prot · GR09122 · 2004-05-26 00:00:00 — Att det sedan finns en historia som innebar att det fanns non-paper är ingenting som vi kan springa ifrån. Det var därför jag gisslade er för att vara historierevisionister. Detta är verkligheten. Här finns den svenska positionen. Den är fastslagen i riksdag. Hur den slutliga positionen blir vet vi inte, men alla är klara över att här finns olika åsikter här såväl som i resten av . Det kan man inte bortse ifrån. Att skulle vilja bortse ifrån det förstår jag, fru talman, men det är inte det som debatten gäller. 85 () replik: Det finns olika åsikter, men det finns bara en svensk position. Jag är ledsen att behöva rätta på den punkten, men det vi har att granska är inte huruvida andra länder har uppfattat den svenska positionen. Då borde vi rimligtvis ha kallat in andra länders stats- och regeringschefer till förhör i och frågat dem om de har uppfattat det eller inte. Men det är inte det vi har att granska. Vi har att granska huruvida statsminister har företrätt den svenska positionen. När vi tittar på det kan vi konstatera: Nej, det har han inte gjort. Tvärtom, han har företrätt en motsatt åsikt. Han har sökt övertyga meningsfränder om att de ska byta åsikt till den som varit och blivit hans högst personliga. Om någon minister har gjort ett formellt fel och begått ett misstag förtjänar denna kritik för det. Det är den socialdemokratiska ingången. Så sade i sitt inledningsanförande. Jag kan bara konstatera att det uppenbarligen inte gäller . står inte längre bara naken; nu står också bildligt talat naken, för han talade om att den svenska argumentationen har handlat om att behöver stärkas genom en vald ordförande. Nej, den svenska argumentationen har varit någonting helt annat. Men argumentation har låtit så. Han har nämligen argumenterat mot den svenska positionen. Det är därför han förtjänar kritik. Regeringens redovisning av statens inkomster och utgifter m.m. (avsnitt 2.1) och Senareläggning av EU-avgiften till nästa budgetår (avsnitt 2.2) 86 (): Vi övergår nu till att diskutera mera jordnära men ack så allvarliga frågor om budgettricksande och en senareläggning av EU-avgiften. Budgetlagen och med i den ingående budgettak har varit ett viktigt verktyg för att återge svensk offentlig ekonomi sin trovärdighet. Ett enigt konstitutionsutskott har konstaterat att regeringen vid en rad tillfällen lagt förslag som avvikit från budgetlagen. Dessa förslag har i och för sig tillkommit på ett konstitutionellt korrekt sätt, varför vi i strikt konstitutionell mening inte kan rikta någon formell kritik mot det sätt varpå regeringen hanterat budgetlagen. Inte desto mindre medför regeringens brist på lojalitet mot budgetlagen att förtroendet för densamma urholkas. Liksom vi förväntar oss av medborgarna att de lojalt ska följa de lagar som vi stiftar i kan medborgarna förvänta sig att regeringen lojalt följer de lagar som den själv har varit med att tillskapa. Det kan inte vara rimligt att regeringen genom en förvisso formellt korrekt hantering skapar en rad undantag när det politiska priset blir alltför högt. Jag ska nu övergå till att säga några ord i en närliggande fråga, nämligen finansministerns och regeringens åtgärd att inte betala EU-avgiften för sista uppbörden . Man senarelade betalningen till för att klara budgettaket. Denna åtgärd ådrog svenska skattebetalare en onödig kostnad på . Enligt budgetlagen är regeringen skyldig att vidta de åtgärder som krävs när det finns risk att budgettaket kommer att överskridas. Det finns dock en begränsning i regeringens hantering. Man får inte undandra sig förpliktelser som staten har enligt lag och avtal. Till och med finansministern medger att en senareläggning av EU-avgiften stred mot de förpliktelser som regeringen hade och som svenska staten hade mot EU. Regeringen har därigenom brutit mot budgetlagen. Regeringen har dessutom genom sitt förfarande ådragit svenska staten och dess skattebetalare en dröjsmålsränta på . Det är inte i överensstämmelse med budgetlagens krav på god hushållning. Genom sitt agerande har brutit mot gällande regler och överträtt sina befogenheter. Detta är allvarligt, och vi anser att regeringen och även förtjänar kritik för detta förfarande. Detta är allvarligt i och för sig, men regeringens brist på respekt för gällande regler får också allvarliga konsekvenser för det allmänna rättsmedvetandet. Varför ska den företagare eller arbetstagare som i har det lite kärvt snåla för att kunna betala sina skatter och avgifter till staten när staten själv bara skjuter upp sina åtaganden när det kärvar? Det kostar förvisso en slant, men sedan händer ingenting. För företagaren blir påföljden betydligt allvarligare om man underlåter att betala sina skatter och avgifter. Frågan måste inställa sig hos majoriteten: Är den metod som lanserat att rekommendera även för medborgarna? 87 (): Vi har under denna punkt ett par ärenden att diskutera som gäller regeringens sätt att utöva finansmakten och förhålla sig till de regler och lagar vi har på området. Jag ska huvudsakligen uppehålla mig kring regeringens handläggning av EU-avgiften. Vad är då fakta i målet? Fakta i målet är i huvudsak tre saker. För det första gjorde regeringen bedömningen att det fanns risk för att utgiftstaken i statsbudgeten skulle överskridas. För det andra fattade regeringen då beslutet att skulle låta bli att betala sin EU-avgift, såsom var stipulerat , och skjuta upp betalningen över till . För det tredje åsamkade detta svenska staten i dröjsmålsränta. Detta är vad vi vet. Detta är fakta. Frågan är hur vi ska bedöma detta från konstitutionell utgångspunkt. En möjlighet är att titta vad det står i 1 § i budgetlagen, där det föreskrivs tydligt och klart att det är viktigt att man ägnar sig åt god hushållning med statens pengar. I förarbetena nämns att det innebär att onödiga utgifter ska undvikas. Jag har svårt att se att det här är någonting annat än en onödig utgift, att dra på svenska staten i dröjsmålsränta, när det finns alternativ som inte skulle leda till att vi fick en dröjsmålsränta. Detta är knappast god hushållning med statens pengar, oavsett hur stor summan är. är medlem av Europeiska unionen, och det innebär en internationell förpliktelse för . Det innebär att vi måste följa de regler, avtal och regelverk som finns inom ramen för EU. Det är vi skyldiga att göra det är en del av EU-medlemskapet. Det står visserligen i budgetlagen att regeringen är skyldig att ingripa om utgiftstaken riskerar att överskridas. Men och här är den springande punkten regeringen, svenska staten, får inte göra det på ett sådant sätt att det leder till brott mot avtal, lag eller internationella förpliktelser. Finansministern har själv vid den utfrågning som vi hade med honom här i uttryckt det så att vi har avvikit från . Det är finansministerns ord. Då har finansministern redan erkänt att har förbrutit sig mot , och det förtjänar i sig kritik. Frågan är: Hur ska vi tolka det i förhållande till svensk lagstiftning? Jo, eftersom det står i budgetlagen att man inte får vidta åtgärder som innebär att man bryter mot avtal, mot lag eller mot internationella förpliktelser för att rädda utgiftstaket, innebär det också att regeringen genom den åtgärden har brutit mot budgetlagen. Det är svårt att komma till någon annan slutsats. Majoriteten reflekterar inte ens över detta och för inget resonemang om förhållandet till budgetlagen. Det som vi får lära oss när vi läser majoritetens ställningstagande är egentligen rätt häpnadsväckande. Utskottets majoritet skriver någonting som jag tror kommer att gå till historien: Utskottet vill betona vikten av att informeras om eventuella kostnader som kan uppstå i anledning av sådana beslut. Det är väldigt snällt att ge information om när regeringen bryter mot budgetlagen. Det är väldigt tacksamt. Det bästa vore om regeringen planerade sin ekonomiska politik och agerade på ett sådant sätt att man inte bröt mot budgetlagen, att man inte skämde ut inför våra samarbetspartner inom EU. Det borde vara det viktigaste för regeringen att göra, i stället för att säga att man ska informera . Följ de regler som gäller! Det måste vara beskedet från kammaren och utskottet här . Jag yrkar på den här punkten på godkännande av anmälan i reservationen. 88 (): Senareläggning av EU-avgiften i syfte att behålla statens utgifter under utgiftstaket är ganska intressant. Skälet för den här bokföringsmässiga manipulationen skulle enligt regeringen och vara statens trovärdighet i synnerhet inför de finansiella marknaderna. Min mycket enkla fråga är: Hur påverkas trovärdigheten av redovisningsmässiga manipulationer? Hur påverkas trovärdigheten av att inte uppfyller sina internationella förpliktelser? Felet, fru talman, eller trovärdighetskonflikterna, ligger förstås i att staten inte har tillräckliga budgeteringsmarginaler. Då vill man gärna slå blå dunster i ögonen på omvärlden för att visa att man tekniskt klarar utgiftstaket. För ett vanligt bolag skulle revisorerna ingripa inför ett sådant beteende. Det är de faktiska kostnaderna det handlar om. Upplupna kostnader ska bokföras på rätt år. Så är det för vanliga bolag. Men döljer verkligheten under utgiftstaket med redovisningsmässiga manipulationer. 89 () replik: kommer ett debattekniskt grepp i den högre skolan. Jag vill bara ta tillfället i akt att säga att jag inte yrkar på godkännande av anmälan i reservationen, vilket det eventuellt kunde ha verkat som jag gjorde i mitt anförande. 90 (): Är det fel att ha ordning och reda i finanserna? Ska man kritiseras för att man vill ha ordning och reda i sin ekonomi? Nej, jag tycker att varken privatpersoner, föreningskassörer eller företagare som vill ha ordning och reda i ekonomin ska kritiseras. Framför allt finns det ingen som helst anledning att ge en politisk kritik mot en finansminister som sköter sig utmärkt. Det nya systemet med utgiftstaket har fungerat i sju eller . En gång, 1993, hamnade man i det läget att marginalerna blev så små att man måste vidta några åtgärder för att inte komma i ett sluttande plan i trovärdigheten mot finansmarknaden, för att det inte skulle påverka räntorna och för att det inte skulle påverka inflationen, utan att man skulle hålla sig inom utgiftstaket. Ska finansministern ha kritik för att han vidtar åtgärder? Vi kommer ihåg finansministrar som bara lät det gå. Är det att det är totalt glömt vad som då hände? Har vi så kort politiskt minne? Eller är det förnekelsen hos de borgerliga partierna som skiner igenom? För min del är svaret glasklart: Man kommer ihåg. Man vill inte kännas vid det. Då inträffade det att när som finansminister insåg att här började marginalerna bli för små, och man ville inte riskera att utgiftstaket skulle brytas, gick man till med nya beslut, med godkännande. EU-avgiften var det man hade, när prognoserna började visa om man skulle klara utgiftstaket eller inte. Då fanns det naturligtvis olika alternativ för hur man skulle justera det. Det viktigaste var att regeringen beslutade och gav finansministern i uppdrag att komma med ett beslut för regeringens och finansernas bästa, så att utgiftstaket hölls. Man tog ekonomiskt ansvar. Då beslutade att avgiften till EU skulle senareläggas för att gå över . Det blev en kostnad, en straffavgift. Det är ingen som är glad över det, allra minst . Men alternativen förskräckte. Det hade varit större kostnader, större bekymmer , om man inte hade gjort så här. Det blir lite patetiskt när , som inte direkt är nyansernas mästare i den politiska debatten, säger att han skämde ut . Ni kan ju titta på ratinglistor och andra bedömare var står när det gäller den ekonomiska politiken sedan och den socialdemokratiska regeringen tog över. De har bara stigit för år och får erkännande efter erkännande. Skämmer ut , säger . Annars har vi blivit kritiserade för att vara i EU-sammanhang, den som ska vara först med att rätta sig efter nya lagar och paragrafer. Vi ska alltid vara bäst på att implementera nya beslut från EU och så vidare. Det blev en försening , som vi i och för sig fick betala för. Skulle det skämma ut ? Jag tror att och finansminister har en något högre trovärdighet än i den frågan. Det blir lite olyckligt när man kallar det för manipulation. Det handlar inte alls om det, utan man har tagit ansvar. Man har fixat det här. Det kostade en peng extra. Alla människor tycker naturligtvis att ett antal miljoner är väldigt mycket pengar. Men det är klart, man måste se det i relation till en budget som omfattar . Det är inget eftersträvansvärt, ingenting som har skett förut. Jag känner så pass väl att jag har en stark känsla av att det inte kommer att hända igen. Det viktiga är att han tog ansvar när det behövdes. 91 () replik: sade att jag inte var nyansernas mästare. Jag tvekar inte att tala klarspråk när det behöver talas klarspråk. Här var det så att regeringen inte hade ordning på finanserna. Det är därför den tvingas till den här typen av manipulationer. Visst är det så, , att den åtgärd som regeringen vidtog genom att skjuta betalningen av avgiften från ett datum till ett datum inte ledde till att de faktiska, reella utgifterna för staten förändrades? Jo, de förändrades genom att vi fick betala i dröjsmålsränta, så våra utgifter ökade. Men de faktiska grundläggande utgifterna för förändrades inte. Det var ren manipulation som regeringen ägnade sig åt. Det blir väldigt egendomligt. Finansministern har själv sagt i vår utfrågning att genom den åtgärd som regeringen vidtog har avvikit från . Det var vad finansministern själv sade. I budgetlagen 42 § står att regeringen ska inskrida om utgiftstaken riskerar att överträdas. Men det står också att man inte får göra det på ett sådant sätt att man bryter mot lag, avtal eller internationella förpliktelser. är medlem av EU. Det är en internationell förpliktelse. Vi har brutit mot budgetlagen. sade tidigare att man granskar det här med öppna ögon och om det är så att socialdemokrater har brutit mot regler ska de kritiseras för det. Varför får inte finansministern kritik när han själv har erkänt att han har brutit mot ? 92 () replik: Vi är tillbaka på ruta 1: Vilket alternativ fanns det? Det är lätt för att säga: Herregud, så det har blivit. har ju inget ansvar. Han har inte kommit med något förslag om vad alternativet var. Hans partivänner lät det bara gå. Så kan man också resonera. Men och den socialdemokratiska regeringen är inte lagd åt det hållet. Det är klart att ingen är nöjd. Det sade öppet och ärligt: Ingen är nöjd när man måste vidta åtgärder som kortsiktigt kostar ett antal miljoner. Alternativen hade varit mångdubbelt värre, men det är ju ingenting att låtsas om. Det brott som blev var en försenad medlemsavgift. För det får man en straffavgift. Sådant kanske har hänt fler naturligtvis inte , för han är ju perfekt. Men du kanske känner någon som har varit med om det. Han tog sitt ansvar och fixade det här. 93 () replik: Om finansministern fixade det här eller inte återstår att se. Det är inte mitt ekonomisk-politiska alternativ som är uppe till granskning. Det är inte heller regeringens ekonomisk-politiska alternativ som är uppe till granskning. Vi skulle i och för sig kunna diskutera det långt om länge här, jag och . För den som eventuellt lyssnar på debatten är det barockt ur ekonomisk-politiskt perspektiv att diskutera vad som skedde och lasta över den ekonomiska debatten, när det är ni som har haft det ekonomisk-politiska ansvaret i mer än . Det är inte den intressanta frågan. Det är inte heller den fråga vi granskar här. Här gäller det den konstitutionella frågan. I budgetlagen står det att man ska ingripa så att utgiftstaken inte överskrids. Det står där. Men det står att det inte får ske på ett sådant sätt att det innebär brott mot avtal, regler eller internationella förpliktelser. Finansministern har själv erkänt att man har brutit mot en internationell förpliktelse. Varför vågar ni inte kritisera finansministern när finansministern själv indirekt erkänner att man har gjort fel? , er gruppledare i utskottet, har sagt att man går in med öppna ögon och om socialdemokratiska ministrar har gjort fel ska de få kritik för det. Det gäller tydligen inte längre. Här verkar det handla om att vara regeringens generaladvokat och få det till en diskussion om den ekonomiska politiken i sin helhet. Men det handlar inte om det i detta fall. Frågan är om det är lämpligt av regeringen om det är rimligt, om det är i enlighet med de lagar och regler som gäller att bryta mot och därmed också indirekt bryta mot budgetlagen. Kan du svara på den frågan, ? 94 () replik: Svar: ja. Det brottet var inte av sådan art att det bröt mot budgetlagen. Det är konstaterat. Däremot hade det fått värre konsekvenser om man hade spräckt utgiftstaket. Jag har sagt det upprepade gånger, men det kanske behövs. Det är klart att man inte får hänvisa till historien. Men det finns någonting som heter att man ska lära av historien, , för att kunna blicka framåt och inte göra om samma misstag. Vi vet hur det var att städa upp. Det tänker vi inte göra en gång till. Man kan tycka att en liten sak som att bryta mot det som sägs om utgiftstaket inte skulle vara av den arten att vi hamnade i samma läge som då. Det är möjligt. Men eftersom den principen är fastlagd gjorde finansministern och regeringen den bedömningen att det var bättre att göra det lilla avsteget när det gäller avgiften till EU och ta den ekonomiska extrautgiften bara för att se till att hålla ordning och reda. Jag tycker faktiskt att det inte bara är eftersträvansvärt att ha ordning och reda på ekonomin. Jag påstår till och med att det är en finansministers skyldighet. Eftersom han nu har skött det här och inte hamnat i den här situationen förr kan man inte säga att bara för att det en gång blir en liten miss skulle hela förtroendet vara borta. Det finns ingen som helst anledning, varken internationellt eller gentemot medborgarna i . 95 () replik: säger att finansministern tog sitt ansvar. Ja, det kanske han gjorde. Men alla vi som tar vårt ansvar då och då måste göra det inom gällande regler. Jag tror att vi kan vara överens om att man genom att skjuta på avgiften bröt mot budgetlagen. Då kan man inte undgå att ställa frågan: Är det tillåtet för andra att föra det här resonemanget? Jag träffar mängder av företagare som säger: är det ebb i kassan. Checkkrediten är slut. Vad gör jag? Jag kanske kan betala leverantörerna eller de anställdas löner, men skatterna och avgifterna kan jag inte betala. Jag kanske får pengar om eller så. Ska man då rekommendera den företagaren, med finansministern som förebild, genom att säga att strunta i skatter och avgifter. Det ordnar sig nog alltid, för du tar ju ditt ansvar mot dina anställda och dina leverantörer. Är det så vi ska ha samhället så tror jag inte att det fungerar särskilt väl. 96 () replik: Jag tror inte att man ska uppmana någon, varken finansminister, företagare eller privatperson, att hamna i en sådan ekonomisk situation att man får problem. Självklart ska man inte uppmana till detta. Det är synd att man inte får ta hjälp, för det sitter en person på läktaren som jobbar i professionen gentemot företagare och som har diskussioner med olika företagare just om hur man ska lösa det här. Det är klart att man kan dra över på krediter. Man kan göra vissa sådana saker. Men det kostar en avgift. Det här kostade en avgift för , finansministern, och för regeringen, staten och i slutändan för oss skattebetalare, tack för hjälpen, ni som sitter här i kammaren. Men han tog som sagt ansvar. Han tog den kostnaden. Alternativen hade varit förödande. 97 () replik: talar om att man hamnar i en sådan situation att man tvingas till sådana här nödåtgärder. Det är egentligen där som kritiken är allvarlig mot . Han försatte i en sådan situation att det blev nödvändigt att tumma på reglerna. Med god hushållning av landets ekonomi hade vi inte varit där , utan vi hade haft de marginaler som hade krävts. Det är allvarligt när man tar så lätt på de förpliktelser vi har enligt budgetlagen och gentemot våra vänner ute i . 98 () replik: Vi hade ju en diskussion om att vi skulle försöka hålla nere debattiden. Det känns lite frustrerande att samma fråga upprepas fyra gånger och att jag ska ge fyra likadana svar. Det var inte ett brott mot budgetlagen. Det var viktigt att hålla utgiftstaket. Finansministern ansåg sig tvungen att skjuta på avgiften till EU. Det kostade några miljoner, och det ansvaret tog vi. Alternativet hade varit sämre. 99 (): Av hänsyn till debattens längd ska jag fatta mig kort. Budgetlagen är tydlig. Vi har behäftat de svenska politikerna med ansvar för budgeten och finanspolitiken med en tvångströja som säger att utgiftstaken i varje skede, i varje läge, måste skyddas och att de åtgärder som behöver vidtas för att göra detta ska vidtas. Man kan i och för sig fråga sig om det är en vettig politik. Man kan i och för sig fråga sig om det är en sund politik att behäfta politiker med den typen av tvångströjor. Men den finns där. Budgetlagen fungerar så. För att komma till rätta med de problem som man såg möjligen skulle komma i och med att utgiftstaken möjligen skulle kunna överskridas valde finansministern att skjuta på EU-avgiften. Det var en rimlig åtgärd. Det var en åtgärd som ligger inom ramen för regeringens befogenheter på finansmaktens område såsom det föreskrivs i regeringsformen. Det ledde till en viss avgift för precis på samma sätt som det kan bli avgifter för en privatperson som tvingas göra samma sak för att rädda sig ur en besvärlig situation. Den avgiften var betydligt, avsevärt, mindre än den kostnad det hade blivit om vi inte hade hållit oss inom utgiftstaken. Det var åtminstone den bedömning som man gjorde på . Till utskottets ställningstagande fogas ändå en mening. Vi skriver: Utskottet vill betona vikten av att informeras om eventuella kostnader som kan uppstå i anledning av sådana beslut. Det är ett steg framåt. Det som är gjort ligger inom regeringens befogenheter på finansmaktens område. Men utskottet skriver nu i sitt ställningstagande att bör informeras om också den här typen av beslut om de kan tänkas leda till en kostnad. Det är en skärpning. Det är ett steg framåt. Som sådant förtjänar det inte att häcklas utan möjligen att applåderas av dem av ledamöter som kanske aldrig har att själva se fram emot att ta plats i en regering. 100 () replik: Jag ska inte instämma i anförande. Jag har bara en mycket kort fråga. Vad anser om detta: Borde inte upplupna kostnader föras på rätt år? 101 () replik: Det var en spännande fråga till en person som inte tycker om den typ av tvångströjor som man nu har fäst. Hade vi inte haft en tvångströja i form av utgiftstaken, hade vi haft en friare form av möjligheter för att göra en budget, hade man inte behövt göra på det här sättet. Det är de regleringar som kommit till i djupt samförstånd med borgerligheten och parti som lett till att man för att hålla utgiftstaken tvingas skjuta på utgifter . Svaret på fråga blir på det sättet tvetydigt. Nej, egentligen borde man inte behöva göra det. Egentligen borde man kunna göra det på rätt datum. Men parti och andra partier har fastställt en budgetlag som säger att man ska göra på ett visst sätt, som säger att man ska ta till alla åtgärder för att se till att utgiftstaken inte bryts. Det var också vad finansministern gjorde, och det är nu vad borgerligheten vill att han ska kritiseras för. upphandling av ekonomisk och juridisk rådgivning (avsnitt 3.3) 102 (): I denna intressanta och spännande kavalkad handlar det alltså nu om upphandling av ekonomisk och juridisk rådgivning. Här finns en anmälan som tar upp två avtal om rådgivningstjänster som har slutits av , dels med en revisionsfirma, dels med en advokatbyrå. Frågan som ställs i anmälan och i denna granskning är om man därvid har följt 5 kap i lagen om offentlig upphandling (), som man ju bör göra. är det en tekniskt lite komplicerad fråga, det här. Jag ska inte fördjupa mig för mycket i detaljerna.