prot · GR09123 · 2004-05-27 00:00:00 — Jag noterar att utskottets majoritet visar en öppenhet för att en utredning ska komma till stånd. Jag hoppas att det inte dröjer för . Föredrogs näringsutskottets betänkande 2003/04:NU14 Granskning av och . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 7 § Några frågor om sekretess, m.m. 33 (m): I sitt betänkande KU17 behandlar utskottet några förslag från regeringen rörande förstärkt sekretess i vissa sammanhang som vi moderater i merparten av fallen ställer oss bakom. Det gäller till exempel för fotografier av enskilda personer i offentliga register och att det personaladministrativa sekretesskydd som gäller för poliser och andra utsatta yrkesgrupper även ska omfatta till exempel ordningsvakter och väktare. Däremot vänder vi oss mot förslaget att återgå från omvänt till rakt skaderekvisit när det gäller sekretess för uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden i samband med förundersökning i domstol. Vi motsätter oss i och för sig inte en strävan efter ökad öppenhet vid processer i domstol, men vi anser, vid en sammantagen avvägning av kolliderande intressen i de här sammanhangen, att hänsynen till den enskildes rätt till integritet måste få väga tyngre än kravet på offentlighet. Mediernas stundom alltför påträngande agerande inför och under olika rättsprocesser kan också vara en försvårande omständighet för enskilda som är berörda, vilket också bör beaktas i det här sammanhanget. När det däremot, fru talman, gäller regeringens förslag om att vidga undantaget från förundersökningssekretessen till skydd för enskild avseende uppgift om identiteten hos en trafikant som har haft del i en trafikolyckas uppkomst, på så sätt att en sådan uppgift kan lämnas även till andra skadelidande än enskilda, delar vi regeringens syn i just denna del. Det innebär att vi tillstyrker en ändring av 9 kap. 17 § i sekretesslagen. Därutöver, fru talman, har vi i reservation nr 4 tagit upp frågan om en allmän översyn av den så kallade offentlighetsprincipen med sikte på att fokusera dess inriktning och tillämpning mera mot en kontroll av den offentliga makten och myndigheternas sätt att löpande sköta förvaltning, hanteringen av ärenden gentemot enskilda medborgare och bemötandet av den rättssökande allmänheten. Offentlighetsprincipens främsta syfte, enligt vår mening, är att medborgarna ska kunna kontrollera det offentliga och makten snarare än tvärtom ett perspektiv som vi anser har grumlats , inte minst därför att den tekniska utvecklingen också har medfört att offentlighetsprincipen kunnat brukas för ändamål som den inte ursprungligen är avsedd för. Det finns därför, enligt vår mening, anledning att närmare se över hur och under vilka former skyddet av den enskildes sekretess ska kunna stärkas i förhållande till offentlighetsprincipen. Detta vill vi moderater att regeringen anmodas att lägga fram förslag om. Jag nöjer mig här med att yrka bifall till vår reservation nr 3. 34 (): Regeringen föreslår i propositionen att ordningsvakter och väktare ska få ett sekretesskydd som motsvarar det personaladministrativa sekretesskydd som poliser och andra utsatta yrkesgrupper har. Vi i har i huvudsak inga invändningar mot den föreslagna nya sekretessregeln. Den innebär stränga villkor, särskilt när det gäller uppgifter som handlar om den enskildes bostadsadress, hemtelefonnummer och personnummer. Vi menar att det är en rimlig nivå på sekretessen när det gäller att skydda en särskilt utsatt yrkesgrupp för brott. Däremot menar vi, fru talman, att sekretesstiden inte bör bli längre än vad skyddsintresset rimligen kan motivera. Uppgift i allmän handling föreslås här omfattas av sekretess i högst . Då kan naturligtvis sekretessen upphöra så snart det inte längre finns krav på sekretess. Men vi menar att en 50-årsregel i en bestämmelse om ordningsvakter ändå är onödigt . En längsta tid bör vara fullt tillräcklig. Jag vill därför yrka bifall till reservation 2. Jag vill också ta upp en annan, mindre fråga med principiell räckvidd som också tas upp i propositionen. Det gäller organisationen , som alltså Kravmärker olika varor. Den här organisationen har fått myndighetsuppgifter som kontrollorgan. Detta har sin grund i EU-bestämmelser. Då menar regeringen att organisationen i den del av verksamheten som har myndighetsuppgifter inte bör omfattas av handlingsoffentlighet och krav på registrering och diarieföring enligt de regler som finns i sekretesslagen. Det är i och för sig riktigt att de uppgifter som Krav har i sin kontrollverksamhet som skulle beröras av handlingsoffentligheten också skulle komma att omfattas av regler om sekretess, därför att offentlighet och sekretess hör ihop. Men till skillnad från regeringen anser vi i inte att det är ett hållbart skäl för att låta bli att ta med Krav i bilagan till sekretesslagen. I den bilaga som finns till sekretesslagen anges vilken verksamhet hos det enskilda organet, till exempel Krav, som skulle omfattas av handlingars offentlighet. Att det handlar om en verksamhet som hänger ihop med en EU-förordning gör det ännu mer angeläget att inte ta genvägar förbi det vanliga svenska sättet att lagstifta i fråga om offentlighet och sekretess. Att svenska offentlighetsregler medför kostnader och administrativa rutiner för sådant som till exempel diarieföring tycker vi från inte är ett hållbart skäl för att avstå från att ha handlingsoffentlighet av organ som till exempel Krav, som skulle omfattas av offentlighetsprincipen om den här frågan var reglerad i vanlig svensk lag. Därför anser vi att bör begära att regeringen återkommer med lagförslag om att ta in Kravs kontrollverksamhet i sekretesslagen och alltså kunna göra den offentlig. Min partikamrat tar i en enskild motion upp den mycket svåra frågan om forskningssekretess. Hon efterlyser en noggrann översyn av gällande lagstiftning och dess tillämpning när det gäller sekretess och handlingars offentlighet, särskilt vad gäller medicinsk forskning. Bakgrunden till hennes motion är avgörandet av Kammarrätten i om rätten att ta del av forskningsmaterial i en stor och långvarig psykologisk undersökning. Detta baseras i sin tur på den mycket svåra konflikten mellan olika forskare vid . motion får en väldigt bra och fyllig behandling av utskottet, och därför kan jag verkligen rekommendera den till läsning. Jag yrkar inte bifall till motionen, utan jag ser fram emot en stor och viktig debatt om hela den komplexa lagstiftningen kring offentlighet och sekretess med anledning av den särskilda kommitté som heter Offentlighets- och sekretesskommittén, som förhoppningsvis resulterar i en proposition från regeringen inom rimlig tid efter det att kommittén har avslutat sitt arbete. Med detta, fru talman, vill jag än en gång yrka bifall till reservation nr 2. 35 (): Det här betänkandet rör delar av den svenska offentlighetsprincipen. Det är en princip som syftar till att genomlysa stat och kommuner, den offentliga verksamheten därför offentlighetsprincip. Den syftar också till att stärka och vara en garanti för rättssäkerheten och effektiviteten i folkstyret och förvaltningen. Den ska framför allt främja, och det är värt att notera, förtroendet för myndigheterna hos enskilda. Det är den viktiga ingången. I det här sammanhanget är det angeläget att, förutom att hävda offentlighetsprincipen, också hävda hänsynen till enskildas personliga och ekonomiska förhållanden. Det är också ett av de undantag som finns när det gäller den svenska offentlighetsprincipen. I betänkandet berörs några sådana frågor som i sig är intressanta. En är fotografier av oss som enskilda medborgare i olika offentliga register. Till exempel är det passfoto som vi lämnar in när vi ansöker om pass en offentlig handling. Där är det naturligtvis intressant att fundera på hur offentlighetsprincipen ska kunna medverka till att främja de enskildas förtroende för myndigheternas agerande. I det här sammanhanget föreslås en sekretessförändring som gör att dessa foton inte blir offentliga. Jag tycker att det ligger i linje med den ingång som finns, att offentlighetsprincipen ska främja förtroendet hos de enskilda medborgarna för den offentliga verksamheten. Det strider därmed inte i sig mot offentlighetsprincipens anda, som vi ser det. Men det är naturligtvis alltid angeläget att noggrant väga den här typen av frågor, mellan enskilda och offentlighet, för att värna också grunderna i vårt demokratiska system. I den avvägningen har vi alltså kommit fram till att bifalla förslaget. En annan del i förslaget rör personaladministrativ sekretess. Det bottnar i att många människor, särskilt personal vid myndigheter som befinner sig i hotfulla situationer i olika sammanhang, verkligen upplever att de har behov av ett skydd för sig själva och för sina anhöriga. Av det skälet ska man även här kunna införa sekretess. Det här säger något om de här frågorna och vart de bär hän. Från vår sida har vi i det här läget funnit skäl att biträda förslagen. Återigen: Vi vill värna den enskilde och ser inte att det strider mot främjandesyftet att främja enskildas förtroende för myndigheter. Däremot finns det en delpunkt i betänkandet där vi tillsammans med har en avvikande mening. Det handlar om, som berörde, tidsutdräkten när det gäller sekretesshandlingar. Är det rimligt att kunna ha utrymme för sekretess upp till när det gäller myndigheternas reglering av ordningsvakter och väktare? Vi tycker inte att det är rimligt, utan vi ser att det finns en gradskillnad i det här sammanhanget. Vi vill värna öppenheten men också den enskilde och dennes behov av skydd. Vi landar tillsammans med på en 20-årsgräns. , fru talman, finns det, tycker jag, när man läser de här frågorna och betänkandet skäl att fundera en hel del kring frågor som lyfts fram i motioner och senare också i reservationer från såväl som , för i båda fallen berör man frågor som just rör skärningspunkten mellan offentlighet och skydd för enskilda. Risken är att man går för långt i sekretessjakten och då riskerar att göra offentligheten mindre. Därför finns det kanske skäl att fundera på om man behöver införa sanktioner. Jag tror att det också finns skäl att fundera en del på om ny teknik leder oss därhän att främjandet av den enskildes förtroende för myndigheter inte säkras i dagens form av system. Det finns alltså all anledning att fundera vidare kring de här frågorna. Men i det här fallet nöjer vi oss med att biträda förslagen i betänkandet, utom i den del som jag yrkar bifall till, och det är reservation 2. Föredrogs betänkande 2003/04:KU17 Några frågor om sekretess, m.m. (prop. 2003/04:93). (forts. 9 §) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då statsministerns frågestund skulle börja. 8 § Statsministerns frågestund 36 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Vi hälsar alla välkomna till statsministerns frågestund. 37 (): I den partiledardebatt som ägde rum i kammaren sträckte moderatledaren ut en hand till regeringen och till statsministern när det gäller försvarspolitiken. har Försvarsberedningen slutsammanträde för att justera sitt betänkande. Statsministerns entusiasm över den utsträckta handen var något återhållen. har statsministern haft möjlighet att reflektera ytterligare över frågan. Vi bedömer det som angeläget att få till stånd en bred blocköverskridande uppgörelse om det svenska försvaret. Min fråga till statsministern är om han avser att kalla till partiledaröverläggningar med detta syfte. 38 Statsminister (): Vi måste få se Försvarsberedningens betänkande innan vi värderar vad som har åstadkommits. Jag ska dock säga att Moderata samlingspartiet nu är i full färd med att på område efter område överge sin konfrontatoriska politik. Jag vet inte när vi senast hade ett läge där gav upp försvarspolitiken. Välkomna i så fall! Jag tror det när jag ser det. Men jag blir glad när en syndare sig omvänder. 39 (): Det vore nog bra om även statsministern sällade sig till skaran av omvända syndare, tonade ned den agitatoriska och konfrontatoriska linjen och i stället tog vara på tillfället att genom en bred uppgörelse över blockgränserna skapa stabila förutsättningar för det svenska försvaret och försvarspolitiken. Vi är inne i en brydsam tid där försvaret står inför en genomgripande omvandling. Det handlar dessutom om hur vi bäst kan låta det svenska försvaret och fylla sin roll i det försvarspolitiska samarbete som växer fram i . Mot den bakgrunden hoppas jag att den omvände syndaren snart ska komma med en inbjudan till partiledaröverläggningar i frågan. 40 Statsminister (): Det är ju inte jag som ångrat den tidigare positionen, utan vi håller fast vid den. Om vill ansluta sig så har det hänt någonting i svensk politik, och i så fall säger jag: Välkomna in i den stora kyrkan! Vi är redan ganska många där, men det finns plats för fler. Säkert hittar vi något ekumeniskt som gör att vi kan presentera någonting som svenskarna tycker är bra. Jag hoppas att det också blir tillfälle för vänsterpartister, miljöpartister, centerpartister och folkpartister att vara med i den gemenskapen, eftersom det gäller viktiga frågor. Det får dock inte ske till priset av att samförståndet söks för att samförstånd i sig är det viktiga, utan för att vi ska ha ett försvar som är väl avpassat för vår tids hot. Om det handlar om detta är syndaren välkommen! 41 BO (): För ställde jag från denna talarstol en fråga till statsministern som gällde ett stort och väsentligt samhällsproblem, nämligen våra socialförsäkringar och hur man skulle kunna se över dem. Det finns ett gammalt folkpartiförslag som handlar om att man skulle försöka göra en reform till innehåll liknande den som vi gjorde med pensionsreformen fem partier emellan. Men den ska också vara till formen liknande, det vill säga att partierna skulle slå sig ned och resonera om de frågorna väl medvetna om att det på viktiga punkter finns betydande skillnader mellan partierna. Det fanns betydande skillnader om pensionerna också och därför vet man vet aldrig; det kan gå den här gången också. Jag fick ett mycket vänligt svar. Alla som ställer frågor till statsministern får ju inte det, men jag fick alltså ett mycket vänligt svar. Jag tackade för svaret och var glad för det. Det väckte viss uppmärksamhet också utanför kammaren. Jag hade hoppats att man skulle vara lika snabb och flink som vi var i fråga om pensionsreformen och att vi kanske hade kunnat träffas och prata om det. Jag förstod emellertid av kommentarer till medierna att detta skulle ske efter det att budgeten kommit. Såvitt jag förstår har budgeten kommit, alltså det förslag som kommer på vårkanten. När det nu gått efter att budgetförslaget kom är min fråga till statsministern: det någonting av det hela? Kommer vi att få träffas och prata om dessa tunga och viktiga frågor innan vi går ? 42 Statsminister (): blir det inte. Låt mig påminna om att när det gällde pensionerna tror jag att vi höll på , så det gick inte så väldigt fort då heller. Om jag inte är felunderrättad har vi ytterligare en sammankomst med den så kallade Genomförandegruppen för pensioner. Vi arbetar alltså även nu med frågan. Socialförsäkringarna är en stor och viktig fråga, och vi är öppna för resonemang omkring detta, precis som jag sade . Vår inställning bygger på de principer som jag tror att vi delar, nämligen att reformen ska omfatta alla, att den ska vara solidariskt finansierad och att det ska finnas ett inkomstbortfallsskydd. Om det ställningstagandet av uppfattades som en gåva ska man vara klar över att högre makter älskar goda gåvors givare. Ta därför emot. Sedan får vi se, när vi träffas, om samsynen består. 43 BO (): Vi ska inte fördjupa oss alltför mycket i historiken om pensionsreformen, men som jag minns det fick vi den gången en ny regering och partierna träffades för att börja prata om pensionsreformen. hade vi en fempartiuppgörelse klar som, trots en del påfrestningar som statsministern personligen väl känner till, faktiskt hållit fram till . Lite flinkare kunde man alltså vara. Jag kan väl få påminna om att vi från alla partiers sida hade hoppats att vi, även om vi inte kunde bli klara till jul, åtminstone skulle bli inbjudna till överläggningar innan det gått efter det att första gången presenterade förslaget. Men det är förstås vår uppgift att, med en så långsam regering som den socialdemokratiska, agera blåslampa. Jag kommer att fortsätta med det, och partiet kommer att fortsätta med det. Det behövs tyvärr. 44 Statsminister (): Jag tror att känner hela kammarens tacksamhet för att tagit på sig just uppgiften att vara blåslampa ingenting annat. 45 (): Situationen på alkoholområdet måste rimligen oroa alla ansvarstagande och ansvarskännande politiker, och jag behöver här inte räkna upp alla de problem som följer i alkoholflodens kölvatten. Min fråga till statsministern är: Vad kommer regeringen att göra konkret i de här frågorna? Det är kanske bäst att tillägga att jag inte är särskilt intresserad av graden av oro som statsministern uttrycker. Ojande och oroande är visserligen bra, men jag är intresserad av besked. Vad kommer regeringen att göra konkret i de här frågorna? 46 Statsminister (): Det finns fyra områden. För det första handlar det om information, ytterligare resurser och ytterligare insatser särskilt riktade mot ungdomar. För det andra gäller det att se till att fem områden i livet ska vara befriade från alkohol och också ges förutsättningar för det: ungdomen, barndomen, graviditeten, arbetsplatserna och trafiken. Kopplat till trafiken behövs mer insatser för att höja brottskadeersättningen. Dessutom ska det finnas alkolås i bilarna. Ett tredje område som kräver insatser gäller dem som fastnat i missbruk. De ska naturligtvis ha en chans att komma tillbaka till ett värdigt liv genom utökad vård av missbrukare. Sedan krävs självklart ett arbete i EU för att se till att spriten även där uppmärksammas som den drog den är, och att försöka reparera en del av de misstag som uppenbarligen begick när vi förhandlade om medlemskap i unionen 1994. Vi får inte halka på samma typ av problem i anslutning till det så kallade tjänstedirektivet. 47 (): Jag vill bara påminna om att eventuella misstag har skett efter det att medlemskapet infördes. Regeringen förhandlade, under statsministerns eller möjligen ledning, med EU och vek ned sig när det gällde införselreglerna. Det var inte i samband med förhandlingar om ett medlemskap. Så är det. De åtgärder som statsministern redogör för tycker jag är alldeles utmärkta. De bör genomföras och många av dem har också genomförts . Min fråga tar snarare sikte på vad man ska göra utöver det vi har gjort. Konsumtionen har ökat fram till med , vilket är en hemskt stor ökning. Vi borde göra ytterligare saker. Har regeringen något ytterligare i bakfickan? 48 Statsminister (): Jag redogjorde just för vad regeringen i går presenterade för den socialdemokratiska riksdagsgruppen på vårt gruppmöte om en ny stor proposition i alkoholfrågan. Jag blir lite brydd när jag hör tala om medlemskapsförhandlingarna i EU och att skulle ha vikt ned sig. När man förhandlar om ett medlemskap i och får en uppgörelse som presenteras som att vi har klarat svensk alkoholpolitik och hamnar i en situation där man påstår att man måste vika ned sig, beskriver man inte det hela på ett korrekt sätt. Vi står nu inför en motsvarande situation med tjänstedirektivet. Det sägs likadant nu från många av de borgerliga partierna, nämligen att det inte är några problem med det här tjänstedirektivet. Det rör sig om så viktiga saker som vård, skola och omsorg, Systembolagets och Apoteksbolagets ställning och det vi tycker är viktigt kollektivavtalen. Det är inga problem, säger man. Vi har täckning för detta. Vi sade samma sak om alkoholen 1994. Vi upprepar inte det misstaget, och håller nu emot om tjänstedirektivet. 49 (): Jag vill påminna om att i samband med överläggningarna om medlemskap fick ett tidsbegränsat undantag. Detta skulle sedan förhandlas om. I samband med det vek regeringen ned sig. Man drev inte frågan ända fram som man borde ha gjort för att få ett avgörande i domstolen. Man vek ned sig. Socialdemokraterna har ett ansvar. Min fråga tog mest sikte , men med tanke på protokollet och historieskrivningen vill jag ha detta sagt. 50 Statsminister (): Det betraktades av den dåvarande regeringen som en skattefråga. I en sådan skulle det krävas enhällighet för förändring. Det visade sig att så inte var fallet. Vi gör inte om misstaget en gång till med tjänstedirektivet. Kränkning av mänskliga rättigheter 51 (): har blivit uppmärksammat runtom i världen av organisationer i ett inte så positivt sammanhang. Det handlar om kränkningar när det gäller mänskliga rättigheter. Kritiken har kommit från Amnesty och från Human Rights Watch framför allt med sikte på avvisningen av de två egyptierna som varit uppmärksammad . Min fråga till statsministern är: Hur ser statsministern på Human Rights Watchs krav på att man nu ska ha en FN-ledd kommission med internationellt kända experter och med ett oberoende som ska utreda , och ansvar för vad som har hänt med de avvisade egyptierna? Om jag har förstått rätt ska Human Rights Watch träffa representanter för regeringen för att få höra hur den ställer sig till det krav som har riktats från Human Rights Watch. Kommer man att stödja detta? Jag tycker att det är viktigt att riksdag redan nu kan få höra hur regeringen kommer att ställa sig i denna fråga. 52 Statsminister (): Jag får reda på detta just nu av frågeställaren. Jag har ingen som helst möjlighet att kommentera vad Human Rights Watch vill eller tycker. När den här diskussionen nu pågår vill jag bestämt säga en sak: är ett av de länder som har den mest generösa asylpolitiken i . Vi är ett av de länder som satsar allra mest på att undanröja grunderna för flyktingskap genom bistånd. Vi är ett av de länder som oavbrutet har ställt upp i de sammanhang där det gällt att hävda mänskliga rättigheter runtom i världen. Vi tar detta på djupaste allvar. Vi får inte för den typen av händelser som har inträffat glömma vilken politik vi står för. Vi ska naturligtvis aldrig någonsin försvara om det begås misstag eller övergrepp. Med tanke på att vi har mottagit 400 000 flyktingar som sökt skydd i får vi dock inte beskriva den svenska politiken som någonting som skulle stå i strid med värderingar som exempelvis mänskliga rättigheter och demokrati. 53 (): Det är viktigt att se att det här handlar om skyddet för varje enskild individ. Eftersom statsministern inte hade hört detta tidigare och inte kunde svara vill jag ställa en följdfråga. I det här sammanhanget har det lyfts fram att vi har haft en utländsk säkerhetstjänst, nämligen säkerhetstjänst, som agerat på svenskt territorium och var de som verkställde avvisningen och gjorde det med ett amerikanskt flygplan. Min direkta fråga till statsministern är: Var statsministern informerad om detta? 54 Statsminister (): Det var jag inte. Det är normalt i händelse av ett verkställighetsbeslut som säkerhetspolisen ansvarar för. Frågan är anmäld till , och den är dessutom polisanmäld. Låt oss avvakta de värderingarna. Vi ska också komma ihåg att vi har gett vår säkerhetstjänst möjligheten att nära samarbeta med andra länders säkerhetstjänster. Dessutom ska vi komma ihåg att vi i FN har förbundit oss att om det finns människor som är misstänkta för terrorism ska vi medverka till att de lämnas ut till rättegång. Så skedde i det här fallet. Det beslutet är granskat av . är det verkställighetsfrågan som diskuteras, det vill säga hur avvisningen gick till. Den granskningen ser jag fram emot. Det är bra för oss alla om detta kan ut på ett bra sätt. 55 (): Jag tror att svenska folket förväntar sig en bred uppgörelse när det gäller försvarsfrågorna. Det är den signal som jag får när jag är ute. Jag blev därför glad när i första hand och i partiledardebatten talade om att man är beredd till den här breda uppgörelsen. Jag blir mer bekymrad när jag hör den ton som statsministern har i den här frågan.