prot · GR09111 · 2004-05-07 00:00:00 — Jag skulle vilja att man i större utsträckning placerade kvinnor tillsammans, så att de tillsammans kunde stärka varandra och inte behövde vara en bland väldigt många män, för det är rätt tufft. En praktisk fråga är också varför kvinnor som är ska tvingas dela logement med män. Varför ska det vara så i fredstid och på en vanlig förläggning? Om man sedan är ute i fält är det självklart att man måste anpassa sig till olika förhållanden. Men det är alltid så att kvinnor ska inordna sig och ta seden dit de kommer, annars är de inte välkomna. Jag tror att en av orsakerna till att vi kan se att också kvinnliga officerare begår brott, som vi har sett bilder på, är att det är väldigt svårt att säga nej. Det är lättare att bli en ja-sägare, att vara en i gruppen. Men sedan finns det även kvinnor som har mycket ondska i sig. Men vad har vi vunnit om kvinnor tvingas att försöka bli dåliga kopior av män? Det finns så mycket forskning och så mycket erfarenheter, inte minst från polisen, som visar att kvinnor har mått dåligt och tvingats sluta. De har inordnat sig. De säger att de har varit tuffa, börjat svära, snusa och bete sig manligt. De har försökt vara söta och gulliga, varit hjälpsamma och extramorsor. Hur de än har försökt att omändra sig har de inte blivit accepterade. Inte förrän kvinnorna tilläts att vara just kvinnor och blev sig själva, blev de bra original i stället för dåliga kopior. Det här tycker jag är en viktig fråga. När det gäller trakasserierna undrar jag om man vet inom försvaret vilka män det är som utför trakasserierna och när de sker. Det behövs alltså lite mer kartläggning, för då kan man sätta in särskilda åtgärder inom de områdena i stället för att säga att alla ska få samma utbildning och samma handlingsplaner. Det kanske finns förband och grupper där det här är mer vanligt förekommande, jag vet inte. Avslutningsvis vill jag säga till försvarsministern att en bild är att en man är bra tills han gör bort sig. En kvinna måste bevisa att hon är bra innan hon blir accepterad. Det gäller på alldeles för många områden. Det gäller inom Försvarsmakten, vågar jag påstå. Det gäller också inom politiken och på andra håll och kanter då och då. Det undrar jag lite grann över vad försvarsministern har för uppfattning om. 20 (): Det är mycket bra att det är svensk lag som gäller för svensk trupp utomlands. Men då är frågan: Är den svenska militär som gör denna tjänst medveten om detta? För det är klart, även om man talar om det och kanske sätter en liten skrift i handen på dem, att när de kommer till ett ställe och ser att deras utländska kolleger inte drar sig för att gå till prostituerade tappar de kanske känslan för att detta är en viktig svensk lag. Det dåliga exemplet smittar. Jag vet att , den förra finländska försvarsministern, har tagit upp det här. Jag frågade henne om hon var beredd att arbeta för att det svenska förbudet mot könsköp skulle kunna införas internationellt. Det skulle då gälla alla militärer. Då var hon väldigt tveksam. Hon trodde inte att detta var möjligt. Jag skulle gärna vilja veta om försvarsministern i sina diskussioner med såväl manliga som kvinnliga kolleger har tagit upp det här problemet och pekat på att om alla länder har det här förbudet mot könsköp skulle det vara ett sätt att minska trakasserierna. Över huvud taget är det ju fortfarande, trots att vi förhoppningsvis får fler kvinnor, stor risk för att det är de manliga normerna som gäller inom militären. Därför vill jag också höra vilka diskussioner som försvarsministern har haft med värnpliktiga omkring de här frågorna, alltså att bryta de manliga normerna, och om man kan ta bort måttstocken för detta och se över kraven över huvud taget när det gäller militärtjänst så att både de kvinnliga och de manliga militärerna kan känna att det är ett militärt system som passar dem. 21 Försvarsminister (): Vi vill ha kvinnor i försvaret för att de har kompetens och för att de har kunskap och erfarenheter som försvaret behöver. Det är därför vi rekryterar dem. Jag föreställer mig naturligtvis att Försvarsmakten går igenom samma processer som alla andra organisationer när man, från att ha varit totalt ensidigt manlig, ska försöka öppna upp och få en bredd och en reell jämställdhet. Där är det naturligtvis så att man gör sina misstag och erfarenheter, och det är några enskilda människor som har fått betala ett väldigt högt pris för det. Till Försvarsmaktens bästa ska jag säga att de numera har ett väldigt allvarligt och bra sätt att ta hand om dem som far illa och som har farit illa. Men det är naturligtvis en tuff situation att bryta det hela. En viktig del är att man också ser till att det finns kvinnliga nätverk. Som inom alla sådana här områden blir det ibland också inom gruppen som ska bryta mark olika syn på vilken strategi som är framgångsrik. Det kan också leda till diskussioner, vilket gör att man inte alltid vet vilken väg som är den rätta när man står utanför och tittar på. Men min erfarenhet tyder ändå på att det verkar som om varje organisation måste gå igenom sin lärperiod. Det är lite bittert, jag konstaterar det, för det betyder att man ändå inte kan snabba på processen. Man försöker numera samla ihop och hålla ihop grupper av kvinnor, för det är inte lätt att vara solitär. Däremot är det ju så att Försvarsmakten är väldigt bred och har många olika utbildningar. Om det nu är så att vi bara har en kvinna som vill bli stridspilot så vill vi naturligtvis att hon ska få bli stridspilot, för vi behöver även kvinnliga stridspiloter. Så är det inte bara där utan på flera ställen. Det är få kvinnor i specialistbefattningar. Men de ska utbildas för det som de har prövats för och där de kan göra en insats. Sedan är frågan hur man kompenserar det genom uppträdande och annat. Händer det något med de svenska ska ge oss inte bara ett enkätsvar utan en lite mer fördjupad bild av vad det var för processer som ledde fram till den kränkande behandlingen och till den här situationen. På så sätt ska Försvarsmakten skaffa sig en säkrare och bättre grund för att i sin utbildning och sitt upplägg av arbete och rutiner veta vad man bör undvika och vad man i stället bör göra för att nå det som Försvarsmakten är angelägen om, nämligen att kvinnor ska finnas, trivas och kunna göra ett bra jobb i Försvarsmakten. När svensk trupp åker ut får de noggrann utbildning på det här området. Det kan jag säga. De efterfrågar även mer utbildning vilket är ett exempel, tycker jag, på att det är väldigt ansvarskännande personer man rekryterar. De vill också se till att de har bra bakgrund och är förtrogna med precis det som de kan möta och hur de kan hantera det. När jag är ute på förbanden har naturligtvis och förtroendemännen, det är dem jag kan möta, en väldigt klar hållning i de här frågorna. säger att diskriminering inte får förekomma, och de trycker på. Men det är klart att även enskilda förtroendemän, unga pojkar och ibland flickor, kan negligera kränkningar, och då handlar det inte bara om män och kvinnor. Jag har inget annat besked till dem än att detta är pedagogiskt och socialt oacceptabelt. Det ska inte förekomma, och de ska hjälpa till så att man törs anmäla. 22 (): Jag tror att nyckeln till det här bland annat är att det blir fler kvinnor inom Försvarsmakten, både som värnpliktiga och som officerare. När man läser på hemsidan är det väldigt bra att man tydligt visar att man tar tag i det här. Men en sak slog mig när jag läste en sådan där fråga-svar. Det stod: Som värnpliktig tjej har man mångas ögon på sig och det snackas . Använd ditt sunda förnuft och tänk på vad du gör. Det är en ganska bra bild av hur kvinnor har det. Det gäller att inte falla ur ramen. En man kan ju göra det. Han kan ha en dålig dag eller missa någonting. Men en kvinna är det fokus på. Vi är nog överens om att det är ett särskilt problem. Jag tycker att det har varit en bra debatt. Men det finns ett bekymmer som oroar mig med tanke på de neddragningar som aviseras inom Försvarsmakten. Jag ser en risk för att den här vanliga regeln om sist-in-först-ut kommer att drabba kvinnor i högre utsträckning. Jag tycker att det vore väldigt tråkigt om det blev en ytterligare minskning av den kvinnliga andelen inom Försvarsmakten. Då kommer vi att tvingas bygga upp det här och gå igenom den här resan igen. De här kvinnorna har så pass hög utbildning och kompetens att de snart kommer att snappas upp av det offentliga livet eller näringslivet i olika befattningar. Jag undrar lite grann hur Försvarsmakten ser på den risken, att duktiga officerare tvingas sluta på grund av neddragningarna inom försvaret. Har man någon strategi när det gäller det? Det är min avslutande fråga. 23 Försvarsminister (): Den sista fråga som tar upp är oerhört viktig, och det är naturligtvis så att den omställning som är grunden, från det gamla invasionsförsvaret med en stor volym till ett mer smalt insatsförsvar, är en stor omställning där personalförsörjningsfrågorna är centrala. Det är utan tvekan så att måste man ställa in utbildningar, som man har behövt göra, kommer man också att behöva revidera takten för hur snabbt man kan öka andelen kvinnliga officerare. Det är inget som Försvarsmakten tycker är bra, utan det är en följd av de stora personalpolitiska förändringar som ska ske. har ju bland annat varit kritisk mot de höga kostnader man har haft för omställningen , och man måste hitta nya vägar. Hur det kommer att se ut är inte klart , utan det bereds. Sedan får jag bara säga att när jag pratar med mina utländska kolleger märker jag att flera av dem från början kanske helt enkelt är lite oförstående inför frågan om genderaspekten i det internationella krishanteringsarbetet. Men de kommer igen. Några länder har ett mycket stort intresse. Jag är inte säker på att det betyder att de med en gång kommer att driva ett lagstiftningsarbete om synen på prostitution på hemmaplan. Min nederländska kollega vill väldigt gärna under ordförandetid i EU arbeta för bra regler i utlandstjänstgöringen, men jag är ju inte säker på att han därmed ger sig på lagstiftningen kring prostitution i på det sätt som och jag skulle önska. Däremot kan det ju hända att gemensamma erfarenheter beträffande krishantering gör att vi tillsammans kan se problem lite mer likartat när man har erfarenhet på det här området. Man får väl se det som långsiktigt. Jag tycker att det är viktigt att också ledamöter hjälper till och stöder och pressar på i jämställdhetsfrågorna i försvaret, för de är mycket viktiga. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Skrivelse 2003/04:102 till finansutskottet Motioner 2003/04:Fi30 och Fi31 till finansutskottet /04:MJ54MJ59 till miljö- och jordbruksutskottet Anmäldes och bordlades Motioner med anledning av prop. 2003/04:131 Internationella adoptionsfrågor 2003/04:So18 av m.fl. (s) 2003/04:So19 av m.fl. (v) 2003/04:So20 av m.fl. (fp) 2003/04:So21 av m.fl. (c) 2003/04:So22 av () 2003/04:So23 av m.fl. (kd) 2003/04:So24 av och () 2003/04:So25 av m.fl. (m) med anledning av skr. 2003/04:104 Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 19992003 2003/04:Fi32 av m.fl. (m) med anledning av skr. 2003/04:141 Sanering och återställning av förorenade områden resultatredovisning 2003/04:MJ60 av m.fl. (c) 7 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen.