prot · GS0916 · 2004-10-19 00:00:00 — I började man betala ut dem så tidigt som i går, . regerings policy rörande dessa utbetalningar ger därför de svenska bönderna en sämre konkurrenssituation jämfört med kollegerna i . Finansminister säger att betalar ut pengarna inom den tid som sägs i . Det är visserligen sant. Men det blir i senare delen av den perioden. Inom EU har beslut tagits om att möjliggöra en tidigare utbetalning för den kompensation till mjölkbönderna som infördes i samband med CAP-reformen. Det har EU medverkat till eftersom man ser att lönsamhetsläget är pressat på den gemensamma EU-marknaden. Eftersom är en del av den gemensamma marknaden och tillämpar samma jordbrukspolitik som tillämpas i andra länder är det väldigt svårt att förstå varför den lägger fram förslag som går i helt motsatt riktning. På det här sättet får svenskt jordbruk ta en orimligt stor börda för att statens utgiftstak ska hållas. Det handlar i realiteten inte om några utgifter för det svenska samhället eftersom detta är medel som finansieras av EU. Men det gör att den likvida situationen i jordbruket i slutet av kalenderåret kommer att bli ohållbar. Särskilt allvarlig kommer situationen att bli i norra eftersom både kompensationsersättningen och ersättningen till ett öppet odlingslandskap är ersättning som kommer att betalas ut först . Dessa ersättningar är centrala för norra . Den nya mjölkersättningen är också betydelsefull eftersom mjölkproduktionen är den norra landsändans dominerande produktionsgren. Svenska mjölkbönder har redan förut en försämrad ekonomi på grund av att de ekonomiska föreningarna har sämre lönsamhet och därmed betalar ut ett lägre pris för mjölken till bonden. De uppskjutna utbetalningarna innebär att jordbrukare får sina pengar än normalt. För många kan det innebära att de måste ta ett banklån för att klara likviditeten under den tiden. Det betyder räntekostnader som de inte kommer att kompenseras för. Ett av dagens mejl vittnar om hur en arrendator på ett naturreservat först får låna av sin fru när pengarna inte räcker, och sedan måste han gå till banken. Om regeringen hade valt att säga till de statsanställda att de inte skulle få ut hela sin lön , då är jag övertygad om att det skulle ha blivit ett ramaskri. Men bönderna förväntas stå med kepsen i hand och tiga still eller böna och be hos banken. 12 (): Jag tackar finansministern för svaret. Jag tycker att det var magert. Utgångspunkten för min interpellation var två konstateranden. För det första: Det är viktigt för både ett hushåll och för en nation att sköta sin ekonomi, anpassa sina utgifter till inkomsterna och se till att ha en rimlig buffert för oförutsedda utgifter. Jag är säker på att finansministern i sin privata ekonomi, utan några utgiftskrävande stödpartier i närheten, tar till en rejäl buffert. Men när statsrådet ansvarar för hela vårt lands ekonomi då budgeteras nästan ingen buffert alls, och det är inte särskilt ansvarsfullt. För det andra: Det är viktigt för både ett hushåll och en nation att sköta sina åtaganden, undvika böter och se till att de löner, räntor och ersättningar som man har rätt till rekvireras. Och jag är övertygad om att finansministern i sin privata ekonomi inte drabbas av böter eller straffavgifter för att medvetet ha missat förfallodatum på några fakturor. Men finansministern valde att vårt land med vett och vilja skulle missa en inbetalning till EU med böter på som följd. Självfallet är detta genant för , och självfallet är dessa pengar en mycket onödig kostnad. Och finansministern och regeringen har redan beslutat att låta svenska jordbrukare vänta, fullständigt i onödan, på pengar som ligger klara i för att hämtas hem till . Pengarna finns där, men och finansministern säger till EU: Vi vill inte hämta hem dessa pengar till våra hårt pressade jordbrukare som andra länder gör. Behåll dem där nere i så att ni kan tjäna några i förbättrad likviditet. Det är våra jordbrukare som bjuder. Jag anser att staten bör vara ett föredöme för sina medborgare och inte ett dåligt exempel. Varför uppträder då så här rent ut sagt korkat? Vårt land ådrar sig frivilligt böter och dåligt anseende och avstår från att hämta hem sina bönders pengar trots att de ligger klara där nere för utbetalning, detta trots att alla andra länder med omsorg om sina bondeföretagare gör allt för att omgående ta hem pengarna. Vi vet vad det beror på. Regeringen vill låtsas som om man respekterar och klarar det fastställda utgiftstaket. Man har ådragit landet för stora utgifter, och man har budgeterat alldeles för små marginaler. Jag menar att budgettaket i praktiken är spräckt. Men för att då ge bilden av handlingskraft och ekonomisk professionalitet ådrar man sig medvetet böter och avstår från att ta hem böndernas pengar. Jag tycker att det är litet ynkligt. När man funderar på vilka utgifter som man ska skjuta upp, hur tänker man då? Senarelägger man barnbidragen, sjukförsäkringen eller de statsanställdas löner? Nej, man väljer ut bönderna. Den svenska jordbruksbudgeten omfattar av den totala statsbudgeten exklusive statsskuldsräntor och ålderspensioner. Men av det nu angivna sparbetinget, finansministern, svarar jordbruksbudgeten för nära hälften. Jordbruksministern har lojalt fått vara uppe och försvara den här hanteringen trots att det säkert inte är från sida som den här mycket sneda fördelningen har föreslagits. Det är tuffa tider för lantbruksnäringen. Och det som är mycket olyckligt är att när regeringen tricksar på marginalen för att klara utgiftstaket och väljer att låta jordbruket ta smällen säger det tyvärr en del om hur man ser på jordbruksnäringen: Låt EU behålla dessa pengar ett tag till och tjäna ränta, och låt bönderna betala. Eller hur har ni annars resonerat, finansministern? Eller har ni inte tänkt så mycket? 13 (): har jag blivit kontaktad av en rad bönder i mitt hemlän , bönder som känner sig arga, bönder som känner sig ledsna och bönder som känner sig kränkta. De förstår inte varför just de som grupp har utsetts till att hjälpa finansministern att klara utgiftstaket. Jag har lovat dessa bönder att ställa just den frågan till finansministern . Varför ska bönderna som den enda gruppen utses att hjälpa finansministern att klara utgiftstaket? Varför håller regeringen inte inne de statsanställdas löner för att klara utgiftstaket? kan man fråga sig. Jag förmodar att finansministern inte har några sådana planer. Men varför i hela världen ska bönderna drabbas ungefär så? Tycker ministern att böndernas barn ska få sina julklappar ? Att bönder får sina rättmätiga pengar först skapar ekonomiska problem för många. Man tvingas ta banklån för att klara likviditeten, och man får stå för räntekostnader som man inte får någon kompensation för. Särskilt unga bönder med stora lån drabbas naturligtvis hårt av detta. Agerandet från statens sida gör att det till och med finns bönder som tappar gnistan och som ger upp, lägger ned och säljer sina företag. Det borde vara fullständigt omöjligt, absurt, att agerar på ett sätt som detta gentemot en viktig företagargrupp i vårt land. Man kan faktiskt göra annorlunda. Vi har här tidigare hört sade det att man i har beslutat att betala ut de här ersättningarna så snabbt man bara kan till sina bönder. Det är ett annat sätt att se på jordbruket än det synsätt som den har. Finansministern säger i sitt svar att regeringen har vidtagit utgiftsbegränsande åtgärder för fler områden än jordbruket, exempelvis för försvaret, utbildningen och biståndet. Visst, men får de anställda i Försvarsmakten, på universiteten och hos Sida också sina löner innehållna? Det tror jag inte. Den stora fråga som jag vill ha svar på här blir därför: Varför behandlas bönder så illa av ? Den frågan vill jag alltså att svarar på. 14 (): Innan jag går in på det aktuella ärendet kan jag inte låta bli att tydliggöra för finansministern att stegvis vill avveckla fastighetsskatten. Därmed har jag fått det sagt detta med tanke på den tidigare debatten här. Vi har här haft en jordbruksdebatt liknande denna men då med jordbruksministern. Men frågorna kvarstår. Det märks eftersom debatten kommer upp igen. Men argumentationen tål att upprepas. har i sin jordbruksmotion pekat på vikten av långsiktiga spelregler för samtliga företagare, inklusive jordbruksföretagarna. Vi har också krävt att EU-ersättningarna till de svenska jordbrukarna inte senareläggs vilket bondekåren har fått uppleva . har regeringen återigen för avsikt att flytta fram utbetalningarna av dessa ersättningar från årsslutet . Det innebär att 6 miljarder inte kommer att betalas ut till jordbruket utan först . De sista utbetalningarna kommer, enligt uppgift, att göras . Detta är ett hårt slag för bönder som återigen får ta ett stort ansvar för att utgiftstaket hålls. För den enskilde jordbruksföretagaren försämras likviditeten på ett allvarligt sätt. Konsekvensen blir en för jordbruksföretagarna ohållbar situation med ännu större skulder och ökade räntekostnader. För många är kortfristiga lån det enda sättet att klara situationen då det naturligtvis är en hederssak att klara av att betala sina förfallna fakturor. Det kan också bli svårt att låna mer pengar då utrymmet redan intecknats i tidigare lån och då EU-stödet eller EU-ersättningen räknas med som tillgängligt ekonomiskt utrymme för den enskilde jordbruksföretagaren. I budget finns den här summan med. Det innebär att vi utan att spräcka utgiftstaket kan vidareförmedla dessa EU-ersättningar. Då blir min fråga till finansministern vilka åtgärder finansministern ämnar vidta för att jordbruksföretagarna ska erhålla sina ersättningar och, om så inte sker, hur finansministern då har för avsikt att stötta och rädda situationen för den svenska bondekåren. 15 (): Jag har tidigare i denna kammare initierat en interpellationsdebatt. Den avhölls med finansministerns kollega jordbruksminister . Vi som deltog i den interpellationsdebatten fick inte heller då ett särskilt nöjaktigt svar. Jag har funderat på om jordbruksministern möjligtvis inte var med på det regeringssammanträde där det här beslutet fattades jag utgår från att finansministern var där. Jag tror att alla är överens om att det är en stor omställning som det svenska jordbruket står inför. Inte minst gäller det reformeringen av CAP. Jag vet inte om finansministern lyssnar nu; jag utgår från det. Dessutom bär den svenska jordbrukarkåren bördor som inte jordbrukare i andra länder bär. Det tycks ganska många vara medvetna om. Jag har här ett urklipp från . Jag vet att inte är något rättesnöre för regeringen. Men det finns en uppgift där som jag tycker är intressant, nämligen ett diagram som visar vad som hänt : att avräkningsprisindex har gått ned med och att produktionskostnaderna för de svenska bönderna har gått upp . Finansministern, som är duktig på att räkna, räknar snabbt ut att det är differens. Detta är man medveten om. Jordbruksministern är medveten om situationen. Ändå vägrar den att inse det och att handla därefter. I övriga drar man, som vi hört här, en annan lärdom. , jordbrukskommissionären, tidigarelade bland annat möjligheten att utbetala mjölkstödet just på grund av det ansträngda läget och då är det värre för de svenska jordbrukarna än för andra, inte minst på grund av regeringens pålagor i andra sammanhang. Alltihop bottnar i regeringens bristande förmåga när det gäller likviditetsplanering. Det är ju inte fråga om annat än en bristande likviditetsplanering. Men detta är inte svårare för en privatperson än för landets finanser. Det är bara det att det är fler nollor att hantera. Det här är ingen engångsföreteelse. Likadant var det nämligen , och enligt de skrivelser som jag har tillgång till planeras det att detta förutom förmodligen kommer att ske också . En direkt fråga i sammanhanget är följande: Är det så att utgifterna dubbelredovisas när det gäller bönderna och utgiftstaket dels när avgiften betalas in till EU, dels sedan när utbetalning sker till bönder? Om så är fallet är det viktigt att finansministern rättar till detta så att det hela inte behöver bero på räknefel. Det vore naturligtvis intressant att veta vems idé det här i grunden är. Är det finansministerns idé eller är det jordbruksministerns idé att just bönder ska klämmas åt? vet jag att det gäller också andra, men bönderna är den enda egenföretagargruppen som får en direkt påverkan i sin budget. Då är min fråga: Varför ska just den svenska jordbrukarkåren utsättas för tvångslån från den ? 16 Finansminister (): Det är rörande att se den ena centerpartistiska ledamoten efter den andra gå upp i talarstolen och säga att vi har för mycket utgifter i detta som för sedan föreslog ännu mer utgifter. Det måste väl finnas någon logik även i . Man kan ju inte den ena veckan klaga på att det är för mycket utgifter och föreslå ännu mer utgifter. Jag är något förvånad över att och beskriver landets jordbrukare, en hårt arbetande yrkeskår, som vore de statsanställda. De frågar ju varför inte andra statsanställda också ska få vänta på att få sin lön. Men landets jordbrukare är väl inte statsanställda, och ! Det är en mycket märklig beskrivning. Visserligen är jordbruket en i hög grad statsunderstödd näringsgren. Men att beskriva landets självägande bönder som statsanställda är, tycker jag, en skymf mot dem som centerpartisterna här företräder. Det är som säger när de statliga stöd som kan ge till landets jordbrukare ska betalas ut. Det är inte EU:s pengar. Det är också ett konstigt sätt att beskriva det här ungefär som om EU skänkte oss några pengar. Det är svenska skattebetalarnas pengar som vi via EU ger till landets jordbruk, som man ger i , , , och i andra länder. Det är de egna ländernas skattebetalares, i svenska skattebetalares, pengar som vi via EU förmedlar till landets jordbrukare. säger att de pengarna kan betalas ut , det vill säga , . Vi bryter inte mot några regler. Vi har ingen senareläggning av några statliga bidrag eller EU-bidrag till landets jordbrukare. De betalas ut exakt som EU har bestämt. Där är det snarare så att och andra har vilselett landets jordbrukare genom att påstå att de ska betalas ut och till och med tidigare. Det finns ingenting i som säger att de ska betalas ut eller tidigare. säger: november, . Hade den informationen nått ut till landets jordbrukare så att de inte blivit vilseförda av , tror jag att de också hade förstått att det handlar om att vi i , precis som de andra i sina länder, vill sköta ekonomin. Att inte har någon större förståelse för det är en sak, men vi vill sköta vår ekonomi i . Därför ser vi naturligtvis till att göra några utgiftsbegränsningar om vårt utgiftstak är hotat. Men jag har i minnet hur det var när satt i regering de största underskotten i ekonomiska historia. Ett parti som är så vårdslöst med pengar kan naturligtvis tänka sig att betala ut pengar även när man inte behöver betala ut pengar enligt . 17 (): Först vill jag upplysa om att det inte bara är centerpartister som har deltagit i debatten. Det är en folkpartist och en moderat också. Vill finansministern så kan han tydligen missförstå precis vad som helst. Ingen av oss som har deltagit i debatten har sagt någonting om att bönder är statsanställda. Jag förstår inte varifrån finansministern fått det. Det vi har sagt är: Vad skulle statsanställda säga om de inte fick ut hela sin lön ? Var det tillräckligt tydligt? Jag har inte heller sagt att regeringen bryter mot regler, men vi ser att regeringen är väldigt ointresserad av en näring i landet som inte har det lätt. Det är inte lätt att konkurrera på samma villkor som övriga EU-länder. Det finns olika saker, inte minst klimatet, som påverkar och gör att kostnaderna i blir väldigt höga. Apropå finansministerns uttalande om att vi inte kan räkna undrar jag hur det hade gått för regeringen om inte hade ställt upp och räddat regeringen 19941998. Det skulle jag gärna vilja ha svar på. Svenskt jordbruk är unikt i . Jordbrukarna producerar de renaste livsmedlen och har en erkänt god djuromsorg. Svenskt jordbruk med sitt miljötänkande är en förebild i andra länder. Svenskt jordbruk har en tillväxtpotential som kan få hela landet att växa. Säg mig, finansministern, är inte detta något som vi i bör lyfta fram och belöna i stället för att ge bönderna en tung börda att bära genom att ge dem problem med likviditeten? Varför kan inte handla som polska regeringen, att försöka driva på och betala ut i förväg i stället för att spara så länge det går? Bönderna måste kunna planera och veta när deras inkomster kommer. De har ofta lån som ska betalas, och eftersom de vet, eller trodde sig veta, att de får EU-pengar har man lagt in stora utbetalningar . Har man ett lån som ska betalas väntar inte banken eller försäljaren på att de försenade EU-utbetalningarna ska komma. bygger också sin verksamhet på att de ska få in pengarna för traktorn eller plogen som man har sålt. Det finns också andra effekter för bonden, och det är inte bara bonden som direkt drabbas. är det många unga grabbar jag säger grabbar för jag tror inte att det är så många tjejer som livnär sig på att köpa stora jordbruksmaskiner och åka runt till bönder och harva, så, plöja och skörda. Vad har detta med EU-pengarna att göra? Jo, för att bonden ska kunna betala för dessa tjänster behövs det naturligtvis inkomster. Uteblir de förväntade inkomsterna kan det leda till att bonden måste ta banklån för att klara av sina utbetalningar, eller den unge företagaren får vänta på ersättningen. Han har också maskiner som ska betalas. Det blir en katten-på-råttan-effekt, som kan avhjälpas genom att EU-ersättningarna utbetalas när vi anser att de ska betalas ut, nämligen under det inkomstår som de är baserade på. När det gäller regeringens förslag i vårbudgeten utgiftstak kan man konstatera att EU-ersättningarna får ta en oproportionerlig del av aktuella justeringar i statsbudgeten. Trots att hela jordbruksområdet bara står för av statsbudgeten får EU-ersättningarna stå för av de sammantagna förändringarna under utgiftstaket. Det hade känts bättre om justeringarna under utgiftstaket hade lagts ut på ett rättvist sätt i hela statsbudgeten. 18 (): Det är min andra interpellationsdebatt, men det gamla knepet att är argumentationen svag höjer man rösten har finansministern tillämpat här vad gäller att vi inte har sagt någonting om de statsanställda annat än att man inte skulle spara på dem. Att står för en stabil ekonomi i skulle väl inte förhindra att vi vill ha rättvisa på det här området. Det är inget motsatsförhållande. Javisst, det är pengar som ligger där nere i . Det märkliga är att vi inte hämtar hem dem till landet. Varför låter vi EU tjäna ränta på dem och bönderna få en kostnad? Det är frågan. Det är ett nollsummespel för svenska staten. Jag vill vara mycket tydlig med hur det är så att alla förstår. Vi betalar en EU-avgift som är en kostnad i statsbudgeten. skickar ned pengarna. En stor del av avgiften kommer sedan tillbaka i form av EU-ersättning bland annat till jordbruket. Märkligt nog tas de upp som en kostnad i statsbudgeten när staten rekvirerar dem från EU och genast betalar ut dem till lantbrukarna. Jag vill anknyta till fråga som också jag ställer mig: Är det rimligt, finansministern, att samma kostnad tas upp två gånger i statsbudgeten, dels som avgift till EU, dels som ersättningar till jordbruket? Borde inte rekvireringen av pengarna från för vidare befordran direkt till jordbrukarna passera utanför utgiftstaket? När nu medvetet avstår från att hämta hem böndernas pengar från , som var i går det är som man fördröjer mjölkböndernas pengar och i stället hämtar hem dem tjänar ingenting på detta. Det är ett fullständigt nollsummespel. EU, Europeiska unionen som tydligen känner väldigt varmt för, tjänar tiotals miljoner i förbättrad likviditet på att extra kunna behålla de som låter ligga kvar i . Det är de svenska bönderna som förlorar och får uppåt i räntekostnader i stället. Staten minskar inte sina kostnader, EU tjänar pengar och bönderna får ta smällen. Hur kan man göra något så dumt? Om vi sätter in agerande i ett europeiskt perspektiv blir det gör ännu märkligare. EU:s jordbrukskommissionär sade för sedan i ett tal i så här: Den finansiella situationen är svår för EU:s mjölkproducenter. De får bära en stor börda på sina axlar. För att något förbättra situationen har vi det vill säga EU flyttat fram rätten och möjligheten för ett land att betala ut mjölkersättningarna från . Vad gör , vars mjölkbönder nog har det allra svårast i EU? Man gör tvärtemot vad öppnat för, att tidigarelägga utbetalningarna. Man skjuter dem framåt och senarelägger dem, tillsammans med de övriga i arealersättning, regionala ersättningar och miljöersättningar. I stället för att få sina pengar får många lantbrukare stora bekymmer med sin likviditet och drabbas av tunga räntekostnader. Finansministern kanske inte har haft hela bilden klar för sig jag hoppas att det är så. Men så här märkligt slår faktiskt agerande. Vi är överens om att man ska hålla budgettaket och ha en ansvarsfull ekonomi, men det här är ingen poäng. Jag vill därför uppmana finansministern att för räkning ta hem de pengar som finns tillgängliga för bönderna i . Jag undrar om finansministern är beredd att ta ett sådant initiativ. Jag hoppas att det här inte kommer att upprepas kommande år. Gör som övriga EU-länder och ta hem jordbrukarnas pengar så snart det ligger klara för utbetalning i . Varför låta bönderna betala för att EU ska tjäna räntepengar? 19 (): Man blir bekymrad när man lyssnar på finansministern. Här finns ingen förståelse för en viktig företagargrupp, en företagargrupp med stor framtidspotential. Vi har här i landet ett jordbruk som kan producera mycket mer och mycket bättre om det får rättvisa villkor och konkurrensförhållanden som är likvärdiga med deras yrkesbröders i övriga . Att man inte tar hem de pengar man har rätt till från och med i går vad gäller mjölkersättningen är ganska uppseendeväckande. Det sägs till och med från EU:s sida att man tidigarelägger utbetalningarna för att underlätta för hårt trängda bönder. Jag är övertygad om att bönder, om de fick välja jordbrukspolitik, inte skulle vilja vara beroende av EU:s ersättningar. De vill ha betalt för sina produkter. har vi emellertid den jordbrukspolitik vi har, och då måste den fungera på rättvisa villkor. Bönderna är beroende av den, vilket de egentligen inte vill vara, och därför måste de få sin rättmätiga del av pengarna. bönder är inte statsanställda. De är egenföretagare. De har dock rätt att verka under samma regler som övriga bönder inom Europeiska unionen. Jag vill därför instämma i det som sagts och uppmana att verkligen fundera igenom frågan. Är det klokt att inte så snabbt som möjligt ta hem de pengar från som vi har rätt till? Det handlar ju om pengar. Sedan den fråga som jag inte fick något svar på: Varför behandlas bönder illa av ? Så kan det inte fortsätta. 20 (): Jag vill börja med att citera jordbruksministern. I den förra debatten sade hon: Vi är tvungna att hitta åtgärder som innebär att vi kan hålla utgiftstaket. Vi ska ha de offentliga finanserna i balans under en konjunkturcykel. Vi lånar för att klara budgeten, det är alldeles riktigt. Det gör vi för att klara sysselsättningen i ett läge där sysselsättningen inte följer konjunkturuppgången i övrigt. har tryckt på för att företagare ska få långsiktiga spelregler. Årsskiftet, just det datumet, är viktigt för företagare. Det är alldeles riktigt, som finansministern säger, att man kan använda hela januari månad till arealersättningsutbetalningen, medan man i fråga om andra ersättningar kan gå ända till maj månad. Därför undrar jag fortfarande: Vilket datum gäller? Har finansministern för avsikt att arbeta för att kunna skicka ut EU-medlen, att vidarebefordra och vidareförmedla dem, till jordbrukarna ? 21 (): När jag växte upp fick jag lära mig att om man får en rimlig fråga är det också rimligt att försöka svara på den. Att uppenbart undvika att svara på sådana frågor uppfattas som både ohyfsat och inte minst obildat.