prot · GR0996 · 2004-04-15 00:00:00 — 1 § Bordläggningsdebatt med anledning av vårpropositionen 1 Finansminister (): Ärade riksdagsledamöter och åhörare! De senaste årens internationella ekonomiska nedgång är bruten. lämnar lågkonjunkturen bakom sig. Vårt land gör det inte opåverkat av de senaste årens påfrestningar. Men ändå går på flera sätt starkare ur denna lågkonjunktur än vid tidigare tillfällen. Jämfört , då senast lämnade en djup internationell lågkonjunktur bakom sig, är skillnaden slående. Då var det ett svårt sargat som mötte konjunkturuppgången. Arbetslösheten hade tredubblats. Statsskulden och underskotten i de offentliga finanserna var rekordhöga. Räntorna steg till tvåsiffriga nivåer. De internationella kreditvärderingsinstituten sänkte kreditbetyg. Förtroendet för svensk ekonomi var kört i botten. är läget så annorlunda att 90-talet känns väldigt avlägset för många. har kunnat hantera lågkonjunkturen bättre än många andra länder. Om tidigare var först in, värst drabbat av och sist ut ur en lågkonjunktur gäller det omvända. kommer på mycket länge ut ur en lågkonjunktur utan stora ekonomiska obalanser. är ett av få EU-länder som kommer ur lågkonjunkturen med överskott i de offentliga finanserna. I stället för sänkt betyg, som , har fått höjt kreditbetyg. Alla de tre stora internationella kreditvärderingsinstituten ger högsta möjliga betyg. Den ansvarsfulla ekonomiska politik som med sådan framgång lett genom lågkonjunkturen ligger fast. Uppsatta mål ska fullföljas och . En stark välfärd kräver en stark ekonomi. Arbetslösheten i är låg i ett internationellt perspektiv som vi i fråga om sysselsättningen ligger bland de länder som har den högsta sysselsättningen i världen. Ändå är arbetslösheten oacceptabelt hög för en socialdemokratisk regering och sysselsättningen alltför låg för de välfärdsambitioner som den socialdemokratiska regeringen har. Kamp mot arbetslösheten och för full sysselsättning står därför överst på regeringens dagordning. Regeringens arbete inriktas med full kraft på att åter pressa ned arbetslösheten mot och nå målet om sysselsättning. Konjunkturuppgången får inget snabbt genomslag på arbetsmarknaden. Därför föreslår regeringen i vårbudgeten nu ett kraftfullt jobbpaket på sammantaget . Insatserna omfattar ett utökat särskilt anställningsstöd för att ge långtidsarbetslösa bättre möjligheter att komma tillbaka på arbetsmarknaden. Det är en chans för många små, privata företag att kunna expandera i början av en bättre konjunktur. För att stimulera sysselsättningen och tidigarelägga angelägna investeringar föreslår regeringen ett så kallat ROT-avdrag för reparation, ombyggnad och tillbyggnad. Skattestimulanser införs också för miljöinvesteringar i offentliga lokaler och för källsortering. För att motverka utslagning från arbetsmarknaden föreslår regeringen att arbetsmarknadspolitiken förstärks med 15 000 nya platser . Därmed förstärks arbetslinjen, och de arbetslösa erbjuds aktivitet i form av praktik eller utbildning i stället för passivt bidragsmottagande. Det ökar förutsättningarna för att man senare ska kunna ta ett jobb. Insatser just för att värna jobben och förbättra välfärden går hand i hand. I takt med att befolkningen blir allt äldre kommer behoven av välfärdstjänster och personal att öka. Därför föreslår regeringen nu en rad satsningar på bland annat sysselsättningsstöd till kommuner och landsting, särskilt riktade platser i arbetsmarknadspolitiken och bättre möjligheter för vidareutbildning just för anställda i kommuner och landsting, inte minst i vården. Den som har en ofrivillig deltidsanställning ska erbjudas bättre möjligheter till vidareutbildning. Förskolan har en viktig roll för att ge våra barn en bra start i livet. Regeringen föreslår därför nu en stor satsning på att utveckla kvaliteten och minska barngrupperna i förskolan. Regeringen avsätter resurser motsvarande 6 000 förskollärare och barnskötare . För att värna jobben och välfärden avsätts också för kommunsatsningar . får också kommunerna ytterligare i ökade generella statsbidrag. Vi vet alla att kommuner och landsting har en svår ekonomisk situation, och därför är det bra om statskassan kan bidra med de möjligheter vi har. Det finns de som tror att om bara skatterna sänks kommer tillväxten av sig själv. Så är det ju inte. Stora, ofinansierade skattesänkningar som får orimliga fördelningspolitiska effekter kan vara direkt skadliga för tillväxten. Det har vi sett i många länder ute i . Det finns helt enkelt inga enkla lösningar eller åtgärder som i ett slag skapar tillväxt. Tillväxt uppstår som ett resultat av ett komplext och framgångsrikt samspel mellan olika faktorer som bra utbildning, väl fungerande välfärd och offentlig service, skatte- och bidragssystem som uppmuntrar till utbildning och arbete, goda villkor för företagande, ett bra samarbetsklimat och mycket annat. En framgångsrik tillväxtpolitik kan därför inte vara fixerad bara vid någon enstaka av alla de faktorer som tillsammans ger en bra tillväxt. I stället handlar det om att ha en politik som spänner över breda fält och som ständigt måste utvecklas. Regeringens ideologiska utgångspunkt för tillväxtpolitiken är att alla har rätt att vara med både om att skapa välståndet och om att ta del av dess frukter. Så är det inte . Alltför många står utanför arbetsmarknaden, och många gör det på grund av sjukdom. Att komma till rätta med ohälsan i arbetslivet är en förutsättning för att ska kunna fullfölja de höga välfärdsambitioner som vi har. Regeringen har därför satt upp ett djärvt mål: att halvera sjukfrånvaron till 2008. Resultaten av redan genomförda insatser syns nu tydligt i statistiken. Men det krävs fortsatta insatser och ännu fler insatser för att nå målet 2008. Arbetsgivaren kommer att kunna betala en större del av den direkta kostnaden vid sjukskrivning . Försäkringskassornas uppföljning av besluten om sjukersättning ska förbättras. Karensdagen ska göras om så att tillämpningen blir mer rättvis. ska åläggas uppgiften att upprätta en rehabiliteringsplan inom en rimlig tid. Den enskildes ansvar att medverka till återgång i arbete ska tydliggöras. En ny, sammanhållen statlig myndighet på området ska bildas, och det ska bli lättare att gå från sjukskrivning till studier. En annan viktig del i tillväxtpolitiken är infrastrukturen. I en historiskt stor satsning fördelas nu . Genom att tillföra mer pengar just kommer många viktiga projekt att kunna tidigareläggas. Andra delar av regeringens tillväxtpolitik handlar om att göra det möjligt för äldre som vill stanna kvar i arbetslivet, att öka sysselsättningen bland ungdomar, att ge fler möjlighet att gå från deltid till heltid, att minska socialbidragsberoendet och att minska marginal- och tröskeleffekter i våra skatte- och bidragssystem. Med stegvisa förbättringar på alla de områden som jag har nämnt kan tillväxtförutsättningar fortsätta att förbättras. Ansvaret för detta arbete vilar emellertid inte bara på regering och riksdag. De bästa tillväxtförutsättningarna skapas just i samverkan. Regeringen har därför tagit initiativ till och genomfört samtal med arbetsmarknadens centralorganisationer. Samtalen har handlat om fyra områden: skatter, integration, etik och ohälsa. Samtalen på ohälsoområdet resulterade i en rad uppslag och olika förslag som regeringen har tagit fasta på i det fortsatta arbetet. Det handlar om medfinansieringsansvaret för arbetsgivare, en rättvis karensdag, snabbare och bättre rehabilitering. Samtalen om integration håller på att avslutas. Regeringen och arbetsmarknadens parter är överens om behovet av att öka antalet praktikplatser och om att arbetsmarknaden måste bli bättre på att tillvarata den kompetens som finns bland personer med utländsk bakgrund. På skatteområdet har flera sänkningar för framför allt småföretagen genomförts . sänktes skatten för småföretagen genom en förändring av de så kallade 3:12-reglerna som generationsskiften underlättades. Tillväxtsamtalen om etik har gällt hur förtroendet för näringslivet kan öka mot bakgrund av den förtroendekris som delar av näringslivets agerande har lett till. Det måste bli ett stopp på orimliga bonussystem och pensionsavtal. Jag kan konstatera att näringslivet inte har klarat av att självt ta tag i den frågan. Det starka utgångsläge som har efter den här lågkonjunkturen innebär goda förutsättningar att dra nytta av den konjunkturuppgång som vi ser i världen. Det är därför viktigt att vi i vårbudgeten kan se en början till optimism i vår konjunktur och i investeringarna i näringslivet. Därför överlämnar regeringen till en budget som värnar de sunda offentliga finanserna, bekämpar arbetslösheten, stärker välfärden, storsatsar på infrastrukturen och innehåller en rad insatser för att långsiktigt och varaktigt öka sysselsättningen och tillväxten. Jag vill tacka och för ett gott samarbete med att ta fram denna vårbudget. 2 (): Jag noterade i någon tidningsartikel som jag läste att av alla politiska memoarböcker som kommer ut med jämna mellanrum är det fortfarande som har upplagerekordet. Det var en bok som citerades rätt mycket i valrörelsen , och det finns citat som är intressanta att erinra sig. Jag hittade ett på s. 483 där i en betraktelse av sin finansministertid skrev följande: För många av mina kollegor i regeringen verkade en bra dag ha varit då ingenting hände. Om detta fortfarande gäller bör och hans ministerkolleger kunna vara ganska nöjda . För med den här vårpropositionen har vi ännu då ingenting hände. Det är illa nog att regeringen och Socialdemokraterna misslyckas med att uppnå det som man har föresatt sig. Saldomålet om överskott över konjunkturcykeln i de offentliga finanserna missas. Sysselsättningsmålet på missas. 4-procentsmålet för den öppna arbetslösheten kan inte uppnås. Socialbidragsmålet och målet för halverade sjukskrivningar kan inte . Men värre är förstås att man utöver att misslyckas med att göra det som man har föresatt sig inte heller kommer med några förslag till åtgärder. Det finns i detta dokument som vi har fått till ingen sammanhållen strategi. Inte minst är läget prekärt på arbetsmarknaden. Vi var inne lite grann på det när vi diskuterade detta . Vi har en öppen arbetslöshet som ligger . Till det kommer ytterligare i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vi har arbetssökande, undersysselsatta och latent arbetssökande. Om man adderar dem når man en nivå på kanske av den vuxna befolkningen. Till det kommer långtidssjukskrivna och förtidspensionerade. Mer än en miljon vuxna människor har inget arbete att gå till och går inte till något jobb . I stora delar av och i hela inland står en tredjedel av den vuxna befolkningen utanför den reguljära arbetsmarknaden. Det är klart att detta får enorma konsekvenser. Mängder av familjer runtom i påverkas av den här bistra verkligheten utanförskap, känsla av otillräcklighet, bidragsberoende och hjälplöshet. Men det har naturligtvis också enorma effekter på samhällsekonomin. var statens och den kommunala sektorns nettokostnader för sjukpenning, sjukersättning, a-kassa och arbetsmarknadsutbildning . Det är ½ miljard kronor, , per arbetsdag. Och ändå uteblir i huvudsak åtgärderna. Utöver traditionell AMS-politik och bidragsrullning till den kommunala sektorn finns det i denna vårproposition inga skarpa förslag. I finansplanen redovisas i och för sig en regeringsstrategi för ökad sysselsättning. Men utöver dessa AMS-åtgärder lämnas inga förslag. Man säger att man ska öka sysselsättningen och minska arbetslösheten bland ungdomar. Det är bra men inga förslag. Man ska ha bättre integration på arbetsmarknaden inga förslag. Man ska ha rätt att välja arbetstid. Där har vi något, nämligen en utredning om rätt till heltidsarbete och en annan utredning om rätt till deltidsarbete. Problemet är att det inte finns några heltidsarbeten och deltidsarbeten att gå till. Vi ska minska sjukfrånvaron. Det behövs fortsatta insatser, är den kraftfulla åtgärd som aviseras i vårpropositionens finansplan. Fler äldre ska i jobb. Det sägs att åtgärder behöver vidtas. Ja, det redovisas inte. Beroendet av socialbidrag ska minskas. Vi får veta att regeringen tänker sig att göra en översyn. Hela finansplanen genomsyras av samma tomhet. Jag läser på s. 23: behöver, insatser behövs, det behövs åtgärder, det kräver, regeringen avser att tillsätta en utredning, det krävs insatser, ytterligare insatser behövs, behöver ständigt förbättras, behöver samordnas. Men svaret på frågorna uteblir. Detta är ingen finansplan, det är en behövsproposition som regeringen har lagt på bord. Det tydligaste exemplet på detta är just tillväxtsamtalen. Det är mindre än statsminister manade till samling, nationell samling kring tillväxtfrågorna och landets utveckling. Det är sedan tillväxtsamtalen avslutades. Jag noterar att verkställande direktör konstaterar att samtalen har självdött. LO:s ordförande säger: Det känns inte som att samtalen är avslutade, men det känns inte heller riktigt som att de pågår. Hon sitter i verkställande utskottet. vd är konfunderad. Och Svenskt Näringslivs ordförande är arg. Ändå levereras ingenting i denna vårbudget. Vi vet hur skadliga förmögenhetsskatten, 3:12-reglerna och den höga beskattningen på arbete är. Just dessa frågor har avhandlats i tillväxtsamtalen. Ändå uteblir alla förslag. Trots det hade statsministern mage att i går i Lunchekot hävda att det i den här finansplanen skulle komma skrivningar. Han trodde väl det. Han sade att han inte var riktigt informerad om vad höll på med på sluttampen av budgetarbetet. Men hans påstående var uppenbart osant. Här finns inga antydningar om vad regeringen vill göra, utan i stället heter det nu att man hänvisar till höstens budgetproposition. Det blir på något sätt det ultimata beviset, herr talman. Denna vårproposition är så tom på innehåll att statsministern redan innan trycksvärtan har torkat börjar marknadsföra nästa proposition, den som ännu inte är skriven och som vi ska få se . Det enda skarpa förslag som återfinns i vårpropositionen är en ofinansierad försvagning av statsfinanserna på i storleksordningen . Det handlar om höjd sjukersättning och mer pengar till kommunerna. Det är åtgärder som riskerar att förstärka den snabba ökning av de offentliga utgifterna som vi har sett . Vi har en situation där budgeteringsmarginalen krymper ihop till ynka . Förhoppningsvis utgiftstaket , men då sker det genom budgettricksande åtgärder. Det är en situation där statens upplåning ökar. Genom det 121-punktsprogram som antogs ställs det dessutom i utsikt en ytterligare miljardrullning på i storleksordningen . Jag kan bara konstatera att om den här politiken får fortsätta kommer inte ens överskotten i pensionssystemet att kunna rädda det finansiella sparandet i den samlade offentliga sektorn. Regeringen har tidigare felbedömt det underliggande utgiftstrycket i statens finanser, inte minst till följd av den höga frånvaron. Det finns all anledning att misstänka att regeringen fortsätter att underskatta utgiftstrycket, och det inger djup oro. Det är talande att den regering som brukar berömma sig om att ha sanerat statsfinanserna så till den grad tycks ha tappat greppet om samma statsfinanser. Min slutsats blir att det behövs en ny regering, och det är nog också snart sagt den enda behövsmening som inte står att läsa i denna behövsproposition. 3 (): Ordet i var mans mun är tillväxt. Man kan fundera lite grann på vad det egentligen är och vad man ska ha det till. Jag tror att det finns två fundament, två grunder, i den ekonomiska politiken som det är oerhört viktigt att ha klart för sig. Det är enskilda människor som skapar utveckling i samhället. Om den enskilda människan inte kan växa och förverkliga sina drömmar, kan inte heller samhället växa och förverkliga våra gemensamma drömmar. Det andra fundamentet är att politikens uppgift är att skapa regelverk och förutsättningar för människorna. Med en god politik kan människor göra så att välståndet ökar. Låt oss dra ut horisonten lite längre än vad finansministern gjorde. Han har ju fastnat någonstans och aldrig lyckats ta sig därifrån. var ett av allra fattigaste länder. Folk flydde härifrån i stora skaror från fattigdom och förtryck. växte den svenska ekonomin snabbare än nästan något annat lands ekonomi, möjligen med undantag av . Grunden för det svenska undret var bland annat den liberala revolution som då genomfördes i politiken. Det handlade om folkskola, avskaffat skråväsende, kvinnors rätt att bli myndiga och ta hand om sin ekonomi, fri in- och utvandring, näringsfrihet i både stad och på landet, deltagande i valutasamarbete och frihandel. Det här har inte bara inneburit att vi har blivit ekonomiskt rikare. Vi producerar 20 gånger mer per invånare, och arbetstiden har halverats . Vi har också sett en utveckling där spädbarnsdödligheten har gått ned till en femtiondedel och medellivslängden nästan har fördubblats. Vi bor bättre, vi har det bättre på jobbet, vi lär oss mer i skolan, och vi har mycket roligare på vår fritid. Det här har gjort det möjligt. Det är inte, herr finansminister, fördelningspolitik eller förhandlingar mellan regeringen och olika parter som har skapat detta, utan det är enskilda människor. Utan ekonomisk tillväxt kan politiker eller olika parter faktiskt aldrig åstadkomma verkliga förbättringar. Varför säger jag då detta? Jo, har det hackat betänkligt. Jag tror att det är dags för en ny våg av liberala reformer. har vi sett ett ganska pampigt uppspel. inbjöd till tillväxtkongress. inbjöd till tillväxtsamtal. Vi har hört att det är oklart om de pågår, även bland de inblandade. Många trodde att det skulle bli en omorientering. Själv tillät jag mig i och för sig att tvivla. Många trodde väl att det äntligen skulle hända någonting och att vi inte bara skulle få höra beskäftigt skryt om hur bra allting är, hur många guldmedaljer får i och så vidare. För att inte själv blanda mig in i sportdiskussionen tänkte jag läsa upp vad professor skriver i i går: För del blir Lissabonprocessen ytterligare en input i den självbelåtenhetsstrategi. Titeln på finansministerns skrift är i hållbar tillväxt. I detta ekonomins koras till vinnare och tycker sig ha ett alibi för att inte vidta några åtgärder för att förbättra ekonomins funktionssätt. Sanningen är ju den att människor ute i vardagen och verkligheten märker att det inte är så bra som det låter när man hör finansministern och läser hans Lissabonbroschyr. Verkligheten är att 17 företagare ger upp, 3 000 jobb i tjänstesektor och industri försvinner och de flesta svenska storföretag är svenska om de ens finns kvar här i landet. Och det är genom en allt mindre värd valuta som vi alla betalar det här priset. Verkligheten är att har ungefär lika många människor stått utanför arbetsmarknaden. Det som har ändrats är hur många som får arbetsmarknadsersättning och hur många som får sjukersättning. Sammanlagt är det ett ganska antal som står utanför arbetsmarknaden. Och de som har jobb jobbar mindre. Om vi nu hade jobbat mer , vilket är lika mycket som vi gjorde , skulle BNP ha varit 165 miljarder högre och den offentliga sektorns skatteintäkter 80 miljarder högre, vilket är precis vad som behövs för att få statsbudgeten att gå ihop, herr finansminister. Om vi inte lyckas att vända detta kommer även att bli allt fattigare. Vi kommer att få allt mindre resurser till vård och skola. Vi kommer att få alltfler nedskärningar att fördela. Det är för att ta itu med den utmaningen som vi behöver riktlinjer för den ekonomiska politiken. Det verkar oklart för regeringen både vad som står i den här propositionen och vad det egentligen är. Vi hörde alldeles säga att det är en budget, vilket det absolut inte är. I går hörde vi säga att nu tar vi bara budgeten för utgifterna, men tar vi inkomsterna. Detta är också absolut helt fel. Det är meningen att detta ska vara riktlinjer för den ekonomiska politiken, men regeringen har bara ett mål, och det är att sitta kvar. De andra viktiga målen för den ekonomiska politiken har den i praktiken lämnat därhän. Budgetmålen är att de offentliga finanserna ska ha ett överskott på och att utgiftstaken ska hållas. Både dessa mål har man i praktiken lämnat. Den här konjunkturcykeln, 20022006, från botten till toppen, blir överskottet mindre än ½ %. Utgiftstaken hålls ju bara genom fixande och tricksande och genom att rulla utgifter framför sig. I praktiken är det vi höll ett utgiftstak. Vi gör det genom att kalla utgifter för minskade inkomster. avslutades med det klassiska knepet att om man låter bli att betala räkningen så finns det inga utgifter. Det är faktiskt inget husmorsknep. Det enda som händer är att man får nya utgifter för dröjsmålsräntan. Det är uppenbart att budgetmålen är viktiga för regeringen. Och det är inte de andra målen heller, de som gäller , , halvera det till det året och halvera det dit. Allt detta gäller i grunden jobben, och man når inte ett enda av dessa mål. Man har lämnat dem bakom sig därför att regeringen är trött, sönderregerad och bara har målet att man ska sitta kvar. Vi kan ta integrationen som ett konkret exempel. I förra årets vårproposition skrev man att man skulle ta krafttag för att få in invandrare på arbetsmarknaden. Man skulle genomföra olika utredningar och komma med propositioner . Jag kommenterade detta med att det fortfarande tydligen är: , var god dröj! kan vi läsa att det ska komma en proposition på samma område 2005 eller . Ja, för invandrarna gäller den gamla taxiregeln: Ni behåller er plats i kön. Man kan ifrågasätta om den här propositionen har någon mening i riksdagsbehandlingen eftersom det uppenbarligen är så att inte ens statsministern har någon direkt koll på vad som står i den och finansministern inte har någon direkt koll på vad det egentligen är. Sanningen är att det är sida upp och sida ned med text. Men mest är det listor över sådant som kanske ska göras, . Regeringen är trött, och den är sönderregerad. Jag tycker att det är synd, för är värt ett bättre öde. Det finns massor av goda idéer i det här landet. Det finns en massa kunnande och en massa kompetens. Det finns över en miljon människor som kan göra stora i en del fall kanske mindre men i alla fall göra insatser. För mig handlar det här väldigt mycket om en människosyn. Det är inte okej att en miljon människor inte anses vara till nytta att systemen, som stänger dem ute, är viktigare än människorna. Och det är inte okej att lämna betalningen till dem som kommer efter. verkar verkligen ha tagit fasta på det senaste, att det inte är straffbart att ta springnota. Men sanningen är att den här springnotan är så stor att man inte kommer undan med den. Våra mål, som är värderingsstyrda, för den ekonomiska politiken är därför att fler ska jobba och att statsskulden ska minska. liberalernas riksdagsgrupp kommer tillbaka med våra riktlinjer för den ekonomiska politiken, för en ekonomi som ska klara de framtida växande behoven när och de andra 40-talisterna går i pension och vi andra måste vara kvar på arbetsmarknaden och se till att ekonomin går ihop och att vi kan få resurser till vård och omsorg. Det handlar då om bättre villkor för jobb och om bättre villkor för företagande. Fler måste jobba. Fler ska vara på jobbet. Fler företag ska vilja starta och växa här i . Vi måste ha budgetmål som inte innebär att man skjuter räkningarna framför sig vare sig till eller till kommande generationer. 4 (): Själva idén med vårpropositionen är ju att regeringen ska lägga fram långsiktiga riktlinjer för hur tillväxt och välfärd ska kunna lyfta i landet. Men Socialdemokraterna och deras stödpartier har faktiskt fullständigt förfuskat den idén. De presenterar ett förvirrat uppkok av kortsiktiga och i huvudsak ofinansierade åtgärder. Vi hörde en påtagligt nöjd finansminister. Men, herr talman, han har lagt ribban väldigt lågt. Sanningen är att både och i propositionen tvingas konstatera att de har misslyckats med varje mål som de har satt upp.