting som staten ska lägga sig i, eller någon annan heller för den delen. Staten ska finnas till för att garantera lika möjligheter oavsett hudfärg, social bakgrund, sexuell läggning eller kön. Skillnader i möjligheter som beror på om man föds i en manskropp eller en kvinnokropp är det som vi ska debattera här . Jag ser ett samhälle som är tydligt uppdelat på grund av kön, där män är överordnade kvinnor. Dessa strukturer måste brytas. Utbildningsväsendet är inte på något sätt förskonat från dessa strukturer, utan där finns de mycket påtagligt. Det är en självklarhet för varje liberal feminist att verkligen verka för att könsmaktsordningen, de här strukturerna bryts. De här strukturerna ger sig tvärtom mycket tydligt till känna inom utbildningen. För mig personligen finns det något som jag upplever som sjukt i att ju yngre elever och barn är, desto hårdare prackas de på sina könsroller. För små barn är oftast allting uppdelat i pojk- och flickgrejer. Det finns pojkrum och flickrum, pojklekar och flicklekar, ja, det finns till och med pojkfärger och flickfärger. Förskolans pedagogiska arbete kan vara en viktig motvikt här som kan balansera. Det är genom ett aktivt jämställdhetsarbete i förskolan som man verkligen kan kompensera för de här könsrollerna. Det säger sig självt att för att det här arbetet ska kunna bedrivas på ett bra sätt krävs utbildad personal. Riktiga förskollärare som har en pedagogisk utbildning är en förutsättning för att detta arbete ska bli effektivt. För mig och för är det därför självklart att de personalförstärkningar som ska göras inom skola och förskola ska utgöras av personer som är utbildade lärare och förskollärare. När man sedan går längre upp i åldrarna, i grundskola och gymnasium, kan man se ett annat sjukt fenomen uppträda. Killar ska gärna vara lite stöddiga och lite bråkiga ja, ni vet så där som killar ska vara. Tjejer däremot ska vara duktiga, ordentliga och göra sina läxor och sina uppgifter. Detta får till resultat att tjejerna har bättre betyg, att fler tar studenten och fler lyckas få bättre resultat på de nationella proven. Tydligt är att könsrollerna här är negativa för killarna. Men om detta att tjejerna får bättre betyg, att fler tar studenten och att fler får bättre resultat på de nationella proven är det bevis på kunskap som det ska vara, är det då inte väldigt märkligt att när de sedan kommer ut i arbetslivet och det ska sättas lön är det fortfarande så att manliga kolleger har fördelar jämfört med sina kvinnliga kolleger? Det borde väl snarare vara tvärtom om kunskap verkligen ska ha någon betydelse också ute i arbetslivet. I den offentliga sektorn, som är politiskt styrd och som man kanske borde kunna ställa lite högre krav på, händer det absolut ingenting. Där fortsätter man att behandla kvinnor sämre än män. Man kan jämföra med det privata näringslivet, där det faktiskt har skett vissa förbättringar. Men det har inte skett i den offentliga sektorn. Den pratminister som har styrt på det här området har inte gjort mycket annat än att prata. De tio åren med socialdemokratisk regering har ju inte varit några framgångsrika år på jämställdhetsområdet. kommer det en ny minister . Mitt tips är att skippa snacket och faktiskt börja arbeta, för det finns mycket att göra på det här området. Jag ser att det behövs en förändring. Det behövs en förändring på många områden i samhället så också på jämställdhetens område för ökad trygghet, för bättre och jämlikare villkor och för jämställda förutsättningar mellan män och kvinnor. Jag vill avsluta med att poängtera att jag yrkar bifall till reservation 1 i betänkandet om jämställdhet. 2 (): För sedan gick det på TV en engelsk film i gruvarbetarmiljö, en engelsk film om en pojke i gruvarbetarmiljö som började dansa balett. Han blev en hjälte i mina ögon. Tänk att våga det oväntade! Hur får vi fler att följa sina hjärtan? Nyckeln är att det i grunden finns en trygghet, att det finns värderingar som bär genom det okända. Så får vi också ett i ordets verkliga bemärkelse jämställt samhälle. För oss kristdemokrater är förstås utgångspunkten varje människas unika och okränkbara värde, varje människas behov av bekräftelse, varje människas behov av tryggheten i den lilla och nära gemenskapen. Det krävs därför konkreta insatser för att nå det jämställda samhälle där varje människa får möjlighet att utvecklas utifrån sin unika person och potential. Så är det inte i dagens homogena samhälle, där alla ska anpassa sig till det rådande. En del av förslag framgår av dagens betänkande och andra finns i våra motioner och följaktligen i andra utskotts betänkanden. För att implementera ett jämställdhetstänkande redan i barnomsorgen behöver läroplanen i förskolan samma etiska förankring som läroplanerna för skolformerna. Det handlar också om att medvetandegöra den grad i vilken könsroller överförs, att fler pojkar och flickor ska uppmuntras att göra egna och kanske oväntade val och att både flickor och pojkar behöver både kvinnliga och manliga förebilder. Det krävs en bättre könsbalans bland den personal som möter barn och unga. Det handlar om att det i den högre utbildningen gäller att se att både kvinnor och män tillför kunskapen och vetenskapen viktiga perspektiv och att det måste vara möjligt att kombinera familj och studier. I den kristdemokratiska familjepolitiken ges ju alla större valfrihet och bättre möjligheter att försörja sig själva än de har i Socialdemokraternas . Vi kristdemokrater vill också att får i uppdrag att ta fram en handlingsplan för att bryta traditionella könsroller och göra det mer möjligt att förena forskarstudier och familj. Det måste vara tänkbart att få barn även för en doktorand. Barn är ju något positivt. Döm då om min förvåning när Socialdemokraterna reflexmässigt avstyrker vårt förslag. Lika nonchalant avstyrks förslaget om att särskilt se över situationen för kvinnliga forskare och kraftfullt beivra sexuella trakasserier. Majoriteten gör i stället i betänkandet en serie märkliga piruetter, inte minst för att kunna avslå konkreta förslag för att stärka jämställdhetsarbetet. När Socialdemokraterna i dagens betänkande i stället för att vidta de konkreta åtgärder som behövs talar om den jämställdhetsdelegation som tillsatts visar det än en gång hur Socialdemokraterna är så slutkörda vid maktens köttgrytor att de i brist på initiativ och egen politik tar till det väl beprövade receptet med en ny liten myndighet, en ny liten delegation, ett nytt organ för att dölja oförmågan att komma till rätta med den grundläggande problematiken: värderingarna, bristen på en hel människosyn. Å ena sidan har vi ju de som hävdar människan som en egotrippad individ utan behov av någon annan för att maximera sin egen lycka. Å andra sidan har vi strukturalisterna, som förminskar människan till ett offer för kollektiv och strukturer som styr och ställer utan att individen har en suck att påverka. Båda de uppfattningarna leder till ett ojämställt samhälle eftersom de bygger på en omänsklig människosyn. Framför allt handlar jämställdhetsarbetet om att skriva ut rätt recept för rätt diagnos. har jag känt så stark sympati för den lille pojken i klassiska saga som inför dagens debatt, han som ser att kejsarens nya vackra klädsel inte är annat än bluff och därför frimodigt ropar: Kejsaren är naken! I jämställdhetsfrågorna finns en hel del nakna kejsare. Det förklarar förmodligen varför det är så att kvinnor generellt sett väljer viss utbildning och män annan och varför kvinnor i den akademiska världen slår i glastak när de kommit en bit på väg. Det är som om världen ropar: Hit men inte ! Det förklarar varför kvinnliga forskare i de undersökningar som finns refererade i dagens betänkande uttrycker att de har större problem med att få ihop livspusslet, karriären och familjen, än vad manliga forskare har, varför det är svårare att rekrytera män än kvinnor till att arbeta med barn och varför männen flyr från barnomsorgen och . En färsk rapport visar att ju yngre barnen är, desto svårare är det att intressera män för yrket. En starkt bidragande orsak är att fel recept, utan etisk förankring, har skrivits ut. Inte undra på att det behövs snömos för att dölja detta! Visst är det lite skönt att majoriteten numera talar om att förmedla värderingar. Det är ju inte så länge sedan som flummet i den socialdemokratiska skolpolitiken var så utbrett att det begreppet var otänkbart. Men det hjälper inte att förmedla om man inte vet vad som ska förmedlas. Att tala om demokratiska värderingar utan att placera dem i ett etiskt sammanhang är inget annat än floskler. Vad innebär demokratiska värderingar? Är det att allt som antas i formell demokratisk ordning är rätt och riktigt? Då skulle en majoritet i denna kammare kunna besluta att en minoritet inte längre fick finnas eller för den delen att män inte skulle få disputera i fysik. Det finns ju inga värden som korrelerar och säger att beslutet skulle vara fel, inget etiskt sammanhang som hjälper och stöder människan i vardagen och gör livet lättare att leva. En demokrati och ett jämställt samhälle fordrar en stark, tydlig och konsekvent värdebas. Jämställdheten måste, liksom andra värderingar, finnas i ett etiskt sammanhang för att inte förbli ett slag i luften utan effekt i verkligheten. Dessa värderingar finns allra tydligast i den judiskt-kristet västerländska etiken. Finns inte värderingarna naturligt är det lätt att börja prata symtom, till exempel strukturer, och på fullt allvar lura sig själv att tro att det går att lösa ett problem genom att bekämpa symtomen i stället för att ta itu med de bakomliggande värderingarna. Att tala om demokrati eller jämställdhet utan att fästa detta i ett tydligt sammanhang innebär att begreppen förblir relativa och öppnar för dagens brister. Så länge det inte är löst i grunden, så länge medvetenheten om värderingarna inte finns, kommer bristen på jämställdhet att bestå oavsett hur många myndigheter, lagar och annat utanverk som socialdemokrater och andra strukturanhängare hittar på. Jag står, avslutningsvis, givetvis bakom samtliga reservationer, men jag väljer för tids vinnande att yrka bifall enbart till reservation 11. 3 (): På i har det bedrivits ett kvinnor-och-teknik-projekt. Där har man kunnat konstatera att det inte är vad som helst som klassas som teknik. Grabbarnas leksaker menar man är tekniska, medan tjejernas prylar av någon anledning inte är det. Man kan fråga sig vad som är mest tekniskt om traditionella saker jämförs, till exempel en moped, en symaskin, en svarv, en vävstol, en skruvmejsel och en virknål. Oavsett vilket är det skillnad. Det har också klassats olika vad gäller teknik. Många tjejer tänker ganska tidigt: Det här med teknik är ingenting för mig. Det verkar svårt och inget som jag ska syssla med. till lärosätena är det väldigt många som i desperation för att få fler kvinnor och tjejer till sina tekniska utbildningar försöker med specialinriktade kampanjer och med olika slags marknadsföring. Man lägger till och med till vissa ord i rubriken, till exempel miljö och design, för att få fler kvinnor till de här teknikområdena. I och för sig kan det vara bra, men någonstans är det att börja i helt fel ända. När man väl nått den ålder då man ska börja studera på högskolan är man redan väldigt fast i könsrollerna. De attityder som vi har i den åldern är det ganska svårt att bryta. För att kvinnor och män ska öka sin andel inom de traditionellt könsbundna områdena och för att vi ska få en mer jämställd skola måste vi, tror jag, börja mycket tidigare. Jämställdheten är en viktig demokratifråga. Alla i samhället kan göra något här. Föräldrar, skola och andra delar har en viktig roll när det gäller att ge alla barn och elever möjligheter att utvecklas utifrån sina behov och förutsättningar. Jämställdheten i skolan ska innebära att flickor och pojkar ges likvärdiga villkor och förutsättningar att upptäcka, pröva och utveckla sin förmåga. I läroplanen är direktiven till skolan relativt tydliga. Direktiven går i stort sett ut på alla människors möjligheter att utvecklas utifrån sina förutsättningar. Det här låter väldigt bra, men vet vi att det på varje skola och ute i verkligheten ser något annorlunda ut. Redan i förskolan förstärks könsrollerna väldigt tidigt bland pojkar och flickor. Det här förstärks ganska snabbt över skoltiden. Vi vet också att vuxnas språk och uppträdande varierar kraftigt om det är en pojke eller om det är en flicka i förskolan som man arbetar med eller är tillsammans med. Vad gäller lärar- eller pedagogbeteende i förskolan är det väsentligt att just jämställdheten utgör en viktig del i lärarutbildningen och i den fortbildning som man som förskollärare eller lärare senare ska få. Lärarna spelar en väldigt viktig roll för barns och elevers uppväxt också som förebilder. En jämn könsfördelning vid rekrytering av lärare är väldigt viktigt. Elevernas erfarenheter redan tidigt har också visat sig spela en stor roll för deras framtida utbildnings- eller yrkesval. Här behövs det ett medvetet arbete för att bryta de könsbundna mönstren längre fram. Vi vet också att de olika förutsättningarna i skolan missgynnar både flickor och pojkar och blir ett hinder för ökad jämställdhet i stället för en möjlighet till och förbättring av jämställdheten. Trots fina formuleringar i läroplanen har alltså inte särskilt mycket hänt inom skolan vad gäller just jämställdheten. Visserligen har vi kunnat se och följa en del projekt som initierats och genomförts. Men någon riktigt samordnad insats har det inte varit för att förbättra situationen. Arbetet med att få en ökad jämställdhet får inte stanna vid de formuleringar som finns och vid vissa projekt, utan det krävs ett samlat grepp med klart mätbara mål och metoder för hur det här utformas och genomförs. Utifrån detta har vi ett förslag där vi säger att borde få i uppdrag att i nära samarbete med elevorganisationerna och med lärarnas organisationer utarbeta ett samlat program för ökad jämställdhet i skolan. Kvalitativ högre utbildning och forskning måste också sätta jämställdheten i fokus. När det gäller rekryteringen till den högre utbildningen är det en viss övervikt av kvinnor i grundutbildningen. Däremot är snedrekryteringen till högre tjänster inom högskoleväsendet väldigt stor och väldigt anmärkningsvärd. Kvinnor missgynnas systematiskt. Ju högre upp i hierarkin inom lärosätena, desto färre kvinnor ser vi. Det förhållandet att kvinnor väljer kortare utbildningar och i mindre utsträckning går vidare till forskarutbildning måste också förändras. Vi ser att här behövs en mer aktiv rekrytering. Det behövs också fler kvinnliga handledare till forskararbetena. Hela rekryteringsprocessen till den högre utbildningen behöver ses över och göras mer jämställd så att vi får en jämnare könsfördelning på utbildningarna. Kvinnor är, som vi alla vet, en minoritet på de tekniska utbildningarna och män en minoritet inom vårdutbildningarna. Det behövs initiativ här för att öka rekryteringen av båda könen. En av de viktigaste sakerna är, som jag ser detta, ett bättre samarbete mellan , gymnasiet och högskolan. För att kunna öka genomströmningen av andelen kvinnor i den högre utbildningen och få kvinnor att satsa på en akademisk karriär ska det också finnas möjligheter att arbeta under ekonomiskt trygga omständigheter. Detta gäller förstås för både kvinnor och män. Men jag tror att det är extra viktigt för kvinnor att det finns en ekonomisk trygghet. Därför har vi föreslagit fler doktorandtjänster. Jag tror att det faktiskt är en av de absolut viktigaste åtgärderna för att stimulera fler kvinnor att påbörja den akademiska karriären. Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservation 3 under punkt 2. 4 (): Det är väl en självklarhet för oss alla att all utbildning ska finnas till för alla och ge lika möjligheter. Jag vill betona vikten av att tidigt börja med ett aktivt och medvetet jämställdhetsarbete. Här spelar förskolan en viktig roll, och den jämställdhetsdelegation som regeringen tillsatt har en mycket viktig uppgift i att se över ytterligare åtgärder. Verksamheten i skolan befäster på många vis de traditionella könsrollerna. Det här måste vi arbeta med på många olika sätt. Vi i har drivit frågan om att varje skola ska ha en jämlikhetsplan där strategier för arbete mot varje form av diskriminering ingår. Det är viktigt att jämställdhetsarbetet på skolorna får en tydligare struktur. Det hade därför varit intressant att ha den här diskussionen i ett större sammanhang där det handlar om alla olika diskrimineringsgrunder. Vi anser att jämställdhetslagstiftningen måste göras tillämplig även i skolan. Precis som arbetsmiljölagstiftningen har vidgats till att gälla skolan bör också jämställdhetslagstiftnignen fungera som ett skydd för eleverna i deras arbetsmiljö. Forskning vid visar att barn mycket tidigt tar till sig ett synsätt som låser fast båda könen i ett traditionellt tänkande. Pojkar och flickor i sjuåtta-årslåldern beskriver män som långa, starka, muskulösa och håriga. Kvinnor däremot beskrivs efter yttre tillbehör. De har örhängen, läppstift och högklackade skor. Även undervisningen i idrott och hälsa måste präglas av kunskap och medvetenhet om genusproblematiken. I det ämnet ligger fokus på vår fysiska kropp som verktyg, vilket ger både förutsättningar att befästa traditionella könsroller och möjligheter att utmana dem. I den aktuella studien sade barnen att pojkar överlag är bättre i idrott. Ändå kan man se att flickor i den åldern är starkare, snabbare och bättre koordinerade och har en större muskelmassa. Barn ser tidigt mannens kropp som funktionell och kvinnans kropp som mer passiv. Behovet är uppenbart. Av en utvärdering av skolämnet idrott och hälsa gjord vid framgår att främst flickor, men också pojkar, är missnöjda med sina kroppar. Många flickor anser att de är överviktiga i och på gymnasiet . Enbart hade dock ett som tyder på övervikt. Bland pojkarna är det precis tvärtom. Bland dem hade många fler, , ett högt . Men de allra flesta tyckte att de var för magra. Det här bekräftar det tryck som flickor har på sig de ska vara smala medan pojkar kämpar mot pressen på sig att vara muskulösa och atletiska. I samma undersökning har man låtit elever svara på vad ämnet idrott och hälsa för dem har bidragit till. Många stämmer in i positiva påståenden om att man har lärt sig olika idrottsaktiviteter och om hur man kan förbättra konditionen. Ämnet har bidragit till en positiv syn på kroppen, men i större utsträckning bland pojkar än bland flickor. av flickorna i årskurs 9 säger att skolämnet idrott och hälsa har bidragit till ett minskat självförtroende! Det är nog många med mig som minns vilka i klassen som alltid blev valda sist när man skulle dela in oss i lag. Det är nog många med mig som minns vilka det var som nästan aldrig var med på idrottslektionerna och som satt påklädda på bänken med halsont, mensvärk, huvudvärk, stukad fot eller vad det nu var. Vägen framåt i skolan måste utgå från varje individs förutsättningar, och den pedagogiska utmaningen måste vara att uppmuntra till utveckling och positiv kroppskännedom hos alla. Det är viktigt att skapa en högskola fri från all diskriminering. Den nya lag som kom 2002 för att främja lika rättigheter på högskolan och motverka att någon student utsätts för diskriminering är viktig. Men i realiteten är vi inte där . Det är otroligt viktigt att högskolorna arbetar aktivt med att efterleva denna lag både vad gäller direkt diskriminering i form av trakasserier och mer indirekta trakasserier, som ofta är svårare att komma åt. Vi måste också gå vidare med de områden som inte omfattas av lagen på grundskole- och gymnasienivå. Jag vill berätta om en kvinnlig doktorand vid ett av våra största universitet som har tagit time-out för att hon inte orkar med situationen. Det handlar inte om några enstaka kraftiga övergrepp utan snarare om ett långvarigt förlöjligande och osynliggörande. Hon blev inte lyssnad på och inte tagen på allvar. Hon kallades som av en händelse sällan till gemensamma träffar och ifrågasattes. Detta har gått ut över möjligheten att koncentrera sig på den viktiga forskningsuppgiften och utbildningen. Hon vet inte om hon orkar återkomma till sin forskarutbildning.