prot · GS0943 · 2004-12-03 00:00:00 — Man kan få skydd på grund av risk för tortyr, risk för omänsklig behandling och risk för dödsstraff. Man kan få skydd på grund av inre eller yttre väpnad konflikt. Man kan få skydd om man är förföljd på grund av sitt kön eller sin sexuella läggning. Man kan få stanna av humanitära skäl. Man kan få stanna av politiskt-humanitära skäl. Vi har utvecklat asylrätten och flyktingrätten och har en lång rad olika grunder för uppehållstillstånd. Det är en lång katalog. Så ser det inte ut i andra länder. I andra länder kanske man har två grunder, och då är det naturligtvis väldigt svårt att göra jämförelser av statistiken. tog upp exemplet att det är väldigt få som fått uppehållstillstånd på grund av förföljelse på grund av kön. Ja, det är det därför att man använder andra grunder. När det till exempel gäller könsstympning använder man inte skyddsgrunden förföljelse på grund av kön, utan man använder helt enkelt grunden tortyr. Man ser detta som tortyr. Därför är det väldigt svårt att jämföra statistik mellan olika länder. För att ytterligare problematisera statistiken är det också så att vi för statistik utifrån beviljanden i första instans medan andra länder för statistik utifrån andra instans, vilket blir något fler. Det är ytterligare en sak som gör det svårt att göra jämförelser. Det är inte så enkelt som att bara titta på siffrorna och säga oj, nu ser det helt annorlunda ut i . Jag delar dock oro och frågetecken: Varför är det så lågt i just när det gäller flyktingstatus? Det är precis av det skälet vi har gett en utredare i uppdrag att titta på detta, att titta på alla olika aspekter: Vilka är det som kommer till ? Hur kan man jämföra statistik mellan olika länder? Hur kan man göra jämförelser trots att lagstiftningen ser väldigt annorlunda ut? Det är en väldigt viktig utredning, som jag tror kommer i vår. 54 (): Det låter jättelovande att statsrådet har för avsikt att se till att arbeta ned ärendebalansen. Jag ser att och jobbar för att arbeta ned ärendebalansen, och det är därför alla avslag kommer. Det som bekymrar mig är alla de nya ansökningar som kommer och att ärendebalansen då blir stor. Jag skulle vilja veta hur statsrådet har tänkt attackera det, eller hur man ska uttrycka det, för att få ned just ärendebalansen med de nya ansökningar som kommer på grund av att och fattar de beslut som de gör. Det är skönt att höra att statsrådet är orolig och tycker att de siffror som vi har är lite mysko. Men om vi lägger ihop alla de som har fått flyktingstatus på grund av tortyr, krig, miljökatastrof, kön, homosexualitet, humanitära skäl och kvotflyktingar och jämför med den siffra som finns i ser vi att de har , med stöd av . Om vi lägger in alla de olika skyddsgrunder som statsrådet nu har pratat om blir det totalt 6 460 personer som fick stanna i , och 22 656 fick avslag. Jag tycker inte att det räcker med att tillsätta en utredning. Vi har utrett det tidigare, och vi vet att ligger lågt när det gäller permanent uppehållstillstånd på olika skyddsgrunder. Det som måste hända är att vi redan nu gör någonting åt det. Statsrådet är den som har makten att göra det. 55 Statsrådet (): Återigen är mycket väl medveten om hur regeringen vill lösa frågan om de nya ansökningarna. Jag menar att de nya ansökningarna bidrar till väldigt stora problem det är jag fullständigt medveten om. Vi kommer att få ungefär 6 000 nya ansökningar till . De allra flesta åberopar humanitära skäl. De nya skälen är oftast läkarintyg. Jag menar att det är ett väldigt svårt problem. Men de ska arbetas av självklart. Vi har ett rättssystem i det här landet, och det innebär att man ska få sin sak prövad av myndigheter och rättsliga instanser. Vi ska inte ha ett system där man helt frångår de rättsliga prövningarna. Jag tycker inte att det är rättssäkert. Vi ska skapa ett system som gör att det är en rättssäker prövning, och vi ska ha en så bra övergång till domstolarna som möjligt. Som jag nämnde inledningsvis har regeringen anslagit särskilda pengar för att just kunna arbeta av ärenden, och har fått förstärkningar för att kunna arbeta av ärendena. Det är den vägen vi ska gå, och det är den vägen ett rättssamhälle ska gå. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2004/05:195 om asylsökande som får jobb 56 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att underlätta för asylsökande som fått arbete att få uppehållstillstånd till följd av denna anställning. Den reglerade invandringen innebär bland annat att den som vill flytta till för att arbeta ska ansöka om arbetstillstånd före inresan. De som är i behov av skydd i , liksom personer med starka humanitära skäl, är dock undantagna från detta krav. Även asylsökande har, enligt 4 kap. 3 a § utlänningsförordningen (1989:547), möjlighet att undantas från skyldigheten att ha arbetstillstånd i de fall bedömer att beslut i ärendet inte kommer att kunna fattas från ansökan. Undantaget gäller fram till dess att det finns ett beslut som vunnit laga kraft i ärendet. Asylsystemets funktion är att pröva människors behov av skydd. Att beviljas uppehållstillstånd av skyddsbehov måste konsekvent och noggrant skiljas från att beviljas uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl. Det är därför viktigt att en person som vill söka arbetstillstånd inte i stället söker asyl för att kringgå reglerna. Det vore heller inte önskvärt att en person som inte har asylskäl men erbjudits anställning lättare får uppehållstillstånd än den som inte har ett löfte om arbete. Ett otydligt regelverk riskerar att urholka asylrätten och trovärdigheten i det svenska asylsystemet, vilket drabbar människor som är i behov av skydd. Det är viktigt att tillstånd ges under ordnade former för att beslut ska vara förutsebara och enhetliga. Att myndigheternas beslut är förutsebara innebär också en trygghet för den enskilde sökande. 57 (): Jag ber att få tacka migrationsministern för svaret. Det förvånar säkert ingen att jag inte är nöjd. Den här interpellationsdebatten handlar om och hans söner och . Den handlar om och . Den handlar om och hans familj. Den handlar om och hans hustru och om många andra människor som befinner sig eller har befunnit sig i samma situation. Ofta rör det sig om människor som kan ett kvalificerat yrkesarbete något som är en bristvara i . De har kommit till och sökt asyl på skäl som det ibland varit tveksamt om de har räckt, men de har rotat sig, satsat på att integrera sig i det svenska samhället, arbetat och gjort rätt för sig och sin familj och bidragit till vårt gemensamma välstånd. Interpellationsdebatten handlar om arbetskamrater och vänner som ställer sig helt frågande till varför dessa människor ska utvisas. Den handlar om små svenska orter som , , och Långhyttan, som så väl behöver människor som är beredda att komma dit, bo, arbeta och leva. Den handlar om företagare som undrar varför de inte får behålla sin personal och ibland kan se hela sitt företags existens hotad därför att reglerna kring svensk migrationspolitik är så stelbenta. Det är bra med beslut som ges under ordnade former och att besluten är förutsebara och enhetliga, men ibland blir det bästa det godas fiende. , hur noga vi än försöker utforma regelverk och beslutsordningar, kommer de att kollidera med en verklighet som vi inte tänkt på eller kunnat förutse. De principer som regeringen slår vakt om här är exempel på detta. De leder till mänskligt lidande, ofta i . De leder till sorg och vrede hos arbetskamrater, vänner och grannar. De leder till att ofta små svenska orter får sämre förutsättningar att växa. De leder till krångel och svårigheter för svenska företagare, och de leder till en sämre ekonomisk tillväxt något som drabbar oss alla. problem består inte i att det är för många människor som arbetar eller att en alltmer växande del av befolkningen i arbetsför ålder ska försörja unga och gamla. Det är tvärtom. Även på grund av detta framstår regeringens hållning i den här frågan som orimlig. Hos den breda allmänheten är det få inslag i den svenska migrationspolitiken som är så ifrågasatta och väcker sådan indignation som just detta. Det faktum att människor som ofta har försörjt sig själva och sin familj med arbete utvisas undergräver förtroendet för svensk migrationspolitik. Det finns däremot en bred acceptans för att människor som arbetat och försörjt sig själva och sin familj och genom sitt arbete bidragit till vårt välstånd är hjärtligt välkomna hit, oavsett vilka skäl de har. Det är därför som hela bygder och politiska församlingar ställer upp sina vänner, grannar och arbetskamrater. Det sker i , i och på en rad andra orter. En förutsättning för att man ska få en bred uppslutning bakom en förd politik är att de flesta människor omfattar målen med politiken, men också upplever den som utformad på ett rimligt och begripligt sätt. Så är inte fallet när det gäller den del av svensk migrationspolitik som vi diskuterar . Det är bra om man kan ändra sig och tänka om. Jag frågar därför om ministern ser någon form av möjlighet till öppning i den här frågan, som är viktig för många människor, både svenskfödda och från andra länder. Det vore bra med ett samtal i mer öppen anda än den ganska stela och enbart formella ton som anslås i det svar som presenterats i kammaren . 58 (): har i sin interpellation tagit upp ett ämne som berör många människor. Precis som har sagt i sitt anförande är det inte bara de asylsökande som lyckats hitta ett arbete som är berörda och som kanske måste sluta arbeta. Många andra, oberoende människor, som ser duktiga personer som tvingas sluta arbeta för att de avvisas till en osäker framtid i stället, blir berörda. Hela samhällen förvånas. Ett av de samhällen som nämnde är som ligger i närheten av där jag bor i . De förvånas när arbetskraft försvinner som de så väl behöver. De kan inte förstå hur det blir så här. när avvisningsbeslutet kommer måste den asylsökande sluta, oavsett om hon eller han kan avvisas direkt. vill inte hemlandet utfärda resehandlingar, eller det kan finnas andra problem. fattas beslut om avvisning trots att landet fortfarande inte är säkert. är ett sådant exempel. I stället att få arbeta åtminstone under den tiden måste den asylsökande leva på bidrag, eftersom man måste sluta som man har fått avslag från . Det stora problemet, som gör att människor upprörs, är att arbetsgivaren ofta behöver den eller de här personerna, precis som har sagt. Särskilt som det fram till har varit långa handläggningstider har de som har haft arbete blivit inskolade och utgör fullgod arbetskraft. I ett fall som jag känner till hade den asylsökande fått mycket avancerade arbetsuppgifter, och det blev nästan katastrof för arbetsgivaren när mannen avvisades till Bosnien. hänvisade också till ett antal fall som det har stått i pressen om. Det kan inte vara meningen att det ska bli så här. Många av Migrationsverkets anläggningsboenden ligger på mindre orter där det faktiskt finns arbete, och det är bra. Ett sådant boende finns i som vi har tagit upp i en tidigare interpellationsdebatt, men det finns också nära min hemort . Arbetsgivarna på sådana mindre orter utanför storstäderna har oftast svårt att hitta arbetskraft, och då är det välkommet med asylsökande som är väldigt duktiga arbetare. Samhället vill också att de som söker asyl ska ha en sysselsättning, och då helst ett riktigt arbete. Det sparar pengar åt samhället genom att mindre bidrag behöver betalas ut. Men, herr talman, det blir problem med asylsökande som arbetskraft när avslagsbeslutet kommer. Då måste den asylsökande sluta på fläcken. Vilken arbetsgivare vill anställa personal under sådana förutsättningar? Risken finns att det inte kommer att finnas några arbeten till dem som är asylsökande eftersom arbetsgivaren inte vågar ta sådana risker. Migrationsministern säger att asylrätten inte får urholkas, och det är helt riktigt. Men bara för att personen får stanna kvar här när hon eller han har arbete behöver det inte betyda att asylrätten urholkas. har ett förslag som innebär att även om en person har fått arbete fortsätter ändå asylutredningen, och vid bifall av asylansökan ska uppehållstillstånd beviljas. av arbete ska uppehållstillstånd ändå beviljas. Det är inte myndigheter som ska avgöra vilken person ett företag ska anställa. Det ska företaget självt göra. Regeringen måste tänka om. Tänker regeringen att göra det? 59 Statsrådet (): och tar upp två väldigt viktiga principiella frågor som i sig naturligtvis utgör ett dilemma, vilket interpellanten pekar på. För mig är det två väldigt viktiga principer som här aktualiseras. Den första är det som jag talade om i mitt tidigare inlägg, alltså vikten av att skilja asylsystemet från arbetskraftsinvandringen. Det tror jag är en princip som vi alla ändå är överens om. Det får aldrig bli så att det är lättare för en läkare att få uppehållstillstånd eller asyl bara därför att man är läkare än för en tvåbarnsmamma som kanske inte arbetar. Rätten att söka asyl och rätten att få asyl om man är förföljd är just en rättighet. Det gäller oavsett vem du är rik eller fattig, sjuk eller frisk, trevlig eller otrevlig. Det måste vara det som är grunden för asylsystemet. Det är en grundläggande och väldigt viktig princip som hela asylsystemet vilar på. Arbetskraftsinvandring är någonting principiellt helt annat. Det handlar om behov av arbetskraft. Det är våra egna behov som styr. När det gäller arbetskraftsinvandring har vi den ordningen att man söker arbetstillstånd och uppehållstillstånd från hemlandet. Den andra viktiga princip som också aktualiseras är principen om likhet inför lagen. Som jag sade har vi en lagstiftning som innebär att man söker arbetstillstånd från hemlandet. Ett sådant system som och tar upp att när man kommit hit och sökt asyl och fått avslag kan man övergå till en annan form av ansökan innebär det att den person som går via asylsystemet till arbetskraftsinvandring kommer före den som följer reglerna och söker arbetstillstånd från hemlandet. Vad vi skulle få är en arbetskraftsinvandring via asylsystemet. Det är konsekvensen av det som föreslår. Jag tror att det snarare är det som vill diskutera, nämligen arbetskraftsinvandringen och reglerna för den. Det är den gemensamma nämnaren här. Det är det som är grunden, och då tycker jag att det också är det som vi bör diskutera. Men jag tror att en arbetskraftsinvandring via asylsystemet inte är bra av flera skäl, också principiella. 60 (): Jag tror inte att det behöver råda någon tvekan om att och även jag värnar rätten till asyl och gör det minst lika mycket som regeringen. har rätt i sin inställning, att vi från sida är för en arbetskraftsinvandring. Vi diskuterar här två olika system. Problemet är att system inte alltid tar hänsyn till människor. Vad jag försöker diskutera är inte en framtida arbetskraftsinvandring utan de problem som uppstår när man tillåter asylsökande att arbeta. Jag tycker att det är bra att man tillåter det. Jag ska ge några exempel på effekter av den politik som förs. I förrgår fanns det i en rubrik Avvisning hot mot träföretags framtid. Där står en avvisning: Därmed blir ett planerat tredje skift inte av och minst åtta anställda måste avskedas när bolaget mister nyckelkompetens. Det kan också innebära att företaget får svårigheter att överleva om de försvinner , säger företagets ägare. I ett annat fall handlar det om en kvinna som arbetar som SFI-lärare på CFL, centrum för flexibelt lärande, och på arbetsplatsen behövs hennes kompetens, anser både och . Vidare kan man läsa om : Han tror att det finns en chans för läraren att få arbetstillstånd om hon åker tillbaka till och söker därifrån. Men det är slöseri med resurser, anser han: Det kan ju ta . Reglerna är både korkade och byråkratiska, säger . Ett annat exempel: Vi har svårt att hitta kunnig arbetskraft. när vi äntligen fått tag i en, så skickar iväg honom, säger . börjar den hektiska vårsäsongen. undrar han hur det ska gå att hitta en ersättare. Ytterligare ett exempel som handlar om en företagare: Och han kan få jobb . Han är en duktig svetsare och arbetare, som alltid är på plats och sådana behöver vi. Det är synd om han inte skulle få stanna, säger . Det är jättesvårt att få fatt på folk som kan garveribranschen. Det är annat exempel, och där handlar det om två personer som ska utvisas. Industrifackets ombudsman i säger: Här har de ett jobb men får inte jobba. Det måste vara hål i huvudet någonstans Detta är omdömet om den politik som regeringen förordar i denna frågan. Det handlar om ett relativt stort antal fall av människor som har vistats i och som betyder mycket för de företag som de arbetar i och de bygder som de bor i. Då borde det vara viktigt för regeringen att titta på om det går att på något sätt få dessa två system att harmonisera med varandra. Det gäller det problem som uppstår när man under asylprocessen har rätt att arbeta. Sedan kan det som borde vara uppenbart för oss alla inträffa, att vissa av de asylsökande som får jobb visar sig vara oerhört kvalificerade och kompetenta. Dagens regelverk klarar inte att ta hand om detta på ett bra sätt. För den enskilda individen, för företag och bygder får detta konsekvenser som inte är bra. Därför borde regeringen kunna öppna upp och diskutera om det går att lösa den konkreta frågan när en asylsökande får jobb som innebär en nyckelposition. 61 (): tog upp ett antal exempel, och det finns många flera. Dessa exempel handlar om små företag på mindre orter. Dessa orter är beroende av företagen, och företagen behöver duktig och kompetent personal. Det är ofta svårt att få tag på sådan personal på mindre orter på landsbygden. Vi kommer att behöva en arbetskraftsinvandring , men jag håller med om att det är en annan fråga. Varför kan vi inte ta vara på de människor som redan finns i landet och som utför en viktig uppgift, så att de får stanna? Detta går att kombinera med att kvarhålla asylrätten. Precis som sade tror jag att detta är ett viktigt inslag för att medborgarna och arbetsgivarna ska ha förtroende för vår migrationspolitik. Många människor upplever det som väldigt orättvist och frågar sig: Varför får inte han eller hon stanna? Vi behöver ju honom eller henne. Jag instämmer i fråga: Kan regeringen tänka sig att hitta någon form av lösning så att inte småföretag på mindre orter ska behöva slås ut för att de inte får behålla sin personal? 62 Statsrådet (): Som jag sade i mitt förra inlägg aktualiserar detta viktiga principer. På ett sätt är det en väldigt enkel principiell fråga. är det en väldigt svår fråga i enskilda fall, precis som och har exemplifierat här. Det är klart att det är svårt att förklara för en asylsökande som är en arbetskamrat att han eller hon måste åka tillbaka till sitt hemland. Det som och ska pröva det tror jag att vi i grunden ändå är överens om är huruvida personen är förföljd eller inte och ingenting annat. Det enda som man ska pröva är det som personen i fråga har ansökt om, nämligen asyl, och det får dessa konsekvenser. Jag vidhåller att den här debatten egentligen handlar om arbetskraftsinvandring och hur de reglerna ska se ut. Det är det som är grunden till den här diskussionen. Jag anser trots allt att en arbetskraftsinvandring via asylsystemet är inte önskvärd. Men det är självklart att detta aktualiserar ett dilemma som det är svårt att hitta riktigt bra lösningar på. Många länder har ju löst detta genom att asylsökande över huvud taget inte får arbeta. Det är ytterst få länder som tillåter asylsökande att arbeta . Man avvaktar tills den asylsökande får ett tillstånd, och då får man också ett arbetstillstånd. I vissa länder är det till och med så att människor med tillfälligt skydd eller människor som kommer via anhöriginvandring inte heller får arbeta. Så ser det ut i . I tycker vi att det är viktigt att den möjligheten ska finnas . Man ska inte bara behöva delta i organiserade verksamhet, utan man ska kunna arbeta som man väntar. Grunden är ändå att det är viktigt att hålla fast vid asylsystemet. Det som prövar är huruvida man är förföljd eller inte, och det är precis det som man har ansökt om att få prövat och ingenting annat. 63 (): Varken eller jag har pratat om att man via asylsystemet skulle prova frågan om rätt till uppehållstillstånd i på grund av att man har arbete här. Det är en missuppfattning från ministerns sida. Vad vi har försökt sätta fokus på är det problem som de facto uppstår när vi har en lagstiftning som låter personer som söker asyl i i väntan på att deras ärende ska avgöras får komma i arbete. När de regelsystem som vi har skapat krånglar till det för människor som kommit hit och sökt asyl och sedan kommit in i arbetslivet på olika sätt och krånglar till det för svenska företagare, borde vi som politiker försöka sträva efter att hitta en lösning på problemet. Jag håller gärna med om, och det har jag sagt tidigare, att det är viktigt med principer. Men ibland kolliderar principerna med verkligheten på ett inte helt fördelaktigt och bra sätt. Då måste vi som politiker som har skapat de här principerna och reglerna sätta oss ned och fundera ett varv till på om det går att lösa problemen på ett rimligt och bra sätt. Jag vet att integrationsministern har en möjlighet till i denna interpellationsdebatt att komma igen och säga att hon är beredd att se över om det finns möjlighet att med de regler vi har för arbetskraftsinvandring och så vidare hitta en lösning på de problem som reglerna skapat för de människor som vi har nämnt i den här interpellationsdebatten . Det vore ett välkommet besked, ministern. Jag hoppas att man nu kan lämna det rent principiella resonemanget och säga: Vi är beredd att tänka en gång till. Jag skulle vara glad för ett sådant besked. 64 Statsrådet (): Jag har inte missuppfattat och inte heller . Däremot tog jag upp vilka konsekvenserna blir om vi genomför det som och föreslår, nämligen att man kommer hit som asylsökande, man kanske vistas här , man läser svenska och så vidare, och sedan visar det sig att man inte har asyl. Då går man över till någonting annat och söker arbetstillstånd i stället. Det leder till att vi får en arbetskraftsinvandring via asylsystemet. Det är det som är dilemmat i det här fallet. Vad jag menar att vi i stället bör diskutera, vilket också diskuteras, är reglerna för arbetskraftsinvandring, därför att det är precis vad det handlar om. Vi har en parlamentarisk utredning som just nu ser över reglerna för arbetskraftsinvandring. Där ingår också precis den här frågan. Det är alltså ett arbete på gång i den parlamentariska utredning som tittar på just de här frågorna. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2004/05:KrU1 betänkande 2004/05:BoU1 Anmäldes och bordlades Skrivelse 2004/05:48 Regeringens handlingsprogram för minskad administration för företagen m.m. betänkanden /05:JuU1 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet 2004/05:JuU11 En ny åklagarorganisation 2004/05:FiU19 Vissa ändringar i lagen om riksbank betänkande 2004/05:SfU3 Prövning av verkställighetshinder i utlänningsärenden 13 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts