prot · GR0992 · 2004-04-01 00:00:00 — Den skillnaden har skapat stor förvirring i den svenska debatten och kommer att leda till en diskussion här senare i vår om vad det är vi egentligen säger nej eller ja till. Vi vill ha fri rörlighet, men vi vill se initiativ för att få förändringar i bidragssystem. Då duger det inte att hänvisa till eller till mig för att vi ska prata med partivänner. Just nu får vi en återrapportering av statsminister som agerat inom EU-systemet. Vi har ofta påpekat att det är konstigt att en minoritetsregering har denna suveräna möjlighet att uttolka och i efterhand återberätta vad som faller denna regering in. De initiativ vi kan framställa inom EU-systemet kan inte jämställas med vad ska göra. Jag skulle därför vilja ha en bättre beskrivning av vilka initiativ som de facto har tagits eller som regeringen avser att ta. Annars känns det som om det har varit tomt prat för mycket lite verkstad. 124 Statsminister (): Jag tänker inte vända mig till och be honom om assistans i den här diskussionen. Det kan jag göra till en folkpartist som har en annan utgångspunkt, men inte till en moderat. Den bördan ska jag inte lägga på hans axlar. Det är tydligt att inte ser kopplingen mellan de två frågor det här handlar om. Vi har risken att man med underbudskonkurrens kringgår kollektivavtalen. Det innebär att människor får arbeta och kanske leva under mycket besvärliga villkor, något som i sin tur mycket väl kan resultera i att man får ett överutnyttjande av de sociala förmånerna. Det är den kopplingen vi har sett och pekat på. Det handlar både om kollektivavtalen och om våra sociala systems öppenhet. De ska vara lätta att tillgå. Så vill vi gärna ha det också i fortsättningen, men inte baserat på att man exempelvis arbetar . För att klara detta behöver vi arbeta på två nivåer. Vi behöver försöka påverka de europeiska regelverken. Det tar tid. 1408 har efter snedstrecket siffrorna 71. Det betyder att detta direktiv togs 1971. har man försökt ändra på det. Vi kommer inte från svensk sida att kunna ändra på det . Vi får ändra en del i vår egen lagstiftning. För det behöver vi ha en period då vi kan anpassa vår lagstiftning för att möta den nya situationen det kallas för övergångsregler. Till det säger nej. Till det säger också andra partier i denna kammare nej. Det beklagar jag. Det är det det handlar om. Det huvudsakliga jobbet görs här hemma. 125 (): Det är synd om som ser så mycket som alla andra är blinda för. Några andra partier i denna kammare, sade . Det är väl så att alla partier i denna kammare, utom Socialdemokraterna, har landat på denna uppfattning, eftersom vi menar att det går att förena fri rörlighet med att ta initiativ till förändringar i bidragssystem. Jag undrar om svenska folket, som har hört prata om social turism och senast om skattefrälse om jag har förstått det rätt i , tror att det är en handlingskraftig statsminister som agerar gentemot just detta bidragsutnyttjande. Återrapporteringen är att det nu ska redovisas lite konsekvenser. Det är inte alls några handfasta initiativ, inte alls början på regelförändringar som må ta tid, men de måste ju åtminstone sättas i gång. I stället är det en skrivelse till riksdag, och alltmer tydligt också en överflyttning av budskapet till att handla om arbetsmarknadsregler, facklig kontrollmakt, möjligheter för myndigheter att styra vem som ska få komma hit. Det är nog en riktig bedömning, , att det inte är och Socialdemokraterna som ska göra upp om detta. Frågan är vem som över huvud taget håller med i den beskrivning han just har givit. 126 Statsminister (): Jag hoppas att det i denna kammare finns en majoritet för att skydda kollektivavtal. Jag hoppas det. Vi får se om det finns en sådan majoritet. Vi vet ju att aldrig har varit anhängare av den typen av reglering på svensk arbetsmarknad. Vi fruktar att den här situationen ska bryta upp en del av de grundläggande skydd vi har skaffat de sämst ställda på den svenska arbetsmarknaden. Det talar vi om. Jag väntar mig inget stöd på denna punkt från och hans moderater. Tvärtom finns det inte så sällan uttryckt i moderat press kanske också i en och annan liberal tidning en glädje över att man med denna öppning kan komma att bryta upp det man kallar för stelheterna på svensk arbetsmarknad. Läs det som kollektivavtal, fackliga rättigheter och annan typ av skydd för de mest utsatta som har byggts genom kollektiva insatser. Vi kommer inte att vika på den punkten. Vi tar strid om detta. Vi kanske förlorar den striden i den här kammaren. Vi fortsätter den i så fall. eller senare kommer det att visa sig att vi hade rätt på den här punkten. Om det är så kommer frågan att komma tillbaka till denna kammare. Jag gör bedömningen att här finns en majoritet för detta skydd. 127 (): Först vill jag säga tack till statsministern, som kommer hit och rapporterar och ger oss möjlighet att ställa frågor om de viktiga Europaärendena. Jag vill fokusera på konstitutionen och regeringskonferensen. Jag gjorde det också i sist när vi möttes. Jag ställde då frågan om när det kunde vara möjligt att få se ett resultat och slutförhandlingar. Statsministern var pessimistisk och sade att det finns stora problem och att det kan komma upp stora problem. Det finns en skrivning här i rapporten, och vi har också hört om det , om att det förhoppningsvis blir en slutförhandling . Det är mycket som talar för det. Det gör att jag funderar lite grann på vilket engagemang den egentligen har i frågan. Ser man fler problem än möjligheter? Jag har tidigare uppfattat statsministern som någon som verkligen drar framåt i de europeiska frågorna, inte minst efter vårt eget ordförandeskap. Men jag tycker att jag upplever en annan tendens . Är det på det sättet? Med anledning av detta vill jag ställa en fråga: Skulle vi kunna få veta lite mer om vilka knäckfrågor det är som återstår till ? Kan statsministern också vara så pass öppen att vi får veta vilka länder som har störst bekymmer med att kompromissa? Hur ser det ut? Hur är kartan? 128 Statsminister (): Jag vill inte peka ut några enskilda länder här i kammaren. Det blir fel. Dock kan jag säga så pass mycket att det är klart att en polsk regeringskris i slutfasen av förhandlingsomgången mycket väl kan riskera att göra det hela extra komplicerat. är ett av de länder som hade de största svårigheterna med den kompromiss som var framme efter konventet och som diskuterades under ordförandeskap. ska inta en ny position och göra en ny start och kan i det läget gå in i regeringskris. Det är ett exempel. Jag ska inte säga att jag är pessimistisk. Okej jag tror på den goda viljan. Den finns där. Men jag är så pass erfaren numera den som med något undantag kanske har allra längst tjänstetid vid detta rådsbord att jag vet att när en viss konflikt är undanröjd kan det mycket väl visa sig att det fanns en annan konflikt som doldes bakom den. Jag vill inte peka på någon särskild, men om det här nu resulterar i att vi inte kan fullfölja detta under det irländska ordförandeskapet så är det förstås en väldig motgång för unionen. Låt oss omgärda det här med lite reservation innan vi håvar in det som klart, så att vi inte blir överoptimistiska. Vi ska göra vad vi kan. Jag har sagt det förut, och jag kan säga det igen: Hade det handlat om att anta eller förkasta konventets resultat så hade vi hellre antagit än förkastat. Jag ser inga större svårigheter för oss i slutförhandlingarna. Vi borde kunna hävda de positioner som vi redan i praktiken hade fått hem under det italienska ordförandeskapet. Det är klart att allt vårt agerande bygger på det resonemang vi har fört med och de synpunkter och åsikter som har gett uttryck för. 129 (): Tack så mycket för det svaret, statsministern! Jag vill utmana statsministern på lite större öppenhet när det gäller de svenska prioriteringarna. Det blir lätt så att man åker till eller någon annanstans inom unionen och förhandlar, och sedan kommer man hem och har alltid fått igenom det som man önskar. Det är den bilden svenska folket får. Men innan ni åker till slutförhandlingarna skulle det så klart vara spännande att veta hur prioritetsordningen ser ut när det gäller de svenska intressena. Då har vi något att jämföra med när statsministern kommer hem med resultatet . 130 Statsminister (): Det finns ingen annan prioritering nu än den vi gjorde inför slutförhandlingen . Det är samma förhandling och samma positioner som ska köras en gång till. Om jag ska nämna en svensk huvudprioritering så är det att vi får ett resultat. Det finns inte någonting farligare för unionen än att än en gång hamna i något slags moras, som är av det slaget att vi inte har en författning, och fortsätta att växa. Det är det värsta som kan inträffa. Om vi förutsätter att vi får ett resultat så är en viktig svensk fråga självfallet att se till att det som finns i fördraget, exempelvis sådana områden som vi förut pratade om, allmänna tjänster av social karaktär, inte blir för marknadsstyrt. I de konstitutionella frågorna känner jag mig ganska trygg mot bakgrund av den diskussion som vi har fört här i kammaren. Jag hoppas nu att ordförandeskapet kan lösa det här. 131 (): Tack, statsministern, för informationen från toppmötet! Det har diskuterats en hel del om övergångsregler. Från vårt partis sida har vi sagt: Vänta och se; vi tar problemen när de kommer. Jag skulle vilja ställa en fråga angående konstitutionen. Försvarsfrågan har diskuterats ganska mycket i den här kammaren. Är det en fråga som kan dyka upp som en ny knäckfråga? Den har ju orsakat problem tidigare, men verkade bli löst under det italienska ordförandeskapet. Jag har också en fråga som handlar om Lissabonöverenskommelsen. Kommissionen har föreslagit att ska införa lättnader för dem med de lägsta lönerna och att man ska underlätta för människor att starta nya företag. anser att vi har sett väldigt lite av den varan i den svenska politiken. Är det saker som statsministern tror återkommer i olika sammanhang? Hur ser statsministern på att vi inte med vår del drar upp hela EU:s genomsnitt för bland annat sysselsättning och inkomster och den stora, viktiga bit som handlar om att ha en stark konkurrenskraft jämfört med övriga delar av världen? Kan det vara någonting som kan återkomma? 132 Statsminister (): Det är klart att de här frågorna kommer att stå i centrum för både inrikespolitisk och europeisk debatt. För vad handlar Lissabonstrategin om? Den handlar om att skapa arbete åt människor. Arbete skapar välstånd. Välstånd vill vi fördela rättvist, så att det skapar framtidstro och optimism hos alla. Det är det det handlar om. Egentligen handlar allt politiskt arbete i stor utsträckning om detta. Vi jämför oss med varandra, och vi kan se att klarar sig bättre än de allra flesta länder. Det kan vi vara stolta över, men inte nöjda med stolt men inte nöjd. Det är klart att vi kan lära mycket av andra. Vi kan bli bättre. Men vi är långt ifrån det läget att vi är sämst. Vi är bland de främsta i . På några områden har vi valt en egen modell. Vi har ett högre skattetryck än i övrigt. Det finns inget belägg för att det skulle resultera i en lägre tillväxt. Snarare kan man säga att de länder som har högst skattetryck i just nu också har den högsta tillväxten. Jag är försiktig också där med slutsatser. Det handlar om hur vi använder gemensamma medel och hur effektiva vi är i det avseendet. Jag tror att Lissabonprocessen kommer att visa sig som mest kraftfull när väl världskonjunkturen vänder uppåt. Mycket av det som vi har gjort i är på ekonomins utbudssida, som gör att det fungerar bättre i ett läge då konjunkturen vänder. Då kan det här bli riktigt bra för , och troligen också för . Jag förutser inte, fru talman, att försvarsfrågan återigen kommer upp. Den blev avgjord i samband med det italienska ordförandeskapet. I mina samtal med förbundskanslern fanns det ingenting hos honom eller i hans position som antydde att detta var angeläget att ta upp igen. Det bekräftas också av samtal med andra europeiska ledare. 133 (): Det var ju skönt att försvarsfrågan är löst, för det är en sådan fråga som orsakar oro på många ställen. En annan fråga, som är mer framåtsyftande, är den diskussion som förekommer i Lissabonstrategin om att förbättra och utöka samarbete om forskning och utveckling. Det gäller även hur man ska få forskningsresultat till att bli nya företag och få en produktion av detta. Hur ser statsministern på de frågorna i ljuset av att det kommer tio nya länder? Hur kommer deras forskning och utveckling att kunna inlänkas med och ytterligare förstärka det tidigare europeiska samarbete som har funnits i EU-15? 134 Statsminister (): Det är naturligtvis en ganska grannlaga uppgift att smälta samman nationella forskningskulturer. är den troligen nödvändig, för jämför vi med ser vi att vi släpar efter. ligger där i topp som det land som satsar mest som andel av sin ekonomi på just forskning och utveckling. Jag är inte säker på att det här kommer att vara så framgångsrikt i EU därför att det finns så oerhört mycket nationell prestige kopplad till forskningsinstitutioner. Jag tror att de flesta i festtalen kommer att vara överens om att det här behöver vi samordna, koordinera, bättre. Men jag tror att det blir väldigt besvärligt. Vi ska göra vad vi kan, för jag tror att vi måste skapa olika centrum i där vi kraftsamlar centrum som är av ett sådant slag att de kan vara ledande i världen. Ingenting annat duger för en kontinent av vårt slag, men lätt kommer det inte att bli. Många av de nya medlemsländerna har gamla utbildningssystem som bitvis har varit av utomordentligt hög kvalitet. På andra områden har de haft en, ska vi säga, lite irrelevant läroplan. Men på vissa områden, inte minst inom naturvetenskap, har det varit en mycket hög kvalitet. De borde på så sätt kunna bidra till att på vissa områden höja den europeiska kvaliteten. 135 i (m): Det är alltid spännande att höra den här återrapporteringen men tråkigt när statsministern nu talar om övergångsregler i de nya länderna och jämför de övergångsregler som även vi hade med det stora ingrepp som sker i en av de fyra fundamentala friheterna för unionsmedborgare som om det var vilka övergångsregler som helst vi diskuterar. Helt klart var det inte något av de nya länderna som eventuellt hade en invändning, utan enligt den återrapportering som jag har hört från andra håll var det definitivt mer än ett medlemsland som tog upp just denna inskränkning i den fria rörligheten som det gamla EU nu till stor del ägnar sig åt. Jag har också en anledning att återkomma till diskussionen om kollektivavtal i . När vi moderater i säger nej till arbetstidsdirektiv och inte lika mycket detaljreglering av bemanningsföretag på europeisk nivå gör vi det just därför att vi har mer tilltro till de svenska kollektivavtalen än att vi ska detaljreglera den svenska arbetsmarknaden från . Det finns alltså faktiskt en stor medvetenhet om kollektivavtalens fördelar hos de svenska . Det symtomatiska är att det är Socialdemokraterna som , i sin iver att reglera EU mer och göra inskränkningar, är beredda att faktiskt dra undan möjligheter för de svenska kollektivavtalslösningarna. Men det är inte det som min fråga gällde, utan den gällde diskussionen med anledning av antagandet av solidaritetsklausulen och också Europeiska rådets diskussion om Kosovo och . Här är det uppenbart att det finns stora behov men också höjda ambitioner från EU:s sida med en internationell insatsförmåga. har man ju träffat en överenskommelse om att kunna ha 60 000 man. Men redan veckan efter toppmötet sände försvarsministern och Försvarsdepartementet ut signaler om att ska planera utifrån att man inte ska uppfylla ingångna åtaganden. Det här tycker jag visar på bristande engagemang och dålig delaktighet i att vilja fullfölja de åtaganden som man varit med och fattat beslut om i . Jag tycker att det är väldigt viktigt att vi lever upp till de åtaganden som vi tillsammans gör för att gemensamt med andra säkra friheten och freden. 136 Statsminister (): Det gäller två frågor först kollektivavtalen. Ja, det är ingen fråga, utan det är ett påstående. Om nu känner så varmt för kollektivavtalen, se då till att fackföreningarna har möjlighet att följa upp att de också efterlevs! En av de saker som diskuteras och som ligger på bord är möjligheten för fackliga organisationer att också gå in och kolla om de avtal som man påstår sig ha tecknat också efterlevs. Om det är så att tycker att det är viktigt med kollektivavtal, se då också till att man kan följa upp om de efterlevs annars är det ju bara tomt prat! Sedan har vi diskussionen om de fredsfrämjande och fredsbevarande insatserna och kanske också en fredsframtvingande insats allt med FN:s eller mandat. Vi vill göra vår insats i det sammanhanget, och kommer att göra vår insats. är ett av de länder som där har varit mest aktivt detta i relation till sin storlek. Vi har ställt upp när FN har kallat, och vi tänker göra så också i fortsättningen och satsa våra resurser på detta. Därutöver, och detta är det viktigt att säga, gör en oerhört stor fredsfrämjande insats genom vårt bistånd. Inget annat land, med undantag av , använder en så stor andel av sina gemensamma resurser som till att förebygga konflikter genom att se till att världen blir drägligare att leva i för fattiga och utsatta människor. Om nu har detta starka engagemang för fredsfrämjande insatser, backa då också upp besluten om biståndet! 137 i (m): Vi tycker att det är rimligt att man kan använda biståndspengar till att göra militära insatser i till exempel . Det finns ju goda möjligheter att använda biståndspengar för fredsfrämjande insatser och för att samverka mycket mer över gränserna. Det finns absolut ingen motsättning i detta. Tomt prat, säger statsministern. Men jag undrar om socialdemokratin och arbetarrörelsen i ändå inte ser en risk i den svenska kollektivavtalslösningen på arbetsmarknaden när nu EU går in och detaljreglerar mer på arbetsmarknadens område. Jag gör det i alla fall. Det är därför som vi har haft anledning att tidigare diskutera arbetstidsdirektiv och bemanningsföretag. Men det var inte det som ni diskuterade på toppmötet utan det var just detta med att kunna gå vidare och att skapa muskler bakom orden om att ha en större insatsförmåga i den europeiska unionen. Därför har jag en direkt fråga: Har regeringen redan bestämt sig för att konceptet med stridsgrupper inte är aktuellt för svensk del och att vi inte tänker oss kunna bidra med en hel egen stridsgrupp i det tänkta EU-upplägg som för fullt diskuteras i ? 138 Statsminister (): Som svar på den sista frågan kan jag på en gång säga: Vi tänker inte bidra med en egen svensk stridsgrupp. Det har, såvitt jag vet, aldrig varit aktuellt. Någon har kanske drömt om detta, men regeringen kommer inte att göra det. Att vi sedan tillsammans med andra kan bidra i olika sammanhang är möjligt, men vi får se vad resurserna räcker till. Återigen: Glöm inte biståndet! Det är väldigt mycket fokus på den militära personal som sänds ut. Ett av de länder som har den längsta närvaron i med mest människor aktivt genom nationella insatser, pengar, är men i det afghanska skolsystemet. Det är tusentals afghanska lärare som bekostas med svenska biståndsmedel detta framdrivet av de svenska Afghanistankommittéerna efter övergrepp på detta land för väldigt länge sedan. Det är också en insats som vi måste vara stolta över och lyfta fram. Allt är inte militärer! 139 i (m): Jag vill bara göra en rättelse. Jag ber om ursäkt om det ger en möjlighet för statsministern att misskreditera mitt engagemang för frihets- och fredsinsatser. När jag översätter det som på EU-språk kallas för battle groups talar jag om stridsgrupper i . Det koncept man använder i EU, med 1 500 man som ingår i en battle group, översatte jag till stridsgrupp. Statsministern försöker nu få mig till en stridis som vill ut och kriga i . Men det är inte det som det handlar om, utan det handlar om att våra svenska soldater förvisso i en ny tid utsätts för kanske mer besvärande situationer än tidigare och riskerar att komma i verkanseld. Det handlar om att säkra frihet och fred, inte alls om några stridande förband som jag här vill sända ut. Jag vill se att vi kan bidra inom ramen för vår egen kapacitet, förmåga, och ledningsvilja när det gäller att vara med i den 60 000-mannainsats som EU så väl behöver. 140 Statsminister (): Jag har ingen som helst avsikt att misskreditera . Hennes inlägg får stå för sig själva, och det gör de. Om hon översätter battle group med stridsgrupp är det hennes översättning. Vad jag resonerade om var 1 500 svenska soldater färdiga att rycka ut någonstans i vår värld. Det blir det inte, och det var det som jag svarade på. Det kan bli några om det blir 500 eller 300 vet jag inte men tillsammans med något annat EU-land. Vi kommer icke att ha en egen sådan grupp själva! 141 (): Det var glädjande att höra om de svenska framgångarna i frågor om hållbar utveckling och tillväxt när det gäller Lissabonprocessen. Regeringen har ju med starkt stöd från varit pådrivande när det gäller att betona att tillväxten ska vara långsiktigt hållbar socialt samt ekologiskt och miljömässigt. Jag är lite nyfiken på vilka konkreta åtgärder som diskuteras för att fylla de fina formuleringarna med innehåll. Jag tror att det är viktigt att regeringscheferna ger tydliga signaler om hur viktiga dessa frågor är. Transportarbetet är ett exempel på ett område som får ökad betydelse när tillväxten tar fart. Vilka möjligheter ser statsministern att inom ramen för Lissabonprocessen komma framåt när det gäller exempelvis minskning av fossila bränslen inom transportsektorn, överföring av tunga transporter på järnväg liksom samordning av järnvägstransporterna i ? 142 Statsminister (): Det är en viktig fråga som tar upp. Jag ska inte säga att jag är överdrivet optimistisk den här gången. Det handlar inte minst om järnvägstrafiken. Det är ibland väldigt svårt att få den att flyta på ett rationellt sätt. Det finns fortfarande nationella strukturer kvar som gör att det är svårt att komma fram. Vi har kommit långt i vår del av . Men det är trots allt i en utkant i den meningen att det är en del av , den norra delen. Kommer vi ned på kontinenten ser vi fortfarande betydande hinder i det sammanhanget. Det jag fäster störst förhoppning till i EU är energieffektiviseringen. Jag betraktar den som en av våra ödesfrågor. Vi har ett slöseri av energi i som är monumentalt. Det är också i sin tur en bidragande orsak till växthuseffekten. Vi skadar kommande generationer. Vi föröder dagens resurser, och vi gör det till ett pris som också för oss som lever nu är väldigt högt i form av miljöpåverkan. Det är märkligt att vi inte kommer fram där. Jag tror att den enda ordentliga insatsen som kan göras är att vi nationellt driver program för energieffektivisering och visar vad vi kan åstadkomma. Jag möter alltför ofta ledande politiker runtomkring i världen som har noll förståelse för detta. Energi är gratis i deras värld. Så är det inte. Det är i allra högsta grad någonting som är dyrbart. Det är dyrbart i form av att man förbrukar någonting som ofta är ändligt och dyrbart därför att man vältrar skulden över på nästa generation. Vi kommer från regeringens sida att ta initiativ för att höja energieffektiviteten inte minst i svenska kommunala lokaler. 143 (): Jag vill tacka statsministern för det engagemang som han ändå visar i den här frågan. Det är en uppenbar risk att just den typ av formulering som långsiktigt hållbar utveckling blir lite luftslott och svår att fylla med innehåll. Jag vill fråga statsministern om han delar min uppfattning om att just transportsektorn och transportarbetet är ett nyckelområde för en långsiktigt hållbar utveckling inte minst i tillväxtperspektiv. Vi har sett att energieffektiviseringar inom industri och så vidare går skapligt bra. Men just på transportsidan ökar utsläppen rejält.