prot · GR09104 · 2004-04-28 00:00:00 — Det finns inte någonting helt klart , och det finns inte några färdigformulerade förslag, dokument eller åtgärder. Den tidsplan man arbetar med för att få fram de slutliga ställningstagandena och vad de skulle kunna innehålla säger att det ska vara färdigt till 2007. Det finns en risk för att det blir skärpta krav på låntagare, precis som är inne på. Det där kunde naturligtvis ha funnits med som information i utskottets betänkande. En möjlig förklaring till att vi inte har tagit upp det är att frågan är i det närmaste en finansmarknadsfråga. Som sådan sorterar den under statsrådet , och det hela har inte helt naturligt fallit oss i minnet när vi har behandlat frågan i utskottet. 189 () replik: Jag tackar för den förklaringen. Jag misstänkte nästan att det var någon sådan tingens ordning som hade spökat för er. Men detta är ju ännu märkligare om ni har haft en föredragning inför utskottet om de nya 2-reglerna, som de facto ingår i säljmaterialet för personal i nästan alla banker och försäkringsbolag. Inte minst statens eget lär ut vad det här innebär. Om det då är så att ni har haft en föredragning och ni vet att rättsverkan fullt ut kommer 2007 och ni inte har hört någon från den svenska finansiella marknaden, i alla fall inte , som har protesterat mot processen och de har redan påbörjat insäljningen så är jag lite fundersam över varför ni inte har tagit upp detta i texten. Betänkandetexten ska ju ändå, vad jag förstår, förstärka justitieministerns försök att komma åt själva utvärderingsfrågan, så det hade varit bra om ni hade gjort det. Jag har förstått att lagutskottet inte gärna vill trampa in i finansutskottets hägn alltför mycket. Men ni har de facto gjort det genom att ni erkänner att ni har haft en föredragning. Det tycker jag att ni ska fortsätta med att ha, för det är ni som har ansvaret för förmånsrättslagen, för insolvensfrågorna, för en rad immateriella frågor och för hela konkursförfarandet. Det är hos er i ert utskott och inget annat, vad jag förstår, som det ska finnas ett tydligt ansvar. 190 (): Jag har efteranmält mig i ärendet om insolvensrättsliga frågor. Det finns en sak som jag vill ta upp, och det är förmånsrätten. Jag tycker att har tagit upp en viktig sak i sin motion. Vi var det parti som gick emot förändringen av den nya förmånsrättslagen. Det gjorde vi främst av det skälet att vi ansåg att företagshypoteken blev så försämrade att det skulle utgöra en risk för kreditförsörjningen. Med det som har hänt därefter kan jag precis som någon tidigare talare säga att farhågorna har besannats. deltog jag i här i . Jag fick från flera deltagare där framfört till mig att det har blivit svårare att låna. Man har snabbt, redan efter två in på det nya året, begärt omförhandlingar av lån tagna miljonlån. Jag har också från olika branschorganisationer när jag har varit ute och rest i landet, främst i , fått samma bild. Många kreditgivare vill ompröva lånen. Lån som tecknades september på tre fyra miljoner vill man omförhandla. Detta sätter låntagaren i en svår situation. Med tanke på företagshypotekens förändringar begär man när man omförhandlar in ökade säkerheter i privata fastigheter och dylikt. Det är sådant som långivarna vill att personerna ska ha som säkerhet för lånen. Det är intressant att höra resonemang här: Regeringen ska återkomma. Det svåra i den här situationen är händelserna efter beslut. De har medfört hot om en försämrad kreditförsörjning, och den snöbollen har redan rullat i gång. Vi här i kan inte stoppa den händelseutveckling som har påbörjats genom att säga att vi ska följa upp och utvärdera det här eftersom det har blivit förändrade attityder hos långivarna. I debatten har det också framkommit att vi här i tittar och sneglar på hur man har det i . Men enligt de kontakter som vi har haft i kan man inte jämföra svensk och finsk kreditförsörjning. I har man ett helt annat statligt kreditförsörjningssystem. Frågan om information i lagutskottet vad gäller 2-reglerna har också varit uppe. Jag är ordinarie i lagutskottet. Jag har visserligen inte tjänstgjort vid varje möte, men jag kan inte erinra mig att vi har fått någon information i lagutskottet. Jag ber om ursäkt om jag har fel det kan ha skett när jag inte har varit där. Men det är viktigt för oss att markera det här i debatten, eftersom vi inte har någon reservation här. Vi kommer att återkomma när det gäller de försämrade förmånsrättsreglerna, och det är viktigt att det kommer till protokollet. nöjer jag mig med det inlägg som jag har gjort för partiet. För övrigt har jag ingenting att tillägga, utan jag kan ställa mig bakom lagutskottets förslag. Föredrogs lagutskottets betänkande 2003/04:LU23 Insolvensrättsliga frågor, m.m. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Skadeståndsrättsliga frågor 191 (): går vi till lagutskottets sista ärende . I lagutskottets betänkande LU24, som vi kommer att debattera strax, behandlas sju motioner från den allmänna motionstiden i olika skadeståndsrättsliga frågor. I motionerna föreslås att man inför en rätt till ersättning för sorg och saknad vid en nära anhörigs död, det allmännas skadeståndsansvar, skadeståndsansvar för atomskador och oljeskador till sjöss samt multinationella företags skadeståndsansvar. Utskottet har behandlat dessa motioner tidigare, och avslagit dem. Även i dagens betänkande föreslås avslag på motionerna med hänvisning dels till tidigare ställningstagande, dels till pågående arbete på nationell och internationell nivå. Med detta korta anförande lämnar jag över ordet till debattörerna. 192 (): Kära kolleger i lagutskottet och åhörare! Jag börjar med att yrka bifall till reservation nr 1 i lagutskottets betänkande LU24. Jag står givetvis bakom också andra reservation, men jag yrkar inte bifall till den. har föreslagit att en särskild ersättningspost för sorg och saknad ska införas i skadeståndslagen. Vi menar att det nu är dags att lyfta ut och markera just sorg och saknad. Sorg och saknad är något som typiskt sett uppkommer när en nära anhörig bringas om livet. Men vi menar att denna del ska utgå med ett schablonbelopp och inte behöva vare sig bevisas eller ens motiveras. Det upplevs nämligen av många som kränkande att behöva bevisa och motivera att man faktiskt skadats psykiskt när någon bragts om livet, att man ska behöva ange att man har varit sömnlös ett antal nätter, att man kanske blivit djupt deprimerad eller att man tillfälligt inte kunnat arbeta. Vid till exempel mord bör vi i stället skärpa skadeståndsansvaret för mördaren oavsett den numera generösa praxis som utbildats på området enligt betänkandet. Att samhället skarpt markerar konsekvenserna för omgivningen, de nära anhöriga, ligger helt i linje med strävandena att offren, de lidande, ska synliggöras, inte minst för brottslingen. Att mista en anhörig på grund av någons brottsliga gärning borde tillmätas ett större värde än . Risken att någon överkompenseras eller skor sig är minimal. Att ens jämföra, som sker i betänkandet, med det ideella värdet vid förlusten av ägodelar som brinner upp känns inte riktigt i det här sammanhanget. I betänkandet skrivs vidare att det kan ifrågasättas om skadeståndsrätten är ett ändamålsenligt instrument för att ge ersättning för känslor som sorg och saknad. Jag vill hävda att det är det mest rimliga eftersom den enskilde sörjande och samhället annars får bära den personliga och ekonomiska kostnaden för dessa känslor. Därmed vill jag också påminna kammaren om att den psykiska ohälsan ökar och kostar samhället stora summor. Känslors vara eller inte vara får faktiskt konkreta ekonomiska konsekvenser. Det är något som vi tidigare inte tänkt så mycket på och som vi inte tillmätt så stor betydelse, men som får oss att sömndrucket vakna upp och känna efter hur vi ska hantera denna växande sjukskrivningsfaktor. Vidare till den första reservationen som vi har. Jag vill hävda att det är absolut nödvändigt att vi gör en översyn av skadeståndsdelen när det gäller det offentligas, myndigheternas, ansvar. upplever många människor att de är helt maktlösa mot ett flertal myndigheter vars makt över individens liv sträcker sig från vaggan till graven, det vill säga över hela lagutskottets beredningsområde. Tyvärr verkar det vara så att hot om skadestånd är det mest verkningsfulla för att bryta myndigheternas maktfullkomlighet i förhållande till den lilla medborgaren, för något konsumentskydd vill regeringen inte låta invånarna åtnjuta i den offentliga servicen. Skadeståndshotet och krav på skärpning, liksom större hänsyn till den utsatta eleven, har mycket riktigt fungerat väl på skolområdet. När kommunpolitiker började inse att skadeståndskraven skulle öka lavinartat om man inte tog bättre hand om mobbningssituationen på skolorna blev det fart i maskinerierna. jobbar de flesta skolor aktivt med denna viktiga fråga, till skillnad från tidigare då eleverna var helt rättslösa och i händerna på myndigheten, skolan och kommunen. Vi vill faktiskt se en liknande utveckling när det gäller övriga områden där myndigheter ansvarar. är en av dessa där myndighetsutövningen kan äventyra en människas hela tillvaro. När till exempel bostadsbidrag och socialbidrag utbetalas för sent kan en person och dennes familj både mista sin bostad och få betalningsanmärkningar. När en person får för lite i bostadsbidrag ges inte ens ränta på beloppet från myndigheten när felet upptäcks och åtgärdas. kan vidare knäcka både privatpersoner och småföretagare när anstånd med betalning inte beviljas under en överklagandetid. Ett annat mörkrets exempel som vi i lagutskottet fått föredraget för oss är de skuldsatta barnen. Skulder som utkrävts länge av kronofogdemyndigheten på uppdrag av ytterligare myndigheter som till exempel och visar sig vila på en osäker rättsgrund. Barn kan nämligen enligt lag inte äga något som medför en kostnad, såsom ett fordon eller en telefon, utan att en vuxen har betalningsansvaret för detta. På detta område menar myndigheterna att man avvaktar en rättslig prövning. Till dess fortsätter barnen skuldsättas. Detta är om något ett område för en omfattande självsanering. Att sitta still i ett skenande lastfartyg duger inte om myndigheterna riskerar omfattande skadeståndsansvar när människor i dess väg råkat illa ut. Jag vill därför återigen säga att för att bryta människors maktlöshet kontra myndigheternas maktfullkomlighet borde enskildas möjlighet att hävda sina rättigheter omgående stärkas. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. 193 (): Det är inte så väldigt många motionsyrkanden som behandlas i det här betänkandet. har inte ett enda motionsyrkande som behandlas, men vi har dock en reservation och ett särskilt yttrande. Reservationen handlar om en motion som från har skrivit. Vi stöder den eftersom det är vänsterpartipolitik. Det är reservation nr 3, som jag härmed också yrkar bifall till. Jag delar helt enkelt de synpunkter som förs fram i motion om vikten av att det finns tydliga regler till skydd för den svagare parten när parter från olika länder samarbetar och dessa länder befinner sig på olika nivåer när det gäller välstånd, demokrati och utveckling. Bestämmelser om skadestånd är en del i detta. vill ha tydligare regler för transnationella företags skadeståndsansvar. Vi kräver bland annat att de företag som åsamkar skador i ett annat land än där moderbolaget finns inte ska komma undan genom att föra över tillgångarna till moderbolaget i hemlandet. Moderbolaget ska inte kunna komma undan genom att man konkurssätter dotterbolaget i stället. Denna fråga är viktig av principiella skäl. Då det finns bristfälliga regelverk i fattiga utvecklingsländer anser många transnationella företag från exempelvis västvärlden att man faktiskt kan offra ett dotterbolag i ett annat land till förmån för ett moderbolag. Detta innebär bland annat att transnationella företag tycker sig ha fog för att bryta mot mänskliga rättigheter, avtal om internationell arbetsrätt eller bedriva svårartad miljöskadlig verksamhet utan straffåtgärder. Frågan om social rättvisa och respekt för mänskliga rättigheter måste omfatta alla länder, och framför allt all form av företagande var än företagen uppstår i världen. Med detta vill jag än en gång yrka bifall till reservation nr 3 om det var någon som missade det. Sedan måste jag kommentera en fråga som har varit uppe i utskottet. Det handlar om reservation nr 1 som tar upp frågan om ersättning för sorg och saknad. Utskottet har sagt och det sade vi också när frågan behandlades i en proposition som för övrigt var en samarbetsproposition med under den förra mandatperioden att det i praktiken inte är någon större skillnad mellan rätten till ersättning för psykiska besvär som normalt inte behöver styrkas med läkarintyg eller liknande utredning och en rätt till ersättning för sorg och saknad. Jag förstår inte riktigt vad det är som vill ha fram. Är det just uttrycket sorg och saknad eller vad vill man egentligen ha fram? De människor som råkar ut för detta har faktiskt rätt till ersättning. Om man lyssnar på kan man kanske helt felaktigt få för sig att det inte utgår någon skadeståndsersättning till de här personerna. Det krävs faktiskt inget läkarintyg eller någon utredning i de flesta fallen för att få den här ersättningen. Sedan har jag avslutningsvis även ett särskilt yttrande som tar upp det obegränsade skadeståndsansvaret för innehavare av atomanläggningar. Där pekar utskottet på att det finns ett förslag, en internationell konvention, där man föreslår att det ska vara ett obegränsat skadeståndsansvar. Frågan håller på att behandlas av regeringen. Jag vill ändå trycka på och påpeka att för räkning är det ingen tvekan om att det ska vara ett obegränsat skadeståndsansvar för innehavare av atomanläggningar. Men med anledning av det pågående arbetet har jag inte reserverat mig utan skrivit det här särskilda yttrandet. Så jag står alltså bakom reservation och särskilda yttrande, men i övrigt bifaller jag förslaget i utskottets betänkande. 194 () replik: Det var väl inte särskilt förvånande att jag begärde replik. Först och främst vill jag bara tala om för att det också är folkpartipolitik att arbeta internationellt med just sådana frågor som gäller multinationella företags ansvar. Men det är också vad som står i betänkandet. Hela utskottet står egentligen bakom motion. Däremot är det ju inte så att vi följer den fullt ut. Men vi tycker ändå att det är positivt. De skrivningar som finns kring det här samarbetet och hur den arbetar med globalt ansvar och så vidare går i väldigt positiv riktning. Jag tycker i och för sig inte att det är fel att väljer att ändå trycka på lite extra. Men vi står också bakom ett utvidgat internationellt samarbete på området. Sedan gällde det detta med sorg och saknad. Varför vill vi lyfta det? Det är ju en väldigt normal reaktion att man sörjer och saknar någon som har bragts om livet. Det är ändå en väldigt plötslig händelse, och helt onödig, när någon dödas. Det har också ett visst symboliskt värde att man lyfter sorg och saknad. Man har en ersättning för sveda och värk. Det är där sorg och saknad nu ingår. Men varken sveda eller värk för ju tankarna till det psykiska lidande som man faktiskt utsätts för som offer i de här fallen. 195 () replik: Då förstår jag att det egentligen är en symbolfråga eftersom man fortfarande enligt gällande rätt har möjlighet att få ersättning för de psykiska besvär som man har åsamkats. Det finns så att säga ingen motsats. Det är en allvarlig fråga, och en fråga av stor vikt, att kunna få den här ersättningen. Utskottet har ingen annan synpunkt än att man ska kunna få det och att det redan ingår i den reglering som finns. Så då förstår jag att det just är fråga om symbolik att kalla det för sorg och saknad. 196 () replik: Det är inte riktigt bara en symbolfråga heller. Vi har ju fall, bland annat ett fall där en pojke trillade ur ett tåg. Då fick föräldrarna ersättning för begravningskostnader, det vill säga den rena, faktiska kostnaden, men ingen ersättning för det psykiska lidandet för att de förlorat sin son. Sorg och saknad som begrepp i skadeståndsrätten är förstås nytt, det är det. Jag tycker inte att det är helt oviktigt heller. Det är inte bara en symbolfråga utan detta har ett värde i sig. I fråga om personskador är den ideella skadebiten sorg och saknad normal och borde inte behöva bevisas eller motiveras. Det borde utgå ett schablonbelopp. Det är vår synpunkt. 197 () replik: känner jag inte till det enskilda fall som tar upp, men enligt det jag känner till av regelverket ska det delas ut ersättning för de psykiska besvär som åsamkas dessa personer. Det är möjligt att det fortfarande sker fel. Behövs det ett förtydligande i frågan bör det komma till stånd. Jag har inte kunnat se något sådant behov. Anledningen till att vi från början hade en diskussion där vi inte ville ha in begreppet sorg och saknad i lagstiftningen, när vi avslog det under den förra mandatperioden i samband med den proposition som lyfte upp de skadeståndsrättsliga frågorna, var ju mycket hur fel begreppet sorg och saknad kan leda. Vi tyckte att de problem som uppstår vid sorg och saknad handlar om de psykiska besvär som man råkar ut för. Och det redogörs väldigt tydligt i betänkandet för den frågan. Det råder ju ingen tvekan om att utskottet är tydligt om att psykiska besvär är något som man får ersättning för utan att visa upp läkarintyg eller att det ska ställas krav på några utredningar och så. 198 (s): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. När någon avlider genom skadeståndsgrundande handling kommer dödsfallet i regel mycket plötsligt och oväntat och ibland på ett våldsamt sätt. Den sorg och saknad, den fruktansvärda tomhet man känner finns det nog inga ord i världen som kan beskriva. Det är helt naturligt att man drabbas av psykiskt lidande, och behovet av att få hjälp och stöd är stort och enormt viktigt. Den efterlevande ska normalt inte behöva styrka sina psykiska besvär, sitt psykiska lidande, med läkarintyg eller annan bevisföring. Det är bara om de psykiska besvären blir särskilt omfattande som särskild bevisning kan behövas. När det gäller bevisproblem erinrar utskottet om att genom en dom kan sägas ha infört en bevislättnad för psykiska besvär som tillfogats på grund av att en nära anhörig har avlidit genom uppsåtlig och därmed jämförlig handling. Enligt propositionen om ersättning för ideell skada, som har belysts från talarstolen tidigare och som gäller , är det så att en nära anhörig till den som dödas genom en skadeståndsgrundande handling har rätt till ersättning för personskada som åsamkats den anhöriga till följd av dödsfallet. Ersättning tillkommer den som stått den avlidne särskilt nära. Där preciserar inte lagen exakt vem, men det är naturligtvis främst make, maka, registrerad partner, sambo, barn och föräldrar. Det föreligger en lagreglerad rätt till skadestånd oavsett om dödsfallet har skett uppsåtligt, av grov oaktsamhet, av oaktsamhet som inte är att betrakta som grov eller när den skadeståndsskyldige har strikt skadeståndsansvar. Ersättningen omfattar kostnader, inkomstförluster och ideella förluster till följd av skadan. De ideella förlusterna ersätts som fysiskt och psykiskt lidande av övergående natur som sveda och verk, skada av bestående art eller annat stadigvarande men. Det belyste handlade, som hon själv nämnde, om psykiskt lidande. Jag tror att lagstiftningen som den ser ut innehåller precis det. Man får ersättning för psykiskt lidande. Jag övergår nu till reservationen om det allmännas skadeståndsansvar. Här hänvisar vi socialdemokrater till 3 kap. i skadeståndslagen , där det finns särskilda bestämmelser om skadeståndsansvar för arbetsgivare och det allmänna. En arbetsgivare är ansvarig för person- eller sakskada som vållas av arbetstagaren genom fel eller försummelse i tjänsten och för ren förmögenhetsskada om arbetstagaren vållar skadan genom brott. Om en skada inträffat vid myndighetsutövning hos stat och kommun sträcker sig ansvaret längre. När fel eller försummelse har begåtts vid myndighetsutövning svarar det allmänna inte bara för personskada utan också för ren förmögenhetsskada. Staten eller en kommun ska också ersätta ren förmögenhetsskada som orsakats av en myndighet genom fel eller försummelse, om man lämnat felaktiga upplysningar eller felaktiga råd om det med hänsyn till omständigheterna finns särskilda skäl. När det gäller kränkningar i skolans värld, som många ungdomar tyvärr utsätts för , det vill säga mobbningen, tillsatte regeringen en särskild utredare . redovisade utredaren sina förslag i ett delbetänkande till utbildningsminister . Han föreslår en ny lag som innebär förbud mot kränkande behandling. Det omfattar barn i förskolan till vuxenelever. Enligt det förslag som utredaren föreslår ska fallen drivas som vanliga skadeståndsprocesser i tingsrätten. Han föreslår även att yngre barn och deras föräldrar ska kunna vända sig till för att få råd och hjälp. Om framöver beslutar enligt de förslag som utredaren har lagt blir det en diskrimineringslagstiftning och en omvänd bevisbörda som i arbetsrätten. Det ställer krav på kommuner och skolor att bevisa att man har gjort vad man har kunnat. Detta, herr talman, kommer vi att debattera vidare . När det gäller reservationen om skadeståndsansvar för multinationella företag från och säger att det är mycket viktigt att vi deltar aktivt i det internationella arbete som rör dessa frågor. förhandlade medlemsländerna inom fram riktlinjer för multinationella företag som innehåller gemensamma rekommendationer till företagen från medlemsländernas regeringar. Dessa har omförhandlats , . Vid den senaste revideringen breddades riktlinjerna till att gälla företagens verksamhet i alla länder och att även omfatta företagens arbete med miljö och mot korruption. uppmanade FN:s generalsekreterare näringslivet att ta globalt ansvar. Det ledde till bildandet av The Global Compact som innefattar principer kring mänskliga rättigheter, arbetsrättsliga frågor och miljö riktade till företag. I de principer som avser miljörisker, att ta initiativ för att främja större miljömässigt ansvarstagande och att uppmuntra utveckling och spridning av miljövänlig teknik har regeringen från svensk sida tagit initiativ till globalt ansvar. Huvudansvaret ligger hos i samverkan med och . Regeringen eftersträvar samarbete med näringslivet i strävan efter en human globalisering. Mot bakgrund av det jag har framställt pågår arbetet med dessa frågor. Därav Socialdemokraternas ställningstagande. När det gäller skadeståndsansvar i fråga om atomskador hänvisar vi precis som var inne på till en utredare som vi förhoppningsvis får se tillsättas snart. Det finns även en motion från som jag vill säga något om. Det gäller oljetransporter till sjöss. Det är en promemoria på gång. Vid en diplomatkonferens i den internationella sjöfartsorganisationen antogs protokoll till internationella konvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja. Genom protokollet upprättas kompletterande oljeskadefond. Den ska tillhandahålla ersättning när den ersättning som betalas av fartygsägaren och oljeskadefond inte räcker till full täckning av skadorna. Sammanlagt kommer det att bli tre steg. Detta är också något vi kommer att debattera i utskottet framöver. Härmed tackar jag för ordet. 199 () replik: Jag återkommer till frågan om sorg och saknad. I utskottet skrivs det egentligen oerhört bra om sorg och saknad: När någon dödats genom en skadeståndsgrundande handling kommer dödsfallet som regel plötsligt och oväntat, inte sällan på ett våldsamt sätt. Det ligger i sakens natur att de efterlevande då drabbas av ett psykiskt lidande utöver den allmänna sorgen och saknaden av den närstående. Även den allmänna sorgen och saknaden har ju ett värde. Dessutom måste personskadan, det psykiska lidandet, vara medicinskt påvisbart.