prot · GS0952 · 2004-12-16 00:00:00 — 47 PER () replik: Om jag ska säga något mer om EU:s jordbruksstöd är det att jag faktiskt tycker att det är en bra ordning som vi nu är på väg in på, det vill säga att stödet hamnar i rätt kolumn, i rörelsen. fördes stödet på den kapitaliserade sidan, men hamnar det i kolumnen inkomst av näringsverksamhet, och det tycker jag är bra. Det är också alldeles korrekt att vi har anledning att se över hur det här påverkar jordbrukets beskattning. Låt oss ta den debatten när ett förslag härom kommer på vårt bord. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 10 § Slopad arvsskatt och gåvoskatt Föredrogs skatteutskottets betänkande 2004/05:SkU18 Slopad arvsskatt och gåvoskatt (prop. 2003/04:170 delvis, prop. 2004/05:19 delvis, prop. 2004/05:21 delvis och prop. 2004/05:25). 48 (): Alla beslut som vi fattar här i kammaren är historiska. Jag vill påstå att det ärende som vi nu ska debattera och fatta beslut om är mer historiskt än många andra. Det här gäller skatter som infördes under stor politisk strid . De har skapat mycket debatt ända . Det känns lite grann vemodigt som socialdemokrat att presentera det här förslaget. Det är ett förslag som det är stor enighet om i utskottet. Det finns en reservation från när det gäller om beslutet ska gälla retroaktivt eller inte. Det är en föränderlig värld med en ökande uppfinningsrikedom när det gäller att hitta sätt att slippa betala de här skatterna, och det finns framför allt ett behov av att underlätta generationsskiften i företag. Det har varit de främsta orsakerna till att vi nu har detta ärende på bord. Jag vill avsluta min presentation med ett citat som jag tycker på ett sätt knyter ihop dessa skatter som vi haft . Det är ett citat, som man använde i debatten kring införandet, av en filosof som hette . Han lär ha yttrat: Det är med pengar som med gödsel, de är inte till glädje om de inte blir spridda. Jag håller med om det. Jag hoppas att de samlade rikedomar som vi har här i landet kommer att göra nytta trots eller kanske tack vare, beroende på hur man ser det, det beslut som vi förmodligen kommer att fatta . Med dessa ord överlämnar jag ärendet för debatt. 49 (): sade att vi kommer att fatta ett historiskt beslut när vi går till votering i det här ärendet, som vi i grunden dock är eniga om. Det är inte bara ett historiskt beslut, utan det är tveklöst det viktigaste beslut för enskilda människor och företagare i vårt land som fattas under denna riksdagshöst. Det är dessutom ett beslut som har en mycket stark folklig förankring. En opinionsundersökning som genomförde 2002 på Ägarfrämjandets uppdrag visade att tre av fyra svenskar, , ansåg att arvs- och gåvoskatterna borde sänkas eller avskaffas helt. Anledningen till att vi nu är där är att avskaffandet av dessa skatter står i överensstämmelse med vad folk tycker. Vi moderater har , år , återkommit till vårt krav. , då vi i andra avseenden gjort förändringar av vår skattepolitik i den meningen att vi tydligt angivit vad som är viktigast att göra allra först, har vi haft just avskaffandet av arvs- och gåvoskatterna som ett skarpt förslag om ett avskaffande. Man ska komma ihåg att allt som ligger till grund för arvs- och gåvoskatterna har beskattats på ett eller annat sätt eller byggts upp av redan beskattade medel. Arvs- och gåvoskatterna har kanske just därför av en bred opinion ansetts som orättfärdiga skatter. För enskilda människor är det mycket obehagliga skatter som har lett till en mängd orationella transaktioner i syfte att försöka undgå dem. Det har för många varit möjligt att undgå dem just genom att göra olika typer av transaktioner, men för många har arvsskatten blivit en skatt vid oväntade, plötsligt inträffade dödsfall då en sådan planering inte kunnat ske. Det är vad som har gällt för många enskilda människor i vårt land. För företagare, som byggt upp välstånd, och inte minst familjeföretagen, har arvs- och gåvoskatterna mycket kraftigt försvårat generationsskiften. För samhällsekonomin har de här skatterna varit påtagligt skadliga. Därför, fru talman, är det självfallet glädjande att de nu avskaffas. Det är inte för . Det borde ha skett redan från den dag då regeringen kungjorde att de skulle avskaffas. Detta att man låtit gå har fått till följd att efterlevande vid oväntade dödsfall drabbas av att arvsskatten finns kvar. Det är inhumant och orättfärdigt. Det är typiskt att när de här skatterna nu ändå ska avskaffas har majoriteten i utskottet inte kunnat medge den skadliga effekt som skatterna har haft. I stället för man fram att skatterna är administrativt kostsamma. Detta är i någon mening rätt. Men de är inte särskilt mycket mer kostsamma än andra skatter. Skadan av de här skatterna ligger i att själva skatterna är skadliga och att de innebär skador på de välståndsskapande krafterna i och med att de drabbar redan beskattat ägande. När skatterna nu avskaffas innebär det avsevärda verkningar för förmögenhetsskatten. Fler transaktioner kommer med säkerhet att ske för att undgå förmögenhetsskatt. ordförande lär väl känna till sådana transaktioner. De intäkter som förmögenhetsskatten ger kommer att öka tydligheten i förmögenhetsskattens skadliga verkningar. Det kommer att innebära att antalet orationella transaktioner kommer att öka, och det blir en accentuerad utveckling. Den kvarvarande skattebasen för förmögenhetsskatten, alltså att förmögenhetsskatten kommer att vara kvar, innebär att ytterligare kapital kommer att lämna landet. Däremot skulle ett avskaffande av förmögenhetsskatten , i kombination med borttagandet av arvs- och gåvoskatterna, kunna locka tillbaka kapital till vårt land, med följd att skatteinkomsterna på kapital skulle öka. Det är märkligt att regeringen nu när den lagt fram ett förslag om avskaffande av arvs- och gåvoskatterna inte också kunde samla sig till att lägga fram ett förslag om avskaffande av förmögenhetsskatten. Man kan dock, fru talman, rimligen lämna en klockren prognos om att även förmögenhetsskatten kommer att avskaffas, liksom sker och har skett i vår omvärld. Det är självfallet så att förmögenhetsskatten kommer att avskaffas vid ett regeringsskifte . Men det skulle inte förvåna mig om även en socialdemokratisk regering mycket snart skulle ta skeden i vacker hand och avskaffa förmögenhetsskatten, just därför att man rimligen inser, åtminstone i slutna rum, förmögenhetsskattens skadliga effekt också på samhällsekonomin. De argument som har varit avgörande för arvs- och gåvoskatternas avskaffande kommer naturligtvis också att ta över när det gäller att avskaffa förmögenhetsskatten. Vi är självfallet eniga i sak i detta ärende. Arvs- och gåvoskatterna ska avskaffas. Vi är dock oeniga om motiveringen eftersom Socialdemokraterna har vägrat att ange den egentliga motiveringen till arvs- och gåvoskatternas avskaffande. Därför föreligger det en gemensam borgerlig motivreservation. Därutöver har och ett särskilt yttrande där vi har påtalat att arvs- och gåvoskatterna borde ha avskaffats från det i budgetpropositionen angavs att så skulle ske. Jag yrkar, fru talman, bifall till motivreservationen. I detta anförande instämde och (båda m). 50 (): Det är alltför sällan den här församlingen avskaffar en skatt. Man måste ändå börja med att säga att det är väldigt glädjande att vi kommer att ta beslut om att avskaffa arvs- och gåvoskatterna. Det är väldigt gamla skatter som går i graven, precis som sade tidigare. Jag tror dock att det är väldigt få som kommer att sörja. Vi har sett de konsekvenser som arvs- och gåvoskatterna har inneburit för svensk företagsamhet. Ett företag som , som tillverkar rullar till fiskespön, var tidigare ett svenskt familjeföretag, men tack vare vår arvs- och gåvobeskattning har det hamnat i utländsk ägo. Andra företag man kan nämna som valt att flytta utomlands för att slippa arvs- och gåvoskatterna är exempelvis och Tetra . Hade de stannat kvar i hade det helt enkelt inneburit att företagen inte hade överlevt. En flytt innan arvsskatten realiseras har därför blivit lösningen för att dessa företag ska kunna ha ett långsiktigt ägande. Från sida har ett avskaffande av arvs- och gåvoskatterna tidigare inte varit någonting som vi prioriterat i vår budget. Den uppkomna situationen har dock gjort att vi bedömt att det är helt nödvändigt att avskaffa arvs- och gåvoskatterna. Det handlar primärt om företagsamheten. Den reform som vi ska rösta igenom är bra för svensk ekonomi. Den hindrar nämligen småföretagen från att pensioneras bort. Vi står inför en extrem situation eftersom antalet 40-talister som är företagare är betydligt större än antalet 40-talister bland arbetstagarna. Var fjärde företagare kommer att gå i pension och 180 000 företag byta ägare . Det är en ofantlig summa. genomförde Företagarna en undersökning där man konstaterade att av enmansföretagarna och av småföretagarna med upp till fyra anställda räknade med att lägga ned sin verksamhet när man skulle gå i pension. har också gjort en undersökning ganska . Där tog man inte med ensamföretagare, men man räknade fram att 2 300 småföretag skulle läggas ned . Det skulle innebära att 47 000 sysselsättningar stod på spel. Att avskaffa arvs- och gåvoskatterna hjälper generationsskiften; det är helt klart. För många småföretag har det varit omöjligt att skifta från en generation till en annan eftersom skattebördan har blivit så otroligt stor. Ska man ta ut skattade pengar från företaget blir det ofta inte mycket kvar i företagets resultat. Jag skulle vilja påstå att detta är en väldigt viktig reform, och särskilt viktig är den för landsbygden. Om man tittar på hur företagsstrukturen ser ut i eller kan man konstatera att i våra storstadsregioner har många av de 40-talister som kommer att gå i pension konsultföretag. Jag tänker inte prata illa om dessa, men det kanske inte är den största undergången om de läggs ned. Går man i stället ut på vår landsbygd och tittar på vilka företag som där kommer att läggas ned kan man ganska snabbt konstatera att det är de företag som upprätthåller infrastrukturen i stora delar av vårt land som skulle ha tvingats lägga ned om vi inte hade genomfört det här viktiga avskaffandet av arvs- och gåvoskatterna. Det handlar om att Ica i kanske hade tvingats lägga ned därför att sonen inte kan ta över efter mamman som driver butiken. Det handlar om att bensinmacken i kanske inte hade funnits kvar därför att det inte är möjligt att överlåta den till en nära släkting. Nej, borttagandet av arvs- och gåvoskatterna är verkligen ett steg i rätt riktning. Men om vi ska kunna få till ännu fler generationsskiften i företag krävs det faktiskt ytterligare reformer på det här området. Det krävs att fåmansbolagsbeskattningen sänks så att de företag som tas över faktiskt är solida. Det krävs också att man avskaffar förmögenhetsskatten för att de här företagen ska kunna ha en bättre bas att stå på när de går från en generation till en annan. Så här långt är vi dock väldigt nöjda med det som ligger på bord. Däremot är vi väldigt ledsna över att skatteutskottets majoritet inte kunde ytterligare skärpa formuleringarna och skriva lite mer om hur viktigt det är för just företagsamheten att avskaffa arvs- och gåvoskatterna. Därför, fru talman, har det tyvärr blivit nödvändigt för oss att lämna en motivreservation. Med detta avslutar jag. Jag yrkar bifall till motivreservationen och vill också passa på att önska samtliga skatteutskottets ledamöter och givetvis fru talmannen en god jul och ett gott nytt år. I detta anförande instämde och (båda fp). 51 PER (): Fattigdom fördras lättare om den delas av alla det var en del av den motivering som låg bakom arvs- och gåvoskattelagstiftning. har regeringen kommit så långt att man strukit ett streck över detta och kommit med ett förslag om att slopa arvs- och gåvoskatterna. Det är ytterst välkommet om än mycket sent och, vågar jag säga, motvilligt påkommet från socialdemokratins sida. Motiveringen har varit otillfredsställande. För att börja med budgetpropositionen var den första motiveringen att intäkterna av skatteuttaget till statskassan blivit för små relativt kostnaderna. Det handlade om fiskus, att gå runt med skattekorgen. inbringar detta för lite och kostar för mycket. Man kunde ha hoppats att majoritetens företrädare i skatteutskottet skulle ha haft en mer både försonlig och realistisk inställning till vad arvs- och gåvoskattelagstiftningen faktiskt betytt och hur den slagit mot människor i sedan den kom till. I stället konstaterar nu utskottets majoritet att man anser liksom regeringen att det inte är möjligt att möta den kritik som riktats mot arvs- och gåvoskatten. Hit är man alltså pressad. Det är förstås bra att vi lever i en demokrati som tillåter kritik och som också leder till att vår regering, även om den är av fel färg, föreslår beslut som stödpartierna, i alla fall ett av dem, motvilligt går med på och som egentligen inget av dem gillar, möjligtvis . Vi får höra sedan. Men så är det: Man orkar inte längre möta kritiken från verkligheten, och då ger man upp. Ett mer trovärdigt sätt att motivera förslaget skulle ju vara att hävda att man nu insett det orimliga i arvs- och gåvobeskattningen över lag. Det förvånar mig faktiskt att man inte väljer att göra det. Tydligen får det dock inte gå till på det sättet. Tydligen hade majoriteten velat behålla arvsskatten om man bara hade orkat argumentera för den. Det är tur för svenska folket, således, att orken hos Socialdemokraterna och stödpartierna har tagit slut. På en punkt tycker jag att man bör lyfta fram . Det är kampen för familjeföretagen, för de onoterade företagen och för generationsskiftena. Där vet jag från vårt utredningsarbete att Per har kämpat väl för att skatten faktiskt skulle tas bort. Han gick på mitt förslag. Hade inte satt hårt mot hårt hade det inte blivit så. Det är bra att kan göra det . Då tycker jag också att de ska få en viss credit för det. Men inte ville de slopa hela arvsskatten inte. Och hur den har slagit mot enskilda människor har kanske inte varit lika viktigt i kampen mot den här delen av skatten. Vår kamp för att komma så här långt har varat i . För min del har jag i alla fall varit med , och det är med stor tillfredsställelse som jag kan stå här och konstatera att vi och våra åsiktsfränder nu fått helt rätt. I synnerhet får jag säga att vårt fokus har varit på familjen, på att kunna få efterlämna något till sina närstående. Det var därför jag i drev att arvsskatten till att börja med skulle tas bort mellan makar och sambor. Jag uppfattade det som fullständigt orättfärdigt att man efter ett dödsfall skulle få den typen av slag i ansiktet. Sedan gällde det att peka ut de mest orättfärdiga delarna, som till exempel arvsskatt för föräldrar när minderåriga barn dör. Där gick majoriteten på mitt förslag och den argumenteringen i . Dessutom underlättar man nu generationsskiften för dem som vår finansminister brukar kalla för 40-talisterna och ord som jag inte vill ta i min mun. Det är bra. Det är jättebra. Och det är att så sker. Att Socialdemokraterna inte ville hit framgick som jag beskrev innan av majoritetstexten i betänkandet. Man känner sig tvingad. Men det finns ett annat bevis för att man inte riktigt förstått nu vet jag att socialdemokraterna kommer att skruva på sig i bänken igen att det finns en etisk dimension i det här också. Det är själva genomförandet av slopandet. Där finns det ett övertramp, förutom hur skatten har slagit som den har funnits. Implementeringen, som det så fint heter, av slopandet av arvs- och gåvoskatterna är klumpig och, som sagt, faktiskt inhuman. Det är ett hårt ord kan tyckas men dessvärre en korrekt beskrivning av hur det slår i verkligheten och har slagit . Detta förslag innehåller nämligen exakt samma misstag som motsvarande proposition och betänkande gjorde , när arvsskatten för makar skulle avskaffas. föreslogs på kristdemokratiskt initiativ i , som jag sagt, att arvsskatten för makar skulle slopas från . Det gjorde att de makar som levde i sitt livs slutskede , fram , hade vetskapen om att ett dödsfall före nyåret skulle innebära en ekonomisk katastrof för den efterlevande maken. Vi föreslog att införandet skulle ske som man proklamerade ändringen i kammaren. Men ändå vidhöll majoriteten att det skulle ske . En sådan tillvaro bör och borde människor i livets slutskede givetvis förskonas och förskonats ifrån. kan jag inte riktigt föreställa mig att vi kommer att avskaffa arvs- och gåvoskatterna någon mer gång i det här landet, så det kanske är svårt att lära av detta för framtiden vad gäller den här skattebasen. Men vi hade kunnat lära en hel del från det beslut som fattades tidigare om att avskaffa arvsskatten mellan makar och sambor. Trots att , och naturligtvis människor ute i verkligheten liksom i intresseföreningar envist försökte uppmärksamma Socialdemokraterna på detta valde Socialdemokraterna att inte ändra sig. Jag vet vilken vånda miljöpartister och vänsterpartister hade därför att de intuitivt i maggropen kände att detta var fel. Men uppenbarligen hade de inte kraft nog då och inte nu heller att i budgetöverenskommelsen få till stånd ett rimligt agerande. Det handlar inte om, menar jag, att rida på några höga hästar utan om en etiskt vettig hantering. Då säger majoriteten, och gjorde det tidigare också i ett annat sammanhang, att man inte ska ha retroaktiv lagstiftning. Men orsaken till att vi är rädda för det är ju att en retroaktiv lagstiftning hotar rättssäkerheten. Men när det gäller skattelättnader hotar den inte någon rättssäkerhet. Så det argumentet faller platt till marken. Det känns bara barnsligt att behöva ta upp retroaktiviteten i det här sammanhanget, eller det tidigare för övrigt. När nu samma hantering föreslås är det samma misstag, och det tycker jag inte bara är olyckligt utan det är moraliskt betänkligt, till och med felaktigt. Jag yrkar bifall till vår reservation och är ändå tacksam och glad över att den här kampen mot arvs- och gåvoskatterna har nått ett sådant här lyckligt slut. Jag ser det ändå som någon typ av början på att även avveckla förmögenhetsskatten, för att tala i klartext. Det är väl ingen profetia, men låt oss ändå säga en förutsägelse om att så kommer det att bli, eller hur? I detta anförande instämde (). 52 (): Varje politisk församling har ett direkt ansvar för att varje skattekrona används så effektivt som möjligt. Det är ett krav som vi alla måste ställa på den fiskala verksamheten. kan det innebära att ingen skatt ska tas in utan att kronan gör bäst nytta där den är. Så är fallet vad gäller arvs- och gåvoskatterna. I ingången av tillväxtsamtalen mellan regeringen och företagen, i det senare skedet även de små och medelstora företagen, var det tre områden som man ville reformera. Ett av de områdena var slopande av arvs- och gåvoskatterna. Kravet på förändring på de andra två områdena kvarstår. Det är områden som slopande av förmögenhetsskatten, där nuvarande system hindrar svensk kapitalförsörjning och driver kapitalet utomlands. Det tredje området är regelverket kring fåmansbolagen, där nuvarande diskriminering måste slopas så att fåmansbolagsägare kan satsa på sina egna verksamheter. Alla de här förändringarna har ett gemensamt syfte, nämligen att lägga grunden för tillväxt och därmed att skapa nya jobb. För att göra listan komplett för att tillväxten ska stimuleras behövs även ett sjuklönesystem som är anpassat efter de mindre företagens villkor. Varför ska då de här småföretagen stimuleras? Svaret är givet. Vi hade det uppe även under punkten om periodiseringsfonderna. behöver tillväxt för att kunna värna välfärden. Vi behöver produktion i landet. Vi behöver alltså arbeten för människor av kött och blod. Vi behöver skatteintäkter i landet så att vi kan värna och utveckla välfärden. Det skattesystemet ska vara effektivt, förutsägbart, rättvist och enkelt. Skatterna ska vara utformade så att människors skaparglädje stimuleras. När någon väljer att satsa på en egen idé och därmed utsätter sig för ekonomiskt risktagande måste vi ha system som gör det möjligt att lyckas. En entreprenör som satsar måste dessutom tillåtas bli rik. Det är inte bara på Bingolotto man ska ha möjlighet att bli rik. Risktagandet måste kunna löna sig. De skatter som är skadliga för samhällsekonomin ska därför avskaffas eller reformeras. Förslaget om slopande av arvs- och gåvoskatt gör det möjligt för 40-talisterna att överlåta sina företag till efterkommande generationer utan att behöva skuldsätta sig upp över öronen. Alternativet är ofta att lägga ned företaget. Det här förslaget lägger grunden till fler arbetstillfällen. Konstruktionen i det nuvarande systemet för arvs- och gåvoskatterna ger stort utrymme för fifflande, sägs det. Det är något som knappast kan vara vare sig rättvist eller bra. Administrationen av skatten är dessutom hög, vilket visar att även andra faktorer talar för att skatten ska avskaffas. Men när man hörde inledning funderade man över varför skatten inte har slopats tidigare. har vi genomlidit med skatten. Det är en skatt som är direkt hämmande för tillväxten. Men förslaget är ett bra förslag. Vi väntar på efterföljd på till att börja med de andra två stegen. Med detta yrkar jag bifall till den motivreservation som finns i ärendet. 53 (): I dessa juletider när jag läser propositionen om arvs- och gåvoskatt flyger tankarna lätt i väg. Just nu hamnar de vid några rader ur . De handlar om när stjärntydarna, de tre vise männen, fick i uppdrag av kung att ge sig ut och finna judarnas nyfödde konung som skulle ha fötts i vid just . De följde stjärnan de hade sett gå upp, och till slut stannade de vid den plats där barnet befann sig. De gick in i huset, och där fann de barnet och , hans mor, och föll ned och hyllade honom. De öppnade sina kistor och räckte fram gåvor: guld, rökelse och myrra. fanns förstås ingen gåvoskatt i det landet. Det finns det inte nu heller. , 2 , ska vi fortsätta på den väg vi började gå för ganska precis när vi beslutade att ta bort arvs- och gåvoskatterna för efterlevande makar och sambor. fullföljer vi den promenaden genom att ta bort hela arvs- och gåvoskatterna. Det här innebär en lättnad för företagare, då man slopar skatten vid överlåtelse av små och medelstora företag. Detta ska också kunna underlätta för familjeföretag vid generationsskiften. Vi var överens då, och vi är överens . Alla de borgerliga partierna har i sin reservation skrivit att de tillstyrker propositionen och avstyrker den motion som finns från . Men, herr talman, kd och har ändå ett särskilt yttrande där de talar om att de egentligen inte tillstyrker propositionen i den del som avser ikraftträdandedatumet och motsätter sig skrivningen i sin reservation. Jag gissar att det hör till spelets regler, man kan ju inte hålla med om regeringens förslag fullt ut. Man vill ju ha lite mer . Har man fått fyra vill man ha fem, och så vidare. Vårt skattesystem är väl fungerande, och vi har en bra välfärdspolitik i vårt land. Det finns ett skäl till att vi betalar skatt. Skattepolitikens främsta syfte är att finansiera välfärdssamhället. Stor gemensam betalning, höga skatter, ger också en hög välfärd. Lågskatteländer vet vi har oftast en låg välfärd. Detta är alltså kommunicerande kärl. Som en isolerad händelse kan det vara bra med sänkt skatt, men våra totala skatteinkomster behövs för att finansiera det samhälle vi har och vill fortsätta leva i. Vi genomför nu förändringar som är viktiga och riktiga och dessutom finansierade. Den här lagändringen beräknas kosta 2 ½ miljard kronor på årsbasis . När man lyfter blicken och tittar ut över länderna i vår omvärld kan man se att av 20 länder har 17 länder någon form av arvs- och gåvoskatt. Endast , och av dessa länder saknar de skatterna. För den som har lyssnat på de borgerliga rösterna om avskaffandet måste en lätt förvåning uppstå. Man skulle kunna tro av debattens höga vågor att det var tvärtom, att det var som var den främmande fågeln som hade kvar beskattningen.