prot · GR0995 · 2004-04-14 00:00:00 — När fick uppgiften sade vi att det handlar om att validera de kunskaper man har utifrån högskoleexamina, och det är en viktig uppgift. Det finns redan många på som arbetar utifrån sitt perspektiv. Men hela poängen med en valideringsdelegation, , är att man ska mötas mellan branscher, mellan arbetsgivare och arbetstagare, mellan olika beställare, mellan de människor som faktiskt representerar de system som är aktuella när det gäller validering. Det handlar om försäkringskassor, det handlar om arbetsförmedling, det handlar om olika myndigheter som möter de människor som är i behov av validering. Men stå inte i talarstolen och låtsas som att det finns ett enkelt sätt system för att validera, , utan kom gärna med ett förslag om hur vi så enkelt skulle kunna göra någonting! Om Valideringsdelegationen nu är så överflödig, om är så överflödigt, om uppsökande verksamhet är så överflödigt, tala då om vad och du själv har för ambitioner när det gäller validering, hur denna så enkelt skulle kunna gå till! jobbar också högskolorna med reell kompetens vid intagning. Det är ytterligare ett sätt att se till alla de kunskaper som människor faktiskt besitter. Den egna värld som lever i har möjligtvis validering som en väldigt enkel lösning på alla problem. Jag tror att validering kan få ett väldigt stort genomslag i hela utbildningsväsendet och för hela arbetslivet, men jag tror inte att vi ska inbilla oss att det tar tre, fyra, eller kanske ett eller . Det tar naturligtvis betydligt än så. Ska vi få till stånd en nationell likvärdighet och en rättssäkerhet för den enskilde gäller det naturligtvis att arbetsmarknadens parter faktiskt samverkar, och det är ett av de uppdrag som Valideringsdelegationen har. Jag tycker nog att en valideringsdelegation som den vi har kan få mer än på sig innan ställer den till svars. 58 (): Det är som ställs till svars av . har fortfarande inte gett ett enda svar på någon av de frågor som ställts. Inte heller har hon lyckats svara på den fråga jag ställde i mitt förra inlägg om effektiviteten. pratar om effektivitet. Är det verkligen effektivt att låta var fjärde krona gå till administration och överbyggnad? Är det så definierar effektivitet och väl använda pengar? I stället för att bygga nya myndigheter borde vi förstås utgå från den kompetens som redan finns när det gäller validering och utifrån den skapa ett hållbart, rättssäkert, likvärdigt och tryggt valideringssystem som kan gälla i hela vårt land. Det är åratal av prat som ligger bakom inlägg. har Socialdemokraterna inte lyckats att lösa det här problemet. Det lovades en proposition högt, tydligt och ljudligt. Sedan kom en departementsskrivelse och en liten myndighet, och direktiven till myndigheten uppfyller inte ens de mest elementära kraven på tydlighet och förväntan från den regering som har att formulera de här förväntningarna. Jag konstaterar att i stället för att utgå från den kompetens som finns och utveckla ett bra nationellt system har en övertro på att en ny myndighet fixar det mesta. Jag tror att det tyvärr är ganska typiskt för hennes generation av socialdemokrater som lite så där bortskämda vid maktens köttgrytor är vana vid att försöka kompensera den egna initiativlösheten med det gamla receptet att bygga vidare på byråkratin. Då blir politik ord och tomma slag i luften. Myndigheter och byråkrati blir ett egenvärde när den sociala ingenjörskonsten förvandlas till extrem renlärighet i skapandet av överbyggnader. 59 Statsrådet (): Efter ett så sakligt inlägg kan man inte låta bli att gräva ned sig i papper och också försöka ge sakliga svar på de oerhört insatta frågorna. Jag skulle vilja rekommendera ett besök hos delegationen i . Ställ alla dina frågor där, så tror jag att du kommer att få svar som du har svårt att bemöta. Delegationen har ett mycket brett uppdrag. De ska naturligtvis dra nytta av alla de verksamheter som redan sker. Det sker ju oerhört mycket runtom i vårt land. Men jag tror inte att det fungerar, , att varje enskild kommun, varje enskild vuxenutbildning, varje enskild högskola ska behärska samtliga valideringsmetoder och kunna validera olika yrken. Därför ska delegationen sprida kunskaper, sprida metoder, se till att alla de som har ett behov av validering på olika sätt hittar möjlighet att få det. Men ett enkelt system, en enkel lösning finns nog bara i egen lilla värld. De använder inte var fjärde krona till något oviktigt, kan jag garantera dig, . De utgår från den verksamhet som redan finns. Jag tycker att en delegation som har fått ett så brett uppdrag kan få mer än på sig innan en kristdemokratisk riksdagsledamot förväntar sig att de ska ha löst problematiken med validering. Men återkommer säkert. Det ska då bli intressant att höra vilka enkla lösningar ser, eftersom han under en hel interpellationsdebatt inte har kunnat prestera ett enda förslag. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2003/04:409 om kvalitet inom barnomsorgen 60 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att öka rekryteringen av förskollärare och förbättra förskollärarnas arbetsvillkor samt vilka initiativ jag ämnar ta för att minska barngruppernas storlek. Jag delar uppfattningen att vi behöver nyrekrytera kompetent och välutbildad personal till förskolan med anledning av kommande pensionsavgångar men också för att vi har genomfört omfattande reformer. Fler barn har fått tillgång till förskola genom rätten till förskoleverksamhet för barn till arbetslösa och föräldralediga och eftersom allmän förskola för fyra- och femåringar också har införts. Genom maxtaxan har avgifterna sänkts avsevärt. har förskolan en läroplan som implementerats i verksamheterna. Högskolor och universitet med lärarutbildning har ett särskilt ansvar att beakta behovet av lärare till förskolan. Regeringen har fastställt mål bland annat för att antalet utexaminerade lärare med inriktning mot tidiga år ska öka. I regleringsbrev har regeringen i följd gett högskolorna och universiteten tydliga signaler om att behovet av lärare i förskolan ökar. Vi avser att senare i vår föra en dialog med lärosätena om vilka åtgärder de vidtar för att examinationsmålen för lärare med inriktning mot nås. En förskola som är attraktiv för människor att söka sig till som arbetsplats har bland annat en tydlig ledning och bedriver en verksamhet med pedagogisk kraft och tydlighet. Förskolans verksamhet måste också erbjuda utveckling i arbetet genom kompetensutveckling och möjligheter till karriärutveckling av olika slag, för att olika personalkategorier ska söka sig dit och stanna kvar. Personalens egna möjligheter att planera och organisera arbetet är också viktiga för att förskolan ska upplevas som attraktiv och personalen trivas. Förskolan är dock i första hand en angelägenhet. Lön, arbetsorganisation och andra anställningsvillkor, som planeringstid, bestäms i förhandlingar mellan arbetsgivare, arbetstagare och deras organisationer. Det är för regeringen en prioriterad uppgift att stimulera rekrytering och utveckling av förskollärare, barnskötare och annan personal i förskolan. Myndigheten för skolutveckling fick därför ett uppdrag att initiera informations- och utvecklingsinsatser om det viktiga och nyskapande arbete som pågår i förskolan. som förskolan är en angelägenhet ska verksamheten kännetecknas av en likvärdig kvalitet i olika kommuner. Regeringen har därför gett i uppdrag att utarbeta allmänna råd angående förskolans kvalitet. Råden har till syfte att förtydliga verksamheten utifrån nationella krav och mål. kommer som en del i uppdraget att redovisa val av kvalitetsområden . Uppdraget ska redovisas i sin helhet . I regeringens utvecklingsplan för kvalitetsarbetet i förskola, skola och vuxenutbildning har aviserats att en skyldighet att upprätta kvalitetsredovisningar bör införas även för förskolan. Regeringen har därför gett ett uppdrag till avseende resultatinformation där bland annat kvalitetsindikatorer som kan användas på nationell nivå ingår. Uppdraget ska redovisas . Barngruppernas storlek är en del av förskolans kvalitet. Av lägesbedömning framgår att gruppstorlekarna i förskolan, som ökade under större delen av , stabiliserats till i genomsnitt 17 barn per grupp. Men det är inte bara gruppstorleken som påverkar kvaliteten. Personaltäthet, personalens utbildningsnivå, barn med behov av särskilt stöd, upptagningsområdets karaktär, pedagogiska mål och ambitioner är också av betydelse för kvaliteten. Statsbidraget på för kvalitetssäkrande åtgärder användes 2002 till anställning av 1 400 personer, varav 750 förskollärare. användes till kompetenshöjande åtgärder. För att ytterligare öka personaltätheten har regeringen tidigare aviserat att ett riktat statsbidrag till kommunerna för att kunna anställa 6 000 fler förskollärare, barnskötare och annan personal ska införas med början 2005. Mer personal och därmed förutsättningar för mindre barngrupper och ökad personaltäthet är ett led i att stärka förskolans kvalitet. Regeringen har stora ambitioner för kvaliteten i förskolan. avser jag att återkomma till med en proposition om förskolans kvalitet. 61 (): Först vill jag tacka statsrådet för svaret. Sedan vill jag säga att jag är en av många som är stolta över vår förskola. Det är inte bara för att jag är förskollärare, utan för att den svenska förskolan har fått ett fint erkännande i OECD-rapporter vad gäller omfattning, tillgänglighet och synen på barnen. Som kronan på verket har den svenska förskolan föräldrarnas och allmänhetens förtroende. Som socialdemokrat är jag stolt över de reformer som har genomförts vad gäller maxtaxa, allmän förskola för 45-åringar samt rätten till förskola för barn till arbetslösa och föräldralediga. Det är faktiskt det första steget i ett livslångt lärande. Trots allt detta interpellerar jag statsrådet eftersom jag vet att många av dem som har en stor del i förskolans framgång och internationella erkännanden, alltså personalen förskollärare och barnskötare kommer att gå i pension. kan vi se att det finns svårigheter att få tag i utbildad personal till förskolan. Det som oroar mig mest är den nya lärarutbildningen. studerar blivande förskollärare och blivande lärare tillsammans, med olika inriktningar, under . Det jag tycker är faran i det här är att många väljer bort förskolan och jobbar i i stället för att välja att jobba i förskolan. Högskolorna har faktiskt en dålig bild av hur många studenter som kommer att gå ut och arbeta som förskollärare. Jag läste i tidningen nr 2 att av de knappt 600 studenterna på lärarutbildningen vid som startade sin lärarutbildning visade bara runt 35 intresse för att arbeta inom förskolan. var siffran 22 som visade intresse för förskolan, allt enligt som är ställföreträdande prefekt vid . Hon jämför med den tidigare förskollärarutbildningen vid samma universitet, som tog in 90 studenter . Jag måste säga att det är oroande att fler och fler studenter vänder förskolan ryggen. Min fråga är: Vad kan det bero på? Jag kan tillsammans med andra förskollärare intyga att det här är ett av de finaste jobb som finns men det räcker inte. Det måste göras mer för att fler studenter ska stimuleras att välja inriktning mot förskolan. Förskollärarnas arbetsvillkor, som jag har nämnt i min interpellation, måste därför göras mer jämförbara med övriga lärares, även om det är någonting för facket att bita i. Många duktiga förskollärare jobbar just på den punkten. Det kommer säkert att ta , men vi måste verkligen mobilisera oss. Utbildning måste löna sig. Att studera på högskola måste betyda att det inte är en lek att arbeta med barn, som många tror. Jag gillar inte heller tanken med snabbutbildning av barnskötare. Jag tycker att det skickar fel signaler till många studerande, även om jag vet att tanken inte är att ersätta förskollärarutbildningen utan att detta ska ses som ett komplement. 62 Statsrådet (): Vi samtalar om kvalitet i förskolan, om hur fantastisk den verksamheten är och om vilket gott betyg som förskolan får av brukarna. Den kommer ju högst i mätning på mätning där man mäter vilken del av den generella välfärden som brukarna är mest nöjda med. Det är förvisso inte barnen som svarar utan deras föräldrar, men jag tycker att det är ett nog så gott betyg åt dem som jobbar i verksamheten och alla oss som på olika sätt engagerar oss i förskolans verksamhet och i den kvalitet som vi vill se där. Jag vet inte riktigt vilken ände jag ska börja i. I likhet med ser jag också naturligtvis att den nya lärarutbildningen kan ha den konsekvensen att man utbildar sig till förskollärare och grundskollärare. När samma individ kan välja mellan två arbetsplatser där det skiljer i lön, arbetsmiljö, arbetsvillkor, planeringstid och kanske status och respekt för yrket som sådant tror jag att många fler än jag inser att det behövs insatser av olika slag. Huvudsakligen skulle jag vilja säga att det här är en diskussion för arbetsmarknadens parter, framför allt för kommunerna men också för lärarorganisationerna. Vi har ju fortfarande inte sett någon lämna den nya lärarutbildningen. har inte studenterna gjort sina definitiva val. lämnar studenter universitet och högskolor med möjligheten att arbeta både i förskolan och i skolan. Det är en möjlighet för den enskilde att kunna följa barnet och att känna att man har möjlighet att inte jobba i enbart en verksamhet utan ta del av de till viss del olika pedagogiska modeller som används i verksamheterna. har regeringen i regleringsbrev till högskolor och universitet påpekat vikten av att man utexaminerar inte bara lärare , utan också lärare med inriktning på att arbeta i förskolan. Utbildningen ska vara flexibel, men den ska också motsvara arbetsmarknadens behov. , precis som jag sade i mitt svar, kommer jag att ha en överläggning med samtliga lärosäten för att föra resonemang och diskussioner med dem om hur man arbetar för att uppfylla de regleringsbreven. Jag ser, precis som , att det är väldigt betydelsefullt. Jag tror att det finns olika sätt att satsa på förskolan. Det ena handlar naturligtvis om de satsningar som vi står och 2006 med 3 000 och 6 000 fler förskollärare och barnskötare. Det är ett sätt att visa alla de som tycker att förskolan är viktig, betydelsefull och spännande att det här är en verksamhet som man verkligen ska ge sig in i, därför att den är föremål för både satsningar och mycket beröm. Jag tror att allt färre ser förskolan som det lekis som jag en gång gick på, inte minst med tanke på den läroplan som kom . har precis gjort en enkät bland alla de studenter som började på utbildningen för att fråga dem: Var tänker du arbeta? Det ska bli intressant att få ta del av de svaren. Inte förrän till jul kan vi ju annars se vad de verkligen väljer. Jag vill säga något kort om snabbutbildning till förskolan. tillhör ju dem som väldigt nyanserat ändå formulerar sig kring och kanske kritiserar den utbildning som vi ska ha till barnskötare. Jag tror nämligen att vi måste se de två yrkesgrupper som finns i förskolan, barnskötare och förskollärare. Det är inte en snabb utbildning att gå en ettårig utbildning för att arbeta som barnskötare. Jag tror att det är en nödvändig utbildning för att vi ska se till att alla de som arbetar i förskolan har en hög och bra kompetens. Att den kompetensen ser olika ut och att det kanske kommer att medföra ett annat pedagogiskt ansvar för förskolan är något som vi får återkomma till. 63 (): Jag tror inte att det är barnskötarutbildningen som jag syftar på utan det är att snabbutbilda barnskötare till förskollärare. Jag menar att intrycket kan bli att yrket som barnskötare är mindre värt. Jag anser att båda behövs, precis som statsrådet säger. Barnskötare och förskollärare bildar ett team kring barnets utveckling, och båda är viktiga. Jag är glad över svaren jag fick, även om mycket återstår att göra. Barngruppens storlek bekymrar mig fortfarande. Jag anser att stora barngrupper påverkar barnets personlighetsutveckling både känslomässigt, socialt, språkligt och intellektuellt. Jag ser verkligen fram emot de satsningar som regeringen har lovat i form av statsbidrag till kommunerna för att de ska kunna anställa 6 000 fler förskollärare, barnskötare och annan personal . Jag uppskattar verkligen regeringens stora ambition att höja kvaliteten i förskolan. Därför kommer jag att med stort intresse följa höstens proposition om förskolans kvalitet. 64 Statsrådet (): Det finns ju ingen utbildning föreslagen som snabbutbildar barnskötare till förskollärare. Däremot önskar jag att det finns fler kommuner som funderar över möjligheten att låta dem som arbetar som barnskötare och som skulle vilja utbilda sig vidare till förskollärare får göra det. Det finns ett fåtal kommuner som har gett de förutsättningarna, men det återstår många. 6 000 fler, som nämner, är ju en möjlighet för kommunerna att minska barngrupperna. Jag hoppas att många utnyttjar den möjligheten. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2003/04:370 om resurser 65 Statsrådet (): har frågat mig om regeringen kommer att verka för extra medel till och de ska ges möjlighet att hantera gamla ärenden och nå de av regeringen uppsatta målen om väntetider. har även frågat vad regeringen kommer att vidta för åtgärder för att asylsökande barn, som har vistats i som är den handläggningstid som regeringen satt som mål för asylprocessen ska få en snabb behandling där särskild hänsyn tas till portalparagrafen om barnets bästa. Jag vill inledningsvis påpeka att den minskning som skett av förvaltningsanslag främst kommer att påverka verkets administration och förvaltning och inte asylprocessen. Handläggningstiden i asylprocessen påverkas av flera faktorer. Asylärenden är mycket komplexa. Långa handläggningstider beror ofta på oklara identiteter och i vissa fall på bristande medverkan från den asylsökande när det gäller att klarlägga hans eller hennes identitet. Merparten av de asylsökande saknar identitetshandlingar. Regeringen har lagt fram förslag till för att komma till rätta med detta problem. Regeringen har lämnat förslag till att det nuvarande systemet med prövning av nya ansökningar efter lagakraftvunnet beslut ska avskaffas. , som har till uppgift att pröva nya ansökningar, avlastas genom denna ordning och kan i stället ägna sig helt åt sin huvudsakliga uppgift, nämligen överprövning av beslut. Genom att kan avgöra fler överklagade ärenden minskar också balanserna hos nämnden. Den totala handläggningstiden bör därför minska och med detta också den oro och osäkerhet som en utdragen process för med sig, inte minst för barnen. Trots att antalet asylsökande ökat och att utredningarna blivit mer komplexa avgjorde såväl som fler asylärenden än innan och den genomsnittliga handläggningstiden har förkortats. Av de asylärenden som verket avgjort har avgjorts och har fått positiva beslut. Vad sedan gäller asylärenden rörande barn har i sin verksamhetsplanering genomgående prioriterat dessa ärenden. Verket har stärkt sina utbildningsinsatser, och ett särskilt nätverk av handläggare för barnfrågor har inrättats. I varje enskilt ärende beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. har verket dessutom infört strängare interna återrapporteringskrav när det gäller just ärenden som rör barn. För barn utan legal vårdnadshavare i landet, så kallade ensamkommande barn, finns särskilda bestämmelser och rutiner. Såväl som har utarbetat uppföljningsrutiner som ska tillgodose kravet på snabb handläggning för att nå regeringens mål om tre månaders handläggningstid. Handläggningstiderna är en viktig fråga för regeringen, och självfallet följer regeringen utvecklingen och analyserar fortlöpande vilka konsekvenser antalet asylärenden har på handläggningstiderna samt de ekonomiska följderna därav för att bedöma behovet av åtgärder. Målet är fortsatt att ska uppfylla de av regeringen uppsatta verksamhetsmålen om tre respektive sex månaders handläggningstid i asylärenden. Jag vill också i detta sammanhang påminna om att regeringen kommer att lämna ekonomiska vårproposition till . 66 (): Jag tackar migrationsministern för svaret, men jag kan inte påstå att jag är nöjd med det. Jag är inte heller överraskad att ministern löser de problem jag tar upp med patentmedicinen. Genom att man avskaffar möjligheten att göra nya ansökningar försvinner alla högar på och bord, och blir fritt från människor som kommer hit och söker asyl fast de inte har några skäl åtminstone inte i de beslutande instansernas ögon. Varför kan inte ministern i stället tala om hur viktigt det är att vi får en rättssäker asylprocess först? Den som känner att han eller hon har fått sin sak prövad på ett säkert och humant sätt behöver inte söka på nytt. Jag vet att diskussioner är på gång. Varför inte nämna det? Nya ansökningar är bara en av de faktorer som förlänger asyltiden. Bristande resurser hos och svårigheter att få resedokument till dem som ska återvända bidrar i hög utsträckning till långa väntetider. Migrationspolitiken är en fråga med många bottnar. Det är inga lätta frågor att hantera. Där tror jag att ministern och jag är överens. De personer som söker asyl i har i de allra flesta fall något skäl att göra det. Det kanske just är att skaffa sig och sin familj en bättre framtid än de kan få i sitt hemland. På det problemet finns flera lösningar. Genom att tillåta arbetskraftsinvandring i större utsträckning skulle belastningen på asylsystemet kunna minska. Genom att stödja utvecklingsarbetet i de länder som flyktingarna kommer från får de större möjligheter att stanna kvar i sitt hemland. Det är egentligen vad alla vill. Ingen lämnar sitt hemland utan orsak. Det är viktigt att komma ihåg att de beslut som fattas av och berör enskilda människors liv och framtid. Då måste man vara mycket noggrann. Min åsikt är att om man är osäker när det gäller om det finns skäl eller inte ska man hellre fria än fälla, särskilt när barn är inblandade eller när man har varit länge i landet, till exempel längre än de som man har som mål för att fullfölja processen. Självklart ska de som kommer hit för att begå kriminella handlingar det finns tyvärr sådana ut ur landet fortare än kvickt. När det gäller resurserna till , som var min huvudfråga, stämmer ministerns svar inte med vad säger. I ett pressmeddelande från anger att ett nytt sätt att arbeta kommer att bidra till att korta väntetiderna förhoppningsvis är det då ett mer säkert sätt också men att de gamla ärendena belastar verksamheten och att verket därför begär extra pengar för att få möjlighet att arbeta av ca 12 000 gamla ärenden. Vid ett besök hos i uppgav personalen där att den upplevde de gamla ärendena som en belastning som gjorde att man aldrig kom i fatt. Och varför stämmer inte ministerns och uppfattningar överens? Jag har också en annan fråga till ministern. Varför kan man inte behandla dessa ärenden snabbt men med en human inställning, särskilt när barn är inblandade? Eftersom ministern hänvisar till vårpropositionen kommer förmodligen extra pengar att tilldelas eller? 67 (): När jag möter migrationsministern i interpellationsdebatter brukar jag försöka påpeka lite grann hur det ser ut i verkligheten för dem som söker asyl i . tvärpolitiska flyktinggrupp gjorde under påskuppehållet en resa till och och mötte där flera flyktingar som hade sökt asyl i men som hade utvisats till ingenting, till trånga lägenheter, till hot om vräkning, till att barn ska leta efter någonstans att bo och till risk för förföljelse. Jag mötte en liten flicka som jag lärde känna här i , . Det är en liten bosnisk flicka med en svår ögonsjukdom, för vilken det finns vård i men inte i hennes hemland. Hennes syn hade blivit sämre, och jag såg att de solglasögon som skyddar hennes ögon från det ljus som är så farligt för hennes syn är tillräckligt stora när ansiktet har växt. Jag såg att hon behövde fortsatt vård. Men svensk flyktingpolitik hade inte någon plats för henne eller ens för att ge henne vård.