prot · GR0989 · 2004-03-26 00:00:00 — En kommande lagstiftning kommer inte att beröra något av de avtal som är tecknade. Vi inför inte någon retroaktiv lagstiftning. De avtalen löper. Det är viktigt. Men när de avtalen löper ut, för att nu ta som exempel, ska det ske en ny upphandling. Det gäller oavsett om vi har lagstiftning eller inte. Inget företag inte ens kan utgå från att just de kommer att få det nya avtalet. Det sker alltså en ny upphandling, och då kommer naturligtvis att följa det regelverk som har bestämt, om det nu är så att bestämmer att ange vilka riktlinjer som ska gälla. Då får , ägare, naturligtvis anpassa sin verksamhet och sina former efter den lagstiftning som finns. Men bakom detta finns en mycket allvarlig debatt om vilka principer som ska gälla för svensk sjukvård. Det är samma debatt som förs över hela världen. Andra länder, exempelvis , har andra problem än vi har. Men det vi slår vakt om är två mycket enkla principer för sjukvården. Den ena är att det ska vara vård på lika villkor, och den andra är att plånboken aldrig ska få avgöra möjligheten att få vård. Det är för att förhindra att vi får en tudelad sjukvård, där vissa köper sig vård och där vården således blir beroende av den enskildes möjlighet att betala, att den ena delen av sjukvården är avsedd för andra, och den andra delen blir en sorts enkel sjukvård för vanliga eller fattiga människor. Vi vill förhindra detta och ha en sammanhållen sjukvård som följer principen om vård på lika villkor. Vi vill att de entreprenörer som arbetar i sjukvården den sjukvård som är offentligt finansierad ska se till att vinsten stannar i vården. Jag vill ställa två enkla frågor till : Vad är det för fel på tanken på vård på lika villkor? Vad är det för fel på tanken att vinsten stannar i vården? 48 (): Vi kan fortsätta på den socialdemokratiska vingelfärden. Vård på lika villkor, säger socialministern. Men hur är det med alla som köper privata sjukförsäkringar ? Det är inte vår politik som gör att folk tror att de behöver köpa vård två gånger. Det är ansvar. Vinsten i vården det är inte min sak att avgöra det. Jag anser att man kan ge vinsten till personalen eller till dem av svenska folket som vill satsa några av sina besparingar på att köpa en aktie i ett svenskt sjukvårdsföretag. Är det inte en humanfond om något? Vi får ju köpa aktier i kärnkraft och läkemedel. Varför kan man inte få bidra till svensk sjukvård om man vill och om man har resurser? Jag fattar inte varför tycker att det är fult en svensk humanfond för svensk hälso- och sjukvård för dem som vill. Jag vill fortsätta att kommentera lite. , känd för att ha varit riksdagsledamot för Socialdemokraterna, skriver i : Av flera olika skäl tror jag nu att det är dags att på allvar diskutera om det inte vore lämpligare med en annan organisation för hälso- och sjukvårdens produktion. Då avser han . Han skriver fortsättningsvis: Problemet är att ledningen för hälso- och sjukvården väljs in på partipolitiska meriter medan driften av miljardföretag i själva verket kräver professionella och processinriktade företagsledare och styrelser. Dagens lekmannastyre räcker inte till för att styra över hälso- och sjukvårdens alla olika chefer och verksamhetsledare. Han skriver fortsättningsvis: Mitt starkaste argument för att sätta hela eller delar av hälso- och sjukvården på bolag är dock omtanken om framtiden för den solidariskt finansierade sjukvården. Jag vill påminna om bolagiseringen i och , att den lades ned när Socialdemokraterna tog över makten i . Personalen var mycket angelägen om att få behålla den, men här satte den skånska socialdemokratiska ledningen den politiska makten före det professionella styret. Då kan jag fråga mig: Varför ingriper alla dessa socialdemokrater mot sin egen regering och mot socialministern? Jo, de ser vad som fattas i den landstingsdrivna vården. Folk står i kö i stället för att arbeta. Folk ser hur akutsjukhusen nu läggs ned i ett rasande tempo. Man ser hur personalen trivs bättre i verksamhet i alternativ regi. Man ser att patienterna ofta får en bättre och snabbare vård än på egna sjukhus. Det behövs alltså en professionalitet. Man ser också hur till exempel nu drivs ut ur landet. Man ser hur har bedrivit vård, till beställd av i , till lägre kostnader än vad de andra sjukhusen i gör. Denna vinst, , motsvarar 1 500 höftledsoperationer en vinst som skulle gynna alla de patienter som går där hemma och väntar med värkande höft. Nej, denna vinst som gör genom att det finns ett sjukhus som bedriver vården så här mycket billigare tillfaller nu politikerna i . Min fråga till socialministern är: Är det fult av att tjäna pengar på en god och effektiv vård? 49 Socialminister (): ägnade stor kraft åt att citera människor som har uttalat sig om svensk sjukvård. Det är väl bra att vi har en stor debatt om detta. Den finns också inom socialdemokratin. Men skulle inte kunna ägna lite tid åt att svara på de två grundläggande frågorna, nämligen de som är avgörande för vilken sjukvård vi ska ha? Vad är det för fel med idén om en vård på lika villkor? Om jag förstod var svaret att det inte är något fel. Men om vi bestämmer oss för detta, att vi ska ha en vård på lika villkor, måste vi också aktivt verka för att förhindra gräddfiler i vården. Då kan vi inte ha en skattefinansierad vård som är tudelad, där de som har gott om pengar får en annan vård än vi andra. Om verkligen tycker att vi ska slåss för en vård på lika villkor borde hon och hennes parti tala om hur vi ska förhindra att vi får gräddfiler, och inte acceptera ett system där man använder den offentliga vården för att köpa sig förtur därför att man har gott om pengar. Då kan inte den offentliga vården vara en bas för privata försäkringar. Är beredd att aktivt verka för att den offentliga vården inte ska vara en grund för privata försäkringar? 50 (): Den offentliga vården driver gräddfiler. I verklighet ute i den offentliga sjukvården finns det sjukhus som tar emot privata patienter från utlandet som själva bekostar all sin vård, i offentligt drivna vård. Det gör de på sin överkapacitet, utan att utestänga någon från någon kölista. Det gör de efter att operationslamporna skulle ha släckts för dagen. Jag undrar snarare vad gör åt att hans egna offentligt drivna sjukhus, som han lyfter fram som förebilder, driver vård och omsorg för patienter som kommer hit med egen kassa. Jag kan ge många exempel på sjukhus som har detta . Gör något åt detta, , i stället för att klanka på de sjukhus som driver en god vård och omsorg betydligt billigare än vad hans egna offentligt drivna sjukhus gör. Alltfler talar nu om att vi ska avskaffa landstingen i stället för sjukvården. Utvecklingen i andra europeiska länder går mot större valfrihet, fler alternativ och modernare organisationer. Det är en väg som jag tycker att också borde slå in på. Vi moderater vill ha en sjukvård utan landsting. Enligt de nya direktiven till är också inne på denna bana. Vi kanske kunde titta på huvudmannaskapet . Vi vill ha en sjukvård där politikerna inte detaljstyr. säger att jag citerar. Ja, det är väl jättebra att se att det finns en bred debatt ute . Lyssna på den, ! Pappers avdelning 158 i Munksund har beslutat att lämna organisationsanslutningen till det socialdemokratiska partidistriktet, och kräver man att landstingen ska avskaffas. Men detta är en debatt som pågår i hela landet, . Avskaffa landstingen, inte sjukvården! 51 Socialminister (): Jag är också för en valfrihet i vården. Det är mycket viktigt. Valfrihet för patienten måste innebära att jag själv ska bestämma var jag ska bli behandlad när jag väl har fått en diagnos och när det är beslutat att jag behöver en operation, exempelvis. Den valfriheten kan vi organisera inom ett offentligt finansierat sjukvårdssystem. Det är fullt möjligt att göra det om vi bestämmer oss för att införa ett fritt vårdval, som vi har gjort. Det kompletteras med en garanti om att jag ska få vård eller och att landstingen tar på sig uppgiften att hjälpa mig att få vård . Det håller vi på att bygga upp, och det är viktigt att vi ger patienten denna rättighet. Vad vi däremot vänder oss emot är föreställningen att valfrihet ska kopplas till en kommersialisering av sjukvården. Jag skulle vilja rekommendera att använda för att gå på Cirkus och titta på föreställning. Där sägs något mycket bra: Att vara eller inte vara en vara det är frågan. Ska sjukvård och patienter vara en vara i ett kommersiellt system, eller ska detta vara grundat på en rättighet lika för alla? Det är kärnfrågan. Jag vill slå vakt om en sjukvård som inte är vilken vara som helst utan en del av en mänsklig rättighet. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2003/04:349 om överenskommelsen om vårdens ägarformer 52 Socialminister (): I någon mån fortsätter vi diskussionen kring samma ämne. Dock har ställt frågan från delvis andra utgångspunkter. har nämligen frågat mig dels vilka åtgärder jag avser att vidta för att stärka det kommunala självstyret i fråga om sjukvårdens organisation, dels vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska efterfrågan på privata sjukvårdsförsäkringar. Ansvaret för att alla som är bosatta inom ett landsting erbjuds en god hälso- och sjukvård är primärt en angelägenhet för . Även om det ankommer på landstingen att besluta i frågor som rör detta ansvar är bedömningen att allas rätt till en god hälso- och sjukvård är av sådan väsentlig betydelse för välfärden i landet som helhet att statliga åtgärder när det gäller driftsformer inom sjukhusvården bör kunna komma i fråga. När de förslag som presenterades i överenskommelsen mellan regeringen, och realiseras kommer landstingens självstyrelse i viss mån att inskränkas. Detta eftersom landstingen förhindras att överlåta driften av sjukhus till vissa privata entreprenörer. De föreslagna reglerna skiljer sig dock inte på något principiellt sätt från andra regler i hälso- och sjukvårdslagen som landstingen måste följa. Ett beslut i ett landsting att överlämna driften av ett sjukhus kan få stora konsekvenser för andra, närliggande landsting. Inskränkningen i landstingens självstyrelse måste därför anses vara godtagbar. Det är viktigt att poängtera att landsting som överlåter ansvaret för driften av ett sjukhus till en entreprenör som strävar efter vinst försätter sig i en situation där handlingsutrymmet begränsas. Detta kan i sin tur anses medföra en inskränkning i det kommunala självstyret. Överlåtelser av en sådan verksamhet som sjukhus medför otvivelaktigt vissa risker för både landstingen och deras invånare. Vinstmotiv i vården kan leda till att prioriteringsordningar bryts eller att förebyggande hälsovård tonas ned till förmån för mer intäktsgivande behandlingar. Följden kan bli en hälso- och sjukvård som både är dyrare och har lägre kvalitet än om vården hade bedrivits med andra prioriteringar än vinst. Vinstintresset kan således motverka kravet på en god vård och omsorg åt alla medborgare på lika villkor. Då det gäller frågan om vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska efterfrågan på privata sjukvårdsförsäkringar vill jag betona att det är regeringens bestämda uppfattning att vården ska vara solidariskt finansierad och att ingen ska behöva teckna försäkringar av oro för att inte få den vård som han eller hon behöver. Regeringen har därför genomfört omfattande satsningar för att förbättra tillgängligheten till och effektiviteten i sjukvården, bland annat genom den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården samt genom den överenskommelse om åtgärder för ökad tillgänglighet inom hälso- och sjukvården som träffats mellan staten och . I samband med dessa avtal har regeringen också avsatt ca extra till hälso- och sjukvården . De uppföljningar som genomfört och de tillgänglighetsredovisningar som landstingen gjort visar på att dessa satsningar resulterat i kortare köer och förbättrad tillgänglighet. I enlighet med överenskommelse om vissa ersättningar till hälso- och sjukvården, den så kallade Dagmaröverenskommelsen, har utarbetat en rekommendation om valmöjligheter inom hälso- och sjukvården. Syftet med denna rekommendation är att med patientens bästa för ögonen förtydliga och förenkla patientens möjlighet att söka vård i annat landsting än hemlandstinget. Rekommendationen har antagits av och av samtliga landsting. gäller därmed det fria vårdvalet i hela landet. Detta innebär att om en patient inte kan erbjudas vård i hemlandstinget så har patienten möjlighet att söka vård i ett annat landsting. Jag vill också framhålla att staten och har kommit överens om att en utökad vårdgaranti ska införas. Denna utökade vårdgaranti kommer att innebära ett åtagande från landstingen att erbjuda behandling från det att beslut om behandling fattats. Jag kan försäkra att jag kommer att se till att arbetet med att förbättra tillgänglighet och kvalitet i hälso- och sjukvården även fortsättningsvis kommer att vara en mycket prioriterad fråga och att regeringen kommer att arbeta för en fortsatt solidariskt finansierad hälso- och sjukvård. 53 (): Först vill jag tacka socialministern för svaret. I vanlig ordning är vi interpellanter inte riktigt nöjda. Samtalet här kan ju göra att man känner sig mer nöjd när man går härifrån än när man kom hit. Jag vill ta upp något som jag tycker är en viktig poäng. Socialministern framhåller alltid att man har tillfört landstingssektorn 12,6 miljarder extra . Men när , som är socialministerns kollega på , tar bort lika mycket som för till eller kanske lite mer blir det plus minus noll. Om jag skulle sitta i ledande verksamhet inom landstingen skulle jag känna mig väldigt kränkt om socialministern och regeringen sade: Ni har fått 12,6 miljarder , och ni lyckas inte göra ett uns mer sjukvård utan köerna växer. Jag tror att det vore klädsamt för oss alla om vi en gång för alla åtminstone kunde konstatera att det inte har blivit extra tillskott om vi jämför med det som har dragit bort. Sedan handlar det om mina frågor. Det handlar först om det kommunala självstyret och det landstingskommunala självstyret. Jag anser att landstingens uppgift är att följa och uppfylla hälso- och sjukvårdslagen. Det är varje landstings absoluta uppgift. Hur man gör det kan bero på geografiska skillnader, strukturer och kulturer. Det tycker jag är en fråga av ett annat slag. De landstingspolitiker som jag känner är helt kompetenta och kapabla att själva fatta sina beslut ute i sitt eget landsting. Jag vet inte vilka landstingspolitiker som känner, men jag tror att de jag känner fattar rätt beslut. Om de fattar huvudlösa beslut ska de, precis som vi riksdagsledamöter, avsättas i nästa val punkt. Den frågan är jätteviktig för mig. Vi har ett system med folkvalda där vi kan väljas på fyra olika nivåer. Låt då dem som är valda för att sköta landstingens verksamhet ha det mandatet fullt ut! Den andra frågan handlar om privata försäkringar. Jag är den som väldigt väl förstår den oro som människorna har när de har ont, har värk och känner sig helt utlämnade. Om man bara är sjuk så är det jättelång tid. Det är klart att man måste vara oerhört motiverad om man ska teckna en privat försäkring och betala en gång till för att vara säker på att man får vård. Det finns, tror jag, ingen annan drivkraft för de 150 000 svenskar som har en privat försäkring än den oro som finns. Jag tycker att vi alla måste ha en ödmjukhet inför detta. Jag önskar en sjukvård, precis som socialministern säger, där vi inte ska behöva några sjukvårdsförsäkringar. Den ska vara solidariskt finansierad, men den ska bestå av trygghet, närhet, tillgänglighet, professionalitet och gott bemötande. Låt oss då försöka hitta vägar att nå dit. vill jag visa respekt för talmannen. 54 Socialminister (): I går presenterade och gemensamt en rapport om hälso- och sjukvården. Jag rekommenderar denna till läsning. Den är intressant. Den säger två saker. Det ena är att sjukvården har vuxit . Det är inte bara ett resultat av statens satsningar utan också naturligtvis ett resultat av att många landsting har höjt sina skatter och därmed kunnat föra resurser till sjukvården. Men det är ingen tvekan om att statens satsningar har bidragit. Svensk sjukvård svarar för av BNP enligt SCB:s senaste siffror. det kanske är förmätet att säga som jag har varit socialminister har svensk sjukvårds andel av våra gemensamma resurser vuxit. Det har följts av minskade köer och ökad tillgänglighet. Svensk sjukvård gör mer än den har gjort. Det allra bästa exemplet är starroperationerna som för bara var 30 000 . är det 80 000. Om vi hade haft en sjukvård som bara gjorde lika mycket som hade faktiskt 250 000 människor varit utan syn . Svensk sjukvård gör mer och är mycket effektivare än vad vi ibland får för oss när vi ser larmrapporterna i tidningarna. Det betyder inte att det inte finns brister. Bristerna är just tillgängligheten och köerna. Jag tror att det bara finns ett sätt att skapa trovärdighet i sjukvården. Det är att man kommer i kontakt med primärvården och att man får en behandling . Det är därför vi föresätter oss att kunna genomföra en vårdgaranti. I påpekas från landstingen själva att man nu har en vårdgaranti inom räckhåll. Det är möjligt med de förändringar som sker i sjukvården att kunna leva upp till kravet på att få en behandling . När det gäller privata försäkringar vill jag först påpeka att är det land i som har minst antal privata försäkringar. Man talar ibland om att vi har 150 000 privata försäkringar och att det är väldigt mycket. Det är väldigt lite i en internationell jämförelse. Anledningen till detta är att folk faktiskt litar på den offentliga sjukvården och i hög utsträckning också har anledning att göra det. Men det blir väldigt svårt att förhindra ett system med privata försäkringar ifall vi accepterar tanken att de privata försäkringsbolagen, och andra, ska få använda den offentligt finansierade sjukvården som grund för sina försäkringar. Om vi accepterar att vi först i botten ska lägga skattepengar och sedan på detta låta privata företag teckna försäkringar riskerar vi att få en tudelning av sjukvården. Jag tänker inte förbjuda privata försäkringar, men jag tänker försäkra mig om att de privata försäkringsbolagen inte använder den offentliga sjukvården som utgångspunkt om de ska lansera sina försäkringssystem. 55 (): Jag vet inte om socialministern såg att jag log när han lovordade vårdgarantin. Det gjorde jag. Jag är glad över den. Vi har pratat om vårdgarantin i den här kammaren. Det är nog inte mer än som man från socialdemokratiskt och vänsterpartistiskt håll tyckte att det rentav var farligt med vårdgaranti. Jag är glad att vi har kommit dit. Jag hoppas att vårdgarantin blir verklighet. Det skulle vara en oerhörd framgång, inte för mig men för patienterna. När det gäller de problem som socialministern målar upp, att de privata försäkringarna skulle kunna använda den skattefinansierade vården, måste jag säga att det är en nedvärdering av landstingspolitikerna att de då inte skulle kunna teckna avtal som vore korrekta ur drifts- och kostnadssynpunkt. Det tror jag att de kan. Det kan handla om en vårdcentral eller ett akutsjukhus som stänger och reglar dörren klockan ett eller eftermiddag och inte öppnar vårdsalarna förrän eller kanske för att ställa i ordning. De som redan är stängda man har alltid några akutoperationssalar öppna ska kunna användas när de ändå står där. Det finns ändå en kapitalinvestering där. Det är inte konstigare än så. Jag känner full tilltro till att det inte skulle vara något farligt om nu landstingspolitikerna skulle tycka att det här är en modell. Dessutom har de människor som får behandling genom försäkringsbolaget betalat för det i annan sektor. I själv verket har man ju pumpat in extra pengar i vården trots att man inte får något för dem. Det andra är diskussionen om att sjukvårdens kostnader i förhållande till bruttonationalprodukten har ökat. Jag har också de siffror som anger. Men jag har också siffror om att det är läkemedelskostnadernas ökning som står för den delen. Jag tycker att det är viktigt med läkemedel, men jag tycker ändå att det finns anledning att säga att det inte är mer av den direkta vården. Det är läkemedelsökningarna som står för det. Jag vill också ta ett av vinstmotiven. Jag ska citera ur svaret: Vinstmotiv i vården kan leda till att prioriteringsordningar bryts eller att förebyggande hälsovård tonas ner till förmån för mer intäktsgivande behandlingar." Då vill jag fråga : Pågår det över huvud taget förebyggande och aktiv hälsovård ute i landstingen ? Jag tror att jag kan svara på den frågan. Skälet till det är att våra distriktssköterskor som genom decennier har haft detta som en huvuduppgift nu arbetar med mycket svårt sjuka människor i hemmen, vård i livets slutskede och kroniska och svåra åkommor. De förebyggande aktiviteterna från sida har faktiskt fått stå på andra, tredje eller fjärde plats. Det tycker jag är olyckligt. Jag har velat uppmuntra sjukvården inom att åtminstone arbeta förebyggande om man har fått en hjärtinfarkt så att man inte får en till. Den primära preventionen vet jag har fått stå tillbaka. Det tycker jag är ett stort problem. 56 Socialminister (): Jag kan inte på rak arm säga exakt hur stor del av vården som är förebyggande. Jag kan dela farhågan om att man ägnar sig väldigt mycket åt omedelbara behandlingar och att det förebyggande kan ha ställts åt sidan. Icke desto mindre är det då viktigt att påpeka att den förebyggande hälsovården är en del av den allmänna sjukvårdens uppgift. Det betyder att var och en som är anställd i sjukvården, inte bara läkare utan också övriga delar av den medicinska professionen, har ett ansvar för att se till att man uppmärksammar det förebyggande. Det är just det här som kan bli problemet om vi har ett system där det är så otroligt viktigt att bara räkna på det ekonomiska resultatet av varje kontakt med patienten. Det finns en risk att man prioriterar det som ger omedelbara intäkter och håller det förebyggande tillbaka. Vi är säkert överens om att det finns anledning att uppmärksamma landstingen och sjukvårdshuvudmännen på det förebyggande arbetet. Jag vill kommentera frågan om hur man utnyttjar överkapacitet i sjukvården. Det kan finnas en överkapacitet på något sjukhus, men svensk sjukvård överlag har inte problem med överkapacitet. Medan det finns brist i ett landsting hos en sjukvårdshuvudman kan det finnas överkapacitet hos ett annat. Det gäller exempelvis mellan och i där man fördelar resurserna. Det finns ett sjukhus som har kapacitet för att göra mer än vad den egna landstingsbefolkningen förväntar sig eller kräver. Då finns det alldeles utmärkta möjligheter att låta överkapaciteten användas av andra landsting. Det är alldeles rätt att vårdgarantidiskussionen inte föddes inom socialdemokratin utan i hög utsträckning är resultatet av diskussioner med exempelvis . Vi ska glädja oss över att det finns en samsyn hos alla de stora partierna om att ställa upp bakom detta. Vårdgarantin och det fria vårdvalet innebär ju att sjukhus kan använda sin överkapacitet för att erbjuda andra landsting att korta sina köer och garantera behandling inom rimlig tid. Det betyder också att man inte behöver resonera om att lösningen på detta skulle vara att kunna erbjuda tjänster till försäkringsbolagen. Det är mycket bättre att komma överens med kringliggande landsting och kringliggande sjukhus och säga: Använd vår kapacitet, så vi minskar vårdtiderna! Jag tror alltså att det är viktigt att offentlig sjukvård som vi betalar gemensamt följer samma enkla principer vård på lika villkor, de medicinska behoven ska avgöra, och har man fått besked av läkaren att man ska på operation ska den genomföras . Ingen ska heller någonsin fråga ifall jag har råd att betala för operationen eller ifall det finns någon tredje part som ska betala. Vi betalar gemensamt en sjukvård på lika villkor. Det är därför det är så viktigt att hålla borta idén om att offentlig sjukvård ska blanda sina intressen med privata försäkringsbolags. 57 ():