prot · GR09109 · 2004-05-05 00:00:00 — 18 5 avstod 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 136 s, 49 m, 44 fp, 29 kd, 25 v, 8 mp För res. 18: 19 c Avstod: 5 mp Frånvarande: 8 s, 6 m, 4 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 4 mp () anmälde att han avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. FiU23 Penningpolitiken och 2003 Punkt 1 (Utvärdering av penningpolitiken 20012003) Utskottets förslag till beslut med godkännande av 1. utskottets motivering 2. motiveringen i res. 1 (v) Votering: 291 för utskottet 25 för res. 1 33 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag till beslut med godkännande av utskottets motivering. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 136 s, 49 m, 44 fp, 29 kd, 19 c, 14 mp För res. 1: 25 v Frånvarande: 8 s, 6 m, 4 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 8 (Direktionens instruktionsförbud) 1. utskottet 2. res. 2 (c) Votering: 297 för utskottet 19 för res. 2 33 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 136 s, 49 m, 44 fp, 29 kd, 25 v, 14 mp För res. 2: 19 c Frånvarande: 8 s, 6 m, 4 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 10 (Offentliggörande av direktionens protokoll) 1. utskottet 2. res. 3 (m, fp) Votering: 221 för utskottet 92 för res. 3 36 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 134 s, 29 kd, 25 v, 19 c, 14 mp För res. 3: 48 m, 44 fp Frånvarande: 10 s, 7 m, 4 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 11 (Lagreglering av de offentliga utfrågningarna om ) 1. utskottet 2. res. 4 (m, fp, c) Votering: 204 för utskottet 112 för res. 4 33 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 136 s, 29 kd, 25 v, 14 mp För res. 4: 49 m, 44 fp, 19 c Frånvarande: 8 s, 6 m, 4 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. FiU29 revisorers förslag angående upphandling vid riksbank Punkt 1 (Förstärkt sanktionsskydd i lagen om offentlig upphandling) 1. utskottet 2. res. (m, fp, kd) Votering: 194 för utskottet 122 för res. 33 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 136 s, 25 v, 19 c, 14 mp För res. : 49 m, 44 fp, 29 kd Frånvarande: 8 s, 6 m, 4 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 3 mp Punkt 2 Kammaren biföll utskottets förslag. 13 § (forts. från 11 §) Folkrätt (forts. UU11) 109 () replik: Det är intressant att se att kommunismen nu visar sitt rätta ansikte och att Sermin i sitt enorma USA-hat inte ens kan se till den verklighet som finns. Jag tror inte Sermin Özürküt lyssnade ordentligt när jag pratade om Kosovo. Jag sade nämligen att problemen uppstår när säkerhetsrådet självt inte uppfyller principer. principer är viktigare än vad som finns skrivet i stadgan som sådan. De är viktigare än vad säkerhetsrådet beslutar. Stadgans principer står över allt. En humanitär intervention, som man gjorde i Kosovo, var i det läget alldeles nödvändig. Tvärtemot vad Sermin Özürküt påstår var det många som flydde. Jag känner själv ett stort antal kosovoalbaner, bland annat en läkare som jobbar i , som har beskrivit de förfärliga övergrepp som serberna begick mot kosovoalbanerna. Det här är absolut nu inget försvar för att kosovoalbaner senare ska fördriva serber. Situationen är ingalunda enkel i Kosovo. Vi lär inte kunna diskutera statusen det sade jag också i mitt huvudanförande för Kosovo förrän vi har klarat ut och fått en stabil situation där olika minoriteter garanteras möjlighet att vara på plats. Det är konstigt i fråga om och . Sermin Özürküt och jag har varit på samma möten i , där man konstaterade att och hans administration är den första amerikanska administration som satsar på att införa demokrati och mänskliga rättigheter och inte samarbetar med vilka diktatorer som helst. 110 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik: Det är inte något USA-hat, däremot är det en fördjupad känsla för fred och för att lösa konflikter med fredliga medel i världen. Angående , Kosovo och så vidare kan jag säga att dagens globala utmaningar handlar om militarism och terrorism. Det är vi överens om. Det finns ett samspel mellan de två. Vi kan inte prata om preventiva interventioner utan att nämna de två hoten mot nationalstaterna, särskilt i det stora . Det ena hotet utgörs av militära interventioner och ockupation, som kan sluta i att nationalstater smulas sönder. Därmed öppnas vägen för omfattande kontroll av naturtillgångar. Det andra hotet utgörs av religiös fundamentalism, både i och muslimsk form. Den ser sin identifikation inte i nationalstaten utan i religionen. Båda hoten har en benägenhet att sudda ut nationsgränserna och nationella administrationer. Det ena lägger grunden för terrorism, och det andra skapar terrorister. På det viset skapar kriget, militära interventioner, mot terrorism mer terrorism. Så tycker vi i . 111 () replik: Sermin Özürküt och jag hade en debatt för om mänskliga rättigheter. Då frågade jag om Sermin Özürküt bekände sig till kommunismen. Då svarade hon ja. Det vore intressant att få veta om det är så. Då klingar det falskt att tala om att använda fredliga medel, att förhandla i stället för att angripa, att vara mot folkmord. Man representerar då en ideologi som står bakom de värsta folkmorden i hela världens historia någonsin under sovjetkommunismen. När det gäller nationalstaterna i wider Middle East kan vi konstatera att inte ett enda av arabländerna, inte heller , är demokratier. Är det inte att vi försöker tillsammans, och , promota och se till att vi får en demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter? Det är väl det vi ska göra i stället för att tala om nationalstaternas suveränitet. Det är gammal sovjetretorik som jag hoppades att vi inte skulle behöva höra i den här kammaren någonsin mer. 112 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik: När argumenten tryter tar man fram kommunistiska övergrepp. Jag kan upprepa vad jag sade den dagen jag stod här. Jag sade att jag också kan kalla mig kommunist, inte i den bemärkelsen att det skulle handla om förtryck men i den bemärkelsen att jag tror på socialismen. Jag ser inget hinder för att upprepa detta. Sedan var det frågan om wider Middle . Vem bestämmer om, vem har monopol på, demokratibegreppet? har varit centrum för tre stora världsreligioner. har inte varit den delen av världen som har enbart ett problem. Varför kommer nyliberaler in i bilden och utövar monopol på demokratibegreppet? 113 (): Låt mig börja med att notera vilka reservationer som jag yrkar bifall till. Det är nr 9 om och och nr 12 om tilläggsprotokoll till . Folkrätt är ett vitt begrepp, och ibland är definitionen något sladdrig i kanten. Internationell offentlig rätt enligt Röda Korset inbegriper mänskliga rättigheter, flyktingrätt och humanitär rätt samt i viss mån nedrustningsarbetet. Handelsrätt står i en klass för sig. Dessutom finns sedvanerätt, som äger giltighet och tillämpning oavsett om alla stater skrivit på eller inte. är således även de mänskliga rättigheterna på individnivå inbegripna. Därmed är folkrätt detsamma som summan av FN:s alla konventioner och resolutioner, samt i viss mån praxis sedd som tillämpning . Tyvärr har uppdelningen i utskottets båda betänkanden om folkrätt, det vill säga staters angelägenheter, och mänskliga rättigheter kallat MR i fortsättningen inte blivit helt glasklar. Poängen är emellertid att det inte längre i dagens värld håller att enbart beakta staters rättigheter som incitament för ingripande av världssamfundet. Man måste också väga in individers, det vill säga människors, rättigheter. Komplikationen är att om man helt överger den klassiska folkrättsdefinitionen kan en alltför vid dörr öppnas för att andra länder, utan ett hållbart mandat, tar sig för att intervenera på eget bevåg och åberopa ett försvar av mänskliga rättigheter. Därför behöver regelverket något modifieras, och därför behövs en avvägd nulägesanpassning. MR-interventioner ska likafullt alltid vara FN-mandaterade, menar vi. Nödvändigheten att värna FN:s status och göra de nödvändiga reformerna för effektivitet och handlingskraft i världsorganisationen är krav som måste resas i samma andetag. Inte minst ett reformerat säkerhetsråd med bättre representativitet än är nödvändigt. Utan ett respekterat och starkt FN är nämligen ingen folkrätt möjlig. De stora är utomordentligt viktiga i vår värld, och det är en triumf att mänskligheten har kunnat samla sig till och formulera dem. Vi behandlade dem i UU9 för en månad sedan. Av de sex viktigaste har fem ett så kallat tilläggsprotokoll av olika kaliber, men gemensamt för dem är att de står för en möjlighet för individer och grupper att klaga på sin regering över hur denna uppfyller de förpliktelser som finns ratificerade i fördraget. En sådan möjlighet finns när det gäller de medborgerliga och politiska rättigheterna. Även konventionerna mot tortyr, rasdiskriminering och diskriminering av kvinnor har en individuell klagomöjlighet. Det skulle också tvinga fram en rättspraxis på området. Ett tilläggsprotokoll även till , alltså konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, skulle vara värdefullt i den bemärkelsen. agerande under den 57:e sessionen av FN:s i var emellertid minst sagt förvånande. Våra representanter blockerade där ett sådant tilläggsprotokoll till fast det, som sagt, är bara den som saknar det. Om konventionsrättigheterna kränks, exempelvis vad gäller individers rätt till utbildning och arbete, rätten att bilda fackförbund, rätten till mat och bostad, rätten till hälsa och en tillfredsställande levnadsstandard och social trygghet, borde man kunna få vända sig till för konventionens efterlevnad, den så kallade . Rätten till mat hör exempelvis till de grundläggande mänskliga rättigheterna och är själva förutsättningen för all annan utveckling. Förutom klagomöjligheten skulle en tilläggskonvention också bidra till förståelsen och tillämpningen av de här rättigheterna, och det skulle för de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna vara ett värdefullt steg att få bort den tveksamma gradering som ibland har gjorts mellan olika kategorier av rättigheter. Det diskuterade vi bland annat i det förra betänkandet om mänskliga rättigheter. , som traditionellt har varit ett föregångsland vad gäller mänskliga rättigheter, borde i stället för att motarbeta och förneka det här ta en ledande roll för att ett sådant här tilläggsprotokoll för de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna skrivs. Runt den tycks numera råda en tämligen stor enighet i denna kammare. Men för bara , i samband med att stod i begrepp att åberopa en uttänjd självförsvarsrätt genom att bomba världens fattigaste land, därför att några galningar kört in med flygplan i , höjdes blott förvånade ögonbryn från regeringshåll och från borgerligt håll när hävdade att terrorism lämpligen bekämpas med polisiära och brottsbekämpande metoder à la ICC, det vill säga , snarare än på ett militärt sätt. Då fanns inte Brottmålsdomstolen på plats, men det hade definitivt varit rätt första instans, i stället för ett reflexmässigt bombande av för att komma till rätta med terroristerna. Terrorbekämpningen har för övrigt i alltför stor utsträckning dessutom tillåtits bli alibi för allehanda inskränkningar i demokratiska friheter och medborgerliga rättigheter, men för det kommer det nog att bli ett stopp. Man kan inte försvara demokratin med icke-demokrati. Medlen måste rimma med målen. Det här är vi alltfler som blir medvetna om. Statsterrorism, som nämns i betänkandet tack vare , kan man bara komma till rätta med om den pekas ut och nämns vid namn av omvärlden. menar vi alla att ICC, Brottmålsdomstolen, är ett värdefullt tillskott till instrumenten för att följa upp efterlevnaden av internationella överenskommelser och straffa förbrytelser mot mänskligheten. Det är tur att världen ändå går framåt. Så, herr talman, slutligen till sorgebarnet hela världens värsta, farligaste och mest högexplosiva konflikt. Ingen folkrätt tycks längre gälla. Ingen respekt för mänskligt liv, värdighet eller rättigheter syns till i Det heliga landet, bara skräck, demonisering och vedergällningsspiraler. Tio israeler döda i självmordsattack. Tio palestinier dödade av bulldozers som malt ner bostadshus. Ledare som öppet och på rad mördas av en stat. matas vi med dessa rapporter. Blair flinar, och Bush nickar. träffar jag BTselem och Gush Shalom, freds- och MR-organisationer från som inger hopp, liksom de israeliska befäl som vägrar lyda och de aktivister, enskilda personer, som åker ned för att vittna och skydda som mänskliga sköldar. Världens ledare gör det inte. Mot bakgrund av att världssamfundet inte har agerat tillräckligt tydligt och effektivt mot ockupationsmaktens övervåld har civila medborgare från hela världen i stället valt att agera på egen hand. Fredsrörelsen och enskilda fredsaktivister har velat ta det ansvar som deras regeringar inte tagit. Men deras närvaro ersätter inte världssamfundets. Det palestinska folket är i stort behov av det internationella samfundets hjälp, närvaro och övervakning. , då den andra intifadan inleddes och den israeliska ockupationen av och våldet mot palestinierna eskalerade, har palestinierna bett det internationella samfundet om sådan hjälp, närvaro och övervakning. Syftet har varit att på ett rättvist och rättskipande sätt skydda den palestinska civilbefolkningen från den israeliska arméns övertramp. Det är beklagligt att denna vädjan inte har hörsammats. Den borde kraftfullt höja sin röst och kräva att respekterar de internationella fredsaktivisternas närvaro och deras mänskliga rättigheter. Det finns med andra ord ett stort behov av en stadig internationell närvaro inom FN:s ram för att säkerställa att den israeliska armén inte kränker palestinier. Enskilda människor går ofta vilse och förleds till våld och felsteg i rädsla och förvirring, men när hela statsapparaten rusar i blindo som mordmaskiner måste väl omvärlden reagera? Eller gäller omvärldens tillrättavisningar bara hutuer, kosovoalbaner, västafrikaner och kongoleser? I har alla låtit allting pågå för länge och för opåtalat. Vi har varit för undfallna. Varför underkastas inte atomorganet inspektioner? Hur kan de slippa all sådan insyn, när alla vet att de är en atomvapennation? Hur kan Bush legitimera bosättningspolitiken och framfart? Varför plockas inte helt sonika den fula muren ned? Hur kan färdplanen bara tillåtas haverera? Vilka mänskliga rättigheter, herr talman, gäller nu för när han släppts ut från fängelse, sedan han avslöjade kärnvapenprogrammet, och har säkerhetstjänsten med repressalier i hälarna? Vit världsmedelklass omfattas tydligen inte av sanktionssystemen i folkrätten. menar att förblir den svagare parten. Låt vara att den också är korrupt och internt för försvagad för att klara av att hålla terrorister, extremister och sina desperados kort. Men de saknar en armé. De saknar stormaktsstöd. De saknar det mesta. De saknar rättigheter som stat, eftersom de inte har erkänts som stat, och civilbefolkningen saknar den elementäraste mänskliga rättigheten den till sitt liv. Jag är trött på att stå här år ut och år in i talarstolen och vara ett lamt vittne till folkmord och folkfördrivning i . Man talar om wider Europe och greater Middle East och allt vad det heter på stormaktspolitikens språk. Vad det handlar om är bigger and bigger greed och enormous ambitions for power. 114 () replik: började väldigt bra, tycker jag, men sedan var det några saker som gav mig anledning att begära replik. Det gäller frågan om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Tycker verkligen att de är lika viktiga som de politiska rättigheterna, rätten till liv och rätten att inte torteras och så vidare? Vill man verkligen gradera det på så sätt att man likställer det, vilket är risken om man antar det här tillägget? Menar att man inte ska använda militära medel över huvud taget mot terrorister? Jag tänker på kommentaren om . Efter att FN hade krävt att skulle utlämna och terroristerna och man vägrade att göra det var det ju folkrättsligt fullständigt korrekt att anfalla landet. Det hade vilken stat som helst kunnat göra. var det egentligen bara som hade förmågan. Tycker inte att det är en rimlig hållning att man ändå bekämpar terrorism med alla till buds stående medel? Polisiära metoder i all ära, men man kanske måste göra bådeoch. Sedan gäller det . Kan vi bli överens om att det kanske är en sådan kraftfull organisation som Nato som måste finnas på plats för att garantera två staters säkra gränser? Men ska man ha det måste samtliga arabstater erkänna gränser, och måste erkänna . Tycker inte att det skulle kunna vara bra om man åtminstone börjar med Sharonplanen och utrymmer ? Det är många palestinier, bland annat dem som jag träffade i , som har sagt till mig att det är bra om man börjar med det, så att man har någon startpunkt. 115 () replik: Jag kommer inte att hinna svara på alla frågorna på den här korta stunden. Vad det gäller tilläggsprotokollet till konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter säger jag: Ja, de är likvärdiga. Det är inte någon privat åsikt som jag eller hyser, utan det menar folkrättsexperter. De sex stora konventionerna och de här grupperingarna av rättigheter ska vara ömsesidigt understödjande och likvärdiga. Det är så som man lär ut, och det är så det ska vara. Den diskussionen hade vi i samband med MR-betänkandet. Det är vår ståndpunkt, och vi delar den med väldigt många andra. I dagens läge är det obsolet att gradera dem. Så tyvärr: Mitt svar är inte bejakande till din ståndpunkt. Jag tycker att de är likvärdiga. Jag tycker att det skulle vara ett oerhört kraftfullt och bra instrument att faktiskt ha ett tilläggsprotokoll så att vanliga människor och grupper kan hävda sin rätt. har staterna ett övertag på det här området. Det är kanske inte minst viktigt i utvecklingsländer som har korrupta regimer. Sedan var det den mycket viktiga frågan om militära metoder. Det vi har sett är att det finns en reflexmässighet. Det är någon sorts teknologiskt imperativ, som det brukar kallas i andra sammanhang, nämligen att finns prylarna så använder man dem. Vi menar att i terrorismbekämpningen är de militära metoderna naturligtvis de som man använder sist. Först börjar man med diplomatiska, politiska påtryckningar. Möjligheterna till smarta, riktade sanktioner är mycket bättre utarbetade än de kanske var när Iraksanktionerna var i full svang. Visar det sig att man inte över huvud taget kommer till rätta med terrorister kan man överväga militära medel, men då måste de vara oerhört väl mandaterade. Det är ju mandatet som är den kritiska frågan. När det sedan gäller vem som bär upp mandatet kan det vara Nato, och det kan vara andra styrkor. Men man sätter inte i gång med alla till buds stående medel och pangar och bombar var än man behagar, ibland med dolda motiv. 116 () replik: Det var ju klarläggande om de här ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Jag har svårt att förstå det resonemanget. Sedan gäller det och användande av militära medel. Eftersom FN hade försökt och krävt att man skulle få terroristerna utlämnade och det inte fungerade måste vi väl vara överens om att den yttersta metoden då är att använda just militära medel. Det borde väl vara någonting som vi kan enas om i det här sammanhanget. 117 () replik: Så här var tågordningen när det gällde : Anledningen till att inriktade sig på var att man åberopade självförsvarsrätten enligt . Man ansåg sig vara angripen. Man ansåg sig vara i krig. Man ville använda rätten att försvara sig med eller utan ett större FN-mandat. slängde man in bekämpandet av talibaner, som jästen efter degen. Man skyndade sig att också lägga in någon sorts vällovligt alibi, nämligen att alla tyckte illa om talibaner. Det var den tågordning som var, och det finns dokumenterat på väldigt många ställen. talar man om vilken välgärning det var. Läget i är inte stabilt. Det visar sig att detta bombande naturligtvis var mer destruktivt än välgörande för alla parter på alla nivåer. Man har inte uppnått någonting. Man har inte krossat . Man har inte hittat . Det var en dålig metod. Så är det. Du bad också om svar när det gäller och . Det handlar ju om att säkra gränser. Det handlar om att har förgripit sig på palestiniernas gränser ända . Självklart ska en tvåstatslösning bygga på säkra gränser och ett erkännande av båda parters rätt till existens. Jag tror att vi är ganska eniga om det. Det som jag menar i grunden gör IsraelPalestina-debatten infekterad är att man inte riktigt vågar erkänna att de inte är jämbördiga parter. Den ena är inte en stat. Den ena har inte en armé. Palestinierna är alltså i underläge, och detta måste man se när man bedömer den här konflikten. 118 (): Låt mig inleda med att säga ett par ord om , som ju har varit flitig och aktiv i talarstolen . Jag har suttit och ruvat på ett antal repliker som jag gärna skulle ha velat ha sagda . gör som moderater ofta gör. För honom är det backspegeln som gäller, och ibland blir den där backspegeln lite immig när man tittar in i den. Det är flera beskrivningar av historien och av vad det är som har hänt. Jag måste säga att jag inte känner igen mig i beskrivningar. Jag tänkte bara kort reflektera över tre av dem, eftersom jag snabbt måste komma vidare till mitt eget anförande. Det första gäller beskrivningen av stödet för intervention i . Jag tycker att glömmer att agerande skedde utan stöd av EU, utan stöd av Nato och utan stöd av FN. Med den beskrivning som gav till känna här tidigare var det precis som om alla ställde upp bakom . Så var det inte, så försök inte att beskriva historien i några andra ordalag. Det andra jag reagerar mot är rosenskimrande beskrivning av hur processen mot demokrati löper i . Nog läser också , ser på TV, lyssnar på radio och följer händelseförloppet i . Nog är medveten om den turbulens som präglar situationen i . Jag tycker inte att vi ska förmildra de svårigheter som vi står inför. Däremot är vi helt överens om att vi nu ska anstränga oss gemensamt, tillsammans inom Världssamfundet och också med svenska bilaterala ansträngningar, för att demokratin ska hitta sin plats och att freden ska infinna sig i också på riktigt. Jag var i på i vid den tid som förklarade kriget avslutat. Det var en märklig fred som hade infunnit sig. Vi stod där i ljudet av skottlossningar mitt inne i , och skottlossningarna har som bekant fortsatt. Det tredje är . Det är nog bara som kan kritisera obalansen i vårt betänkande. Han kritiserar dem som gör uppror mot en ockupation men förmår sig inte med all sin vältalighet att beskriva ockupationsmaktens grymhet mot de ockuperade. Snacka om att vända på steken att säga att vi är obalanserade och sedan prata sig varm för ockupanterna. Det påminner om den tid då unga moderater kritiserade oss unga socialdemokrater för att vi stödde terrorister när vi stödde ANC. Sedan vet jag att det var som fick ta emot när han blev president i . Engagemanget för de mänskliga rättigheterna och folkrätten är starkt i . Det sade inledningsvis min kollega . Man kan utan överdrift hävda att synen och tolkningen av folkrätten varit central i mycket av den internationella politiken i krigen i , och . Jag tror att engagemanget i bygger på våra grundläggande värderingar och vår djupt rotade känsla för rättvisa och vår syn på fred och säkerhet, global utveckling och fattigdomsbekämpning. Det bygger också på demokratins och rättsstatens idéer, de mänskliga rättigheterna och folkrätten. Det är värderingar som vi försöker manifestera genom att vara tillskyndare av ett starkt och effektivt . Inledningen till FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna beskriver det koncist, enkelt och med tydlighet: Alla människor är födda lika i värde och rättigheter. Universella värden kräver ett universellt tydligt regelverk, vilket i sin tur kräver ett starkt FN. Det är en enkel logik men inte fullt så enkel att genomföra. Säkerhet kan inte byggas isolerat från omvärlden.