prot · GS0948 · 2004-12-10 00:00:00 — En del av svaren har dock kommit fram i den diskussion som vi har haft, och inte minst det som slutade med i fråga om hur upphandlingen kan utformas för att verkligen underlätta konkurrensen vid import av byggmaterial. 31 (): Då vill jag avsluta med att uppmärksamma samhällsbyggnadsminister på att vi i stora partimotion väldigt utförligt har beskrivit hur vi ser på just dilemmat med konkurrens vid upphandlingar och hur dessa strukturer fungerar inom branschen. Vi från vill verkligen ha en rågång mellan vad som är vår roll som politiker kontra branschens ansvar och uppgift. Upphandlingen är väldigt viktig i sammanhanget. Vi ska också komma ihåg att upphandlingar naturligtvis sker på den privata sidan. Det har ingenting med lagen om offentlig upphandling att göra, utan det handlar om hur man utför detta. Men det måste till starkare muskler för . Man måste också se till att någon har möjlighet att bevaka och följa utvecklingen och se till att vi får fram nyckeltal också för fortsatt beslutsfattande. Genom att ha nyckeltal och genom att beskriva den verklighet som finns skapar man också en stor kunskapsbas för att kunna hålla rågången mellan vilka beslut som politikerna ska fatta och vad som är branschens ansvar i sig. I fråga om detta anser vi från vår sida att det är väldigt viktigt att man beaktar roll. Jag skulle vilja uppmana statsrådet att i alla sammanhang som handlar om de utländska aktörernas och de utländska entreprenörernas roll alltid beakta att man, i och med att branschen är så integrerad i fråga om arbetskraft och byggmaterial, riskerar i stället för att hitta nya lösningar och möjligheter i fråga om inlåsningseffekter och ibland nationell protektionism att skapa barriärer i stället för att lösa de problem som finns i delar av branschen. Om det handlar om arbetskraft eller någonting annat är det bättre att försöka hitta lösningar på det och se till att gynna konkurrensen inom den europeiska marknaden i stället för att skapa barriärer. Jag lovar att återkomma i dessa frågor efter juluppehållet. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellationerna 2004/05:180 och 181 om äldre som resurs för företagande 32 Statsrådet (): I två interpellationer, en från ställd till mig och en från riktad till näringsminister , ställs frågor som berör äldres situation på arbetsmarknaden. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågorna. Jag väljer att besvara båda interpellationerna tillsammans. Låt mig först säga att jag delar och uppfattning om att det är ett problem om vi inte tar till vara äldre på arbetsmarknaden. kan vi i vara stolta över att är det land i som har den högsta sysselsättningsgraden bland äldre i åldern . Den aktiva arbetsmarknadspolitiken och den arbetsrättsliga lagstiftningen med bland annat principen först in, sist ut har stor betydelse för att vi har den positionen. Det nya pensionssystemet kommer dessutom sannolikt att innebära att fler väljer att fortsätta att arbeta . Regeringens omfattande arbete för ökad hälsa i arbetslivet bidrar också till att arbetstagare orkar stanna i arbete före pensioneringen. Frågan om äldre arbetskraft är uppmärksammad även på EU-nivå. Regeringen beslutade att tillsätta en parlamentarisk kommitté, , som bland annat ska föreslå hur bestämmelserna om åldersdiskriminering i EU:s likabehandlingsdirektiv (2000/78/EG) ska genomföras i . Kommittén ska enligt kommittédirektiven lämna sitt betänkande . Regeringen, näringslivet och de fackliga organisationerna har ett gemensamt intresse av att äldre på arbetsmarknaden uppmärksammas. De arbetsgivare som redan nu förstår vikten av att ta till vara den arbetskraft som finns har bättre förutsättningar att klara sig vid en framtida arbetskraftsbrist. bidrar bland annat med forskning som hjälper till att ta hål på myten om att det är ett sämre alternativ att anställa äldre än att anställa yngre. En rad konferenser och seminarier kring frågan om äldre har anordnats genom oss och av myndigheter och andra aktörer. ska ha en arbetsmarknad för alla åldrar. Arbetsmarknadspolitiken har en viktig funktion när det gäller att matcha arbetslösa mot lediga platser. Det behövs även ekonomiska incitament för att öka arbetsutbudet och främja arbetslinjen. Regeringens arbete med att sänka marginaleffekterna, till exempel genom inkomstskattereformen, kommer även äldre till del, och det förstärkta anställningsstödet ökar arbetsgivarens intresse för att anställa äldre. Den parlamentariska äldreberedningen, där för övrigt arbetsmarknadens parter fanns representerade, föreslog i sitt slutbetänkande Äldrepolitik för framtiden (SOU 2003:91) att ett nationellt projekt skulle etableras liknande dem som genomförts i och . Jag är inte främmande för ett sådant projekt om det kan öka medvetenheten om äldre som en tillgång på arbetsmarknaden. Jag vill ändå invänta den proposition som regeringen ska lämna och där ett sådant förslag i så fall kommer att finnas med. första fråga är vilka åtgärder jag avser att vidta för allas rätt att gå ned i arbetstid efter det att man fyllt . Som ett led i uppfyllandet av den så kallade 121-punktsöverenskommelsen gavs en särskild utredare i uppdrag att föreslå hur en lag om partiell tjänstledighet för arbetstagare som önskar gå ned i arbetstid skulle kunna utformas. Utredaren ska även analysera konsekvenserna av en sådan lag samt överväga om en rätt till partiell ledighet bör införas. Uppdraget ska redovisas . frågar vidare vilka åtgärder jag avser att vidta för allas rätt att stanna kvar i arbetslivet till . finns det möjligheter att stanna kvar i arbetet till . Det enda som krävs är att arbetstagaren och arbetsgivaren träffar en överenskommelse om detta. Jag ser inget behov av att ytterligare förlänga den legala rätten att stanna kvar i arbetslivet. Som jag ser det ligger i stället den största utmaningen i att få fler kvinnor och män att stanna kvar till dess att de uppnått pensionsåldern. Det handlar då om att till exempel göra insatser för en förbättrad arbetsmiljö och flexiblare arbetstider samt inte minst om att påverka attityder och ekonomiska förutsättningar. När det gäller möjligheterna för pensionerade arbetstagare skapar det nya pensionssystemet kombinerat med möjligheten att arbeta till möjligheter att stanna i arbetslivet. Härutöver är till exempel arbetsgivaravgiften för anställda som fyllt lägre än för övriga anställda. sista fråga är vilka åtgärder jag avser att vidta för att, tillsammans med arbetsmarknadens parter, komma till rätta med avtalspensionssystem som gör det dyrare för arbetsgivare att anställa äldre arbetskraft. Regeringen har uppmärksammat problemet. Det är dock viktigt att konstatera att avtalspensionssystemet inte grundar sig på lag utan på avtal mellan parterna. Det borde ligga i båda parters intresse att äldre arbetstagare inte blir mindre attraktiva att anställa enbart på grund av hur avtalspensionssystemet är utformat. Då som framställt interpellationen anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 33 (): Det här är inte mitt normala ansvarsområde i arbetet i . Men som gammal företagare har de här frågorna engagerat mig , så det var med glädje jag sade att jag tar emot svaret i stället för som inte kunde vara här . Jag tycker att det är bra att delar vår uppfattning om att det är ett problem om vi inte tar till vara de äldre på arbetsmarknaden. Vi har en ökande grupp 50-plussare som är arbetslösa, sjukskrivna eller förtidspensionerade och pensionärer som fortfarande på rätt plats och med de rätta villkoren kan vara en resurs och vara en stor tillgång för . Men, , det blir ett stort problem om inget kreativt händer. i all ära nämndes, men man kan inte beskylla den för att skynda på. arbete har man släppt ifrån sig ett delbetänkande om könsdiskriminering. Äldre på arbetsmarknaden verkar inte vara prioriterade i den kommittén, utan de stod sist på listan över vad man skulle ägna sig åt så det tar väl innan man kommer dit. Äldrediskrimineringen är en så viktig fråga att vi nog måste hjälpas åt över blockgränserna. Det finns två problem i sammanhanget. För det första är det här ett problem för arbetsmarknaden, som framöver kommer att sakna hundratusentals människor i olika yrkesgrupper. Om vi inte förstår att 50-plussarna delvis kan vara en lösning på det här problemet begår vi ett misstag. För det andra kommer många friska 50-plussare att snabbare bli en belastning för sjukvården om de inte får en meningsfull tillvaro och kan bevara lite av sina gamla nätverk och få känna sig behövda. Om vi inte tar till vara den resurs som 50-plussarna är blir vi tvingade att öppna för en stor och kostsam arbetskraftsinvandring om vi över huvud taget kan hitta någon sådan arbetskraft. Detta är ju ett problem i nästan hela EU. Dessutom får vi en dyr nota för 40-talister som inte kommer att må bra om de känner sig icke behövda. Det är ingen stor tröst att vi har den högsta sysselsättningsgraden bland 5564-åringar, som nämnde om. Den tätplatsen beror väl mycket på att övriga länder i har många fler kvinnor som haft ekonomiska möjligheter att välja att arbeta i hemmet. Därför försämras just den statistiken för dem, till skillnad från hur det är i . Det är sant vad arbetslivsministern säger, nämligen att vårt nya pensionssystem kommer att få fler att vilja arbeta till . Men det finns problem, som vi kristdemokrater ser det. Kommer 50-plussarna att vilja arbeta mer och under vilka villkor som helst? Det är frågan. Och hur kommer arbetsgivarna att reagera framöver? Arbetsgivarna vill, om villkoren blir bättre, nyttja 50-plusfolket som man behöver, och 50-plusfolket vill gärna kunna sätta lite guldkant på livet framöver med lite extrainkomster utöver pensionen. Man vill känna sig behövd och få ha kvar kontakterna med sina gamla nätverk. Vi kristdemokrater tror att det vore klokt att sätta till en utredning som snabbat ser över vad som vore en bra arbetsmarknadspolitik framöver för den här gruppen. I har man en folkrörelse om det här, Too young to retire, som jag tror att den heter. I har jag läst om Forum 50+, med bland annat i styrelsen, som har idéer i de här frågorna. I har man annorlunda djärva grepp för hur man ska lösa det här. Det finns alltså en hel del att lära ute i världen utanför . Min fråga till är: Vad kommer att hända ? Det brådskar, som jag ser det. 34 (): Jag vill tacka arbetslivsministern för svaret. Bakgrunden till de interpellationer som vi lagt om äldre är att vi ser dem som en oerhörd resurs för vårt samhälle. Vår finansminister hade ett uppmärksammat uttryck där han kallade de alltfler äldre för ett köttberg. Även om det var ironiskt sagt och inte kanske illa menat illustrerar det på något sätt om vi har ett problemperspektiv på att vi får alltfler äldre eller ett tillgångsperspektiv. Jag skulle definitivt vilja lägga ett tillgångsperspektiv. Människor, oavsett vilken ålder, är alltid en tillgång. Min interpellation handlar just om hur vi ska kunna använda den här resursen med alltfler äldre, släppa fram den här resursen, ta bort hindren, uppmuntra och stimulera människor att vara med och delta längre i arbetslivet, även efter den, vad många uppfattar, formella pensionsåldern 65. Då handlar det om att ge äldre rätt att arbeta längre. Vi kristdemokrater går så långt som att vi säger: Låt oss ha en rättighet, självklart om arbetsplatsen fungerar, att vara kvar till . Det är inte många som kommer att utnyttja det fullt ut, men många fler än . Vi ska ge äldre förutsättningar att orka vara kvar, att trappa ned med en mjukare övergång mellan arbetsliv och pension så att de slipper det abrupta i tillvaron där man går från full fart till inget deltagande i arbetslivet. Då handlar det också om hur vi använder tiden före pensionsåldern. Vi har en diskussion om kompetensutvecklingskonton, som regeringen har slarvat bort, vill jag påstå. Det är en viktig del i att rusta arbetskraften så att man kan vara kvar längre. Vi har brister i rehabiliteringsinsatser, och då pratar vi om socialförsäkringssystemen. Där händer det också alltför lite. Vi har det här med deltidsarbeten där vi hoppas att utredningen kommer fram till bra förslag. Det handlar också om hur vi ekonomiskt kan uppmuntra äldre arbetsliv. Vi föreslår: Sänk, halvera inkomstskatten för människor . Jo, för att locka människor att vara kvar i arbetslivet. Då vet vi det har visat att 40-talisterna inte vinner någonting i det nya pensionssystemet på att vara kvar i arbetslivet efter . Det är den generation som har förmånen att ha del av övergångsregler som gör att de inte får någonting mer ut av att stanna kvar i arbetslivet längre. Då är recept: Ta vara på den här resursen, sänk inkomstskatten för människor . Det är en samhällsekonomisk vinst om vi får fler att vara kvar i arbetslivet, bidra till att skapa fler arbetade timmar och bidra med sin kompetens och erfarenhet. Avtalspensionssystemet är faktiskt ett jätteproblem. Det kostar en arbetsgivare mera att ha en anställd genomfört med en under . Jo, det beror självklart på att lönen ligger lite högre för de äldre. Men framför allt har vi ett tjänstepensionssystem på många avtalsområden som gör att det blir oerhört dyrt, särskilt om man byter mellan olika avtalsområden. Jag vet att det här inte kan och ska inte vi politiker diktera villkoren för, men vi kan gå in och snacka med fackföreningsrörelsen och med arbetsgivarsidan och se till att vi skapar former för att få till stånd en förändring av de tjänstepensionssystem som finns och få dem i sin konstruktion mer lika det allmänna pensionssystem som har fattat beslut om. Det här är ett jätteproblem. Här har och regeringen ett ansvar, inte att diktera men för att hitta lösningar, sammanföra parterna att driva på så att vi får en bättre situation för de äldre. Jag tror att kan bättre än vad han visade i interpellationssvaret. Jag hoppas att vi får höra lite mera om sådana takter i replikskiftena. 35 Statsrådet (): Det är till att ha förväntningar från interpellanterna. Jag välkomnar den här debatten. Vi är alldeles överens om att möjligheten för äldre att vara kvar i arbetslivet, att komma in och att också, om man vill, orkar och har lust, jobba är så angelägen att jag känner behov av att naturligtvis debattera men också samtala om dessa frågor. Jag tror att vi med gemensamma ansträngningar kan hitta en del saker som kan både förbättras och förändras. Jag ska inte inta attityden att jag av något partipolitiskt taktiskt skäl bara avvisar förslag, idéer och synpunkter. Jag håller inte med om allt, men delar av det ni tar upp i era interpellationer håller jag med om. Det finns väldigt starka skäl för att människor i högre grad ska vara, och dessutom känna sig, behövda också upp . Frågan om man på något sätt kan få lite guldkant efter 65 är både viktig och spännande. Hur kan man tänka där? Vi kommer antagligen att ha väldigt pigga och friska 65-plus-pensionärer framöver. Det finns också en del att lära från andra länder. Där tror jag vi får intensifiera vårt arbete. Jag har en ödmjuk attityd i den här frågan. Jag känner att vi har behov av att göra kraftansträngningar från politiskt håll när det gäller personer och grupper som blir marginaliserade och tryckta på olika sätt. Det gäller inte bara äldre, det handlar också om invandrares möjligheter att komma in på arbetsmarknaden, arbetshandikappade med flera. För att ändå spetsa till här, herr talman, ska jag avsluta med en fråga, men först mera ett konstaterande. Jag tror att vi har attitydproblem som vi måste bearbeta. Det omfattas vi alla av. Om det inte är fördomar är det möjligen lite inskränkta attityder vi har till äldre och invandrare. Om vi, var och en som person, inte förmår att säga att vi förmodligen också är delaktiga i tillskapandet av strukturer och attityder som gör att det försvårar tror jag att det blir väldigt svårt att lösa frågan. Vi måste inse det. Först då kommer vi att kunna bidra till konstruktiva förändringar. Det behövs inte minst på arbetsgivarsidan. Det är ju arbetsgivarna som anställer. Där finns en attityd om att helst ska man hitta en 34-årig, blond, vältränad man med två evigt friska barn, helst med en hemmafru. Det där håller inte. Då har jag noterat att i sina motioner föreslår att vi ska utöka möjligheten för arbetsgivarna att fritt välja och göra undantag vid uppsägning. Det där kommer att riskera att äldre arbetskraft slås ut till förmån för yngre på grund av sådana här attityder. Hur resonerar ni när det gäller det kravet på förändringar i arbetsrätten? Det tycker jag skulle vara intressant att få höra. 36 (): Det som säger om attitydproblem är viktigt. undrar i sin första fråga om inte staten har en viktig uppgift i sina bolag att vara föregångare. Vi tycker inte att vi ser det. Vi vet att ni har satt upp en gräns för hur gammal man får vara för att sitta i styrelser, och det ges vissa signaler om att äldre inte duger. Det är inte bra. Visst ger ni lite direktiv till de statliga bolagen, även om förnekar det. Jag såg senast att i sitt tal på tillväxtkonferensen gav en hel del direktiv. Ni brukar inte vara blyga för att tala om det. På UD klagar man över att landets äldre diplomater blir trakasserade. Det stod i för någon vecka sedan. Det är alltså klart att även regeringen och staten kan vara ett bättre föredöme. En person som skulle väl knappast få något uppdrag från regeringen. Han är ju för gammal om man skulle följa de direktiv som getts till bolagsstyrelserna. Men vi ser att många 7080-åringar i EU får jätteviktiga uppdrag och gör ett bra jobb. Ute i har man tydligen ett annat sätt att se på äldre, och där tror jag att vi har en del att lära. På fråga 2 om hur arbetslivsministern skulle kunna påverka näringslivet i stort har vi inte alls fått något svar, men jag tror att det är viktigt att regeringen påverkar hela näringslivet, framför allt genom att vara ett föredöme. Det har fattats olika beslut om arbetsgivaravgiften för äldre. Kanske skulle det vara mera attraktivt att anställa äldre om det var lägre skatt för äldre. Det skulle locka flera äldre att jobba lite mer. En idé kunde vara att starta något slags seniorbemanningsinstitut, där äldre människor kunde hjälpas att få jobb. Då är frågan om det kanske vore bättre att de hade F-skattsedel. Då vore det måhända också mer attraktivt för arbetsgivaren att leja in äldre för vissa uppgifter. De kunde under vissa perioder ha pension som inkomst men ibland ta något jobb till exempel som konsulter. Detta kan kännas främmande för en del som inte haft F-skattsedel. För oss företagare som haft F-skattsedel nästan sedan blöjåldern är det inte främmande, men för många andra kanske det känns lite pirrigt att jobba på det viset. Vi måste då på något sätt hitta ett system där pension kan utgå under vissa perioder och där man under andra arbetar som företagare. Det här är sådant som vi borde fundera över och hitta vettiga lösningar på. Starta-eget-bidrag för äldre förekommer på en del håll, och det vore väl inte fel om vi kunde säga ja till det. Jag tror att det kan betyda väldigt mycket. Jag besökte en kollega i en firma i . Firman drivs av två kusiner. Det kom då in en äldre farbror i blåställ, och jag undrade vem det var. Svaret var att det var pappan till en av kusinerna. Det visade sig att båda papporna till kusinerna stod och arbetade ute i verkstaden efter att ha fungerat som vd:ar. Det skapade en väldigt trevlig stämning och framför allt en livskvalitet för de här farbröderna, som var . Tänk om alla på den där arbetsplatsen hade kunnat få vara kvar ibland om de hade lust till det! En sådan möjlighet skulle betyda väldigt mycket, och det skulle också ändra attityderna till äldre. De yngre skulle inse hur mycket de äldre har att ge i olika sammanhang. 37 (): Visst är vi överens i mycket. Problemet är att man också ska övergå i handling. Vi kristdemokrater är lite otåliga, och vi upplever att det inte händer så mycket på regeringssidan. Jag sitter i arbetsmarknadsutskottet och väntar på propositioner från som aldrig kommer. Det är lite av problemet. Det pågår utredningar om partiell ledighet och diskriminering, och det är väl bra, men man kommer inte riktigt till skott. Det är kanske vår stora frustration. I avvaktan på att vi själva får chansen att sitta på regeringstaburetterna hoppas vi att ni kan beta av en del de punkter som vi vill förändra. Det vore vi tacksamma för. Därav våra interpellationer, våra frågor och våra motioner. Visst är det problem med attityder på arbetsgivarsidan, och därför behöver vi försöka ändra på dem. Det gör vi genom att staten visar ett gott föredöme som arbetsgivare och vid nomineringar men också genom att gå före med informationskampanjer. Man kan självklart engagera arbetsgivarorganisationer och även fackliga organisationer i de här frågorna. Jag ska svara på frågan om turordningsreglerna. Vårt förslag är att bibehålla ungefär det system som gäller . Vi tycker bara att det är olyckligt med en gräns vid företag med maximalt tio anställda eftersom det skapar märkliga övergångsregler. Vi har dock ingen anledning att i övrigt gå längre när det gäller att förändra turordningsreglerna än vad som redan har genomförts. Det är mitt svar på den frågan, och jag kan ge många exempel på småföretag som har nytta av den regel som finns helt enkelt för att klara överlevnaden när man måste göra förändringar och nedskärningar. Det handlar på en arbetsplats oftast om så få människor att man behöver titta på vem som helt enkelt kanske kan få företaget att överleva. Mina frågor handlar om hur vi exempelvis kan stimulera äldre att vara kvar längre i arbetslivet kanske genom att sänka inkomstskatten för människor . Vi vet att pensionssystemet inte stimulerar 40-talistgenerationen att jobba längre. För 50-talisterna och 60-talisterna kommer pensionssystemet att vara mera stimulerande, men på grund av de övergångsregler som man konstruerat blir det inga mer pengar i plånboken, ingen bättre pension, om man jobbar lite längre. Hur kan vi stimulera, visa att vi uppskattar äldre i arbetslivet och slå hål på den myt som alltför ofta finns att äldre bör maka undan på sig för att släppa fram de yngre? Det sambandet finns inte i ekonomin utan tvärtom skapas det genom äldres erfarenhet och fler arbetade timmar också arbete för yngre människor. Det samband som finns i en del människors huvuden om en motsättning mellan äldre i arbetslivet och yngres möjligheter att få jobb måste vi hjälpas åt att bryta. Ett sätt är att sänka inkomstskatten för dem som jobbar och stimulera dem att vara kvar längre i arbetslivet. Det skulle skicka en signal till alla att det här är en resurs, något som vi vill hjälpa till att stimulera. Men det finns också mycket att göra för att människor stannar kvar längre i arbetslivet, och har ett stort ansvar på rehabiliteringssidan för de sjukskrivna, för kompetensutveckling etcetera. Det finns mycket att göra, ! Det är bara att lägga manken till och leverera lagförslag till . 38 Statsrådet (): Problemet när man får väldigt många frågor i interpellationerna och när man väljer att försöka besvara alla är att man inte hinner med att besvara alla, men jag ska ta upp några av dem. Däremot är jag tacksam för själva diskussionen, för även om jag inte hinner reagera på alla bra och mindre bra förslag har jag verkligen noterat dem. Jag måste dock först säga till att du måste ha varit väldigt frånvarande om ditt intryck är att jag har varit i regeringen utan att göra någonting. Jag tror inte att den uppfattningen delas av alla. Dessutom vill jag inte lägga fram förslag förrän vi har fått utredningarna. Det är en rimlig och riktig demokratisk ordning, som jag tänker hålla på. Jag kan hålla med om att staten kan vara ett bättre föredöme. Det är viktigt att vi på de områden där vi politiskt har inflytande, om det inte sker med direktiv eller med andra dekret, åstadkommer en sådan tingens ordning att vi är bra föredömen.