prot · GR09101 · 2004-04-23 00:00:00 — Sedan bör vi fundera över hur vi kan få ett större samutnyttjande. Är det vi, staten, som ska säga vad som kommer att hända? Det är nämligen många som säger att det är osäkert på marknaden just . Vad betyder de olika lagförslagen som är på väg fram? Varför ska jag sluta ett avtal med en av mina konkurrenter nu när jag kanske kan få det billigare på grund av någon lag som är på väg fram och så vidare? Jag tror att det är väldigt viktigt att vi funderar över vilka lagar som är på väg fram och om de har en störande effekt på marknaden. Om så är fallet bör vi så fort som möjligt försöka klargöra vad det är som kommer att gälla. Sedan är frivilliga lösningar alltid det bästa. Och så långt möjligt ska vi inte ha något som helst tvingande. En av de få gånger som jag tycker att jag ser ett riktigt problem är när en kommun säger: En 3 G-mast men inte fler i vår kommun. Det blir faktiskt en oerhört skev konkurrens om ett av kanske fyra företag får denna mast och får en betydligt bättre täckning i den kommunen. Vi talar här ofta om problemen. Jag tycker att vi ibland också kan ägna en halv minut åt att tala om att det går ganska bra. Vi lär ha den bästa täckningen av 3 G i för tillfället, trots att vi talar om alla problem. 3 G-utbyggnaden måste vara en av de största investeringsprojekten i för tillfället. Frågan är om inte de stora investeringar som görs av Tre, som ägs av , för tillfället är de största direktinvesteringarna som görs i . måste vi också lyfta fram de väldigt positiva sakerna. Men tillbaka till problemen. Jag tror nämligen att det är ett problem i de fall som kommuner ger bygglov för bara en mast. Jag undrar om statsrådet har några specifika tankar just i denna situation. Man skulle också kunna tänka sig att det är inte är den som äger masten som ska bekosta ombyggnaden av den om det behövs utan att det är den som vill hänga på radioutrustning som ska bekosta detta. Det kan även finnas andra sätt att komma fram. Min fråga till statsrådet är alltså: Finns det några sådana specifika funderingar i just dessa fall? 11 (): Även när det gäller utbyggnaden av 3 G-tekniken har kommit långt . Och är faktiskt ledande i , vilket är jättebra. Det ska vi vara stolta över. Det tyder också på att vi gjorde ett bra val i fråga om utbyggnad och tillstånd att bygga ut i landet. har det varit bra, men framöver finns det utmaningar att ta ställning till. Man måste lösa frågan hur resten av landet också ska få möjlighet till 3 G. I takt med att man ser vad dessa tjänster innebär, bland annat kommer det att bli revolutionerande inom vårdsektorn och underlätta där, ökar efterfrågan. Det är bra. Jag vet vilken inställning statsrådet hade när vi fattade beslut om lagen och att vi skulle ha så få som möjligt. Man skulle ta människors oro på största allvar. Vi ville inte ha ett igelkottsland fullt med överallt. Man skulle se till att operatörerna i möjligaste mån delade . Och i den bästa av världar skulle operatörerna också med glädje dela mast där det är möjligt för att vi inte ska behöva bygga onödigt många . I andra länder, till exempel i , och , har man mycket tuffare regler om att dela . Det tyder väl i och för sig på att vi då skulle kunna skärpa lagstiftningen om man kan göra det i andra länder. Om jag vore operatör kanske jag skulle skynda mig att göra upp om att dela mast så att man slapp ha en lagstiftning så att säga hängande över sig om att det kanske blir tuffare sedan och då man kanske inte alls får den ersättning som man skulle behöva ha. Det är klart att den som har byggt ut infrastruktur naturligtvis ska ha möjlighet till ersättning för det som detta faktiskt har kostat när man väl delar mast. Men visst finns det en oro, även om vi ska vara glada över den utbyggnadstakt som man har haft. Men vi ser en del tuffa utmaningar framöver. Hur ska vi få operatörerna att i större utsträckning dela ? Anser statsrådet att vi framöver ska skärpa lagstiftningen ytterligare, eller räcker det med den lagstiftning som gäller? 12 Statsrådet (): Vi har ett positivt utgångsläge. Precis som både Per och säger är vi en av de bästa i i fråga om 3 G-täckning. Precis som sades i vår tidigare interpellationsdebatt har detta inte skett av en tillfällighet. Bakom det finns också en medveten strategi om att vi ska vara en ledande IT-nation. Men vi har också en relativt ny lagstiftning. Alla medlemmar inom EU har inte ens implementerat den lagstiftningen , och det är två fall som har prövats i den. Jag är därför inte beredd att säga att vi behöver göra förändringar i den lagstiftningen. Jag är däremot väldigt mån om att vi ska ha en lagstiftning som fungerar till nytta för oss som medborgare och konsumenter och till gagn för att vi kan leva upp till våra höga ambitioner som ledande IT-nation. Då finns det en del frågor som naturligtvis är extra viktiga för oss att bevaka och att verkligen pröva lagen mot. En sådan fråga är den som Per tar upp. Vad händer när en kommun beviljar tillstånd att bygga infrastruktur i form av bara en mast eller ett antal ? Den frågan blir bara svårare och svårare ju mer glest befolkade områden det handlar om eftersom det där krävs fler för att få den täckning som vi efterfrågar. Jag tror att det är viktigt att försöka hålla isär vissa saker. Då en operatör har byggt infrastruktur och betalt för den krävs det särskilda skäl för att kunna tvinga honom eller henne att ta in andra operatörer. Då ska det finnas plats i masten och så vidare. Men den nya lagen borde kunna ge en möjlighet när man ska bygga helt ny infrastruktur. Och det ska ju operatörerna göra i stora delar av våra mest glest befolkade områden. Man kan då pröva lagen från kommunernas sida och säga: Vi är beredda att bygga ett nät av så att operatörerna får en bra täckning. Men ni får samlokalisera er i fråga om masterna och näten. Man ger då lika villkor till samtliga operatörer, men man bygger så att det blir en täckning som vi är nöjda med. Den typen av frågor har ännu inte prövats enligt den nya lagen. Jag tror att de blir extra intressanta för oss att verkligen bevaka. Täckningen bygger ju på operatörernas egna bud. Och om vi ska kunna följa operatörernas arbete PTS är ute och mäter hur långt vi har kommit i utbyggnaden och sedan ska kunna ålägga dem ett ansvar för att leva upp till sina löften, är en av förutsättningarna självklart att man också får möjlighet att bygga infrastrukturen i kommunerna. Där har kommunerna ett stort ansvar att vara delaktiga i den process som väntar. Där kommer jag att fortsätta att följa lagen oerhört nära för att se om den lag som vi nu har och som vi har tagit beslut om är det viktiga redskap som vi och operatörerna behöver för att kunna leva upp till våra höga ambitioner eller om det visar sig att lagen på några sätt var tandlös. Jag menar att det ännu inte har visat sig att lagen är tandlös, utan den kan fungera och kräver också att operatörerna tar sitt ansvar och fortsätter att bygga i den takt som de en gång började med att lova. 13 PER (): Jag tror att jag kan vara ganska snabb i mitt inlägg därför att vi tycks vara väldigt eniga i den här frågan. Vi är eniga om ett större samutnyttjande och om att frivillighet är den bästa lösningen. Framför allt när det gäller ny infrastruktur blir det väldigt viktigt att man redan från början försöker samsas och inte försöker bygga upp egna lösningar i glest befolkade områden, för det kommer inte att vara ens kommersiellt lönsamt. Jag tror också att vi måste fundera över två saker. Dels gäller det då den, skulle jag vilja säga, förhoppningsvis helt ogrundade oron för 3 G-strålningen. Dels gäller det missförstå mig inte, för jag är verkligen för kommunalt självstyre det faktum att en del kommuner är trilskande när det gäller att bevilja bygglov för 3 G-master. Det är ett hot mot den utbyggnadstakt som vi vill ha. Jag tror alltså att det gäller att försöka prata med en del av de trilskande kommunerna och att så fort som möjligt få fram all forskning som finns både kring 3 G och kring liknande strålning och att försöka att brett få ut till folket vad det är man ska oroa sig för. Med den kunskap jag har är jag betydligt mer oroad för att bo i en liten stuga under en av de riktigt stora kraftledningar som vi har i än för att bo nära en 3 G-mast. 14 (): Också jag tror att vi kan enas här. Visst, vi ser problem, och det är faktiskt så att operatörerna inte har klarat vad de lovade när de fick licenser och så vidare. Det finns alltså problem. Trots det har vi kommit väldigt långt, vilket vi har varit eniga om här i interpellationsdebatten. Framöver får vi se de lite tuffare utmaningarna när det ska byggas just i de glesare delarna av landet. Det är möjligt att det är så som statsrådet säger, nämligen att det är då som den nya lagen blir kraftfull. Det är ju då man bygger nytt, och det är då som operatörerna redan från början kan åläggas att samlokalisera sig. På det sättet skulle den lagstiftning vi har vara tillräcklig. Vad jag skulle kunna tillägga är att vi får vara mycket uppmärksamma på hur man gör framöver och följa utvecklingen mycket noga. Skulle det visa sig att det ändå är så att man inte vill dela mast och att man försöker använda sin dominerande ställning eller hålla borta sina konkurrenter och därmed tvinga fram att onödigt många byggs borde vi överväga att skärpa lagstiftningen. Men det kan mycket väl vara så som statsrådet säger, att det räcker med den lagstiftning vi har. Vi får noga följa utvecklingen. Det är ju vi här i parlamentet som stiftar lagarna, så vi kan ta saken i egna händer om det skulle behövas. 15 Statsrådet (): Ja, så är det. Men det är klart att allt talar för att vi behöver se mer av samlokalisering. Det talar för operatörernas egen del när man bygger nytt. Det blir billigare. Dessutom vet vi att i de glest befolkade delarna av landet kommer själva infrastrukturen att bli oerhört dyr för operatörerna. Det borde också tala för en vilja hos dem att samlokalisera sig när det gäller masterna och nätet. Det talar för utifrån att det underlättar för kommunerna att bevilja tillstånd eftersom det blir en snabbare handläggningsprocess. Det talar också för utifrån att vi möter den oro som finns. Precis som Per och hoppas också jag att oron är obefogad. Men folks oro gör ju också enskilda personer sjuka. Det är klart att vi måste ta det på allvar. Ett sätt är att vi gör allt vi kan för att minska antalet och därmed oron för den strålning som kan finnas runtomkring dem. Vi har haft med mycket diskussioner och mycket fokus på själva infrastrukturen. Det är ganska naturligt när vi nu bygger en ny infrastruktur. Jag tror att också mycket av den oro som finns kring frågorna om den nya infrastrukturen kommer att lägga sig när man ser nyttan med den. Därför är innehållet och tjänsteutvecklingen oerhört viktiga. Det gäller ju att var och en till exempel i sin sjukstuga eller i sin bil kan se vad man har för glädje av de som vi nu sätter upp, att de verkligen tillför ett mervärde och att här finns en potential för utveckling och tillväxt, som vi är angelägna om. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2003/04:422 om vägnätet på landsbygden 16 Statsrådet (): har i interpellationen ställt tre frågor till mig utifrån vägnätets betydelse för landsbygden, nämligen vilka åtgärder jag avser att vidta för att ge näringsverksamhet på landsbygden lika villkor som övrig näringsverksamhet i samhället avseende kommunikationsmöjligheter, vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra att omklassificering av vägar sker på sådant sätt att en successiv nedrustning sker av vägnätet på landsbygden och, slutligen, vilka åtgärder jag avser att vidta för att samhällsverksamheter som näringsverksamhet och social service ska kunna utvecklas och bestå på landsbygden. Låt mig först säga att jag delar synen på att ett tillgängligt vägnät har stor betydelse för näringslivet på landsbygden. Ett väl fungerande vägnät är också en viktig förutsättning för turismen och de boende på gles- och landsbygden. Regeringen har därför också beslutat i infrastrukturpropositionen att ska användas till åtgärder för tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion på vägnätet . Dessutom kommer att användas till drift och underhåll av statliga vägar. Satsningen på bärighet, tjälsäkring och rekonstruktion i kombination med underhållsåtgärder ger goda förutsättningar för näringslivets transporter på landsbygden. Jämfört med tidigare planeringsramar har den ekonomiska ramen för drift och underhåll aldrig varit högre. införs restriktioner på vissa vägar. Antalet kilometer avstängd väg på grund av tjällossning har sjunkit . var avstängningarna lägre än genomsnittet . av det statliga vägnätet är upplåtet för bruttovikt upp till , vilket också är en successiv ökning jämfört . Jag är medveten om att det är en svår situation för dem som drabbas av avstängda vägar, men sammantaget menar jag att trenden pekar åt rätt håll. Sedan är det självklart så att det behövs mer än bara goda transportmöjligheter för att förbättra landsbygdens möjligheter att utvecklas. En långtgående skatteutjämning, stöd till kommersiell service, utbyggnad av bredband och stöd till småföretag är några exempel på områden som regeringen också arbetar med för att stärka näringslivet och servicen på landsbygden. 17 (): Jag tackar för svaret på min interpellation. Jag upplever en positiv anda i svaret, men konstaterar jag att de som är berörda knappast känner sig nöjda. Vi vet att underhållet av vårt vägnät är eftersatt. Det handlar då om i storleksordningen , enligt bedömningar. Det gäller då det totala vägnätet. säger, enligt den proposition som lades fram om planeringsramarna för perioden 20042015: bedömning är att kan inte effektiviseringen uppväga kostnadsökningen. Det blir då nödvändigt att antingen sänka målstandarden eller att tillföra mer pengar till drift och underhåll, t.ex. från investeringar eller tjälsäkring, bärighet eller rekonstruktion. På detta svarar regeringen: Regeringen har inte funnit skäl att föreslå en ökning av planeringsramen för drift och underhåll av statliga vägar. I klartext säger att om man inte får mer pengar är det direkt kapitalförstöring som sker på vårt vägnät. På detta svarar regeringen ja. Det är inget aprilskämt utan en proposition som lades fram . Anslagsposterna på det här området är tveklöst kommunicerande kärl. Försvinner det pengar från det ena området och det finns behov på det andra, tar man från det ena till det andra. En väg att gå är att sänka axeltrycket på våra vägar på landsbygd, precis som skett i i . Därmed hamnar vägen i en lägre underhållsklass, och därmed finns pengar att föra över till andra sektorer. Jag ser en direkt fara i det synsättet. Alla signaler tyder på att det här är ett tillvägagångssätt som man kommer att använda. Det vore önskvärt att få ett förtydligande på det här området från statsrådets sida. Statsrådet säger att den ekonomiska ramen för drift och underhåll aldrig har varit större. Jag konstaterar att har vi det största underskott på underhåll som vi någonsin har haft, nämligen . Så frågan är tveklöst befogad. Bakgrunden till interpellationen är situationen för en bonde i som vid bruk på sin gård brukar köra ut gödsel på sina åkrar men som inte kan använda allmänna vägar utan att begära tillstånd för att få köra ut gödseln. Alltså blir det en fråga om dispens för att få sköta driften av sitt företag. Sänks standarden på vägnätet successivt på landsbygden blir det omöjligt att bedriva näringsverksamhet där. En bonde har två vägar att gå för att kunna få sin brukningsenhet att fungera. Det är att antingen specialisera sig inom den agrara sektorn eller att göra legoarbeten till andra företag. I båda fallen innebär det ett ökat antal tunga transporter. Vägnätet är alltså en nyckelfråga för att ha näringarna kvar på landsbygden. Det här är också en nyckelfråga för att vi över huvud taget ska få människor i övrigt att bo kvar på landsbygden. Vägnätet är en nödvändighet för att klara av social service, äldreomsorg, skolor och så vidare, alltså en nyckelfråga för att få begreppet Hela ska leva att fungera. 18 Statsrådet (): All infrastruktur är viktig, inte bara på landsbygden utan också i de stora städerna. Vägen är viktig, järnvägen är viktig, liksom flyget, sjöfarten men också den infrastruktur som vi debatterade , nämligen bredband och 3 G och GSM-täckningen. Den spelar roll för enskilda personer och för företag. Om statens pengar inte var begränsade skulle man kunna lägga mycket mer pengar på allt. Men är statens pengar begränsade, precis som en familjs ekonomi har sina begränsningar, och då måste man prioritera. Vi har väldigt tufft prioriterat åtgärder riktade mot långtidsarbetslösa och åtgärder för att hjälpa kommuner som skulle behöva varsla kvinnor och män inom sin verksamhet att ha dem kvar. Det är också en viktig fråga för landsbygden. Det handlar om att försöka hitta en balans i helheten. Vi har aldrig någonsin satsat så mycket pengar på underhåll som vi nu gör med de . Det är också så att vi har öronmärkt riktade pengar mot tjälsäkring som vi nu gör med . Vi har verkligen ansträngt oss och tittat över landet var tjälsäkringen är ett problem. Ofta tror man automatiskt att tjällossning är någonting som man har i norra delen av och viker pengar dit. Det är inte riktigt rättvist. Ett landskap som har oerhört stora problem med tjällossningen är till exempel som kan ha upp till fem sex tjällossningsperioder. De kommer att få del av pengarna. Vi har gjort stora satsningar på vägen genom tiderna trots den lågkonjunktur som har varit då inte bara infrastrukturen utan också studiebidrag, barnbidrag och många andra saker fick stå tillbaka. Men har till exempel antalet grusvägar i vårt land halverats. Det är en medveten strategi att bygga bort de allra sämsta vägarna. Det arbetet kommer att fortsätta. Med de pengar som regeringen nu har fördelat och som ska fatta beslut om har satt upp mål för det fortsatta arbetet när det gäller trafiksäkerheten och att bygga bort grusvägar. Tre av de målen handlar om en tydlig koppling till det som tar upp, nämligen landsbygdsperspektivet. Till exempel är ett mål att alla statliga vägar ska vara framkomliga för lätt trafik med en vikt under 3 året runt . Då bygger vi bort de vägar som har den sämsta kapaciteten. säger att man klarar det till 2007. Man säger också att alla broar på viktiga näringslivsvägar ska ha full bärighet, det vill säga en bärighetsklass på upp till , det också under nuvarande planeringsperiod med de pengar som vi har avsatt. Slutligen säger vi att alla viktiga näringslivsvägar på lång sikt ska ha full bärighet året runt och inga restriktioner under tjällossning under ett normalår. De pengar som vi har fördelat räcker till en rad viktiga åtgärder. Men vi ska också ha en diskussion med näringsföreträdarna angående de här pengarna. Alla vägar är inte byggda för all trafik. Detta vet också åkare om. Det är viktigt att vi använder vägarna till det de ska användas till. Några av de vägar som vi har är byggda för lättare trafik därför att vi medvetet har försökt styra den tunga trafiken utanför centrum eller utanför landsorter. Då måste också åkerier och många andra följa det, så att man kör tunga fordon på vägar som är byggda för det tryck som fordonen för med sig. 19 (): Jag delar uppfattningen att landsbygd har vi i alla län. Jag tar bara exemplet från . Jag använde mitt första inlägg till att beskriva vägarna, men givetvis delar jag statsrådets uppfattning att det är en mängd problem som måste lösas. Precis som statsrådet tar upp är bredband en nyckelfråga för landsbygden. Vi blev utlovade för att vi skulle få bredband i hela landet. Men det har vi inte fått; vi väntar . Många av bygderna har faktiskt inte ens möjlighet att få ISDN, ADSL och så vidare till sina företag. Den här typen av väntan är naturligtvis inte bra för landsbygden. Det är fel signaler som skickas ut när man lovar en sak och sedan händer ingenting. Jag vill också betona det som statsministern sade i gårdagens frågestund, nämligen att vi måste se helheten i tillväxtbegreppet. Jag tolkar det som att landsbygdens företag ska ges lika möjlighet som övriga företag i landet att växa. Annat synsätt vore förödande för både tillväxten, miljön och möjligheterna att över huvud taget leva på landsbygden. Det är trots allt små och medelstora företag som är grunden för utvecklingen i . Det är där tillväxten finns att söka. Det är företag som stannar kvar i . Det är företag som har möjligheten att utvidgas om stöd ges. Det är företag som bidrar till såväl energiproduktion som en bra miljö. De ska stöttas. Stödet är ofta en fråga om attityder. Det är en fråga om att ha det som vi ofta upplever som självklara saker, som ett bra vägnät, bra förbindelser via bredband och liknande. Det här är jordnära företag som faktiskt bidrar till mycket av vår fritidsmiljö, också för storstadens boende. Det är verkligen ett område som man bör prioritera. 20 Statsrådet (): Att ge landsbygden förutsättningar för att utvecklas är viktigt också för de stora städerna. Jag vill understryka det, eftersom vi lätt hamnar i en debatt där vi ställer stad mot land, och det är ingen rättvis bild. Jag tror inte att heller tycker om den. Om det sker en utveckling på landsbygden skapar det förutsättningar också för utvecklingen i hela landet, och det är oerhört viktigt. Det är klart att företagsutveckling är beroende av många olika saker. har vi diskuterat vägar men också bredband. Men lika beroende av stöttning är man när det gäller forskning och utbildning och den typen av utveckling eller tillgången till kassaservice, som vi också utreder just nu med perspektiv på landsbygd och glesbygd, eller den kommunala servicen. Både i stad och på landet är det många faktorer som ska spela in för att företagen ska utvecklas. Lika viktigt som att det finns fungerande vägar och järnvägar för en företagare är det att det finns en barnomsorg så att anställda kvinnor och män kan lämna sina barn på dagis och därmed vara aktiva på arbetsmarknaden. Allt detta hänger ihop. Jag är medveten om att det runtom i vårt land finns ett eftersatt underhåll efter den lågkonjunktur som vi nu har haft. Därför är det fantastiskt roligt att ha kunnat presentera en infrastruktursatsning på vägar och järnvägar som handlar om . Utöver detta gör vi också stora satsningar via Rikstrafiken för att uppköpa trafik eller via den statliga bredbandssatsningen där staten är en aktör för att gräva ned bredband i de glest befolkade områdena där privata aktörer inte har något intresse av det. 21 (): Jag delar uppfattningen att man inte ska ställa stad och landsbygd mot varandra. Här måste vi gemensamt dra åt samma håll. Jag upplever att det finns en ärlig och uppriktig vilja i svaret att försöka att göra det bästa möjliga. Problemet är uppenbarligen bristen på pengar. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2003/04:386 om förändringar i kriminalvården 22 Justitieminister (): har frågat mig om jag kommer att verka för att anslå medel till en ny sluten riksanstalt, om jag är beredd att ompröva min rekommendation till om att inom ramen för större enheter försöka lösa problemen med platsbristen och om jag är beredd att anslå ytterligare medel till . Inledningsvis vill jag framhålla att jag delar uppfattning om att det behövs fler platser på våra anstalter. Det är därför positivt att inrättar 800 nya platser . Regeringen gav riktlinjer för hur den framtida anstaltsstrukturen ska se ut. Riktlinjerna innebär att anstaltsstrukturen ska bestå av färre men större enheter. Genom större enheter skapas en större flexibilitet för att bland annat möta tillfälliga beläggningstoppar och skiftande behov av säkerhet och behandling. Sammantaget ger detta effektiviseringsvinster jämfört med att behålla den anstaltsstruktur som finns med många förhållandevis små anstalter och häkten. Dessutom skapas bättre förutsättningar för att anpassa verkställigheten efter vars och ens individuella behov.