prot · GS0947 · 2004-12-09 00:00:00 — Jag är lite rädd för att klyftorna kan öka om det bara blir projekt och att kanske bara de allra bästa kommunerna kan formulera de bästa projekten på så vis att klyftorna ökar i stället för att minska. Jag vill också säga något ord om den så kallade stopplagen. Jag gör det utifrån de senaste dagarnas diskussioner om kvinnolöner och feminism. Ingen av oss har kunnat undgå detta. Det har gått , och man har diskuterat att det är märkligt att inte kvinnor och män kan ha samma lön för samma arbete. Vi vet att vårdsektorn är en oerhört viktig sektor där av dem som arbetar där är kvinnor. Jag är övertygad om att om inte vi släpper alla möjligheter loss för en mångfald får vi inte upp kvinnolönerna. Jag måste ställa denna fråga utifrån ett mångfaldsperspektiv. Det här är nyckeln. Anser inte att det skulle vara en möjlighet om vi finge konkurrens inom vårdområdet, som jag hoppas ska kännas som en framtidsbransch för fler och fler unga människor, att få upp lönerna även för kvinnorna? 88 Statsrådet () replik: Tack för de vänliga orden. De kändes bra. Jag delar uppfattning om att kompetensbehoven inom äldreomsorgen är mycket stora, långt större än vad vi har någon som helst chans att täcka genom kompetensstegen. Det finns stora behov av att utbilda dem som är outbildade eller som bara har biträdesutbildning upp till undersköterskenivån. Det är helt nödvändigt, och det handlar om stora grupper. Vi ska också komma ihåg att vi inte ska sjösätta ett system som inte varaktigt kan få en god effekt för de framtida kompetensbehoven. Självklart måste arbetsgivaren ha hela ansvaret för sina anställda, både för löner, arbetsvillkor och kompetensutveckling. Det kan vi inte lyfta av för en viss grupp. Då kan vi få en snedvridning i incitamentsstrukturen för hur kommunen som arbetsgivare måste höja sin ambitionsnivå. Vi kan hjälpa kommunerna genom resurstillskott och genom att utveckla modeller för hur man på ett effektivt sätt kan arbeta med kompetensutveckling i ett verksamhetsnära lärande. Här vet jag från många äldreboenden som jag har talat med att också pengar som är avsatta för kompetensutveckling inte går åt. Det är liksom ingen som riktigt hinner med att över huvud taget arbeta med den frågan. Det är inte bara fråga om resurser utan det är också en fråga om att få stöd och hjälp i på vilket sätt man kan bedriva kompetensutveckling så att den inte stör den ordinarie verksamheten alltför mycket. 89 () replik: Jag förstår alla de insikterna. Det är säkert en god insikt. Låt mig i all ödmjukhet skicka med lite synpunkter på den kommitté som ska ledas av och som ska förbereda projekten. Ta med paramedicinare, sjukgymnaster och arbetsterapeuter så att rehabiliteringsprofilen kommer fram. När kommer denna proposition som vi och stora delar av svenska folket är oroliga för? När kommer den så kallade stopplagspropositionen? Jag hoppas att den inte kommer, att det blir något strul i maskineriet. har väckt, tror jag, 23 interpellationer. Vi vill verkligen fördjupa samtalet omkring äldreomsorgen. Det är så oerhört viktigt för framtiden och för hela vår nations trovärdighet. Det är helt riktigt att våra äldre har byggt upp samhället och har gjort oerhörda insatser. Men enligt mitt synsätt är det inte det som gör att man har rätt till värdig vård utan det är faktiskt att man är människa. Hur skulle det annars gå för alla dem som inte har kunnat bidra till samhällets tillväxt? 90 Statsrådet () replik: Självklart har alla samma rätt till äldreomsorg oavsett hur mycket man har arbetat eller på vilket sätt man har bidragit tidigare. Jag välkomnar också ett fördjupat samtal om äldreomsorgen. Jag tror att vi behöver det. Det är ett stort ansvar vi har gentemot den äldre generationen och deras nu och kommande vård- och omsorgsbehov. Det är både ett ansvar som samhället ska ta, via staten och framför allt kommunerna och landstingen, och vårt ansvar som medmänniskor, som det framöver kommer att bli allt viktigare att vi vågar prata om. Låt mig svara på frågan om propositionen om vårdens ägarformer. Den kommer att presenteras i så fort vi är färdiga med beredningsarbetet. Jag tycker att det är lite märkligt att höra fråga hur det ska gå om vi inte släpper fram mångfalden. Vi har en mångfald inom vården. Jag tror att det är en tredjedel av landets kommuner som till exempel inom äldreomsorgen använder entreprenörer för att utföra äldreomsorgen. Jag tror att den utvecklingen kommer att fortsätta. Vi har en mångfald inom vården, och jag tycker att det är bra. Jag hoppas att det är en utveckling som fortsätter. Men vi har också ett ansvar, om man ska sälja eller lägga ut väldigt stora enheter som representerar stora investeringar från samhällets sida och som i mångt och mycket är bärare av det gemensamt finansierade och behovsstyrda sjukvårdssystemet, för att här i kammaren besluta om vissa spelregler för detta. Då tycker jag det är min uppfattning att alla sjukhus inte ska vara till salu. Universitetssjukhusen ska vi äga samhälleligt. Jag tycker inte att något landsting ska få sälja ut alla sina sjukhus. Om man lägger ut ett sjukhus på entreprenad och har hundraprocentig finansiering från ska det inte finnas dubbla köer, och man ska inte stoppa vinsten i egen ficka. 91 () replik: Jag tycker att huvudanförande var sympatiskt. Äldre är en resurs. Det var viktiga områden som togs upp. Ett område togs inte upp, och där tänkte jag ställa några frågor. Det gäller äldresjukvården, och min första fråga handlar om resurserna. Jag har tagit del av tidningstexter som beskriver att har backat från sin företrädares målmedvetna arbete att vårdens inklusive äldresjukvårdens procentuella del av BNP ska gå . Då ställer jag frågan: Är det som ser? Eller är svaret vet ej? Den andra frågan handlar om stopplagen. Jag uppfattar att vi är överens om att vi ska stimulera alternativa driftsformer inom den kommunala omsorgen, äldreboenden och liknande, och även inom primärvården. Vi kan ha olika uppfattningar om hur stort engagemanget för att nå resultat är, men på papperet är vi i alla fall överens om att vi ska jobba med det. För mig är det ändå tydligt att om vi har en mycket avig inställning när det gäller att jobba för mångfald och alternativa driftsformer inom den slutna vården spiller det över på både primärvården och den kommunala vården och omsorgen, framför allt boendet. Jag tycker att det är olyckligt, och jag tycker att det också måste vägas in i den bedömning som görs. Även jag hoppas att vi ska slippa se det här stopplagsförslaget på detta bord. 92 Statsrådet () replik: När det gäller att jag anklagas för att ha en avig inställning till entreprenadvård tycker jag att det är att se spöken på ljusa dagen. Jag har ett ansvar, och jag skulle önska att också kände ett sådant ansvar. Det gäller inte bara att stimulera alternativ, vilket kan vara bra , utan också att ta ett ansvar för att vi har ett gemensamt finansierat sjukvårdssystem, som inte öppnar för dubbla köer och gräddfiler, som säkerställer att vi fördelar sjukvården så att man har tillgång till den utifrån behov och som säkerställer att vi har en gemensam och god sjukvård i hela landet både nu och . En del av de här perspektiven måste vi ta ansvar för genom att stifta lagar här i riksdag. Man ser inte hela det perspektivet ute i varje enskilt entreprenadavtal som kan träffas i en kommun eller ett landsting. Det är minst lika viktigt. Båda de här intressena behöver tillgodoses. Det är bekymmersamt när bara tittar på den ena delen ja, det är bra med alternativ. Men den andra delen då: Hur säkerställer vi ett rättvist och bra system, som kan garantera att vi inte får nya orättvisor eller en marknad inom vården? Jag ska också svara på frågan om sjukvårdens andel av BNP. tar sjukvården av BNP. Vi satsar mer pengar därför att sjukvårdens andel av BNP bör öka. Det är den politik som vi för och som vi arbetar för. Men det är också min bestämda uppfattning att det inte är något bra styrmått att styra sjukvården genom andel av BNP. Jag vill styra sjukvården utifrån vilken kvalitet och vilka resultat som ska uppnås. Jag kan aldrig medverka till att vi om BNP sjunker ska börja skära i sjukvården för att säkerställa att vi håller en viss procentsats. Resurserna till sjukvården ska styras utifrån de behov vi har att tillgodose. 93 () replik: Det sista var ett svar som jag kan acceptera. Då är ambitionen att vi ska sträva efter att ta fram de resurser som behövs. Det kan vi vara överens om. För och min del handlar det då om att bredda vård- och omsorgssektorns resursbas. Det handlar om att vi har en tillväxt och ett företagssamhälle som gör att resurserna kommer fram. Det handlar om att vi ska ha ett förtroende för att kommuner och landsting, med ansvar inför sina väljare, kan utföra de uppgifter som åligger dem. Att organisera hälso- och sjukvården och omsorgen är en uppgift för våra landsting och våra kommuner. Det är därför det är så olyckligt att fortsätter att använda metoden med statliga pekpinnar, åtminstone inom den slutna vården. Det är någonting som är kontraproduktivt när det gäller att få ut så mycket resurser som möjligt av en organisation. Jag och står för en gemensamt och solidariskt finansierad hälso- och sjukvård och omsorg. Vi står för att det är behovet som ska avgöra och att det inte är plånboken. Men vi ser en fördel i att ha en mångfald av vårdgivare. Alla tjänar på att vi har den här öppenheten. Det är för patienternas bästa, och det är för personalens bästa. Genom det effektivast tänkbara systemet får vi ut så mycket som möjligt av de resurser som vi sätter in. Det här handlar om att ansvarsfullt ge möjligheter för våra medborgare att få ut så mycket som möjligt och på det sätt som man själv efterfrågar. 94 Statsrådet () replik: Ja, , det gäller att vi ska få ut maximalt med vård och nytta av de pengar vi satsar på sjukvården. Då gäller det att titta på de fakta vi har och hur det ser ut, inte låta sig förblindas av en ideologisk vilja att privatisera så mycket som möjligt. När vi jämför det svenska sjukvårdssystemet internationellt ser vi att det är just på den här punkten vi får mest beröm. Vi får ut väldigt mycket nytta av de pengar vi satsar på svensk sjukvård. Jag ser trots det väldigt stora utmaningar i fråga om hur svensk sjukvård ska bli bättre och få ut ännu mer nytta. Men när vi jämför oss med andra länder, som har system som är mindre sammanhållna och har en mindre rättvis fördelning, ser vi att vi får ut väldigt mycket mer nytta av det svenska systemet. ska vi inte vara systemkramare så att vi bara pratar om system. Det är självklart att det är patienten som är den viktigaste aktören. Men vi har här i riksdag ett ansvar för vilka spelregler vi sätter upp, både för att få ut maximal nytta för de gemensamma skattepengar som vi satsar på sjukvården och för att få en fördelning som är rättvis och behovsstyrd, så att vi inte öppnar för en marknadslek med sjukvården. Jag tror att det vore förödande. 95 () replik: Även jag välkomnar statsrådet tal i inledningen om att det inte bara handlar om att tillföra miljarder till kommuner och landsting för att det ska bli god vård. Det handlar också om att skapa tillväxt så att vi får högre skatteinkomster i kommuner och landsting och därmed möjligheter finansiellt. Vi ska åtminstone inte försämra för kommuner och landsting genom exempelvis utökat sjuklöneansvar för arbetsgivaren som kommer att försvåra avsevärt både på den privata och den offentliga sidan från . Det handlar även om mer resurser. anvisar mer resurser till kommun och landsting, 4,2 miljarder framöver och framför allt till psykiatrin. Vi anslår också 2,8 miljarder till rehabiliteringsförsäkring för att vi ska få tillbaka människor i arbete så att alla jobbar eller så många som möjligt, att vi har pengar för detta och att vi, som också förtjänstfullt har tagit upp, har kompetens hos den personal som arbetar inom vård och omsorg. Allt detta tjänar till att vi ska ge innehåll, stadga och stabilitet till det vi kallar för värdighetsgaranti i vård och omsorg. har i en tidigare debatt gett vaga besked om hur hon förhåller sig till att säga att det finns en miniminivå som vi inte ska gå under. Vi ska gärna hålla oss över den, men absolut inte vara under. Jag har i debatten efterlyst besked om hur statsrådet förhåller sig till denna värdighetsgaranti. Är statsrådet beredd att uttala att vi ska ha en värdighetsgaranti och säga att man inte får gå under en viss kvalitetsnivå men naturligtvis gärna göra mera? Vilket är beskedet ? 96 Statsrådet () replik: Jag är inte främmande för att man kan behöva en annan typ av nationell reglering av hur vi ska nå en högre och jämn kvalitet inom äldreomsorgen. Det kan ta sig olika uttryck. Min företrädare talade om ett trygghetskontrakt. talar om en värdighetsgaranti. har talat om en omsorgsgaranti. Man kan naturligtvis tänka sig olika varianter på detta. Men det är viktigt att komma ihåg att den som utfärdar rättigheter helst också ska vara den som ska stå för skyldigheterna. Det finns alltid ett problem när man särskiljer de här frågorna. Jag utesluter inte att vi kan behöva någon form av ytterligare nationell reglering på den här punkten. ställer frågan till mig. Jag borde ställa frågan tillbaka. Ni Kristdemokrater ska regera tillsammans, säger ni, med tre andra partier, och vi fick höra att tidigare i debatten sade att det är för mycket nationell reglering inom äldreomsorgen och att det är ett bekymmer för kommunerna. Jag skulle vilja ställa frågan tillbaka till . Blir det någon värdighetsgaranti om bildar regering tillsammans med de andra i maktalliansen? 97 () replik: Det är alltid problem när man ska regera med andra partier. Men jämfört med den vänsterkartell vi har sett visa upp sina piruetter de har slitit håret av varandra i allehanda frågor är samarbetet mellan våra fyra partier närmast att likna vid en smekmånad. Jag har stark tilltro till att vi, inte bara i den här fyrpartikartellen utan bredare än så, skulle kunna uttala att äldreomsorgen är en så viktig och vital sak i vår välfärd att vi kan ena oss om en värdighetsgaranti. Jag tolkar det positivt som att du också skulle kunna medverka till att vi får en sådan. Jag vill hemskt gärna ha en ytterligare bekräftelse på att vi ska ha en värdighetsgaranti, att det finns en nivå som vi inte ska gå under vad gäller omsorgen i . En annan väldigt viktig fråga som inte vänsterkartellen har gett besked om och som jag lyfte upp i debatten är frågan om demensboendena. De får inte bli färre i . Vi har sett en dramatisk utveckling som inte minst har pekat på att vi får färre och färre platser inom psykiatrin, inom kroppssjukvården och inom särskilt boende. Beskedet till våra äldre är snart: Du får hemskt gärna välja bara du väljer att vara hemma. Här skulle jag vilja att statsrådet satte ned foten och sade att det är väldigt mycket som man får försöka kompensera på annat sätt med hemtjänst, kompetensutveckling och mer pengar, men att man också måste sätta en sista gräns, ungefär som med värdighetsgarantin. Det ska inte bli färre demensboenden i . Låt oss få höra det av vårt statsråd . 98 Statsrådet () replik: Det finns mycket att säga om särskilt boende. Jag är bekymrad över att platserna minskar i den takt de gör inom det särskilda boendet. Det är också ett bekymmer att det finns beslut om särskilt boende som inte verkställs. Jag kommer att ta emot resultatet av en utredning som särskilt har tittat på den frågan. Det blir mycket intressant att se vad man har för bedömningar och förslag att komma med i den delen. Det är nog troligt att vi får återkomma till frågan om särskilt boende. Jag vill avsluta med att säga om garantier att jag har roat mig med att läsa ett stort antal kommunala äldreomsorgsplaner. Det är imponerande ibland med vilken detaljrikedom och på vilket sätt man i kommunerna garanterar, lovar, sina medborgare med vilken kvalitet och på vilket sätt äldreomsorgen ska utföras och genomföras. När det sker på den kommunala nivån har det fördelen att det finns en direkt koppling till den som också är skyldig att anslå resurserna, som är skyldig att se till att det finns personal, att personalen har rätt kompetens, att det finns stöd till anhöriga och så vidare. Kanske finns det mer att göra också när det gäller att utveckla de kommunala äldreomsorgsplanerna. Det är inte säkert att det är på nationell nivå som vi bäst sätter upp en högre standard för äldreomsorgen. (forts. 7 §) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 99 TREDJE VICE TALMANNEN: Det har blivit dags för frågestund som har temat Utvecklad välfärd. Följande statsråd deltar, och vi hälsar dem välkomna: vice statsminister , statsrådet , statsrådet och statsrådet . Vice statsminister besvarar såväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt eget ansvarsområde. Frågor till övriga statsråd förutsätts beröra deras ansvarsområden inom regeringen. Jag vill påminna om att varken frågor eller svar ska överstiga en minut. Utredningen , mörker och kyla 100 (): Min fråga riktar sig till vice statsminister . Den handlar om en utredning som kom med rubriken ,mörker och kyla. Den ingår i underlaget för den försvarspolitiska propositionen som vi ska besluta om . Den här utredningen går ut på att ett utökat och fördjupat samarbete mellan svensk och utländsk försvarsindustri det här var ett citat från utredningen. Det handlar om möjligheterna att flyga lågt över hela och att prova ut vapensystem direkt från tillverkare i andra länder. Min första fråga är: Varför har den här utredningen inte gått ut på remiss? Den berör två tredjedelar av yta och en stor del av befolkning. Utredningen kommer kanske att få stora konsekvenser för många svenska medborgares vardag och boende. Varför har utredningen inte gått ut på remiss? 101 Vice statsminister (): Det försvarsbeslut som kommer att fatta har naturligtvis stor betydelse för hur försvarets organisation kommer att se ut framöver. Mot den bakgrunden är det viktigt att andra frågor ses som följdfrågor. Den utredning som åberopas här är just en sådan följdutredning som är viktig att diskutera. Det försvarspolitiska beslutet är självfallet en ram för vad som eventuellt kan hända på andra områden. Jag har själv vid tillfälle haft möjlighet att träffa exempelvis företrädare både för kommun och för andra kommuner som också är oerhört intresserade av den här utredningen. Den kommer naturligtvis att hanteras på vanligt sätt i fortsättningen när väl har fattat det försvarspolitiska beslutet. 102 (): Det förs en väldigt livlig diskussion i landet just nu om nedbantningen av försvaret som berör väldigt många människor. Man kan fundera över i vilken mån att exponera för ett samarbete om övning, militära utprovningar och vapen för Nato, presumtiva JAS-köpare och vapenfabrikanter är förenligt med svensk alliansfrihet, vilket man säger sig vilja försvara framgent. Frågan ur ett välfärdsperspektiv är: Hur kan man garantera för norrländska svenska medborgare att det här inte är ett sätt att sälja ut deras landsända snarare än att hjälpa till och få fart på tillväxt, välfärd och ekonomi? Det finns en mycket stor sådan risk. Många röster har redan höjts röster som säger: Det bor ändå så lite folk där, så det spelar ingen roll hur man gör med överflygningar och vapenutprovningar på norrländskt territorium. 103 Vice statsminister (): Det gäller att vara mycket tydlig. Det är självfallet så att , riksdag och regering bestämmer om den säkerhetspolitiska ram och den försvarspolitik som vi ska ha. Allt annat får underordnas detta. Det innebär att den typ av frågor som väcks i den här utredningen kan naturligtvis inte på något vis korsa vår säkerhetspolitik eller vår alliansfrihet. Sedan vet jag att det finns många kommuner och inte minst kommunalpolitiker som ser en viss positiv ekonomisk effekt. Det finns bland annat en sysselsättningspotential i en del av de förslag som diskuteras i utredningen. Därför är det viktigt att den hanteras på ett omsorgsfullt sätt i fortsättningen. Men självfallet ska vi inte på något vis överträda vår säkerhetspolitik eller begränsa vår alliansfrihet. Det bestämmer vi själva över. Sedan får dessa synpunkter helt enkelt underordnas. 104 (): Dagens tema Utvecklad välfärd är ju ett stort ämne, och där passar också min fråga in. Den tangerar även den fråga som ställde. Det här handlar kanske mera om en avvecklad välfärd. Vice statsministern nämnde . När man lägger ned ett regemente som det i är det fråga om en välfärd som lämnar det samhället. Jag läste om att man har haft en stilla bön i kyrkan om denna nedläggning, och det visar väl på vikten av det här ärendet. Det har också sagts från socialdemokratiska ledare att beslutet är ett direkt hot mot kommunens existens, och då man ju verkligen prata om hot mot välfärden. Kritiken mot försvarsbeslutet som vi ska fatta eventuellt har varit omfattande. Den går ut på bland annat dåligt ledarskap hos Socialdemokraterna. Min fundering är om vice statsministern vill vara så ärlig här i kammaren att han säger någonting om hur regeringen har funderat när det gäller att dra tillbaka propositionen en gång till med anledning av vad som hänt och händer just . 105 Vice statsminister (): Regeringens försvarspolitiska proposition ligger på kammarens bord för hantering. Det finns inget skäl till en förändrad position där. När man ska göra stora omställningar i vårt samhälle antingen om det som i det här fallet gäller försvaret eller något annat område finns det naturligtvis skäl att överväga det sätt på vilket omställningen kan komma till stånd. I det här fallet är vi starkt medvetna om att det är många orter i vårt land som får problem med sysselsättningstillfällen, service och mycket annat. Det är därför som regeringen parallellt också arbetar med att se till att man via motkrafter och motinsatser kan förse , , och många andra av de aktuella kommunerna med nya insatser av något slag. Det är viktigt att man tar hand om hela omställningen och ser till att de pengar som frigörs från den militära sidan kan föras över till exempelvis rättssamhället, polisen, kriminalvården på samma sätt som vi lät framför allt sjukvården få del av de pengar som frigjordes från försvaret, vilket jag tror att de allra flesta i vårt land uppskattade. 106 (): Vice statsministerns svar var väntat. Det är väl inte regeringens bästa gren att tycka att någonting har gått snett. Men det är ett unikt beslut som man är på väg att fatta där ett parti som inte vill ha något försvar satsar 40 miljarder på det ett parti som leds av en kommunist. Det är det partiet som Socialdemokraterna nu håller i handen. Det rör sig alltså om ett historiskt beslut. Jag måste än en gång fråga: Har frågan diskuterats? Eller är det så glasklart att man ska driva igenom detta? Har ni aldrig och timmarna när det har hänt så mycket funderat på att det vettigaste vore att dra tillbaka hela propositionen, ? Vågar du vara så ärlig att du vågar erkänna det? 107 Vice statsminister (): Jag har full förståelse för att , som representerar Moderata samlingspartiet, tycker att detta med att ompröva politik har ett stort värde och är nästan ett självändamål, eftersom det har varit Moderata samlingspartiets bästa gren . Man har omprövat bland annat sin skattepolitik, arbetsmarknadspolitik och arbetsrätten. Jag får erkänna att i det fallet är nog Moderata samlingspartiet en vinnare. Det finns nog inget parti som har omprövat sin politik på så många områden som har gjort. Regeringen har inte för avsikt att ta upp tävlan i den grenen. Mångfald och valfrihet i barnomsorgen 108 (): Tid är den stora bristvaran för många småbarnsföräldrar. Därför är det viktigt att familjepolitiken bejakar familjerna och ger dem trygghet, valfrihet och mångfald. Det vill vi kristdemokrater göra. uttalade en majoritet här i : Det är viktigt med mångfald och valfrihet inom barnomsorgen. Det som passar den ena familjen passar inte den andra.