prot · GS0949 · 2004-12-13 00:00:00 — Det är också viktigt att fundera på vad som ligger bortom vägens slut, när man har tagit ut sin examen, i synnerhet när man har befunnit sig länge vid akademin och doktorerat. Vanligen är det så att man gör sin postdoktorsperiod vid ett utländskt universitet eller forskningsinstitut. Postdoktorala studier finansieras väldigt ofta med stipendier, men stipendier är inte sjukpenninggrundande. Då står man inför samma problem som med stipendiefinansieringen. Det är inte ovanligt att båda föräldrarna om de har fått barn under sin doktorandtid tappar den sjukpenninggrundande inkomsten under en gemensam utlandsvistelse. Kvinnor är fortfarande i klar minoritet inom de högre tjänsterna i universitetsvärlden såsom forskningsassistenter, lektorer, forskare och inte minst professorer. Dessutom tillkommer föräldraansvaret, och alla i den här kammaren är medvetna om vad det innebär, så det behöver jag inte ägna tid åt. Att låta postdoktorer och även doktorander behålla sin tidigare sjukpenninggrundande inkomst är en mycket viktig signal om att det ska kunna gå att kombinera en forskningskarriär med familj, inte minst för kvinnor. Förutom pensionen är föräldrapenning över garantinivån en del av de arbetsbaserade förmånerna i socialförsäkringssystemet som har en väldigt lång kvalificeringstid. Man måste ha varit med väldigt länge för att få tillgodoräkna sig utfallet. Alternativet är att spara ihop pengar av sin knappa doktorandlön eller sitt postdoktorsstipendium eller att drastiskt minska sina utgifter. Men gör man det kan man ofta inte bo i en större stad där arbete för akademiker finns eller där man kan söka försörjningsstöd. Det ska bli mycket spännande och intressant att se om den forskningsproposition som regeringen förhoppningsvis lägger fram inför kommer att beröra dessa frågor och innehålla någon form av hållbara alternativ till de problem som vi ser . Systemet med studiefinansieringen ska vara ekonomiskt hållbart och överblickbart både för student och för samhället. Högre utbildning ska löna sig ekonomiskt, bland annat genom att skuldsättningen ska minska. Systemet ska motverka social snedrekrytering. Skulderna ska betalas tillbaka, och systemet ska ha en större flexibilitet än så att även längre studier kan finansieras med studiemedel. Jag tycker att det var mycket intressant och upplysande att lyssna på . Hon talade om tydliga prioriteringar och att det skulle göras en rejäl satsning på studenter som planerar för forskarutbildning. Hon nämnde inte hur, men regeringen har väl någon idé om hur det ska gå till. Sedan avslutade hon med att säga att det kommer att bli ett rejält tillskott av pengar. Min fråga till utbildningsutskottets ordförande blir naturligtvis: Vad menas egentligen med de tydliga prioriteringar som talade om? Vad kommer den rejäla satsningen på studenter som planerar för forskarutbildning mer konkret att innebära? Kommer det att innebära någonting för postdoktorer över huvud taget? De frågorna tycker jag att kan fundera över tills det är dags för honom att kliva upp här i talarstolen. 67 AXEL DARVIK (fp): Jag vill börja med att tacka alla som är beredda att ansluta sig till liberala idéer. Jag yrkar bifall till reservation nr 7 i betänkandet. Som liberal kämpar jag för att alla ska få lika möjligheter i livet, oavsett vilken bakgrund man har. Man ska ha makt att själv kunna bestämma över sitt liv. Med en mycket stark tro på individen drar jag slutsatsen att människor själva vet bäst hur de ska leva sitt liv. Det är utgångspunkten för vår politik. Om man bestämmer sig för att ge sig in på en utbildning vet vi alla att det är en tuff utmaning, inte bara ekonomiskt utan också när det gäller att klara av sina studier. Samhället ska stödja de individer som väljer detta. träffade utbildningsutskottet företrädare och elever för en kvalificerad yrkesutbildning. Jag slog mig ned och pratade med en av studentrepresentanterna. Hon berättade om två av sina klasskamrater. Dessa två tjejer hade det gemensamt att de hade barn och var ensamstående. De hade gett sig in på den här utbildningen som motsvarade det som de hade önskat sig länge att få syssla med. De ville lära sig mer om ett yrke inom det gastronomiska området. Båda dessa elever hade hoppat av utbildningen, inte för att de inte klarade av studierna utan därför att den ekonomiska situationen var så kärv att de inte längre klarade av att fullfölja sin utbildning. Därmed krossades deras framtidsdrömmar. Det var inte roligt att höra det. Jag antar att den socialdemokrat som kommer efter mig i debatten gör som många andra socialdemokrater, nämligen slår sig för bröstet och säger att vi har det bästa studiesystemet i världen. Jag tror inte att eleverna på den kvalificerade yrkesutbildningen uppfattade det så. Man måste också sätta in detta in en svensk kontext. Vi har haft ett studiemedelssystem utan någon koppling till föräldrarnas inkomst, någonting som inte är så vanligt i andra länder ute i . Vi har valt att ha en modell med generell välfärd som ska gälla lika för alla. , som är ett privatekonomiskt institut, har gjort en del undersökningar kring detta system. Vad är det som har hänt ? Tittar man har studenter tappat av sin ekonomiska standard. När de nödvändiga kostnaderna är betalda har man mindre att röra sig med än vad man hade . Det är klart att kostnaderna har ökat, men även nya kostnader har tillkommit. En dator är självklar utrustning för varje student, och det har också medfört ökade kostnader. Ensamstående studenter har över när nödvändiga kostnader är betalda enligt samma undersökning. Ett tandläkarbesök kan förstöra en students ekonomi framöver. Jag måste ställa mig frågan: Är det verkligen det tryggaste studiemedelssystemet i världen som vi har i ? Jag vill ha ett system där studenter ges möjlighet att koncentrera sig på sina studier i stället för att oroa sig för ekonomin när tanden värker eller när man inte får hushållskassan att gå ihop. Det pratas ju mycket om stress. Jag ser en mycket viktig anledning till stress just i det studiemedelssystem vi har. Det tryggar inte studenters ekonomi. Detta har ju vi i tagit fasta på. I vår budget förelår vi en höjning med för alla studenter och att uppräkningen därefter sker i samma takt som priserna ökar i samhället i stort. Vi vill också att flit bland studenterna ska löna sig. Tar man sina poäng i den tid och den takt som är avsedd ska man också premieras. En examensbonus ska ges till dem som klarar sina studier i den takt som krävs. Det innebär att en del av de studielån som man har dragit på sig skrivs av. är det universiteten som gynnas om studenterna klarar sig. Det kan naturligtvis skapa en drivkraft för att sänka kunskapskraven på universiteten. Det skulle vara mycket olyckligt om det blev så. Jag tror att man i stället bör lägga tyngdpunkten på incitamenten och drivkrafterna hos individen. Fribeloppet är ett annat problem som en del studenter går och har magont för, särskilt så här i julklappstider. Det kanske inte just gäller att ha råd med klapparna, men när året är slut gäller det ju att inte ha jobbat för mycket vid sidan om eller . Då kan man bli återbetalningsskyldig. Det är naturligtvis också väldigt bakvänt. Varje student som klarar av att arbeta och klara sina studier bör naturligtvis ha rätt att behålla de inkomster man får. När det sedan gäller studenter med barn ser vi att studiemedelssystemet är omodernt. Jag bad en studentkårsordförande från att förklara hur en genomsnittsstudent ser ut. Han sade att hon är , och ofta har hon barn. Det är ju en situation som vårt system inte är anpassat efter. En något lättare situation skulle det bli om det tilläggslån som finns också skulle kunna ges till studerande med barn. Det innebär extra , vilket naturligtvis skulle kunna vara bra att ha särskilt om oförutsedda händelser inträffar. Det system vi har är knappast att beteckna som det modernaste i världen. När man sedan blir lite äldre och har möjlighet att utveckla sin kompetens finns det ju ett system med kompetenskonton. Vi har jobbat mycket för att det skulle drivas igenom, men det skrotas . I den budget som finns plundras kontot med som skulle vara en grundplåt för de här kompetenskontona. Det plundras av regeringen och samarbetspartierna för att man ska kunna spendera friskt på andra områden. Detta är löntagarnas pengar som skulle kunna användas för just kompetensutveckling. Den möjligheten sopas igen med en mycket skenartad förklaring som knappast är särskilt trovärdig: att man inte skulle kunna klara av att komma överens med arbetsmarknadens parter, som har varit väldigt drivande. Problemet med dagens regering är inte vad den gör åt studenternas situation. Det är vad den inte gör. Problemen som vi ser har varit kända . Ändå händer det ingenting. Regeringen är trött och saknar kraft och energi. Det krävs nya tag för att flit bland studenterna ska löna sig, för att krångel och byråkrati inte ska löna sig, för trygghet, för ett rättvisare studiemedelssystem och för ett friare samhälle. Jag vill precis som jag har sagt tidigare yrka bifall till reservation 7. ställer jag mig bakom alla våra reservationer. 68 (): I ett samhälle där kunskap och förmågan att lära är nyckeln till ett gott liv är studiemedelssystemet ett viktigt instrument. Utan ett studiemedelssystem som gör det möjligt för människor att förverkliga sina drömmar förblir pratet om kunskapssamhälle fagert tal utan förankring i verkligheten. För oss kristdemokrater har kunskap all form av kunskap ett egenvärde. Det är viktigt att föda och nära människors drömmar så att ingen lämnas utanför. Och därför behövs ett öppet och generöst studiemedelssystem. Dagens budgetbetänkande för utgiftsområde 15 är tunt. Det speglar väl det ljumma intresset hos vänsterkartellen för dessa frågor. Om det är blekt, passivt och idéfattigt på det s-styrda i största allmänhet är just detta område så styvmoderligt behandlat att det visar hur trött makten blivit. Det skulle behövas en nytändning. För än finns murar som hindrar människor från att växa, utvecklas och förverkliga sin inneboende längtan. har glädjande nog fler studenter med icke-traditionell bakgrund hittat till högskolan. De berikar det akademiska samtalet var och en på sitt sätt. Andelen äldre studenter har ökat, liksom andelen studenter med barn. Det bidrar till att riva den sociala snedrekryteringen och rusta som kunskapsnation. Men fortfarande finns murar som låser studenter ute från högskolan och försvårar studenters vardagsliv. är samhällets strukturer inte anpassade till stora studentgrupper. finns många steg kvar. Det ska vara möjligt med en dräglig vardagstillvaro under studieåren även för den som till exempel både är förälder och högskolestudent. Då handlar det i hög grad om de sociala trygghetssystemen för studenterna som är formade utifrån en gammal bild av yngre studenter utan barn, den käcka 19-åringen med nudlar och party i sikte, inte utifrån dagens heterogena studentgrupper. Hälften av studenterna är . av kvinnorna och av männen har barn. Att vara student är tufft. Inte nog med att studenterna ska klara kunskapskraven, de ska också försörja sig under knappa ekonomiska förhållanden. har standarden för en student sänkts med . För vilka andra skulle det accepteras? Vi kristdemokrater föreslår att andelen bidrag i studiemedlen ska öka. Det är inte trovärdigt att säga sig vilja attrahera nya grupper till högskolan som skuldsättningen är stor. Och det blir svårare för studenterna att få pengarna att räcka som månadens dagar. Till detta kommer som sagt att dagens studenter ofta har försörjningsansvar, inte bara för sig själva utan också för sina barn. 187 475 barn lever med minst en förälder som studerar. Sex av tio ensamstående studenter med försörjningsansvar behöver socialbidrag för att klara vardagens kostnader för mat, hyra, kläder och annat som hör livets nödtorft till. Det är inte värdigt. Det går på tvärs med ambitionerna om ett välfärdssamhälle. Den studiesociala utredning som tillsattes, efter att Socialdemokraterna fått alla andra partier emot sig, fick ett så begränsat uppdrag att ingen blev förvånad över att den mest bara kom att beskriva problem. De få förslag som utredningen lade fram har ännu inte hörsammats. Går det månne att hoppas på en ändring? Att det sedan kan finnas något ljus i tunneln för studenter med barn beror på att Socialdemokraterna gav upp motståndet i frågan efter hårt tryck från och även från oss kristdemokrater. Vi lade vårt förslag om barntillägg till studenter långt innan vänsterkartellen kommit så långt. Viktigt är nu att det nya barntillägget beräknas per barn inte per förälder. Trygghetssystemen är inte anpassade efter studenterna. Studenter får inte ta del av socialförsäkringssystemen på samma villkor som andra samhällsmedborgare. För vilka andra skulle det accepteras? är det till exempel inte möjligt för en student att vara sjukskriven på deltid, trots att studier i mer begränsad omfattning kan vara den bästa chansen för en student som blivit sjuk att komma tillbaka. De positiva effekterna för samhället och den enskilde är uppenbara om förutsättningarna för att kombinera studier med sjukskrivning på deltid ges. Som lök på laxen har studenterna därtill en rekordlång karenstid vid sjukskrivning . Att studenternas karenstid är satt gör att det blir mycket kostsamt för en student kanske till och med förödande att vara sjuk. Inga andra i har 30 dagars karenstid. Varför ska studenter ha det? Ett annat exempel rör bostadsbidraget. De nuvarande reglerna för hur bostadsbidraget räknas ut för studenter var ursprungligen tänkta som övergångsregler. Studiesociala utredningen har föreslagit förändringar som innebär att studiebidraget undantas från inkomsten då bostadsbidrag fastställs. När kommer förslaget till ? Dagens system innebär inte enbart att människor faller mellan stolarna. Studenter som tar egna initiativ straffas också av regelverket. Det är därför vill ta bort inkomstprövningen vid beviljande av studiemedel. Det är inte rimligt att de som hinner, orkar och förmår lönearbeta vid sidan av studierna ska straffas för det. Likaså vill vi ta bort den övre åldersgränsen i studiemedelssystemet. Hur kan den försvaras i samma andetag som det livslånga lärandet prisas? Vi vill också se över rekryteringsbidraget så att det blir möjligt att söka på olika tidsintervaller och även för äldre arbetskraft. Studiestödet ska uppmuntra de studerande. Inte minst på gymnasienivå är det viktigt med en signal om att ett aktivt deltagande i studierna är angeläget. För gymnasiestuderande föreslår vi därför en ökning av studiebidraget till . Därmed vill jag passa på att yrka bifall till reservation 1 även om jag givetvis står bakom samtliga reservationer i betänkandet. I betänkandet föreslår vänsterkartellen också en utdelning av pengar till LO, TCO och några till. Det finns ingen anledning att låta pengar på studiemedelsområdet gå någon annan väg än via CSN. Därav följer att vi kristdemokrater föreslår en överföring av bidrag till vissa organisationer till rekryteringsbidraget. Makten, fru talman, är trött. behöver en nytändning. Kunskapssamhället behöver bli möjligt. Studiemedelsområdet behöver en nytändning för att kunskapssamhället ska bli möjligt så att alla i får sina drömmar förverkligade. 69 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 5. Målsättningen måste vara att en människa inte ska behöva avstå från högre studier av ekonomiska och sociala skäl. Att samhället kan erbjuda någorlunda goda sociala och ekonomiska villkor är också viktiga förutsättningar för att studenterna ska kunna tillgodogöra sig studierna på bästa sätt varhelst de bor i vårt avlånga land. Så långt har vi tyvärr ännu inte nått. Högre utbildning bör vara en god investering för den enskilde studenten liksom den är för samhället. Dagens studiemedelssystem klarar inte denna målsättning särskilt väl, vilket inte minst det faktum att vi fortfarande har en allvarlig social snedrekrytering till högre studier visar. Det är i och för sig positivt att det kommer att bli möjligt även för äldre studerande att få studiemedel och att ett barntillägg för studerande införs, men dessa reformer dröjer ytterligare . Axel Darviks tidigare exempel, som gällde ensamstående studerande inom KY, visar att detta är ett akut problem. Vi måste ge även studenter med försörjningsansvar möjlighet att genomföra sina studiedrömmar i det här landet. Det är oerhört viktigt att så sker. Från sida menar vi att studiefinansieringssystemet behöver ses över och utvecklas för att underlätta för fler att studera vidare. Vi anser att inriktningen bör vara att införa ett studiestödssystem där bidrag och lån utgör vardera. Vi är övertygade om att en sådan utformning av studiemedlen skulle uppmuntra och stimulera fler att ta steget och satsa på högre studier. är den ekonomiska situationen för många studenter väldigt kärv, vilket vi hört tidigare. Antalet studerande som inte klarar av att betala sina skulder har ökat hos kronofogdemyndigheten. Vi tror från sida att den studiesociala utredning som genomfördes inte var tillräcklig. Vi behöver en bred parlamentarisk utredning med studentinflytande som ser över hela trygghetssystemet. Hur ska studerande få del av de trygghetssystem som löntagarna har i det här landet? Det behöver utredas , inte skjutas . Liksom tidigare anser vi från sida att rekryteringsbidraget är ett viktigt redskap som bör användas till att motivera fler med kort utbildning till studier och därmed på ett bra sätt motverka att fler människor slås ut från arbetsmarknaden. Därför vill vi öka satsningen på rekryteringsbidrag. Genom att satsa på studier kan även de som är lite äldre, och som efter inte fått möjligheter att studera, få en ny chans och komma igen på arbetsmarknaden. I då alla talar vackert om livslångt lärande och att vi måste vara beredda att arbeta längre innan vi går i pension är det viktigt att möjliggöra för fler att studera. Det är ett av skälen till att vi från sida anser att den övre gränsen för rekryteringsbidraget bör tas bort. Det finns många människor mellan som inte har gymnasiekompetens och som, om de får chansen att vidareutbilda sig, med glädje vill göra en insats på arbetsmarknaden under ytterligare . Om vi inte är beredda att satsa på dem, vad menar vi då med livslångt lärande? 70 (): Kraven på kunskap och kompetens ökar i alla delar av vårt samhälle. Det gäller för oss som enskilda individer, det gäller i arbetslivet, och det gäller i samhället i stort. Vi vet inte alltid vad som väntar bakom hörnet, men vi vet att det ställs annorlunda och större krav, och vi vet att vi måste rusta oss för detta nya. Det är också skälet till att alla områden inom utbildningsväsendet förändrats och under regeringar av olika färg. Ett tydligt inslag har varit att göra det livslånga lärandet till en realitet och inte bygga återvändsgränder utan i stället se till att människor i en föränderlig värld kan känna trygghet i den förändringen och våga satsa på nytt. En viktig del i detta arbete är ett rejält studiestödssystem. Studiestödssystemet genomgår ständiga förändringar för att möta de nya utmaningarna och de nya kompetenskraven. handlade det till exempel om och de särskilda utbildningsbidragen. Det handlade också om en kraftig utbyggnad av högskolan. Dessa satsningar, liksom andra, fick naturligtvis återverkningar på studiemedelssystemet som helhet. 2001 förändrades studiemedlen bland annat genom en höjd bidragsdel, ett höjt fribelopp och pensionsrätt. Det var en reform för . Det område som vi nu debatterar omfattar ca 21 miljarder och gäller bland annat studiehjälpen för gymnasieelever, studiemedel för högskolestudenter, studenter i eftergymnasial utbildning och yrkesutbildning samt i vuxenutbildning och folkhögskola. Ett särskilt rekryteringsbidrag finns . Det riktar sig till personer som är , har kort tidigare utbildning, är eller riskerar att bli arbetslösa eller på grund av funktionshinder behöver för att uppnå studiemålen. Därutöver finns bland annat ett korttidsstudiestöd för bidrag vid studier . Det är inte som sade ett stöd till facken, utan ett stöd till enskilda individer. Alla de stöden är en del av satsningarna för att bidra till att uppnå de utbildningspolitiska målen. Till de nyare inslagen i studiemedelssystemet hör utöver rekryteringsbidraget också en särskild satsning på den så kallade kombinationsutbildningen som genomförs . beräknas ett barntillägg för studerande att införas. För detta ändamål har beräknats för att stärka barnfamiljernas ekonomiska situation. Vidare aviseras ytterligare 2006 och totalt 2007 för att ge fler äldre möjlighet att finansiera sin utbildning med studiemedel. Också detta är ett viktigt led i att stärka det livslånga lärandet. Självklart finns det också önskemål om ytterligare förbättringar på olika områden. Det är lätt att konstatera att berättigade krav på förbättringar vid varje enskilt tillfälle begränsas av de ekonomiska resurser som står till buds. Jag sade tidigare att det handlar om 21 miljarder. Det stämmer för samarbetspartierna Socialdemokraterna, . Dessutom har och budgetförslag på områden som är lite men obetydligt mindre än regeringens. och är däremot betydligt brutalare på området. Deras budgetförslag är ca 2 miljarder lägre än de övriga fem partiernas. Allra brutalast är budgetförslag, som vanligt höll jag på att säga. När man lyssnar på debatten här får man lätt intrycket att representanterna som har stått i talarstolen för partierna har en stor packe miljarder utöver dem i regeringens förslag. Önskemålen är uppradade i långa rader. Men när man tittar i budgetpropositionen finns det inga spår i den budget vi nu antar. Det är kanske viktigt att säga det. Vad är det som skiljer? I huvudsak handlar det om att och vill avveckla stora delar av den utbildning som riktar sig till vuxna. Det handlar om att avveckla rekryteringsbidraget, som går till den grupp som kanske har den svagaste ställningen på arbetsmarknaden. Det handlar om att avveckla korttidsstudiestödet, som riktar sig till dem som har låg grundutbildning och svag studiemotivation och som får sin utbildning nära arbetsplatsen. Det handlar om att kraftigt begränsa möjligheterna till vuxenutbildning i övrigt. Det är naturligtvis utomordentligt allvarligt. Skulle människors möjligheter att skaffa sig inte bara en bra grundutbildning utan också en kompletterande utbildning under sitt yrkesverksamma liv begränsas enligt förslagen från och får detta utomordentligt allvarliga konsekvenser för den enskildes möjligheter på arbetsmarknaden. På ställs kanske inte så stora krav när det gäller att föra en kompensatorisk utbildningspolitik. Men nog borde man från det hållet kunna fundera en smula över hur man ska klara kompetensförsörjningen på arbetsmarknaden. följer i spår på det här området trots sin tidigare mer progressiva hållning både i vuxenutbildningsfrågor i synnerhet och i utbildningsfrågor i allmänhet. När man nu vill sortera hårdare och tidigare i , sänka kraven i gymnasieskolan och förkorta utbildningstiden skulle man kunna tänka sig att man från sida ville öka vuxenutbildningen för att ge dem som inte fick chansen i gymnasieskola den chansen, men inte. Trots att den politiken skapar större behov av eftergymnasial utbildning minskar chansen till vuxenutbildning med politik både till volym och till nivå. vill sänka bidragsnivån för vuxenstuderande från dagens till i något slags rättviseperspektiv. Detta skulle drabba ungefär 30 000 vuxenstuderande på gymnasienivå . Det skulle för de grupperna innebära en väsentligt försämrad ekonomisk situation. Skulle den politik som och föreslår genomföras får det allvarliga konsekvenser för både som välfärdssamhälle och som tillväxtland. och lägger i stort sett fram samma budgetförslag som regeringen. De frågor som man tar upp hamnar i huvudsak utanför budgeten . Den stora förändringen för del är närmast i förhållande till en rejäl minskning av rekryteringsbidraget.