prot · GS0929 · 2004-11-15 00:00:00 — Jag kan bara instämma i vad och har sagt. Och jag kan för egen del säga att denna konflikt har paralyserat en hel region. Denna konflikt delar världen, försvagar FN och göder fundamentalismen på båda sidor. Vi har flera fredsplaner Genèveinitiativet, färdplan för fred och ett saudiskt förslag. Vad finns mer att säga? Vi har nog med fredsplaner. Det är dags för handling. Och än en gång: Tack, utrikesministern, för svaret. Jag kommer verkligen att med stort intresse följa den ansträngningar för en fredlig lösning i . Jag uppskattar att palestinska barns och ungdomars situation kommer att förbli en högt prioriterad svensk angelägenhet. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2004/05:80 om ombildning av kommunalt ägda hyresrätter till bostadsrätter 11 Samhällsbyggnadsminister (): har frågat före detta statsrådet vilka åtgärder han avser att vidta när det gäller att minska handläggningstiden för regeringens prövning av ärenden om undantag från tillståndsprövning enligt lagen (2002:102) om allmännyttiga bostadsföretag och när regeringen avser att fatta beslut enligt nämnda lag för hyresradhusen i östra . frågar också vilka åtgärder han avser att vidta för att minska de, enligt riksdagsledamotens bedömning, orimliga konsekvenserna som lagen om allmännyttiga bostadsföretag medför. Interpellationen har överlämnats till mig. Jag vill inleda med att besvara den sista frågan. Jag tycker rent generellt att lagen inte medför orimliga konsekvenser utan att den understryker de kommunala bostadsföretagens och bruksvärdessystemets betydelse för en fungerande bostadsförsörjning. Syftet är att säkerställa tillämpningen av bruksvärdessystemet. Detta är av ett generellt intresse för hyresgästers ekonomiska trygghet och besittningsskydd. Om det finns synnerliga skäl kan regeringen medge undantag från tillståndsprövning även om en försäljning kan medföra negativ påverkan på möjligheten att tillämpa bruksvärdesreglerna. Möjligheten till undantag finns för att undvika att lagstiftningen medför sådana konsekvenser som uppenbart är orimliga. Tillämpningen av lagen innebär en prövning av flera motstridiga intressen från kommunen och dess bostadsföretag, köpare och allmänhetens intressen av en fungerande bostads- och hyresmarknad. Handläggningstiderna för de ärenden som väntar på ett beslut om regeringen kommer att medge undantag från tillståndsprövning varierar. I vissa fall har handläggningen dragit ut , vilket naturligtvis inte är bra. De i vissa fall långa handläggningstiderna beror främst på att ärendena är mycket komplexa. Synnerliga skäl innebär att skälen måste vara extremt starka, det måste vara näst intill undantag det handlar om, och det betyder en restriktiv hållning där varje möjlighet till undantag måste övervägas mycket noggrant. Det kan exempelvis vara fråga om en situation där kommunen befinner sig i ett allvarligt ekonomiskt läge och den aktuella försäljningen är ett led i en nödvändig sanering av hela kommunens ekonomi. Men det kan också handla om andra situationer där det vore rimligt att överlåtelsen undantas från tillståndsplikten. Det är en uppgift som kräver noggranna överväganden om var gränsen går. Ansökan om undantag för radhusen i är ett komplicerat ärende, där 20 av de 120 radhusen som ingår i ansökan har varit föremål för avslagsbeslut hos och överprövats hos . Beslut om tillstånd för dessa 20 radhus meddelades från . Regeringen har att ta ställning utifrån helt andra grunder än vid tillståndsprövningen. Något besked om när regeringen kommer att fatta ett beslut för just östra kan jag tyvärr inte ge . 12 (): Jag vill börja med att välkomna samhällsbyggnadsminister i den nya rollen. Sedan vill jag tacka för svaret. Lagen om allmännyttiga bostadsföretag tillkom för att försvåra ombildning av hyresrätter till bostadsrätter. Lagen i sig har vi väldigt många olika uppfattningar om. Jag företräder , och vi har uppfattningen att lagen inte fungerar och vill att den ska avvecklas. Men dagens debatt handlar om lagens konsekvenser. Jag har uppmärksammats på konsekvenser av lagen i ett antal olika fall. Det fall som jag tänker ta upp är just ett fall där man på plats kan se vad jag kallar de orimliga konsekvenserna. Jag har tillsammans med ett antal kolleger varit på studiebesök och vandrat i detta radhusområde, som är mycket trevligt och mysigt. Man kan konstatera att vart och vartannat hus ägs kontra hyrs, trots att det finns köpekontrakt och trots att de som hyr gärna skulle vilja köpa. De här husen med sina uteplatser, grillar och klätterrosor ger intryck av ett helt vanligt radhusområde, men när man sätter sig in i problembilden och förstår att det finns en lag som förhindrar de boende som skulle vilja köpa sina hyresradhus att göra detta blir man väldigt förvånad. Man undrar var det sunda förnuftet finns. Det här ärendet har pågått , med först en ansökan till . Precis som samhällsbyggnadsministern säger har det skett en behandling i . Sedan har en dispensansökan lämnats till regeringen. Den har varit hos regeringen , och den har omarbetats i enlighet med önskemål från departementet . Jag kan konstatera att den tidigare bostadsministern har utlovat att det ska komma ett beslut. Till syvende och sist handlar det om att det finns bostadskonsumenter som lever med helt orimliga förutsättningar och som inte får besked. Det finns ett bostadsföretag som vill gå vidare i processen. Det finns en kommun som uppenbarligen stöttar detta. De tre viktigaste aktörerna är helt överens och anser att konsekvenserna för bruksvärdessystemet i det här fallet inte är tillämpliga. Då ställer man sig naturligtvis frågan, när regeringen faktiskt kan avgöra delar av problematiken utifrån den ansökan som finns: Vad är det som gör att det är så omöjligt att fatta beslut? Det finns ett mycket omfattande material som har skickats till departementet där man har beskrivit från a till ö precis hur förutsättningarna ser ut. Jag har förstått att till och med hyresgästföreningen i slutändan har intentionen att tillstyrka att det görs ett undantag, därför att det här kommer inte att ha någon prejudicerande effekt på lagen i sig. Därför skulle jag vilja föra en diskussion med samhällsbyggnadsministern kring just konsekvenserna. Jag hör här att konsekvenserna inte skulle vara orimliga i detta avseende, men jag menar att de är det. I så fall vill jag veta vad det är för situationer som skulle kunna göra att man använde sig av den här möjligheten. Vad är en orimlig konsekvens? 13 (): Vad är det som gör att det är omöjligt för regeringen att tillmötesgå dem som i det här fallet vill ombilda sina hyresrätter till bostadsrätter? Jag tycker inte alls att det är så överraskande. Jag tycker att det är fullt förståeligt och helt konsekvent, med den politik som regeringen har bedrivit. Jag frågar mig om socialdemokratin egentligen vill att orimliga hinder för att ombilda hyresrätter till bostadsrätter ska avvecklas. Jag tycker att det är fullt förståeligt, med den inställning som regeringen har i grunden, att man på alla sätt försöker förhindra rimligt eller orimligt ombildning från hyresrätt till bostadsrätt. Så var det redan från början, redan första gången när det kom upp ett förslag om att stoppa stopplagen. Den genomfördes trots att Lagrådet påtalade att det stred mot grundlagens intentioner och anda. Ändå drev man igenom det. Ilskan hos de socialdemokratiska grupperna var påtaglig när genom rådighet och ett snabbt hanterande lyckades se till att överföra en del hyresrätter till bostadsrätter. De kommunala bolagen, fru talman, är alltför värdefulla för de socialdemokratiska intressena. Den grundläggande inställningen framgår även i det här ärendet. Statsrådet talar om att det finns väldigt liten möjlighet att över huvud taget tillmötesgå hyresgästerna i det här fallet. Det finns så väldigt små möjligheter till undantag. Det är så väldigt liten marginal för att kunna tillmötesgå de här intressena. Inte heller kan statsrådet ge besked om när ett beslut är att vänta. Det ligger också helt i linje med att fördröja, försvåra och försöka förhindra att hyresgästerna får ombilda sina lägenheter till bostadsrätter. Även om jag håller med i sak är jag inte alls förvånad, till skillnad från henne. 14 (): Jag vill också börja med att hälsa välkommen som ny samhällsbyggnadsminister. Jag hoppas att vi kommer att ha många debatter som kanske kan leda utvecklingen framåt. Huvudproblemet är lagen om allmännyttiga bostadsbolag och de konsekvenser som den har, att ett sunt självständigt agerande på nivå hindras. Det är vad vi normalt kallar kommunalt självstyre. Det är ingen tvekan om att denna lag ställer det åt sidan. Det är därför och övriga borgerliga partier har motionerat om att lagen ska upphävas. Därmed är det inte sagt att hyresgästens besittningsskydd inte är väldigt viktigt även för oss i . Vi har andra sätt att tillmötesgå det besittningsskyddet. Det är naturligtvis helt uteslutet att man skulle försätta hyresgäster i en omöjlig sits. finns lagen, och det är tillämpningen vi diskuterar här . Man kan se bland annat i utvärdering, som kom , att det konstateras att tillämpningen inte är lika över hela landet. Det är i sig anmärkningsvärt ur rättssynpunkt. Det finns en mening om att man kan vara mer pragmatisk på andra ställen i landet än i . När man tittar på ministerns svar blir man väldigt betänksam över det exempel som tas fram på när synnerliga skäl ska gälla enligt 2 kap. 8 §, som ger undantag från kravet på tillstånd. Ministern kan väl inte mena att synnerliga skäl inträder och att man ska få agera i princip när man står på ruinens brant när det gäller ekonomin. Det sunda måste vara att kommunerna kan agera medan man har ett visst utrymme att agera. Jag har också besökt östra och tagit del av fallet. Ett allmännyttigt bolag måste ha utrymme att kunna förvalta sin bostadsstock på ett sunt sätt, att avyttra vissa bostäder för att satsa på andra och så vidare. Jag tycker i detta fall att sunda förnuftet tveklöst säger att synnerliga skäl måste gälla, speciellt som processen i östra har pågått och det delvis är ett mycket fragmenterat område . Hur man än ser på lagen är det förvånande att regeringen inte kan ge besked om hur det tar innan ett beslut fattas. Det är enligt min mening helt orimligt. Det är allvarligt nog att ett kommunalt bolag inte kan planera för sin framtid just när det gäller ett område, men här finns också många enskilda människor som sitter och väntar. De har kontrakt, och de står i begrepp att kunna ta över. Det står visserligen bostadsrätter i rubriken till svaret, men i det här fallet är det fråga om övertagande av äganderätt. Det behövs inte så väldigt mycket fantasi för att förstå hur dessa människor känner sig , som har väntat ganska länge på att göra en stor affär och som hindras av statens och regeringens senfärdighet i detta fall. Sammanfattningsvis tycker jag att om 2 kap. 8 § i lagen ska ha en mening måste allt sunt förnuft säga att synnerliga skäl gäller i detta fall. 15 Samhällsbyggnadsminister (): Jag börjar med att tacka för välkomnandet till den bostadspolitiska debatten. Jag både utgår från och hoppas, förstås, att detta inte är den enda utan att vi har många debatter framför oss. Detta är ett område som är spännande och avgörande både för de individer som det berör, som både och har varit inne på, och för att det är en stor och viktig del i hur vi vill eller tror att samhället som helhet ska utvecklas som kommer. uttryckte att lagen tillkom för att försvåra försäljning. Så kan man absolut uttrycka det. Men man kan också säga att den tillkom för att värna hyresrätten. Det finns alltid två sidor av samma mynt, och det gör det också här. Faktum är att i absolut mest här, pågår en stor utförsäljning av hyresrätten i det privata beståndet. Allmännyttan är ett medel, och kanske det viktigaste, som samhällsplaneringen har för att över huvud taget kunna värna att det också finns hyresrätter. Som påpekade är frågeställningen förstås viktig för de personer som sitter i till exempel och väntar på ett besked. Men det är inte bara för dem som är nuvarande hyresgäster som vi diskuterar det här . Bostäderna står i många generationer, och de avväganden vi gör nu avgör hur den framtida möjligheten på bostadsmarknaden ska vara. Jag tycker att det är en lika viktig aspekt att föra in i diskussionen. Jag vill se att det på svensk bostadsmarknad finns hyreslägenheter, bostadsrätter och äganderätter. Det är för mig utgångspunkten, men det är det kanske inte riktigt för frågeställarna. Annars skulle de inte se lagen bara som ett problem som inkräktar utan också som en av de få möjligheter vi har att tillse detta. Rent politiskt skulle jag vilja uttrycka att det finns en stor poäng med blandade upplåtelseformer i varje område som finns i vårt land. Oavsett om jag diskuterar utifrån sociala aspekter eller integrationsaspekter är det oerhört viktigt att det i våra förortsområden inte bara finns hyresrätter utan också andra ägandeformer likväl som att det i vår innerstad inte bara finns äganderätter utan också hyreslägenheter. Jag tycker att det blir lite märkligt om man gör det till det stora problemet i ett område att det finns olika upplåtelseformer och säger att om någon väl har köpt loss så måste alla få göra det. Då har man inte utgångspunkten att det kanske också är en poäng att sträva efter den blandade formen. Det är inte omöjligt att fatta beslut, som uttryckte det. Däremot kan jag så här in på det nya uppdraget säga att det absolut är ett svårt avvägande. Men det är inte omöjligt, för det måste självfallet fattas beslut i detta ärende. Men det är ett svårt avvägande, mycket därför att det också blir prejudicerande. Det har ju också framför allt och även varit inne på. Men jag ser specifikt på ärendet, för jag förstår vikten av det. förstår inte alls regeringens inställning. Det är inte alls konstigt; vi har helt olika utgångspunkter. Så är det bara. Du har rätt utifrån din utgångspunkt, och jag förbehåller mig rätten att politiskt tycka annorlunda än . Om man inte ser värdet av att ha olika upplåtelseformer ser man inte heller att man behöver slåss för mångfalden i ett samhälle. Det brukar göra, men det här är ett bra exempel på att om man inte slåss för hyresrätter så finns det ingen mångfald att tala om. Och det vill jag göra. 16 (): Precis som sade handlar det i det här fallet inte om att ombilda till en bostadsrättsförening, utan det är äganderätter som det handlar om. Problemet med det här ärendet i ett dispenshänseende är att det är så väldigt speciellt. När man vandrar på de här gårdarna och får utpekat hur det ser ut förstår man frustrationen. Det här fallet är alla de närmast berörda överens om. Det finns ett anslutande område som har hyresradhus, där man inte har den här blandningen. Det hela innebär också svårigheter för samfällighetsföreningen med mera. Det känns verkligen när man vandrar i området att sunt förnuft säger att man kan hålla med de boende om att det finns andra lösningar som vore mycket bättre i det här fallet. Man har hamnat i moment 22 här. Man kommer absolut ingenstans. Om man vänder sig till myndigheterna får man ett besked som hänvisar till regeringens hantering, vilket gör att långbänken i det här fallet har varat . Det är klart att de boende ytterst känner sig oerhört frustrerade. Det är ju de som sitter på kontrakten och lånen och vill veta om detta faktiskt blir av eller inte. Jag förde en debatt om det här med den föregående bostadsministern, . Jag ska citera honom från debatten . Så här sade : Det är klart att jag också har sett lite bekymmer med den här lagstiftningen. Jag har också mötts av alla de fall som ni har nämnt och en del andra fall. Det är därför jag ser det som angeläget att snabbt göra en utvärdering av lagstiftningen. Det är ett uppdrag som har fått att utföra väldigt snabbt. De ska redovisa sin utvärdering månad. De har bara fått på sig. Det är för att eventuella lagstiftningsförändringar ska kunna träda i kraft . Det finns i sig en större problematik, men anledningen till att jag tar upp det specifika ärendet är att jag anser att detta klockrent är någonting som ska behandlas som ett väldigt avvikande ärende. Det finns mängder av andra ärenden som också visar på att lagstiftningen inte alltid fungerar såsom man hade tänkt, inte ens från regeringens sida. Men det här fallet är mycket speciellt. Jag tror att bollen ligger hos regeringen för att komma vidare. Jag vet att det är många som med spänning väntar på vad den nya samhällsbyggnadsministern kommer att ta för initiativ. Återigen vill jag ta upp frågan om handläggningstid. Det har gått så sedan kopplades in, och har regeringen haft det här . Det vore trevligt att få lite vägledning här om vad nästa steg är. sade också att debatten säkert kommer att återkomma. Det kommer vi från sida också att bidra till. När det gäller om man ser detta som försvårande av ombildning eller som en styrka för att värna bruksvärdessystemet kan vi från sida konstatera att mycket av den ombildning som sker också sker i den privata stocken av fastigheter. Vi har lagt fram ett reformpaket för att värna hyresrätten. Vi delar uppfattningen att hyresrätten har en stark legitimitet på marknaden och att den efterfrågas. Däremot tror jag att för att lagstiftning ska kännas som relevant och i det här fallet har vi faktiskt en annan uppfattning så måste den fungera någotsånär hyfsat. Här säger det sunda förnuftet att lagstiftningen inte fungerar som den ska, och det finns ett verktyg att ta till. Därför skulle jag verkligen tycka att det vore trevligt att få höra från ministern vad hon tänker göra i nästa steg. Jag kanske inte kan få ett datum, men åtminstone ett nästa steg. 17 (): Jag vill först be om ursäkt. Naturligtvis önskar jag också statsrådet välkommen i bostadsdebatten. Jag ser fram emot många livliga debatter. Det är inte ett lätt fögderi eller pastorat som statsrådet har fått ansvar för. Jag tar det som ett erkännande när statsrådet säger att jag beskrev de olika parterna utifrån sina utgångspunkter på ett riktigt sätt. Jag måste dock säga att jag uppfattar det som angeläget med en blandning av hyresrätter och bostadsrätter. Anledningen till att vi har kommit i den situation som vi nu har gjort är naturligtvis att produktionen är för dålig. Trots med socialdemokratiskt styre i landet de senaste 73 har vi fortfarande en väldig brist på bostäder i storstadsområdena. Det påverkar förstås efterfrågan på bostadsrätter. Hade vi haft en bättre produktion hade vi kanske inte haft en riktigt lika fin hyresrättsmarknad för den sökande som i , eller där av lägenheterna är tomma, men med en bättre produktion och bostadspolitik hade situationen sett annorlunda ut. Statsrådet har en mycket svår uppgift framför sig, och jag kommer med intresse att följa hur resultatet kommer att tillgodoses. Dessutom bör de boende naturligtvis få bo som de vill, vare sig de bor i eller . 18 (): Naturligtvis är problemen annorlunda i än i övriga landet. Även i övriga landet får man tillstånd att sälja ut hyresfastigheter som innebär sett med den ortens perspektiv att den hyresnormerande rollen sjunker ganska mycket men det är ändå rimligt. Jag vill, precis som , framhålla att blandade upplåtelseformer är en av käpphästar i sammanhanget. Det är en stor faktor när det gäller integration och så vidare att man inom bostadsområden har blandade upplåtelseformer. Vi får se det som oerhört positivt att ministern delar den uppfattningen att vi kan driva frågan på det sättet. Både och har varit inne på frågan om att värna hyresrätten. Vi från anser att om man ska värna hyresrätten på riktigt måste man skapa förutsättningar att kunna producera hyresrätter med någon typ av ekonomiska förutsättningar för lönsamhet. Det är det som är problemet med hyresrätter, men det är kanske en helt annan debatt. Där har vi oerhört stora utmaningar framför oss. Det byggs få hyresrätter eftersom det inte finns ekonomiska incitament att göra det. Låt oss se östra som ett exempel i sammanhanget och i perspektivet blandade upplåtelseformer. Även efter en försäljning kommer det att finnas hyresradhus i området. Just i det här fallet tycker jag inte att det skälet bär. Jag hoppas att regeringen ändock tar sig en funderare och kommer fram till ett snabbt beslut i positiv riktning i frågan. 19 Samhällsbyggnadsminister (): Jag noterar först med tacksamhet att även önskar mig välkommen. Jag noterade att han inte gjorde det förra gången, men då är vi överens om det! Många av de frågor som har kommit upp här får vi anledning att återkomma till. Det har blivit en bredare diskussion här än vad frågan från början var. Jag utgår från att vi återkommer till den. Jag kan nog inte uttrycka mig tydligare än vad jag försökte göra när det gäller tidpunkten. Det vore ohederligt av mig att säga ett visst datum. Jag ser specifikt och med förtur just på det ärende som fråga handlar om, men jag kan inte säga exakt vilket datum som beslut kommer att föreligga. Jag ser vikten av att det här avgörs så fort det går så får vi återkomma till när exakt det blir. För övrigt ser jag fram emot fortsatta debatter om hur, inte om, vi ska värna hyresrätten. Inte minst kan vi jobba spännande för att se hur integrationsaspekter och blandade former kan få en större roll i den bostadspolitiska debatten framöver. Det är välkommet. 20 (): Under tidigare riksmöten när vi har debatterat denna fråga i kammaren har vi alla varit överens om att i och med att vi har ett delat ansvar för bostadspolitiken mellan riksdag och kommuner är det viktigt att hitta former för att se till att den fungerar. Ofta har kommuner fått höra från föregående statsråd, och från kammaren här, att de inte gör tillräckligt. När man följer många av kommunernas och de kommunala bostadsföretagens arbete ser man att de bemödat sig om att exempelvis se till att de får allt tänkbart material för att kunna sätta sig in ärendet. I och med att vi fick en mycket intressant guidening och kunde på plats få förklaringar och ställa frågor är jag övertygad om att samhällsbyggnadsministern skulle kunna få samma möjlighet till att på plats få studera frågan. Det delade ansvaret innebär att jag också känner ett stort ansvar som riksdagsledamot att lyfta fram just konsekvenser av lagstiftningen. Även om vi i sak har olika uppfattningar om lagstiftningen i sig gäller lagen. Dess tillämpning ska vi följa upp. Det har också bostadsutskottet gjort. Vi har följt upp frågan, och vi har konstaterat att lagen har hanterats annorlunda för . Man ser inte konsekvenserna överallt i landet. Det är i sig en sak att följa hur lagen har slagit i den här regionen. I och med att man i lagen gjorde det möjligt att få undantag, att pröva synnerliga skäl och få möjlighet till dispens när man visste med sig att det var en så väldig mångfald på bostadsmarknaden, skulle jag önska att bostadskonsumenterna kunde få ett besked. Det är fullständigt orimligt att behöva vänta på besked. Jag vill tacka, men jag avser att återkomma om det inte händer någonting. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2004/05:99 om fler studentbostäder 21 Samhällsbyggnadsminister (): Axel Darvik har frågat mig om jag som bostadsminister kommer att verka för en sundare bostadspolitik än vad vi har och möjliggöra byggande av fler studentbostäder. Jag vill först och främst klargöra att jag delar Axel Darviks oro för bostadssituationen för studenter i landet. Regeringen arbetar redan med frågan på flera olika sätt, dels genom riktade insatser, dels genom insatser av mer generell karaktär för den totala bostadsförsörjningen. Regeringens insatser för att öka produktionen av studentbostäder består av den investeringsstimulans för byggande av mindre hyresbostäder och studentbostäder som beslutades av . har ca 3 000 studentlägenheter beviljats bidrag. Detta är givetvis positivt men inte tillräckligt. Det nya regelsystemet måste få tid att etableras för att få full verkningskraft.