prot · GR09105 · 2004-04-29 00:00:00 — Det är fel att ljuga, att svika och att misstänkliggöra. Girighet är fel. Det är fel att klippa kvitton eller att överutnyttja olika system. Det innebär inte med nödvändighet att det är olagligt. Otrohet är inte olagligt. Men vi behöver en diskussion om vilka livets spelregler vi ska ha, i skolan, på arbetsplatsen, i vår kammare och över huvud taget där människor möts och där konflikter kan uppstå. Då behövs det, som kamrat precis sade, ett etiskt minimum. För att nå fram till det behövs också ett samtal. Det kommer inte på en gång. Själva processen är en bit av målet. I , där man genomförde detta i full skala, blev det väldigt lyckat. Där drog man in skolan, arbetslivet, politikerna, civila organisationer och näringslivet, och man fick i gång ett samtal. Menar verkligen att det inte skulle behövas ett etiskt samtal, organiserat, och där vi tar ett initiativ? 108 () replik: Kamrat Skånberg säger återigen i sin retorik å ena sidan att det redan finns saker som inte kan lagstiftas, till exempel att domarna i en tingsrätt ska ta hänsyn till andra värderingar och så vidare. Det är därför som vi har nämndemän från folket. Å andra sidan vill han också ha en kommission, som på något vis ska slå fast det. Men vad är det då kommissionen ska slå fast? Vad är det för resultat man ska komma fram till? Ska det vara en lagstiftning man ska komma fram till som slår fast den värdegrund som samhället ska vila på? Ska kommittén pågå , , en mandatperiod eller i all evighet? För mig är värderingar, framför allt etiska värderingar, någonting som förändras . Det finns vissa grundläggande mänskliga värderingar och rättigheter, men det finns redan fastslaget dels i vår grundlag, dels i de allmänna mänskliga rättigheterna. Vad är det kommissionen egentligen ska komma fram till? Det är min retoriska fråga. I reservationen står det att politiska partier inte ska styra vad som ska stå i det etiska programmet. Ändå har redan bestämt sig för att det är familjen som är grunden i samhället. Det var min första retoriska fråga, och den har jag ännu inte fått svar på. 109 SKÅNBERG (kd) replik: Nej, , det är inte så att säger sig ha monopol på all sanning, all etik och all rätt. Det är faktiskt raka motsatsen. Vi erkänner till och med i vårt eget partiprogram, i principprogrammet, att vi liksom andra är ofullkomliga och behöver kompletteras av andra. Därom tvekar vi inte. Hur länge ska den här kommissionen pågå? Ja, samtalet ska pågå i all evighet det kan jag hålla med om men kommissionen bör ha på sig medan den här processen arbetar. ifrågasätter om detta över huvud taget är möjligt. Från debattsynpunkt har jag ett bra argumentationsläge eftersom jag kan säga: Ja, det är möjligt. Det är redan förverkligat i . Vad är det som skiljer, , svenskar och norrmän åt och som gör det omöjligt för oss att samtala om de här nödvändiga etiska reglerna men som stimulerade norrmännen så kraftigt? Och är det inte på det viset att det när det gäller detta med att klippa kvitton, överutnyttja system och kanske så att säga gå på gränsen till det grå med deklarationen eller möjligen i näringslivet inte finns en kraftig anledning till etiska samtal? Kan det verkligen vara mening? 110 () replik: Jag undrar om vår kamrat har sovit . Om det är något som vi verkligen har en etisk diskussion om, så är det till exempel det som hänt i näringslivet. Det finns till och med ett slags kommission tillsatt på det området. Skånberg har inte möjlighet till ytterligare replik just , men jag frågar ändå: Vad är det som saknas? Vad är det som inte kommer fram i det här samtalet? Mig veterligen pågår det ständigt etiska diskussioner om vad som är rätt och vad som är fel. Samtliga som har klippt kvitton och som har gjort avdrag som de inte ska göra och så vidare har faktiskt fått springa gatlopp. Vi har diskussioner i de politiska partierna, och vi har diskussioner i medierna. Vi har också filosofer som ägnar sig åt etiska diskussioner. Vad är det som egentligen saknas i samhället? Jag och mitt parti anser att vi har diskussioner om etiska frågor, om ett etiskt förhållningssätt. Det är bara det att vi, till skillnad från , inte anser att man kan slå fast i sten att det etiska programmet ska se ut på ett visst sätt. 111 () replik: Jag tänkte lyfta fram det problem som handlar om diskriminering. Som jag sade i mitt anförande tidigare här finns det, inom EU:s handlingsprogram för att motverka diskriminering och genom frivilligorganisationer och arbetsmarknadens parter, möjligheter att motverka diskriminering. Vid en närmare genomlysning har vi kunnat konstatera att det endast i ett fåtal av de program som det är möjligt att jobba inom specifikt har handlat om diskriminering av personer på grund av sexuell läggning. Det finns faktiskt inget projekt som uttryckligen inkluderat diskriminering på grund av könstillhörighet. Därför undrar jag om anser att det är tillfredsställande att det ser ut på det här viset. 112 () replik: Som jag sade i mitt inledningsanförande arbetar med att titta närmare på en hel del av de här punkterna. Jag kan tyvärr inte alla punkter som har, men jag vet att man tittar på detta. Det som här säger stämmer inte riktigt. Mig veterligen kan de här EU-pengarna användas även i det arbetet. Det står också i utskottets betänkande att det går att använda dem även i det arbete som efterlyser. 113 () replik: Problemet är just att det går att använda pengarna på det viset. Det går att fokusera på den typen av problem. Men det har, tyvärr, visat sig att det har gjorts i alldeles för liten utsträckning. Det är just det som är problemet. När nu resultatet, efter det att vi har granskat hur pengarna inom programmen i EU använts, ser ut som det gör säger ändå utskottsmajoriteten i sitt slutliga ställningstagande att det finns skäl att anta att representanter arbetar i just den här riktningen. Men när resultatet är så dystert befarar vi motsatsen. Det är därför som vi har reserverat oss detta alltså till förmån för att vi ska lyfta upp frågorna till EU-nivå och verkligen driva dem. Delar den synen? 114 () replik: Ja, till en viss del instämmer jag i analys. Jag är den förste att hålla med om att vi kan tycka att vi i är dåliga på att tillvarata homosexuellas, transpersoners och bisexuellas rättigheter. Men jag misstänker ja, vet att det är mycket sämre på andra ställen runtom i , kanske inte minst i de nya länder som kommer med i EU . Jag kommer alltså att vara en av de första att stå på barrikaderna, förhoppningsvis tillsammans med , för att förändra situationen för de här grupperna. Jag är absolut den förste att hålla med om det. Det är viktigt att vi har den här debatten, att vi alltid tar diskussionen och att vi alltid är ute och lyfter fram detta, så att pengarna används också på det här området. Dock handlar det inte bara om pengar, utan det handlar också om de värderingar som vi har och om att vi tar diskussionen . Inför valet till blir det ett ypperligt tillfälle. Kanske kan jag och göra gemensam sak på det området. 115 (m) replik: Statens främsta kännetecken är att lagstiftningen och framför allt dess konsekvenser ska vara förutsägbara och att inte onödig lagstiftning äger rum utan att efterlevnaden av lagstiftningen också ska vara någorlunda lätt att kontrollera. I 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen finns det en bestämmelse som medger möjligheten av retroaktiv skattelagstiftning. Men tanken bakom den är att den ska användas ganska restriktivt. Från moderat sida menar vi att det finns tecken i skyn som tyder på att regeringen är beredd att tumma lite på den här restriktiviteten. I vår reservation har vi velat höja ett varningens finger; den här bestämmelsen ska inte användas annat än i yttersta undantagsfall. Vi medger möjligheten, men den ska användas väldigt restriktivt. Vi tycker därför att man bör skärpa tillämpningen i det avseendet. I vår reservation föreslår vi en mer sammanhållen diskrimineringslagstiftning. Jag vet att arbetar förhoppningsvis i den andan. Vi har ändå velat markera att vi tycker att det vore lämpligt att i stället för att ha en spretande lagstiftning på olika diskrimineringsområden sammanföra den till ett lagverk. Det skulle också underlätta när det gäller att skapa en ny myndighet i stället för de olika ombudsmän vi har, bortsett från justitieombudsmännen, som sysslar med olika former av diskriminering. De skulle kunna pröva de här frågorna mot ett sammanhållet lagverk i det här avseendet. 116 () replik: Tack, , för dina frågor! När det gäller detta med retroaktivitetsklausul, eller förbud, vidhåller majoriteten och Socialdemokraterna vår åsikt att det i vissa fall kan vara tillämpligt med en retroaktiv lagstiftning, framför allt inom skatteområdet. regeringen eller säger att det är dags att förändra en viss skatt eller så sätter det genast i gång handel, spekulationer och liknande på området eller, när det gäller skatten, undanflykter. Mig veterligen gäller lagen bara från och med det ögonblick man annonserar att det är dags att ändra lagen, inte senare än så. Vi tycker att det är rimligt att i vissa fall kunna göra det. När det sedan gäller detta med en sammanhållen diskrimineringslag och ombudsmännen kan jag säga att jag förstår hur och resonerar. I många fall kan jag hålla med. Dels tycker jag dock att i sitt arbete ska få titta på detta och verkligen analysera detta. Dels tycker jag att det finns vissa områden som vi måste fokusera på. Man kan inte bunta ihop alla grupper och tala om alla grupper som står utanför eller som är diskriminerade och låta dem lyda under en och samma lag. Risken är att man då faktiskt missar dem som behöver stöd och fokus just för tillfället. Det finns många grupper som just nu behöver den extra fokusen och de resurser som samhället har sagt att man ska stötta dem med. 117 (m) replik: När det gäller retroaktiviteten i lagstiftningen inser vi också att det kan vara möjligt att i yttersta undantagsfall använda sig av den bestämmelse som finns i regeringsformen. Jag vet att majoriteten stöder sig på vad fri- och rättighetskommittén uttalade. Man ansåg i kommittén att bestämmelsen var någorlunda väl och rimligt avvägd. Vi tycker kanske inte det. Vi tycker framför allt att man tillämpar den mer frikostigt än vad som var avsett när den kom till. Det är den tendensen vi har velat höja ett varningens finger för. När det gäller diskrimineringslagstiftningen vill jag säga att om man börjar peka ut olika grupper är risken att det snart inte finns någon som inte blir diskriminerad i något avseende. Man måste alltså oerhört noga väga av vilka man definierar i en diskrimineringslagstiftning. Den kan inte preciseras alltför långt. Om man börjar en uppräkning i alltför vidlyftig skala skulle snart sagt alla kunna omfattas. Vi vill ha en sammanhållen lagstiftning. Vi hoppas att också kommer fram till detsamma. 118 () replik: Det är synd att inte har fler replikomgångar. Jag blir lite upprörd. Jag tycker att detta är lite nonchalant av och . Det är på något vis att negligera de grupper som faktiskt är utsatta för diskriminering, våld och liknande. Jag hoppas att vi kan få ett annat tillfälle till debatt. Jag skulle vilja fråga: Vilken av ombudsmännen har inte ett berättigande ? Det skulle vara mycket intressant att få höra det. Vilka grupper av dem som lagstiftningen har slagit fast så här långt är det som inte diskrimineras? Vilken grupp ska vi plocka bort från diskrimineringslagstiftningen? Det skulle det vara väldigt intressant att höra från sida. Att dra alla över en kam så som gör gör mig ganska upprörd. Jag vet inte om kan få fler repliker. När det gäller retroaktiviteten är vi inte överens. säger att regeringen använder det vårdslöst. Jag skulle vilja veta hur många fall det är i så fall. Mig veterligen är det inte särskilt det händer. Vid de tillfällen det händer finns det fog för det. 119 (): Även i den här debatten ersätter jag . Jag har inte möjlighet att gå in på alla de områden som betänkandet behandlar, utan bara vissa av dem. I regeringsformens 1 kap. 2 § uppräknas vissa sociala rättigheter. Det är målsättningsstadganden som är viktiga markörer för hur politiken bör utformas och vilka lagar som vi kan anta. I det betänkande som vi debatterar behandlas bland annat den tvärpolitiska motionen av HBT-gruppen här i som rör frågan om att begreppet könsidentitet bör tillföras uppräkningen i nämnda paragraf. Ledamöter från andra partier har tidigare tagit upp den här frågan från talarstolen. Jag vill poängtera att för mig och är varje individ en unik person vars värde och rätt till liv aldrig får lov att kränkas. Människan är ett subjekt och en aktör med en egen beslutsförmåga, inte ett passivt objekt och föremål för andras beslutsfattande. Varje människa är oersättlig som person, herr talman. Hon har ett eget värde som innebär att ingen någonsin enbart är ett medel för något annat eller för någon annans behov eller välbefinnande. Med en sådan människosyn är det otänkbart att diskriminera någon person på grund av vederbörandes könsidentitet eller sexuella läggning. Bakgrunden till att vi i inte har bifallit den här motionen är den utredning som har tillsatts av regeringen och som har kommenterats av andra ledamöter tidigare här . Den har fått ett mycket detaljerat uppdrag att utreda frågan om ett diskrimineringsskydd för transpersoner. Utredningen kommer att redovisa sitt uppdrag , som tidigare sade. Det står tydligt i kommitténs uppdrag att det ingår att överväga om ett skydd mot diskriminering av alla så kallade transpersoner kommer att införas. Vad särskilt gäller denna del av uppdraget anger direktivet att kommittén ska kartlägga och analysera behovet av och formerna för en reglering av ett förbud mot diskriminering av alla transpersoner. Vidare ska kommittén överväga om någon myndighet ska ha i uppgift att särskilt ta till vara transpersoners rättigheter och om en eventuell lagstiftning mot diskriminering av transpersoner ska ingå i en gemensam diskrimineringslagstiftning. har ett särskilt yttrande i den här frågan eftersom vi vill tala om att vi tycker och vill att transpersoner ska in i lagstiftningen. Problematiken kvarstår dock. Som både utskottet och debattörer konstaterade när frågan första gången kom upp i finns det inte något beredningsunderlag. Det är det stora problemet. Transpersoner är ett politiskt paraplybegrepp som inbegriper många grupper såsom transvestiter, transgenderister, transsexuella. Det är därför inte så enkelt att bara säga att detta ska in utan vidare utredning. Därför har vi från , i likhet med de flesta andra partier i utskottet som vill ha den här förändringen, fastnat för att det är viktigt att får möjlighet att utreda frågan, att analysera den och komma med de konkreta förslagen. Reservation 13 som och flera andra partier står bakom rör regeringsformens 2 kap. 15 § som exklusivt fastslår ett förbud mot diskriminering av heterosexuella svenska medborgare. Så kan man i alla fall tolka den. I den här kammaren finns det säkert ingen majoritet som ställer sig negativ till utgångspunkten om alla människors lika värde eller värdighet och alla medborgares rätt till full delaktighet i samhället. Denna utgångspunkt förpliktar till omsättning i praktisk handling. En praktisk handling är att vi ser till att det görs en översyn i syfte att införa ett grundlagsförbud mot diskriminering av homosexuella, bisexuella eller transpersoner. Fullt stöd för den reservationen! Det har ju tidigare yrkats bifall till den, så jag ska inte också göra det. Jag vill däremot yrka bifall till reservation nr 16 som även har talat varmt för. Det är ett problem när det anslås en stor summa pengar till organisationer, och när man med facit i hand ser att det finns vissa grupper som nästan inte förekommer bland de organisationer som får pengar. Reservationen handlar om EU:s stöd till HBT-organisationer. Det handlar i synnerhet om att organisationer som inkluderar diskriminering på grund av könsidentitet nästan inte har fått några medel alls. Vi är inte nöjda med den ordning som finns . Vi vill trycka på det ännu tydligare än vad utskottets majoritet har gjort. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 16 som också är en tvärpolitisk reservation. Jag vill avsluta med att kommentera ett motionsyrkande som har en reservation på. Det är reservation nr 15 som tar upp en översyn av lagstiftningen. Så sent som i går hade uppe en reservation till förmån för en översyn av lagstiftningen för att man ska kunna komma till botten med den särställning som heterosexualiteten har i lagstiftningen. Vi vill att lagstiftningen ska analyseras utifrån ett icke heteronormativt perspektiv. Vi stöder det kravet, men även här utgår vi ifrån att kommer att lyfta fram den frågan, så därför har vi inte yrkat bifall till dessa motionsyrkanden. Jag ville bara klargöra det ställningstagandet. För tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation nr 16. 120 (m): När nu reglerna medger mig att åter begära ordet ska jag använda de som jag har till mitt förfogande. Jag vill inte att utkastade fråga rörande detta med diskriminering ska hänga obesvarad i luften. Jag förutsätter att har läst vår reservation 14, i vilken det står bland annat följande: All diskriminering, oavsett motiv, är lika avskyvärd. Sedan konstaterar vi: En tydlig, sammanhållen och enhetlig lagstiftning gällande diskriminering bör skapas så snart det är praktiskt möjligt. Det skulle sända en tydlig signal om att all diskriminering, avsett om det handlar om kön, ras, religion, ålder, funktionshinder eller sexuell läggning, ses som lika allvarlig från lagstiftarens sida. Av detta kan man förstå att vi menar att de ombudsmän som sysslar med diskrimineringsfrågor naturligtvis är behövliga, men de skulle kunna sammanföras till en egen myndighet ett MR-ämbete, eller kalla det vad som helst som fick i uppgift att från alla dessa aspekter granska diskrimineringsfall av olika slag. Jag vill i och för sig inte utesluta något av ombudsmannaämbetena, utan jag vill bara att man ska få en sammanhållen lagstiftning att pröva olika diskrimineringsfall emot. 121 () replik: Ja, , jag har läst er reservation, och den var inte så mycket att bli upprörd över. Det var gammal känd retorik. Det jag blev upprörd över var raljanta replik till mig efter mitt anförande. Han sade i svepande ordalag att snart kan alla känna sig diskriminerade. Jag vet inte om det var utifrån att man nu ska vara vit man i västvärlden som kände sig träffad. Det var det som gjorde mig upprörd. Det finns faktiskt grupper som är rejält diskriminerade och som blir utsatta även för våld och annat med anledning av att de inte faller in inom den norm som gäller . kommer med ett resonemang om en . Såvitt jag vet är det ett nytt förslag, så det är någonting helt annat. Det får han i så fall motionera om. 122 (m) replik: Det där med en sammanhållen myndighet kan bli en senare fråga. Jag vill påminna om att det också förekommit som motionsförslag. Vad jag varnade lite för var att om man börjar att räkna upp alla möjliga och omöjliga diskrimineringsgrunder hamnar man lätt i ett läge där nästan allt skulle kunna inbegripas. Man kan tänka sig en människa som är enbent och har nedsatt hörsel. Det finns alltså en rad olika kombinationer av funktionshinder eller avvikelser. Börjar man att definiera alla dessa hamnar man snart i ett moras. När man stiftar en diskrimineringslag är det oerhört grannlaga att man noga besinnar hur de olika grupperna definieras och preciseras. Det var bara det jag ville varna lite för från rent lagstiftningsteknisk utgångspunkt. Vi är nog ganska överens om att vissa namngivna grupper absolut bör åtnjuta ett diskrimineringsskydd i lagstiftningen. 123 () replik: Det här blir värre och värre. Enbenta och hörselskadade personer är diskriminerade , och det finns en handikappombudsman som ska se till deras intressen. Jag har inte fått svar på min fråga. Återigen raljerar över antalet ombudsmän. Vilken ombudsman ska vi ta bort? Vilket område i diskrimineringslagstiftningen är överflödigt ? Det skulle vara intressant att höra från och från . Jag tycker fortfarande att det känns lite raljant och genant, men det får stå för . 124 (m) replik: Det är inte så att jag vill ta bort någon ombudsman. Alla har en rimlig och bra möjlighet att bevaka sitt diskrimineringsområde. Vad jag säger är att man skulle kunna sammanföra den lagstiftning som var och en av dessa ombudsmän och myndigheter prövar till ett sammanhållet lagstiftningsverk. Sedan skulle det möjligen kunna vara en myndighet en diskrimineringsmyndighet, en , eller kalla det vad som helst som får i uppgift att pröva de olika diskrimineringsfall som det nu är olika myndigheter som prövar mot ett sammanhållet lagverk. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 12 § Handlingsplan för åtgärder inom hästsektorn 125 (): Vi ska behandla handlingsplanen för åtgärder inom hästsektorn. Antalet hästar var som störst i . Runt 1920 fanns det 728 000 hästar i landet. genomförde man en husdjursräkning. Utifrån denna räkning skulle man sedan deklarera och betala skatt. Det var alltså extra viktigt att veta det exakta antalet hästar. Men minskade antalet hästar i landet stadigt. uppgick antalet till ca 60 000. Man vet inte riktigt hur många det var eftersom hästräkningen tillhörde det förgångna. Vad hade hänt? Jo, hästarnas arbete hade naturligtvis tagits över av maskinerna i jordbruket, i skogsbruket och som transportmedel där det numera, herr talman, är helt andra hästkrafter som gäller. är hästarna nästan lika många som antalet mjölkkor. Därför är regeringens skrivelse en särskilt viktig markering för det fortsatta arbetet inom hästsektorn. Det är en sektor som är integrerad i många av fastställda politikområden, till exempel i landsbygdspolitiken, i miljöpolitiken och i djurpolitiken. Inom dessa områden föreslås fortsatta åtgärder från hästsektorn som karakteriseras av en god utveckling med särskild fokus på hästens betydelse på landsbygden, hästens betydelse för barn, ungdomar, handikappade och för övrig fritidsverksamhet samt goda kunskaper i hästhållning. Hästen har också blivit en viktig länk mellan stad och land. Hästsektorn inrymmer allt ifrån tävlingshästar inom trav-, kör- och ridsport till fritidshästar som används för rekreation, motion och som sällskapsdjur. Det skapas nya arbetstillfällen på landsbygden genom att det växer fram ett nytt företagande bestående av bland annat hästgårdar och ridskolor. Hästsektorns ekonomiska betydelse illustreras bäst genom att peka på dess uppskattade omsättning på . I betänkandet tillstyrker utskottet de uppdrag som regeringen aviserat att ge till och . , herr talman, släpp hästarna loss! Det är debattdags! 126 (): Handlingsplan för åtgärder inom hästsektorn. Det kunde låta som något stort, likt en ardenner. Men i själva verket är detta betänkande ett litet resultat av den skrivelse som kom, som inte ens en gång blev en maxad A-ponny, snarare en konstgjord dalahäst, dessutom omålad. Alltfler inser nöjet, lusten och nyttan av att äga eller nyttja en häst, så till den grad att hästen har börjat bli det vanligaste inslaget av djur som man ser ute på landsbygden. I takt med att fler hästar tillkommer ökar också behovet att kringarrangemang. Häst och ägare behöver stall, hagar, foder, utrustning, kläder, större bilar, större släp med mera. Somliga vill lunka i eget tempo privat, andra vill tävla i större sammanhang och ytterligare andra vill rentav turista uppe på hästryggen. Självklart finns det i detta en möjlighet för en marknad och ett underlag för en näring att växa, bli stark och utvecklas rejält, om den bara ges möjlighet. Vi ska heller inte glömma den sociala dimension som finns i att människor, med eller utan handikapp, tillsammans med hästen får vänskap, motion och trevlig samvaro och inte minst lär sig att ta ansvar och får empati. Behövs det en särskild hästpolitik för detta? Både ja och nej. Men om politiken ska ta överhand och styra och reglera för mycket kan det skada även denna näring.