prot · GS098 · 2004-09-24 00:00:00 — När det gäller rapporten om grundorganisationen och materialet, var det nu har funnits, har det faktiskt ingått i beredningen. Det redovisas i propositionen, men det har läckt. Det finns, som vet, meddelarfrihet i det här landet, så jag efterforskar inte varifrån läckan har kommit. Den andra delen är att vi inte tänker ändra på någonting utan att ha frågat . Vi redovisar hur grundorganisationen är tänkt, och propositionen föreslår att ska besluta att regeringen framgent får bestämma om det, såsom sker på alla andra politikområden. Försvaret är unikt när det gäller att riksdagsbinda på vilka ställen man bedriver verksamhet. Jag tror att genomgången av propositionen, särskilt när det gäller hur vi ska rekrytera till det framtida försvaret, kommer att lugna . Vi kommer att se till att de värnpliktigas fria val kommer att få ett större genomslag efter mönstringen. Vi kommer att förlänga utbildningen, öka den internationella övningsverksamheten och därmed skapa goda förutsättningar för att sända ut väl förberedda och skickliga soldater. 9 () replik: Det är möjligt att de material som tycks ha varit tillgängliga för alla och envar utom för ledamöterna i försvarsutskottet har spridits av misstag. Det är min uppfattning att om en sådan spridning sker av misstag och halva svenska pressen ringer till riksdagsmännen och ställer initierade frågor, där de inte bara pratar om vilka förband som ska läggas ned utan hur mycket det kostar att flytta dem och så vidare, borde regeringen i det läget ge en chans genom att sända över det material som ligger till grund för den upprörda debatten. Jag skulle också vilja att försvarsministern bekräftar det som jag påstod tidigare här i talarstolen, nämligen att när våra internationella insatser blir allt svårare, när vi går från fredsbevarande till fredsframtvingande, kommer man att ändra på antagningskraven för de personer som ska delta i sådana insatser. Om det är på det sättet är det minst sagt upprörande och en dålig politik för framtiden. 10 Försvarsminister () replik: Jag vill bara tala om att arbetsgruppen var en del i beredningen, och beredningen av propositionen pågår ända fram till att förslaget är klart. Det kanske inte är en nyhet, men beslut uppsköts för sedan för att ge möjlighet för fortsatta överläggningar och förhandlingar mellan partierna och regeringen för att se om vi kunde skapa en bred enighet. Då är det naturligt att man inte kan släppa ut en del av beredningsunderlaget. Det är skälet. Jag sade precis till att kommer att bli lugn när han läser igenom propositionen noga. Det är faktiskt så att vi kommer att förbättra förutsättningarna för de soldater vi utbildar för att de kommer att hamna i mer komplexa uppgifter på det internationella området. Det är flera insatser i den här propositionen, både hur man tar ut soldater, hur länge man utbildar dem, i vilken typ av övningsverksamhet de kommer att delta och med vilken materiel de är försörjda, som kommer att öka deras möjligheter. Dessutom får vi därmed en bättre nationell förmåga på försvarsområdet. 11 () replik: Jag kan konstatera att jag inte fått svar på min fråga varför det som var logiskt och naturligt , nämligen att skulle ta ställning till den nya grundorganisationen, är ett krav som regeringen instämmer i. Min slutsats blir densamma som i mitt anförande. Regeringen är bara beredd att ställa frågan till om man på förhand vet svaret och om detta svar passar regeringen. Enligt min kunskap om förhandlingarna, även om jag inte bidragit aktivt, har det väl egentligen aldrig förts några förhandlingar mellan partierna om AG . Såvitt jag vet har så inte skett. Därmed finns det inte heller något skäl till varför inte fick del av materialet så att man kunnat svara på pressens frågor. Jag konstaterar också avslutningsvis att försvarsministern inte är beredd att dementera uppgiften om sänkta antagningskrav för den tredje internationella terminen som jag påstod skulle komma. 12 (): Socialdemokraterna har valt en helt ny väg. Det tidigare omöjliga har blivit möjligt, nämligen att göra upp med och i försvarspolitiken. Det har blivit socialdemokratisk politik. Det är bara att beklaga. Det finns ett bra uttryck som jag av flera anledningar anser träffande när det gäller den senaste tidens diskussioner om vårt framtida försvar: att gå med rumpan före in . ska vi alltså debattera en proposition som kommer att presenteras exakt två och efter det att vi startade debatten. Inte nog med det. Riksdagspartierna har inte fått veta något om den här propositionen. Vi fick den i vår hand innan vi gick in i kammaren. Tidningarnas Telegrambyrå, däremot, gick i går ut med besked om vad propositionen innehåller. Jag gjorde allvarliga försök att få propositionen, eller åtminstone ett utdrag ur den, men det var omöjligt. Det är mycket anmärkningsvärt. Vi har redan hört och är medvetna om att inför en budgetdebatt får samtliga partier propositionen kvällen innan för att kunna föra en seriös och bra debatt. Vi talar inte om någon dussinfråga . Vi talar faktiskt om vårt framtida försvar, och vi har inte fått läsa den proposition som vi ska debattera. Hur i all världen ska jag som enskild riksdagsman kunna föra en seriös debatt med försvarsministern när jag inte har fått läsa propositionen? Jag vet att det är på försvarsministerns initiativ som den här debatten har tillkommit. Vi har ändå fått vissa anmärkningsvärda förslag ur propositionen. Om TT:s uppgifter är riktiga får jag avgöra när jag läser propositionen. För det första vill inte regeringen att grundorganisationen ska behandlas av de folkvalda i riksdag med den öppenhet som i alla sammanhang eftersträvar. Regeringen anser att det räcker med att informera . Det här blir tydligen regeringens och försvarsministerns förslag till . Det är grundtanken. Av TT:s meddelande har vi förstått att stöder den uppfattningen. Vi kristdemokrater tycker inte att grundorganisationens framtida öde ska avgöras i slutna sammanträdesrum. Det är vad ett folkförankrat försvar i grunden kräver och fordrar. Vanligtvis brukar både Socialdemokraterna och hänvisa till vikten av ett folkförankrat försvar både och otid. Det gäller visst inte i det här viktiga beslutet. För det andra vill regeringen att det här försvarsbeslutet ska bli det sista treåriga. Hädanefter ska försvarsanslaget behandlas som vilket annat anslag som helst. Det är en mycket farlig väg att gå. Försvars- och säkerhetspolitiken kräver långsiktiga beslut, men den svenska försvarspolitiken ska alltså hädanefter få ett ettårigt perspektiv. Indirekt ska det styras av partier som egentligen vill lägga ned hela försvaret. börjar jag förstå varför regeringen vill gå med rumpan före in och presentera en proposition, som vi inte fått läsa, vid en presskonferens två och efter det att vi har debatterat luft om vårt framtida försvar. Det ska bli spännande att se vad som står att läsa i propositionen. Jag kommer att läsa den med stort intresse. Låt mig säga några ord om upprinnelsen till den här debatten om luft. Den socialdemokratiska regeringen avbröt de så kallade förhandlingarna om försvaret . Jag säger de så kallade förhandlingarna för förhandlingar var det egentligen aldrig tal om. Vi står nu faktiskt inför ett stycke svensk samtidshistoria. Jag tänker då inte främst på att de blocköverskridande försvarsöverenskommelsernas tid sannolikt är förbi. Nej, desto mer intressant är att vänsterpartister och försvarsfientliga partier har fått inte bara inflytande utan avgörande inflytande över den svenska försvars- och säkerhetspolitiken. Det är helt unikt och knappast vad svenska folket hade tänkt sig, speciellt inte med tanke på att statsminister vid upprepade tillfällen bedyrat att och ska hållas utanför dessa frågor. Politik handlar inte alltid, men dessvärre ofta, om pengar. Att omsätta politiska idéer i handling är sällan gratis. Därför är det, milt uttryckt, besynnerligt att den socialdemokratiska regeringen verkar ha utgått från att vi, den samlade borgerliga oppositionen, skulle gå med på en försvarsöverenskommelse där vi sent omsider fick veta att de budgeterade medlen först måste godkännas av . Hur skulle det rent praktiskt gå till? Svaret är givetvis: Det går inte, inte när Socialdemokraterna gett vetorätt över hela budgeten. Regeringen ville alltså att vi först skulle komma överens om politikens innehåll och därefter låta en tredje part, som till på köpet vill lägga ned försvaret, i praktiken bestämma över pengarna. Detta, gott folk, är att gå in med rumpan före. Gång efter annan har vi fått höra försvarsministern beklaga sig över att och vikit sig för . Det har också framkommit här . Ministern är besviken över att vi inte orkade stå emot och och att vi valt en borgerlig allians i stället för en uppgörelse. Menar ministern på fullt allvar att det skulle vara överraskande att vi vill ingå i en borgerlig allians? Den borgerliga alliansen har ingått en överenskommelse som bygger på konstruktivt kompromissande. I en politisk rörelse där maktbegäret är den största lidelsen verkar kompromissen vara ett svaghetstecken att vika ned sig. är det ju precis det ni själva har gjort gentemot stödpartierna. Jag vill påstå att vi genom vår kompromiss i alliansen har gjort halva jobbet åt er. Vi har samlat oss, i förväg jämkat våra åsikter mot varandra och sedan sträckt ut handen till er och sagt: Vi är beredda att göra upp med er. Gör upp med oss i stället för med era försvarsfientliga samarbetspartier! Vi var, och är, beredda att ta ansvar för framtida försvar. Manegen var krattad. Ett gyllene tillfälle har gått förbi, och det är ni som är ansvariga. Jag förstår om ni är besvikna. Regeringens taktikerande, herr talman, slog fel väldigt, väldigt fel. En försvarspolitisk överenskommelse förutsätter en ekonomisk överenskommelse, och den var regeringen aldrig fri att ingå med den samlade borgerligheten. Socialdemokraterna sitter med skägget i stödpartiernas brevlåda. Den socialdemokratiska regeringen har avbrutit försvarsdiskussionerna ingen annan har gjort det. Vi frågar oss: Ville man egentligen någonsin göra upp med det borgerliga blocket, eller var hela processen egentligen bara ett spel? För är det av största vikt att säkerställa att den fortsatta omställningen av försvaret ska ske under ordnade former och att , också för vår egen säkerhets skull, ska kunna delta i internationella uppdrag för fredens skull. Eftersom regeringen har valt att i det längsta hemlighålla propositionen för och ledamöterna i försvarsutskottet, som ministern ändå valt att ha denna debatt utan att vi egentligen vet vad propositionen innehåller, förstår nog alla som hör detta att det i detta läge är en omöjlighet att kommentera och djupare debattera den här propositionen. Låt mig ändå till slut, herr talman, bara säga någonting i allmänna ordalag och lägga fram några kristdemokratiska synpunkter. Det är viktigt att goda och erforderliga förmågor också i fortsättningen kommer att finnas i Försvarsmakten, att alla anställda som blir kvar känner att de har möjlighet att göra ett bra jobb, att en tydlig spårbarhet kan ses och att det inte ställs krav på förmågor som är omöjliga att uppnå med de resurser som ställs till förfogande. Jag tänker bland annat på det förhållandet att som ryktet gör gällande helikoptrar ska finnas kontinuerligt bara i den sydligaste tredjedelen av landet, som kravet på den subarktiska förmågan kvarstår. Det är viktigt att försvarets anställda, yrkesofficerare och värnpliktiga, blir utbildade på plattformar med utrustning och i miljöer som ger dem en kompetens som klarar även svåra förhållanden. Jag får säkert anledning att återkomma längre fram när vi sett och fått läsa propositionsförslaget. 13 Försvarsminister () replik: Jag undrar verkligen om själv tror att regeringen uppskjuter en behandling av ett förslag till proposition, stannar i tolv och avbryter hela den ganska krävande process det ändå är att få en proposition till , om det inte vore så att vi hade en uppriktig önskan att få en bred uppgörelse till stånd. Jag var besviken, som den som skötte förhandlingarna på regeringens vägnar, över att ni hade distanserat er så långt från den beredning där alla partier hade varit med och gjort noggranna analyser . Jag hade också djupgående samtal i propositionsarbetet med och . Det var inga svårigheter att hitta en gemensam syn. Men sedan blev det viktigare att markera alliansen. är det på det sättet. Då tycker jag att man får ta det argumentet från den borgerliga sidan och säga att det blev viktigare. När det sedan gäller detta med att bestämma var verksamhet ska bedrivas måste jag med ett visst vemod säga att mycket av försvarets utveckling och innehåll stannar i någon sorts regionalpolitisk debatt i stället för att man verkligen klargör försvarspolitikens förutsättningar att bedrivas på ett framsynt och rationellt sätt så att den kan nå sina mål. Regeringsformen säger att regeringen styr riket, och på alla andra politikområden är det regeringen eller myndigheter som avgör var verksamhet ska bedrivas. Det kanske vore en bra modell också på försvarsområdet. När läser propositionen kommer han att se att regeringen påpekar ett behov av långsiktiga beslut för försvaret. Men de ska tas då regering eller riksdag finner behov av det, inte därför att det plötsligt har gått eller . Det är därför vi säger att man måste återkomma snabbare med hänsyn till hur snabbt utvecklingen sker. 14 () replik: Försvarsministern väljer att fortsätta att hävda att och har brutit någon överenskommelse. Jag vill läsa innantill för alla som hör detta ur Försvarsberedningens rapport, s. 157: års verksamhet visar även på att kostnaderna för utveckling av användbara insatsförband har underskattats. Om det därför skulle visa sig att de ovan angivna besparingarna inte kan infrias måste en förnyad bedömning göras inom vilka områden och på vilket sätt som de totala besparingarna inom Försvarsmakten skall uppnås. Vi vet vad som har hänt. Vi har kommit flera steg närmare battle groups, snabbinsatsstyrkor. Det är det som har varit vår utgångspunkt. Vi försökte förhandla med försvarsministern om att inte ha detta sparkrav på minus 3 miljarder, men regeringen och försvarsministern var bundna av uppgörelsen med Vänstern. Jag förstår att försvarsministern är ledsen över att det blev så här. Kanhända var det andra som var de tyngsta politikerna i den här frågan. 15 Försvarsminister () replik: Den som tar del av vad Försvarsberedningen sade ser att de också sade att man därför behövde ge nya planeringsanvisningar till Försvarsmakten som utgår från de beslut som skulle komma att fatta. Det är också precis vad regeringen föreslår. Därmed är jag rätt säker på att denna besparing som man också kom fram till i Försvarsberedningen, där man även tog hänsyn till battle groups kommer att kunna av. försöker säga att vi var bakbundna, men det var inte så. Det var fullständigt klart i samband med budgetbeslutet att det pågick parallella förhandlingar kring en bred uppgörelse på försvarsområdet och att den skulle kunna komma att påverka sifferserien i budgetbeslutet. Annars skulle vi inte ha satt oss. Vi förstod ganska tidigt att ekonomi var en viktig del för de borgerliga partierna. Det var en viktig del för oss också, men det handlar om att också se till att man får en lämplig verksamhet. Jag vill till slut säga att jag är ledsen med tanke på det samråd som man har haft med alla gruppledare i före den här debatten, där alla har instämt i att det vore bra att ha en debatt här i kammaren med de förutsättningar som gäller när man bordlägger en proposition. De borgerliga gruppledarna skulle kanske ha avrått från den debatten. Då skulle naturligtvis vi också ha följt det rådet. Men det kan också vara bra att efter den här perioden få rensa luften och också klargöra några punkter. 16 () replik: Vi kommer säkert att ha anledning att återkomma till dessa frågor under budgetpropositionens handläggning i försvarsutskottet. Men det som är mycket anmärkningsvärt är att Socialdemokraterna nu har bytt politik och valt att göra någonting som man aldrig gjorde tidigare, som man aldrig gjorde under tid och som man aldrig gjorde under tid. Då höll man vänsterpartierna utanför försvarsbesluten. Av budgeten framgår att minus 3 miljarder fortfarande gäller för försvarsministern och regeringen. Alltså är det som har dikterat villkoren. Han har vetorätt. En av de ledande socialdemokraterna har också sagt att man inte gör upp med några borgerliga partier om man inte får ett godkännande från . Det är inte en långsiktig säkerhetspolitik, som försvarsministern säger, att vi ska börja ta ettåriga beslut. Det är förödande för säkerhetspolitiken. Jag vill än en gång säga att det var regeringen som bröt förhandlingarna. Vi sträckte ut armen, men vi fick aldrig något svar, utan svaret blev en presskonferens där man talade om att man hade strandat förhandlingarna. 17 (): Den här remissdebatten hålls när vi inte har hunnit läsa propositionen. Jag har haft propositionen i några minuter. Vi kommer att återkomma till denna debatt när alla har läst propositionen och ställt sina krav och gett sina synpunkter. Därför kommer jag att hålla mig till de frågor som är principiellt viktiga för i den här frågan. Det militära försvaret ska och kan minska sina ekonomiska ramar. Jag sitter i Försvarsberedningen, och där var Socialdemokraterna, , och överens när det gäller just budgetramen. Sedan hade vi i synpunkter på andra saker. Men det är lite viktigt att komma ihåg att vi var överens om minus 3 miljarder. Jag tycker att det är väldigt viktigt att säga att om man har gjort en budgetöverenskommelse när det gäller helheten och inkluderat försvaret är det självklart att de partier som har varit med om den budgetöverenskommelsen också ska vara med och besluta, eller lägga in sitt veto om ni så vill, om den ska förändras. Jag tycker att det är en ganska grundläggande demokratisk fråga. Den budgetuppgörelse som vi har och som innebär minus 3 miljarder ligger fast. Omstruktureringen av försvaret från ett invasionsförsvar till ett insatsförsvar ska fortsätta. Det är helt klart. Och internationell verksamhet är en viktig del av Försvarsmaktens verksamhet. har stått bakom svenskt deltagande i en mängd internationella krishanteringsinsatser. Och i fortsättningen blir det än viktigare att samverka med andra länder i fredsbevarande uppgifter för att stävja eller få slut på konflikter. Men det får aldrig vara så att vi öppnar för att EU använder militära resurser utan att det finns en folkrättslig grund för de olika insatserna. Därför måste varje beslut om att skicka svensk militär till olika krishärdar föregås av ett beslut i . Med ett tydligt FN-mandat har vi i ställt oss bakom svenskt deltagande i insatser, till exempel nu senast i och i . Men vi kritiserar och kommer framgent att kritisera att de förebyggande och civila insatserna ännu inte har utvecklats och fått det intresse och den tyngd som de måste ha. Att tidigt kunna sätta in insatser för att förhindra att konflikter blir väpnade sparar både människoliv och infrastruktur. Det förhindrar att drömmar krossas, att släkter står mot varandra och att förödande vapenmakt skapar sår och omöjliggör försoning och verklig lösning. Där har instrumenten inte blivit vassa nog inom EU. Dit har den avslöjande och undersökande lampan inte nått med full styrka. Inom till exempel görs ett stort, viktigt och gott arbete som sällan får mycket spaltutrymme i medierna. Och det är de förebyggande insatserna som fordrar mer resurser. Likaså har kvinnors deltagande på alla nivåer och i alla former av krishantering ännu inte blivit verklighet på fältet och i praktiken. Viktiga steg har tagits. Det är mycket bra. Men vi får inte vara nöjda förrän det är en självklarhet att hälften av alla diplomater, civila och militära krishanterare, förhandlare och så vidare är kvinnor och då kunskap om kvinnors situation i konflikter är allmänt känd och man arbetar utifrån dessa kunskaper. Kvinnors behov måste bli tagna på allvar och få hälften av resurserna när det gäller uppbyggnad efter en konflikt. Kort sagt: FN:s resolution måste bli verklighet fullt ut. Då är en krishanteringsinsats trovärdig och hållbar. Tills man har uppnått detta kommer med full kraft att driva denna fråga. Det är stor skillnad mellan krishantering under ett FN-mandat och utveckling när det gäller EU:s militarisering som finns inom . Det tycker vi är ett ytterligare steg, nej, ett sjumilasteg, till en federation och en EU-armé. I dessa frågor är glasklart och säger nej. Ett exempel på innehållet i konstitutionen är den solidaritetsklausul som stipulerar att om ett EU-land blir utsatt för ett terrorangrepp ska andra medlemsländer kunna bistå med humanitärt bistånd, civila räddningsinsatser och militära medel. Och vårt avståndstagande grundar sig inte på humanitära insatser eller räddningsinsatser. Vi har samma glasklara ståndpunkt när det gäller till exempel förslag till försvarsgaranti i konstitutionen. Det är nog inte någon som har missat något när det gäller syn på värnpliktsförsvaret och att det är en viktig grund för . Att behålla det och att mönstra och ta ut dem som bäst lämpar sig är en garanti för folkförankring, men också för att få en demokratisk insyn i försvaret genom att alla grupper ska vara representerade. Särskild vikt och särskilt arbete måste läggas på att ungdomar från andra etniska grupper får sin självklara plats. Vi vill också värna och utveckla värnplikten till att bli könsneutral. Om man går över till rekrytering innebär det att man får ta dem man får och inte får dem man vill ha. Det innebär också ett första steg till en yrkesarmé. Dessutom är rekrytering mycket dyrare än uttag med plikt. Men detta innebär inte att fler ska tas ut än dem som behövs. Ett visst mått av frivillighet finns . Så är det. Det ska inte motivera att plikten och mönstringen försvinner. har en syn som skiljer sig från regeringen på flera punkter. Vår riksdagsgrupp kommer att diskutera det som finns i propositionen, och vi kommer att formulera våra synpunkter. Den här debatten kommer att fortsätta i utskottet tills vi tar det definitiva beslutet som kommer att klubbas här i av någon av våra talmän. 18 () replik: Jag har egentligen en ganska enkel undran. Jag lyckades nämligen inte riktigt förstå inställning till EU:s nya snabbinsatsförmåga. Jag uppfattade ändå att om det var så att hade möjlighet till nationellt veto beträffande detta med att sätta in denna battle group skulle kunna acceptera det. Men eftersom jag är osäker ställer jag frågan om det är rätt uppfattat. 19 () replik: Jag förstod inte riktigt frågan. Vad det handlar om är krishanteringsresurser som måste ha ett FN-mandat i grunden. Vi kan aldrig gå med på att man ställer våra soldater och våra resurser till förfogande utan att det finns ett FN-mandat. Sedan måste vi diskutera snabbinsatsstyrkan, och den ligger i samma härad. Vi kan ju inte sätta in en snabbinsatsstyrka utan att det finns ett FN-mandat. Hur stor en sådan styrka ska vara, hur det ska ta att bygga upp den och så vidare är sådant som vi måste diskutera vidare. Men ett FN-mandat är A och O. 20 () replik: Jag uppfattar ändå att man kan acceptera den här snabbinsatsförmågan om det finns ett folkrättsligt mandat och om är berett att sätta in den trupp man har i det enskilda fallet. Men detta nationella veto så att säga innebär i så fall en väldig komplikation när det gäller snabbinsatsförmågan eftersom de här bataljonerna skulle stå i väldigt kort beredskap. Om svarar för den beredskapen och ministerrådet beslutar att man ska sätta in den svenska bataljonen och i det läget säger nej, vi är inte alldeles säkra på att vi ska göra det här, vad tror då kommer att bli följden av detta? Tror verkligen att får delta om vi inte är beredda att underordna oss ett kollektivt beslut när det gäller den här snabbinsatsförmågan? 21 () replik: För det första är det som tar beslut om att sätta in militära resurser runtom i världen det är som beslutar.