prot · GR09121 · 2004-05-25 00:00:00 — Produktsäkerhetslagen innehåller bara allmänna bestämmelser som syftar till att motverka att varor och tjänster orsakar skada på person eller egendom. Sedan kan man komplettera den lagstiftningen med speciallagstiftning på ett stort antal områden. Där har vi livsmedelslagen, läkemedelslagen, fordonslagen, ellagen och så vidare. Det finns inga principiella hinder mot att på motsvarande sätt skapa en samordning mellan produktsäkerhetslagen och andra lagar som reglerar farozoner i olika delar av offentlig tjänsteproduktion. Därför anser vi från att konsumentperspektivet måste stärkas också när det gäller tjänster inom den offentligt finansierade sektorn. Vi anser att regeringen bör återkomma med ett förslag om hur produktsäkerhetslagen kan utvidgas till att omfatta relevanta tjänster i offentlig regi. Vi har två reservationer i detta betänkande, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation nr 1. 97 (): Den aktuella propositionen som behandlas i vårt betänkande handlar om en anpassning av svenska lagar till EU:s direktiv. Den tar upp många bra synpunkter, men på en punkt anser vi kristdemokrater att produktsäkerhetslagen ska utvidgas så att den också omfattar offentligt tillhandahållna varor och tjänster. har ju redan nu valt en bredare produktsäkerhet än direktivet anger. Att ytterligare utvidga den svenska produktsäkerheten till att även gälla offentliga tjänster skulle därför inte innebära några problem i förhållande till direktivet. Vi vill att en utredning tillsätts för att en sådan utvidgning av produktsäkerhetslagen ska kunna genomföras. Mycket har sagts om detta som vi instämmer i. Jag yrkar för räkning bifall till reservation nr 1 under mom. 2. 98 (): Förslaget om en ny produktsäkerhetslag har utarbetats efter påpekanden från . Syftet med den nya lagen är att man ska stärka konsumenternas ställning vid köp av varor och tjänster från den privata marknaden. Lagen avser även att stärka konsumenternas köp av varor som försäljs inom offentlig verksamhet. Det är bra, tycker vi, och det instämmer vi i. Däremot omfattar förslaget inte tjänster som tillhandahålls inom offentlig verksamhet. Och detta är en brist, anser vi inom . Vi har också i en motion fört fram att vi gärna hade sett att en utredning hade kommit till stånd för att se över hur vi kan stärka konsumentskyddet även för tjänster erhållna inom offentlig verksamhet. Det blev nu inte majoritet inom lagutskottet för en utredning. Tiden har heller inte varit med oss eftersom EU-direktivet redan skulle ha varit infört . tycker att vi har kommit långt på vägen för ett bra konsumentskydd, men det återstår fortfarande en hel del. Det hade därför varit av stort värde att få en ordentlig utredning som belyser konsumentmakten även inom de offentliga verksamheterna. Först därefter med ett ordentligt underlag hade vi kunnat väga för- och nackdelar med nuvarande speciallagstiftningar alternativt en utökad produktsäkerhetslag, som även hade inkluderat tjänster inom offentlig verksamhet. EU har också uppmärksammat tjänster och säkerhet. Men det verkar för oss som att regeringen inte vågar ta strid och inte heller vara pådrivande för att utöka detta även för tjänster inom den offentliga sektorn. Med vetskap om händelser där alltfler brukare anger att de känner vanmakt när de ifrågasätter tjänster tillhandahållna inom offentlig verksamhet tycker vi att det hade varit vår skyldighet att reagera och agera för att ytterligare säkra och förbättra de olika verksamheterna också sett ur ett konsumentperspektiv. Att de allra flesta får ett bra bemötande inom offentlig verksamhet ska också sägas, men fokus måste också sättas på den som inte får ett bra bemötande. Hur går vi nu vidare för att förbättra brukarnas och patienternas ställning inom den offentligt bedrivna verksamheten? Den frågan återstår med tanke på utskottsmajoritetens ställningstagande. Därför vill jag avsluta med att säga att instämmer med övriga reservanter i reservation nr 1 till förmån för våra motionskrav om en utredning. Föredrogs lagutskottets betänkande 2003/04:LU29 Ny produktsäkerhetslag (prop. 2003/04:121). Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 9 § (forts.) Ny produktsäkerhetslag (forts. LU29) 99 (): Vi debatterade det här betänkandet även redan före uppehållet. Det är alltid lite svårt att starta om, men jag ska göra mitt bästa för att engagera mina utskottskolleger, så ska vi se om vi inte kan få lite fart i diskussionen ändå. Olika debattörer har försökt att utmåla oss socialdemokrater som totalt ointresserade av att öka människors möjligheter att hävda sin rätt till offentlig service av hög kvalitet. På sätt och vis faller det försöket på sin egen orimlighet. Varför skulle vi vara emot det? Vi är ju ett av de partier som är mest för den offentliga sektorn och den gemensamma servicen. Den service som den offentliga sektorn tillhandahåller ska vara av hög kvalitet. Den ska ges till var och en efter behov och finansieras gemensamt av var och en efter förmåga. Att man blir illa bemött eller inte får den service man har rätt till är oacceptabelt. Här har den offentliga sektorn all anledning att bättra sig. var det sagt, och det borde inte råda något tvivel om var Socialdemokraterna står i frågan. För oss handlar den här diskussionen om en djup ideologisk grundinställning, precis som jag gissar att den gör för de borgerliga partierna. Mitt i debatten om produktsäkerhetslagen märks helt plötsligt en skiljelinje i svensk politik. Vi socialdemokrater vill ha ett samhälle där alla som medborgare och invånare, inte som kund, omfattas av den generella välfärden. I den generella välfärden ingår offentliga tjänster såsom vård och omsorg. Vi ser det som sociala rättigheter, inte en vara eller en tjänst som man ska behöva shoppa som kund. Kund är man på en marknad. Sociala rättigheter följer av demokratiskt fattade beslut. Prototypen för marknadsekonomin, det fria kundvalet, är just marknaden i dess klassiska form. Olika producenter presenterar sina varor. Konsumenterna väljer ut vad de vill ha. Blir konsumenterna inte nöjda kan de söka sig till en annan marknad. Får inte producenten sälja kan den också söka sig till en annan marknad. Köparen är bara ansvarig för sina egna inköp, och säljaren har inget ansvar för att konsumenterna får vad de behöver. Om någon inte kan betala och därför blir utan är det inte säljarens problem. Prototypen för demokratin däremot är sockenstämman, där socknens bönder samlades för att diskutera skötseln av gemensamma angelägenheter. Där hade alla rätt att framföra sina åsikter men också ett ansvar för att besluten blev verklighet. I det demokratiska systemet har vi inte bara ansvaret för att vi själva får del av nyttigheter som vård och skola. Vi har också ett ansvar för att alla andra får del av det. Vi är på en och samma gång producenter och konsumenter. Vi använder oss av samhällstjänsterna, men vi är också delaktiga i produktionen av dem. Om vi gör om sociala nyttigheter till varor och tjänster som vi shoppar som vilka skor eller semesterresor som helst, försvinner det gemensamma ansvaret och solidariteten mellan människor. Vi vet alla att har som strategi att bli lite mjukare och mysigare och att man håller på att paketera om sin politik i den riktningen. Men det som spökar i den här frågan är som vanligt privatiseringsivern och avregleringslusten. Men man vet att det medborgerliga stödet för det är ganska svagt. Därför försöker man nu gå bakvägen och likställa privat och offentligt genom att hävda att till exempel produktsäkerhetslagen och andra konsumentlagar ska göras gällande för de offentliga tjänsterna för att ytterligare sudda ut gränserna. Det här är anledningen till att jag som socialdemokrat är så emot privatiseringen. Det är förvånande att till exempel så tveklöst ställer sig bakom en sådan här inriktning. Antingen har ändrat grundinställning eller så har man inte förstått avsikt. Det kan låta bra att även offentliga tjänster ska omfattas av produktsäkerhetslagstiftningen. Men vad betyder det egentligen? Det låter som att offentliga tjänster inte omfattas av några regler över huvud taget. , med sin folkrörelsetradition och värnandet av den lokala demokratin, borde vara mycket medvetet om att medborgarna har ett skydd även på detta område. När rättsförhållandet mellan en kommun och en enskild är offentligrättsligt reglerat står andra medel till förfogande än vad som finns på den privata marknaden. På det här området anger den offentligrättsliga lagstiftningen vilka krav som ställs på tjänster. Det gäller hälso- och sjukvårdslagen, skollagen med flera lagar. Övervakning av kvalitetsnivån sker genom den statliga tillsynsverksamheten, till exempel genom och . Inom finns patientnämnder som tar till vara sjukvårdsbrukarnas klagomål och synpunkter. Och i många kommuner utvecklas kvalitetsgarantier för den offentliga sektorn, och rutiner för en systematisk klagomålshantering tas fram. Kommunala beslut kan angripas genom kommunalt förvaltningsbesvär. Vi har också den tillsyn som ombudsmän och Justitiekanslern utövar samt den skadeståndsskyldighet som kan följa av skadeståndslagen. Skyddet är starkt och vilar på en egen lagstiftning som särskiljer skoaffären från hemtjänst och akutvårdsmottagning. De offentliga tjänsterna, som är en del av vårt välfärdssamhälle, ser vi som sociala rättigheter och inte som vilka varor som helst. Dessa tjänster ska därför behandlas på sockenstämman och inte på marknadstorget. Om verkligen har för avsikt att stärka skyddet för medborgarna vad gäller de offentliga tjänsterna, borde man i stället driva frågan om att stärka den offentligrättsliga lagstiftningen tillsammans med oss socialdemokrater. Att försöka fixa en lagstiftning som likställer korvkiosken och bilverkstaden med akutvårdsmottagningen eller dagmamman är inte vägen att gå. I stället för att skärpa kraven på till exempel kommunerna att förbättra brukarnas position är det rimligare att man försöker ändra kommunallag, skollag, socialtjänstlag, plan- och bygglag eller varför inte bibliotekslagen. Då skulle man slå vakt om den offentliga sektorn med hög kvalitet och ett stärkt brukarinflytande. Jag vill avsluta med att återge kloka ord som sagts av en man från den här talarstolen i just den här frågan. Den kloka mannen sade ungefär så här: Jag tycker inte att man ska jämföra de offentliga tjänsterna rakt av, som det förs fram från de borgerliga. finns det instanser som man kan vända sig till om man som nyttjare av offentliga tjänster har klagomål. Så bör det förbli också. Jag vet att och andra borgerliga partier gärna vill privatisera det mesta som går att privatisera. Då blir det kanske nödvändigt att också se över konsumentskyddet ur den aspekten, men där är vi tack och lov inte . Jag skulle kunna säga ja och amen till detta kloka och erkänna att jag lätt kunnat ta intryck av detta kloka sagda. Den kloka mannen som gjorde intryck på mig var från , som så varmt talade emot just det som de borgerliga vill. Jag befarar dock att inte lyckades övertyga vare sig sig själv eller sitt miljöparti. Jag befarar till och med att det nu är just som kommer att se till att vi hamnar just där som de tidigare inte ville genom att de plötsligt är beredda att överge sin tidigare linje och rösta med de borgerliga. Än slank de hit, än slank de dit. Socialdemokraterna svävar inte på målet. Vi vill ha både konsumentmakt och medborgarmakt inte bara det ena. Jag yrkar bifall till förslaget i lagutskottets betänkande nr 29. 100 () replik: påstår här att håller på och paketerar om sin politik. Då vill jag bara upplysa om att det här förslaget ställdes av första gången . Någon särskilt ny paketering har alltså just det här förslaget inte. försöker också peka på att det här är något som handlar om avregleringar. Det är faktiskt precis tvärtom. Det här handlar ju om vilka rättigheter man ska ha gentemot det som inte är avreglerat, gentemot det som vi själva har makten över, det som vi själva bestämmer över. Det är vad det handlar om. Det här handlar inte om avregleringar, om att öppna upp. Det handlar just om vilka villkor och spelregler som ska gälla för det som vi själva här inne har makten över. Det sägs vidare att Socialdemokraterna är de som är allra mest för den offentliga sektorn. Jag vet inte om man kan mäta på det sättet, att man är olika mycket för den offentliga sektorn. Vi är också för en stark, bra offentlig sektor. Det är ingen tvekan om den saken. Men det som man noterar här får ett klart negativt tonfall mot bakgrund av att Socialdemokraterna har utvecklat en historia av att snarare skydda system än människor. Det blir ganska tydligt i det här. Jag kan fortfarande inte begripa denna skillnad mellan varor och tjänster som produceras inom näringslivet och tjänster som produceras i det offentligas regi. Det är ett slags märklig protektionism som kommer till uttryck i detta. I den mån en tjänst omfattas av produktsäkerhetslagen ska lagen rimligen gälla oavsett om tjänsten tillhandahålls inom ramen för privat eller offentlig verksamhet. Det är väl en rätt rimlig princip. Varför är ni motståndare till just den principen? En utredning får väl sedan titta på var det konkret kommer att vara störst behov. Varför ska vissa tjänster falla utanför konsumentskyddet? Varför ska likartade tjänster bli föremål för olika kontroll? Ditt anförande tidigare gav inte svar på det. 101 () replik: Det var bra att gjorde mig uppmärksam på att ni har drivit det här . Det gjorde ju, på något sätt, inte saken bättre. Jag tyckte nog att jag försökte vara ganska klar och tydlig i mitt anförande när det gällde att beskriva varför offentliga tjänster, till exempel det du själv nämnde tidigare från talarstolen, hemtjänst, färdtjänst och annat, inte kan jämställas med varor eller tjänster som tillhandahålls av bilverkstaden, skoaffären eller något annat. Det gör mig lite bekymrad att det största oppositionspartiet ändå tar så lättvindigt på den skillnad som finns mellan civil, privat, rätt och offentlig rätt. Det kan man också se när man läser motionerna. De är ganska ytliga och föga problematiserande i fråga om att man nu så här radikalt vill byta fot mellan de här två lagstiftningssystemen. Jag vill också kommentera det som finns någorlunda undangömt i kommentar, att det skulle vara olika regler gällande varor, i produktsäkerhetslagens bemärkelse, som produceras av det privata näringslivet och det som också produceras av den offentliga sektorn. Det är ju inte sant. I propositionen finns det en konkurrensregel som säger att om säkerhetskraven regleras i någon annan speciallagstiftning ska denna tillämpas oavsett vem som producerar varan. Därmed finns inte den här konkurrenshämmande effekten, som pratar om. 102 () replik: Jag kan fortfarande inte förstå det här. Jag tycker att det är ett dråpligt motsägelsefullt resonemang. gjordes hänvisningar till att inte jämföra korvkiosken med de tjänster som man får inom till exempel vården, skolan och omsorgen och färdtjänsten. är ju: Var ska skyddet, ens riktiga, materiella, rättigheter, rimligen vara som starkast? Vi talar om cykelreparatörer, korvkiosker och elektronikbutiker jämfört med det som nästan alla människor tycker är det viktigaste i tillvaron, just de tjänster som det offentliga tillhandahåller. Är det inte då en paradox att ditt svar där, , är att hänvisa till att medborgare som har problem, som känner frustration, som inte får sina rättigheter utförda eller levererade, ska vända sig till en sockenstämma, engagera sig i kommunpolitiken eller rösta rätt i kommunalvalet? Det är inte min bild av hur man faktiskt bygger en bra offentlig sektor. Där måste jag som konsument och medborgare på samma gång ha vissa säkra, materiella rättigheter gentemot det offentliga. Svaret kan inte vara att hänvisa till kommunpolitiken, att engagera sig mer där, eller till sockenstämman, som tidigare gjordes. Vi är mycket tydliga. Vi företräder hårda krav på privata företag som levererar både varor och tjänster. Vi ska vara lika tydliga här också. Vi ska inte bara racka ned på dem, utan samma hårda krav måste rimligen också riktas på det offentliga. 103 () replik: Faktum kvarstår att jag inte tycker att det är samma sak att tillhandahålla varmkorv med bröd som att producera skola, vård eller omsorg. Det går alltså inte heller att baka ihop de två sakerna i en gemensam lagstiftning som ska skydda dig både som kund och som medborgare. Det är en lögn att påstå att det saknas skydd inom den offentliga sektorn. Jag försökte just påvisa alla de skyddsmekanismer, myndigheter och annat, som slår till om du är missnöjd som medborgare. Det finns också speciallagstiftning, som jag precis nämnde. Det är till exempel hälso- och sjukvårdslagen, där det tydligt sägs att man ska ha en patientnämnd som hanterar bemötandekrav och klagomål som du kan ha på till exempel hälso- och sjukvården. Vi har också , som bedömer disciplinärenden. Jag påpekade just att om det är så att man vill stärka medborgarens rättigheter i förhållande till det som erbjuds inom till exempel hälso- och sjukvård, eller inom skola eller barnomsorg, är det inte via den civilrättsliga konsumentlagstiftningen man gör de förändringarna. Då skärper man kraven i de offentligrättsliga lagstiftningarna. 104 () replik: lyckades verkligen blåsa liv i den här debatten inte minst genom att angripa oss som har reserverat oss på punkter där man nästan skulle kunna tro att inte har förstått sig på vad det här innebär egentligen. Han talar om sockenstämma och marknadstorg. skulle ägna sig åt privatisering. Den här propositionen och det här betänkandet handlar över huvud taget inte om det. Tvärtom handlar det om den enskilda människan, och det handlar allra mest om dem som är svagast. Det är dem som och hans parti i det här läget struntar i. Vad är det vi vill egentligen? Jo, vi vill att samma starka konsumentskydd ska finnas för varje människa alldeles oavsett om man väljer en tjänst i privat eller offentlig regi. Ofta är det faktiskt de allra svagaste, de som är i mest behov av hjälp, som av rutin väljer offentlig regi. De har helt enkelt inte ork att fundera på privata alternativ. En gång i tiden breddades produktsäkerhetslagen och utvidgades till att gälla samma varor alldeles oavsett huvudmannen, om det var offentlig eller privat huvudman. Vad är det vi vill? Jo, vi vill att samma grej ska hända återigen: att man ska utvidga produktsäkerhetslagen till att gälla samma tjänster alldeles oavsett om det är privat eller offentlig regi som de erbjuds i. säger: Ni förstår väl att vi socialdemokrater inte skulle vilja annat än konsumenternas bästa. Jag kan inte förstå det, för ni förstår väl att inte vi kan förstå att ni vill det i så fall när ni struntar i att våga utvidga den. 105 () replik: Jag får erkänna att jag inte riktigt förstod alla dessa förstå på slutet. Jag var inte den som sade att ivrade alltför mycket kring privatiseringar. Där refererade jag anförande från den tidigare debatten. Mitt svar till är att vi ser en skillnad mellan dessa saker. Vi kan inte riktigt förstå hur man kan göra en sådan vankoppling och sammanföra tillhandahållande av skor, varmkorv med bröd eller en reparation på en bilverkstad med vad som sker inom , inom en akutvårdsmottagning eller i ett klassrum och säga att samma typ av lagstiftning ska gälla på konsumentområdet. Det är produktsäkerhetslagen som vi debatterar . Men vi har tidigare även debatterat konsumenttjänstlagen och konsumentköplagen. Ni har alltså samlat er kring ett paket av åtgärder som ni vill vidta. Därför passar det så att säga att ta det i en klump i diskussionen . Vi tycker olika. Vi tycker inte att det är samma sak. Det är därför som det inte heller är reglerat i en och samma lag. Sedan vill jag bara återigen poängtera att offentliga bolag, till exempel kommunala eller statliga företag, omfattas av produktsäkerhetslagen. Och i de fall som offentlig sektor eller privata företag tillhandahåller varor som regleras av annan speciallagstiftning så tar den över och gäller lika för både det offentliga och det privata. 106 () replik: Produktsäkerhetslagen är ju till för att en vara eller en tjänst inte ska innebära risk eller skada. Den är till för att konsumenten ska känna sig trygg. Produktsäkerhetslagen finns alltså för varor, korv med bröd, skor, däck och så vidare. Vi vill att den också ska gälla tjänster därför att den gäller för tjänster som erbjuds i privat regi. Den gäller för tjänster från en privatskola, eller friskola eller vad vi vill kalla den. Men varför ska den i så fall inte få gälla för vanliga skolor? Varför ska inte konsumenten vara trygg alldeles oavsett vem som utför tjänsten? Det finns visserligen speciallagstiftning för de tjänster som erbjuds i offentlig regi. Men vi tycker inte att den är tillräcklig. Det har visat sig att den gång på gång fallerar. Konsumenten kommer inte åt problemen. Därför tycker vi att det ska vara ordning och reda och enkla regler. Gränsdragningen mellan tjänster i offentlig regi och tjänster i privat regi är inte alltid enkel. Vi vill låta samma trygghet få gälla för konsumenten alldeles oavsett vem som erbjuder tjänsten, och vi vill låta samma krav, produktsäkerhetskrav, gälla för tjänsten alldeles oavsett i vilken regi den genomförs. Detta är inget märkligt. Det är för att skapa ordning och reda och enkelhet. Varför Socialdemokraterna kan ställa upp på det är för mig en gåta, eftersom de som behöver det mest är de som väljer tjänster i offentlig regi. Det är de svagaste i samhället. Dem tycker jag att ni ska stötta i stället för att slå ut. 107 () replik: Ja, tänk att det tycker jag också. Och det här syftar inte alls till att slå ut några som är i behov av de tjänster eller de varor som produceras i offentlig sektor, tvärtom. Det är att slå vakt om deras mycket större rättigheter och möjligheter att som medborgare kräva den rätt som de behöver och ska ha som en svagare part. De ska inte bli hänvisade med sina klagomål och sina otillfredsställda behov till en privaträttslig lösning där man ska likställa en misskött hemtjänst eller en dålig skolgång med en härsken varmkorv eller en dåligt reparerad bil. Det är precis det som det handlar om. Vi vill slå vakt om den speciallagstiftning som finns för offentlig sektor. Och precis som jag sade tidigare, om man vill stärka medborgarnas skydd i fråga om de offentliga tjänsterna, då borde man driva en förändring av de lagar som styr de offentliga tjänsterna rent allmänt, inte skapa ett lapptäcke där man ska ha hälso- och sjukvårdslag, skollag och andra lagar å ena sidan och sedan som ett raster lägga på annan konsumentlagstiftning ovanpå det. Man borde hålla isär dessa två olika lagstiftningspaket och driva frågan på rätt ställe. 108 () replik: Den som läser denna debatt i protokollet kommer antagligen att falla i djup förundran över Socialdemokraterna och inte riktigt förstå vad Socialdemokraterna är ute efter. Här har vi alltså fyra borgerliga partier och som föreslår att man ökar och förstärker regelverket för offentliga tjänster. Och detta går Socialdemokraterna till storms mot som om det vore fråga om avreglering och ett steg mot privatisering när det i själva verket handlar om att stärka medborgarnas möjligheter till trygga varor och tjänster var de än produceras eller tillhandahålls. Då säger att det finns en djup ideologisk grundinställning bakom. I den offentliga sektorn är det medborgarperspektivet som råder, och där ska man inte betraktas som konsument på en marknad. Men i sammanfattningen i regeringens proposition står det att produktsäkerhetslagen tillämpas på konsumentvaror och konsumenttjänster som tillhandahålls i näringsverksamhet samt på konsumentvaror som tillhandahålls i offentlig verksamhet.