prot · GR09127 · 2004-06-14 00:00:00 — Men kan inte finansministern ge en liten öppning åt att föreningslivet ska kunna slippa den som jag tycker både byråkratiska och lite småaktiga ordningen? Det har inte ett dugg att göra med vare sig smidighet, rättvisa eller skatt efter bärkraft utan är rent krångel. Där skulle man i varje fall vilja ha en liten öppning. Jag ska inte nödvändigtvis göra detta till en partipolitisk fråga. är ekumeniskt, och jag tror att alla som är med tycker att det är vansinne. Men vill inte finansministern ta chansen och säga att vi ska titta på detta och se om vi kan undanröja dumheterna? 151 Finansminister (): God byråkrati är ofta en bra förutsättning för att genomföra rabulistiska idéer och göra dem till praktisk verklighet. God byråkrati ingår också i skattemyndigheternas arbete att försöka förenkla. Jag tror inte att vi i och regeringen alltid ska lägga oss i och skriva föreskrifter och förordningar och i detalj tala om vad myndigheterna ska göra. Jag är ganska förvissad om att som ett rationellt och effektivt verk i sin tur har intresse av att hålla nere olika ärenden och regelsamlingar som handlar om relativt ringa belopp. Det finns i hela vår skattelagstiftning en sådan ambition. Om det handlar om relativt små belopp och enkla situationer ska man också försöka hitta den mest smidiga lösningen. Bara uppmärksamheten kring den här typen av diskussioner gör att man också i myndigheterna anstränger sig för att försöka hitta så smidiga och effektiva lösningar som möjligt. 152 (): Jag håller med om att vi ska ha en god byråkrati som ska hitta smidiga lösningar. Det är inte min uppgift att stå här och lösa frågan. Jag vill fästa uppmärksamheten på att vi här har någonting som inte kan kännetecknas som god byråkrati. Jag kan väl ändå få nämna att i materialet som vi har fått från Svenska påpekas det att lärare och ledare som har skyldighet att se till barn på daghem och fritidshem inte behöver förmånsbeskattas för måltiderna. De kallas nämligen pedagogiska måltider. Det är inget yrkande. Men ett litet tips skulle kunna vara att man även såg lägerelden för scoutlägret som en pedagogisk övning. Då skulle man kunna skattebefria den och även slippa hela ritualen med kontrolluppgifter och liknande. Jag hoppas att jag inte övertolkar det som finansministern nu sade om att myndigheterna ska följa riksdagsdebatten och ska se om vi i sätter fingret på sådant som av allmänheten uppfattas som orimligt. Jag tolkar det som en diskret men dock anvisning till myndigheterna att försöka göra någonting åt detta. Om den tolkningen är riktig kan jag framföra ett hjärtligt tack för svaret. 153 Finansminister (): Några vare sig diskreta eller indiskreta anvisningar till myndigheterna sker inte här från talarstolen. Men jag vill gärna tala mig varm för att och nuvarande har varit kända för sin vilja att hitta en bra servicenivå och enkla system. När man gjorde en undersökning bland företagen om vilka myndigheter som företagen mest uppskattar var det faktiskt som småföretagen hade störst tillit till och tyckte att de fick bäst service av. Det gäller inte minst den enorma IT-utveckling som har stått i spetsen för. Det har gjort det mycket enklare för hushåll, företag och juridiska personer att närma sig . Jag är övertygad om att har samma höga ambitionsnivå när det gäller att förenkla för ideella föreningar och verksamheten . Sedan finns det alltid avvägningsproblem och balansproblem mot andra verksamheter. Men jag är säker på att på egen hand är intresserat av att hålla nere sina kostnader och sitt arbete med den här typen av enkla uppgifter. Vi vet att många av våra ideella föreningar med stort nit lägger ned arbete för att skaffa sig inkomster eller låga kostnader för att bedriva en fantastiskt fin verksamhet antingen det gäller scoutrörelsen eller någon annan ideell verksamhet. Överläggningen var härmed avslutad. 27 § Svar på interpellation 2003/04:462 om ökning av antalet våldtäkter 154 Justitieminister (): har frågat mig dels vilka åtgärder jag ämnar vidta för att få stopp på och vända utvecklingen att alltfler våldtäkter begås, dels vilka åtgärder jag vidtar för att ändra bevisbördan vid våldtäkter och dels vilka mina åtgärder är med anledning av alla kvinnor som känner otrygghet på grund av utvecklingen med alltfler våldtäkter. Att kvinnor känner otrygghet och rädsla för att utsättas för våldtäkt kan givetvis inte accepteras. Och så länge allvarliga övergrepp som våldtäkt sker är det viktigt att vi alla gör det som står i vår makt för att bekämpa dessa brott. En mycket viktig åtgärd inom mitt ansvarsområde som justitieminister är arbetet med en ny sexualbrottslagstiftning. Målsättningen är att regeringen ska kunna fatta beslut om en lagrådsremiss . Genom den kommande lagstiftningen vill vi stärka det straffrättsliga skyddet mot sexuella övergrepp genom att ytterligare lyfta fram och sätta fokus på den sexuella självbestämmanderätten och den sexuella integriteten. Som jag har nämnt kommer det inte att ställas samma krav på våld eller hot som för att en gärning ska bedömas som våldtäkt. Vidare kommer många av de situationer som bedöms som sexuellt utnyttjande att bedömas som våldtäkt. tror jag också att lagändringarna kan ha betydelse för att påverka attityder till och öka respekten för andra människors sexuella integritet. När det gäller bevisbördan är det emellertid, i våldtäktsmål liksom i alla andra brottmål, åklagaren som ska bevisa att ett brott har begåtts. Att ändra bevisbördan i våldtäktsmål så att den tilltalade får ansvaret för att bevisa sin oskuld kan av rättssäkerhetsskäl inte komma i fråga. En utveckling där strävan efter att döma en våldtäktsman leder till att oskyldiga döms är självklart oacceptabel. Som jag nämnt i tidigare frågesvar och interpellationer (bland annat fråga 2003/04:884 och interpellationer 2003/04:343 och 344) pågår ett omfattande arbete inom polisen med att förbättra den brottsutredande verksamheten så att exempelvis fler våldtäktsbrott kan lagföras. Polisen måste också verka för att korta genomströmningstiderna och minimera risken att viktig information försvinner på vägen. Inom pågår ett arbete med att analysera frågan om utökade möjligheter till användande av DNA-analyser som ett verktyg i den brottsutredande verksamheten. Regeringen har också satsat mycket stora ekonomiska resurser på polisen . arbetar just nu med en undersökning för att analysera ökningen av antalet anmälda våldtäkter . En rapport kommer att publiceras . Självfallet är också ökad kunskap om orsakerna till dessa brott liksom rättsväsendets bemötande av våldtagna kvinnor mycket viktiga frågor. Jag kommer därför att låta utreda bland annat hur personer som blivit utsatta för sexuella övergrepp upplever brottsutredningen och den fortsatta rättsprocessen. I utredningen kommer också att ingå att överväga vad som kan göras för att minska påfrestningarna för målsäganden i rättsprocessen. Utredningen kommer att genomföras av jämställdhetsombudsmannen . 155 (): Jag får tacka justitieministern så mycket för svaret. Det är en fråga som ständigt är aktuell, men emellanåt är den lite hetare. Så var läget när jag skrev interpellationen. Då fanns det ett stort reportage i tidningen med stora feta bokstäver om en kvinna som våldtogs. Jag läser ur detta. Det står: En man smög upp bakifrån och grep tag i kvinnan. Under hot släpade han med henne in i skogen. Där tvingade han av henne kläder och genomförde en fullbordad våldtäkt. Här möter vi en riktig våldtäkt. För att ha en motbild har jag med en liten notis. Den är inte riktigt lika stor. Det är inte lika stora rubriker och inte riktigt lika fet text. Det är ett annat ordval, och det är lite andra faktauppgifter som kommer med. Det gör att det uppstår lite frågetecken och en del tvekan. Man funderar på om det verkligen var en våldtäkt. Dessa bilder matas vi med i medierna. Det är ingenting som du och jag kan göra någonting åt här och . Men problemet är att den här bilden även bär in i polis- och rättsväsendet. kom det en bok där man försöker att fokusera på våldtäktsmannen och vem det är som utför våldtäkter. Alltsomoftast ligger fokus på kvinnan och vad kvinnan ska göra för att inte bli våldtagen. Fokuseringen på männen och att de inte ska våldta är inte riktigt lika starkt, för att uttrycka det milt. Jag skulle kort vilja kommentera svaret som jag har fått av justitieministern och ställa ett par frågor. Det handlar bland annat om den nya sexualbrottslagstiftningen, som självfallet är nödvändig. Det har vi sett med all tydlighet sett . I svaret står det att lagrådsremissen ska komma . Det skulle också vara intressant att höra något om tidsaspekten när den kan finnas i bruk. Vad ser du för tidsperspektiv när det gäller lagstiftningen? Justitieministern tog också upp både genomströmningstiderna och arbetet med DNA-analyser. Det är också väldigt viktigt. Jag tycker att det är jättebra att detta är på gång. står bakom att detta med DNA-analyser, att det ska gälla och att man ska se över om även de som döms till rättspsykiatrisk vård ska finnas med i dessa register. Det uppdrag som har fått är otroligt positivt. Jag känner att ungefär de frågor som jag framförde när vi hade en aktuell debatt här finns med i detta. Det ser väldigt positivt ut. När det gäller bevisbördan känner jag att det blev ett väldigt markerat avslag och att det här inte är att tänka på. Jag hoppas att det beror på att jag har varit otydlig i min frågeställning när jag pratar om bevisbördan. Det handlar om samtyckesinvändning. Det känns orimligt att kvinnan har fått vända ut och in på både sig själv och sitt liv som mannen hävdar att det var samtycke och det därmed faller. Jag skulle vilja ha en fördjupning på det området. 156 (): Våldtäkt är intrång med våld till det mest privata, mest sårbara och enligt mångas förmenande mest heliga delarna av människokroppen. Som sådan är den ett andligt brott likaväl som ett fysiskt. Våldtäkt är allt hat, förakt och förtryck av kvinnor i det här samhället koncentrerat i en handling. Gäng- eller gruppvåldtäkt är en särskilt brutal form av sexuellt övergrepp. Denna text är hämtad från broschyren Kyrkornas nej till våld mot kvinnor. Vad kan vi göra åt det ökade antalet våldtäkter i vårt samhälle? Det finns så många missuppfattningar och vanföreställningar när det gäller våldtäkt. Än kan vi höra horribla åsikter som att kvinnor vill bli våldtagna och att våldtäkt är en handling av passionerat misstag. tar upp den juridiska aspekten i sin interpellation men även den misstro och den vanmakt som många kvinnor känner inför rättssystemet. I det välbekanta Tumbamålet är det ingen tvekan om vem som är förloraren. Kvinnan har fått skyddad identitet och kan inte bo kvar. Männen återvänder som kungar till . Min fråga till ministern är: Räcker det bara med en ändrad lagstiftning för att få ned antalet våldtäkter och öka respekten för andra människors sexuella integritet? Det handlar väl även om att granska hur män ser på kvinnor och sexualitet? När antalet våldtäkter ökar innebär det även att förövarna och deras offer blir yngre. En färsk undersökning visar att varannan 18-årig tjej har råkat ut för att någon har tafsat på henne. Var tionde har mot sin vilja haft samlag, oralsex eller analsex. påbörjade regeringen ett projekt . Detta projekt ska stärka unga tjejers självbild. De ska lära sig att sätta gränser och kunna värja sig inför reklamens sexistiska budskap. Det är ett bra projekt, men jag tror att vi också skulle behöva ett projekt . Där kunde man ta upp pojkarnas bild av flickor. Där kunde man ta upp frågor om sexualitet, ansvar, respekt och relationer. Där kunde man diskutera skillnaden mellan verkligheten och det som visas på porrfilm och i porrtidningar. Vi vet att killarna i Tumbamålet var uppväxta med porrfilm och gruppsex. Det var något helt normalt för dem. Min fråga blir därför: Är ministern beredd att ta upp förslaget om projekt med barn- och familjeministern som ett komplement till den starkare lagstiftningen? 157 (): Det ökande antalet våldsbrott är oroande. Statistiken visar på en kraftig ökning. Särskilt allvarligt är det när kvinnor, unga som gamla, funktionshindrade och andra, blir utsatta för våld. Jag läste i dagens tidning att det finns en oro som ökar bland med medborgarna i . Någon har skrivit att fruktan oroar . är på väg in i en ny värld. Man visade också på att rädslan för att utsättas för våld har ökat . var av kvinnorna så pass rädda att de avstod från att gå ut . hade den siffran ökat till enligt SCB. Vad den är vet jag ingenting om. I en undersökning ansåg av svenskarna att polisen borde göra mer för att skydda allmänheten från våldsbrott. Denna starka rädsla har en forskare på som heter relaterat till i en tidningsartikel. Han menar att den här rädslan leder till inskränkthet, att man börjar agera irrationellt och att man minskar sitt normala liv genom att man inte gör det man skulle kunna göra. Det är allvarligt. I samband med den här diskussionen och debatten om våldtäkt skulle jag vilja ta upp att många unga kvinnor väljer att inte anmäla våldsbrott och våldtäkt. Jag var på ett besök på Alla Kvinnors Hus i och mötte representanter från teamet för våldtagna. De sade att många kvinnor inte ens skulle tänka tanken att göra en anmälan. Det tycker jag är allvarligt och någonting som justitieministern har ett stort ansvar för. Det finns även uttalanden från läkare som har avrått våldtagna att göra polisanmälan därför att risken för att man blir återtraumatiserad är så stor. Jag tycker att det är oerhört allvarligt om personer som jobbar professionellt med detta avråder människor från att göra polisanmälan. Jag tror inte att det finns någon annan uppfattning om detta. Min fråga till justitieministern är: Vad kommer justitieministern att göra för att öka anmälningsbenägenheten? Det finns goda exempel inom vissa polismyndigheter som har speciella enheter där kompetent specialiserad personal tar upp anmälan och vidtar alla de initiala åtgärderna på en gång. Det finns även många myndigheter som inte har någon sådan speciell kompetens. Jag tycker att det i det avseendet finns mycket att göra. Jag tycker till exempel att det är helt orimligt att en kvinna eller en man som utsatts för våldsbrott ska stå och göra en anmälan i en reception där andra människor finns med. Sådana fall måste kunna tas om hand på ett mycket bättre sätt. Jag tycker att det måste ske en förändring. Det ska inte vara slumpen som avgör om man får ett professionellt bemötande. Om man blivit utsatt för ett våldsbrott i är det mångdubbelt större chanser att gärningsmannen blir lagförd, och det har också RÅ visat i sina utredningar. Jag undrar vad justitieministern tänker göra åt den här saken. 158 Justitieminister (): Jag ska försöka svara på samtliga frågor i tur och ordning. Vi lägger fram lagrådsremissen . Det går inte att helt exakt förutse hur arbetet kommer att fortgå jag tänker på Lagrådets eventuella synpunkter men vi hoppas att den därefter kan behandlas i så fort som möjligt och träda i kraft kanske . Samtyckesfrågan har ju noga utretts, och jag förstår att det inte var omvänd bevisbörda som gällde utan den samtyckesdiskussion som fanns med i , där man gjorde en mycket noggrann prövning och kom fram till att inte föreslå samtycke. Detta ställde sig samtliga partier bakom, och när ärendet gick ut till 66 remissinstanser var 65 negativa till det. Anledningen var att man bland annat hade tittat på och ansåg det här inte var bra därför att det satte ännu större fokus på målsäganden eller brottsoffret och även på det som man försöker komma ifrån, nämligen hur brottsoffret har betett sig före den eventuella våldtäkten klädseln och så vidare. Det var alltså vad man kom fram till. Oavsett det är det förstås nu helt omöjligt och det har kanske inte heller påståtts att man skulle stoppa den här lagen för att börja om igen. I så fall skulle man hamna . Jag tycker att det också finns fördelar, och jag vill inte avfärda den här lagen. Det finns säkert positiva skäl för den. Jag anser dock inte nu att det på något sätt ska påverka den här lagstiftningen utan det är en diskussion som får fortsätta, så får vi se vad det leder fram till. Jag tycker att projektet låter intressant. Jag vill gärna ha en sådan diskussion, men jag behöver då lite mer material och kan inte svara närmare på det i den här interpellationsdebatten. Lagstiftning är definitivt inte allt. Det behövs mera, men lagstiftning är viktig. Den påverkar attityder, men det måste vara en växelverkan mellan lagstiftning, rättsväsendets myndigheter och även på olika sätt hur vi kan agera. Det sätt att agera som vi nu har haft när vi ser att lagstiftningen kommer att kunna sjösättas här är att vi har givit uppdraget till . Just de frågor som vi tar upp är de som ska titta på, nämligen hur man ska få fler att över huvud taget göra anmälan och hur man ska få kvinnor att känna sig trygga i processen. Processen är i alla fall delvis, utöver att samhället har ett intresse av att lagföra skyldiga personer, till för brottsoffret. Om brottsoffret då känner sig kränkt är det naturligtvis ett misslyckande. Just de här frågorna ska alltså titta på. nämnde också vissa saker som säkert är intressanta för att titta på. Det gäller så enkla saker som till exempel var anmälan görs. Men det här har vi precis presenterat, och det är inte ens formellt beslutat än det ska göras här men det kommer förhoppningsvis att ge svar på flera av de frågor som tas upp här och som visar att det inte räcker med lagstiftning utan att det också handlar om hur det tillämpas i praktiken. 159 (): Jag tycker att det låter som ett spännande tidsperspektiv om vi ska lyckas få igenom det här i kammaren 2005. De synpunkter som jag tar upp om samtyckesinvändning ska självklart inte försena den här propositionen. Jag instämmer med justitieministern om att vi ska låta det här ha sin gång och fortsätta diskussionen. Det som man har sett i , där man säger att det är större fokus på brottsoffret, är självklart något att beakta, men som läget ser ut i är det ju nästan omöjligt att föreställa sig att det skulle kunna vara mer fokus på det än vad det är . Vi har låtit en jurist, , gå igenom 80 hovrättsdomar. Hennes kommentar och slutsats var att när ett sexualbrott är begånget är man först och främst intresserad av vad offret har sagt och gjort, inte förövaren, och att det finns en grundläggande skillnad mellan lagtexterna om sexuellt våld och domstolarnas fokus. Också det här är intressant. Vilket arbete görs för att man ska förändra det här och för att få över fokus på det som faktiskt står i förarbetena till lagtexterna? Ett annat inslag som också är viktigt är att när vi kommit fram till att vi har våldtäktsmän och efter mycket mankemang faktiskt lyckats få några av dem dömda ska de placeras någonstans och få behandling. Det är bara en fjärdedel eller av sexualbrottslingarna som placeras där man kan ge dem en bra behandling. Dessutom sker den behandling som kan ges på frivillig basis och är inte obligatorisk. Mellan och ingår i behandlingsprogram. säger man att det är lite svårt att veta om det varit fråga om våldtäkt eller inte. De som gått igenom hela behandlingsprocessen är dock mycket väl medvetna om att de har begått övergrepp, och de kan också lära sitt eget riskbeteende. När de väl släpps ut igen är de betydligt tryggare både för sig själva och för sin omgivning. Det skulle därför vara lite intressant att fundera på om denna typ av behandling inte borde vara obligatorisk. Är det något som är uppe till diskussion, eller hur tänker man i de här avseendena? Jag förstår att en behandling är betydligt effektivare om det finns en motivation bakom deltagandet i den, men det finns i så fall möjlighet att börja med en motivationsbehandling. Jag skulle faktiskt ur ett lekmannaperspektiv kunna tänka mig att detta skulle ingå som ett obligatorium för den som har dömts för den här typen av brott. 160 (): Våld över huvud taget, inte bara i form av våldtäkt, har blivit ett stort problem i dagens svenska samhälle. Den som utsätts för våld lider både fysisk och psykisk skada, och det kan ge följder för ett helt människoliv. Jag tror att det är viktigt med en samlad bedömning i det här sammanhanget. Det behövs mer av förebyggande insatser och för stärkande av skyddet för de utsatta, och man bör ta hand om och rehabilitera dem som drabbas. Man bör bestraffa förövarna och försöka att ändra deras attityder. Det handlar om att vilja och våga se våldet i alla dess former och konsekvenser. I ministerns svar finner jag följande ord: Och så länge allvarliga övergrepp som våldtäkt sker är det viktigt att vi alla gör det som står i vår makt för att bekämpa dessa brott. Jag kan bara instämma i detta och göra det tillägget att området måste prioriteras. Vi behöver snabba beslut när det gäller lagstiftning, mera av satsningar på våldsförebyggande arbete samt ökat stöd till kvinnojourer som tar emot dem som utsätts för sexuella övergrepp. Det finns nämligen absolut ingen ursäkt för våldtäkt, varken alkoholism, drogmissbruk eller tillfällig förlust av kontrollen. 161 (): Jag tycker att det är positivt att ska göra en utredning. finns det ganska många enkla saker som man kan göra . Det är till exempel rimligt att en kvinna eller en man som har utsatts för grovt våldsbrott får träffa en specialistutbildad polis när hon eller han ska göra en anmälan och att den genomförs i ett sammanhang med videoförhör, teknisk undersökning, rättsmedicinsk undersökning, vittnesförhör med mera. Det gäller alltså ganska många enkla saker. Jag är kritisk emot att det , åtminstone såvitt jag kan överblicka, har gjorts så lite med enkla medel. Det görs förhållandevis lite, även om det på sina håll har blixtrat till och blivit väldigt bra resultat. Väldigt mycket beror på ledarskap och engagemang och på den vikt som tillmäts denna fråga. har till exempel utmärkt sig med en väldigt aktiv polisledning. Det är också orimligt att det ska vara så stora variationer. En utredning kommer att ta tid. Jag tycker ändå att det skulle vara viktigt att justitieministern på något sätt visade på att det är viktigt att det händer någonting inom det här området som är så pass akut. Det behöver inte dröja innan de här förslagen kan implementeras. Sedan har vi nog ingen annan uppfattning än att det ska ske kompetent och så vidare, men bristen är ju när polisen inte har haft vidareutbildning eller att man inte har tagit frågan på allvar inom myndigheterna och prioriterat den. Jag skulle gärna vilja höra vad som händer på kort sikt innan utredning är klar. 162 Justitieminister (): Den första frågan gällde de rättsvårdande myndigheterna. Vi har givit uppdrag bland annat om att förbättra utbildningen som handlar om bemötande av brottsoffer och jämställdhet, och det är viktigt i just de här frågorna. Det är Norrtäljeanstalten som arbetar med sexualbrottslingar, , och man gör ett väldigt bra arbete. Det kan naturligtvis diskuteras om det ska vara obligatoriskt. Jag känner viss tveksamhet, kan jag säga, just med tanke på att jag tror att man för att lyckas måste vara motiverad. Det kan ju finnas någonting mitt emellan, det är jag fullt medveten om, men det kan alltså också kanske förstöra för dem som verkligen är motiverade om det ska gälla andra personer som inte har samma motivation. Låt mig i alla fall konstatera att man där gör ett väldigt bra arbete och gör det bland annat tillsammans med intresseorganisationer. Jag tror att den här frågan prioriteras av alla partier. Vi prioriterar den, och andra partier gör det också. Det finns ingen skillnad här. Jag tror också att det finns få områden, om ens något, där det har hänt så mycket , och det är just den utvecklingen som har skett här. Den här typen, det vill säga sexualbrott, kan man jämföra med till exempel mord, där det egentligen inte juridiskt sett har hänt mycket på många decennier, och det är ju en helt annan sak när det gäller den här typen av brottslighet. Som sagt: Det här arbetet har just påbörjats.