prot · GS0922 · 2004-10-28 00:00:00 — Men har bestämt sig för att det inte behövs. Det innebär inte att det inte ska vara någon form av konkurrens även om fasta resurser. Det hela ska ju kvalitetsutvärderas i efterhand. Jag ger en chans till att svara på frågan om varför man börjar utreda lärarundantaget, som bara är en negativ signal till forskarvärlden där man ska ta bort en liten förmån, men struntar i att titta på regeländringar och förslag till uppmuntran till högskolorna att verkligen hjälpa till med att få ut forskningsresultaten till företagen. Det är ju meningslöst. 81 () replik: Nej, vi tror inte att det är meningslöst. Men din fråga är i och för sig berättigad; varför börjar man här? Det är ganska naturligt. Man börjar ju med den lagstiftning som finns. Här har vi en speciell lagstiftning, och det är klart att man börjar med att se över den. Det finns ingenting som säger att man sedan inte bör lägga till en rad områden utanför detta, men den naturliga startpunkten är att börja utreda just här. Vi misstänker att man kan nå ganska goda resultat bara genom att ändra formerna för lärarundantaget. Det är skälet. Den andra punkten jag vill ta upp är att säger att jag inte anser att det behövs någon ökning av de fasta resurserna. Jag tror att och jag är ense om att det alltid finns behov av att öka både fasta resurser och forskningsmedel. Behov finns alltid, men det stora problemet med alla behov är att resurserna är begränsade. Vi tvingas göra avvägningar. Jag kan bara konstatera att det som vi nu gör i satsningar på forskning och utveckling både inom högskolesektorn och från det offentliga och inom det övriga samhället innebär att ligger främst i världen. Vi får goda resultat. Det är det enda svar jag kan ge på det hela. Hade jag haft en miljard till och den inte hade belastat någon annan utgiftspost så kan jag försäkra att jag med glädje hade låtit den tillfalla universiteten. 82 () replik: gav en ljus bild av allt som har med forskning och universitet och högskolor i det här landet att göra. Delvis är den riktig; är en framstående forskarnation. Men när du säger att det finns en tillräcklig stimulans för kommersialisering av forskarnas resultat så undrar jag om du verkligen menar vad du säger. ska det hållas ett seminarium här i om akademiskt entreprenörskap. Då ska man presentera en studie som visar företagandet bland hela den svenska arbetskraften utbildad på universitetsnivå inom naturvetenskap, teknik och medicin. Man har följt alla de här människorna , och kommit fram till att resultatet är nedslående. Tillväxten är liten. Ändå är det just den här gruppen av människor som har åstadkommit många vetenskapliga framsteg. Man tar inte till vara deras möjligheter. Tycker du att det är så oerhört bra så att det inte behövs någon mer stimulans? Eller vad vill du att man ska göra för att ändra situationen? 83 () replik: Som jag sade så gör vi redan nu ett par saker. Vi utreder lärarundantaget. Vi gör också en speciell satsning på industriforskningsinstituten. När det gäller det övriga så kan jag för det första referera till vad statsministern sade om företagarklimatet i allmänhet. På låter det som att vi har så oerhört dåligt företagande i det här landet. Men om man tar del av de internationella rapporter där länder jämförs så ser man att regelmässigt hamnar i topp också där. För det andra kan jag säga så här: Vad är slutpunkten på vad vi vill åstadkomma? Det är tillväxt. När jag tittar på kurvorna över hur BNP har utvecklats så kan jag konstatera att ändå ligger i topp. Det gäller oavsett hur bra system vi omvandlar till och hurdan kommersialisering vi har även om vi kommer tillväxt. Vi har tre och en halv procents tillväxt vilket är rätt bra. Forskningen är inte nationell och forskningens resultat är inte nationellt. Oerhört mycket jag skulle vilja säga huvuddelen, kanske av vad som blir företag och tillväxt i det här landet har inte sin grund i svensk forskning, utan det är importerad teknik och importerade patent. Det är saker och ting som har upptäckts i utlandet. Det samma är det med svensk forskning. Huvuddelen av den nyttiggörs utomlands. Så ska det vara också. 84 () replik: Forskningen är självfallet internationell. Den publiceras och är tillgänglig över hela världen. Vi kan konstatera att forskningen vid de svenska universiteten och högskolorna leder till sysselsättning och företag i andra delar av världen. Det är okej, men varför inte ta till vara de möjligheterna bättre här? Det finns ju exempel som det som hänvisade till . Där har man ett system som stimulerar att vetenskapsmän och forskare är med och kommersialiserar sina resultat. Jag ska inte överdriva när det gäller att har ett dåligt företagsklimat. Men det kan bli bättre! Och det kan bli bättre även för den här typen av sysselsättning och företag. Ser du inga möjligheter att förbättra kommersialiseringen av forskningen i , ? , som du ju har nära till, har avknoppat många företag. Kan inte det stimuleras så att det blir ännu fler över hela landet vid högskolor och universitet? 85 () replik: Visst kan man göra det. Det gäller inte minst de små högskolorna, vars problem berörde. Man kan visa att de har haft en positiv effekt på patent och nyföretagande i de regioner där de finns. Jo då, man kan göra allting bättre. Men om jag som ekonom skulle ha ett antal miljarder till mitt förfogande och få frågan vad jag skulle satsa dem på för att få bäst tillväxt så är jag inte alls säker på att jag skulle satsa dem på en bättre kommersialisering av svensk forskning. Det finns många olika sätt att åstadkomma tillväxt. Man kan bygga vägar eller skolor, eller man kan till och med förbättra folkhälsan. Det är ett inte oväsentligt medel för ökad tillväxt. Jag är faktiskt rätt säker på att det som ni föreslår visst kan ha några positiva effekter, men de är så oerhört små att jag ser mycket mer angelägna områden. Det gäller också på forskningens område. Jag skulle hellre ge miljarden direkt till forskning än till sådan här direktstimulans av kommersialisering. Men, , det här är vad jag tror. Det är inte vad jag vet. 86 () replik: Det är ganska anmärkningsvärt att höra syn på forskning, som ändå skiljer sig en hel del från andra framträdande socialdemokrater, bland andra nuvarande utbildningsministern. Du säger att forskningen inte har någon betydelse för tillväxt. Det är inte bara något slags ekonomiskt tillväxtperspektiv som är det viktiga i diskussionen, tycker jag. Vi har också ett samhällsekonomiskt perspektiv. Det finns både ekonomisk tillväxt och mänsklig tillväxt. Ohälsofrågorna, som du lyfter fram, och forskningen om dem har också en oerhörd betydelse för att vi ska kunna få ett bra, balanserat samhälle med tillväxt i hela samhället även i den offentliga sektorn. Du har en ganska snäv syn på kommersialisering av forskning när du säger att det inom samhällsvetenskap och humaniora inte kan komma i fråga. Du talar emot det du säger. Du säger att allting fungerar bra . Det är inget problem med patent, trots att många lyfter fram de dyrbara patenten i som ett problem. Inledningsvis i ditt anförande säger du att vi egentligen är överens, men ändå problematiserar du och talar emot det. Du säger att du inte ser något samband. Du anser att det inte behövs några ytterligare insatser för kommersialisering, om du hade dessa miljarder i fickan. Anser du verkligen, , att det inte behövs några ytterligare åtgärder för att öka kommersialiseringen av svensk forskning? Kommer du i så fall att rösta emot det om din egen utbildningsminister föreslår det i den kommande forskningspropositionen? 87 () replik: Nej, jag är till partilojal, så det kommer jag säkerligen inte att rösta emot. Jag har väl aldrig sagt att forskning inte har någon betydelse för tillväxten. Jag har bara sagt att det inte finns något rätlinjigt samband. Om vi satsar x kr på forskning vet vi om det ger y eller z kr i tillväxt. Kunskapen om detta är väldigt dålig. När det gäller kommersialisering vill jag peka på att vi redan gör ordentliga saker. Inrättandet av är ju ett exempel som underlättar det här. Vi har också tagit tag i den naturliga utgångspunkten, nämligen att utreda lärarundantaget. Sammanfattningsvis negligerar vi på intet sätt det här området, och de insatser som vi gör tycker vi är rätt bra. Resultatet är också hyfsat tillfredsställande. Vi är inte så övertygade om att en utvidgning i den riktning som ni föreslår ger sådana positiva effekter att de uppväger det forskningsetiska betänkliga som ändå finns i det här. 88 () replik: Det var ett tydligt svar. Du anser att det inte behövs några ytterligare åtgärder, annat än dem som Socialdemokraterna har tagit initiativ till. Vi föreslår att man ser över olika vägar inte bara en väg till hur man på olika sätt kan öka möjligheterna att gå från en idé till en produkt, att åstadkomma resultat av forskningen. Vi pekar på ett problem. Du säger att vi har jättebra forskning, och det håller jag med om. Precis som du pekade på i ditt anförande har vi också världens högsta andel av BNP. Men du måste väl hålla med om att det är ett problem, som vi i de fem partierna i reservationen inte är ensamma om att peka på, att det är en väsentligt lägre andel som sedan omsätts i direkta resultat i form av tillväxt. Där ligger vi lägre jämfört med andra västländer. Därför vill jag återigen fråga dig: Vad är det som gör att ni inte kan vara med på ett gemensamt tillkännagivande om att det behövs insatser och att man bör samla alla krafter som går för att få en högre andel även när det gäller kommersialiseringen av forskningen? 89 () replik: Jag är ledsen, men jag kan bara upprepa det som jag sade. Jag känner mig så tråkig när jag för femte gången upprepar det som jag har sagt för kammaren. Grundskälet, , är att vi tycker att det nuvarande systemet fungerar bra. Det kan naturligtvis alltid göras bättre, men vi tror inte att den här vägen som innebär att man ska gynna universitet som har speciellt god kommersialisering är bra. Den tilltalar inte mig. Forskning om miljöfrågor och klimatfrågor ger inte upphov till några kommersialiserbara produkter. Forskning i arkeologi, historia, humaniora eller litteraturvetenskap ger inte heller några produkter. Sådana forskning skulle alltså inte omfattas av det här systemet. Därför tycker vi inte att det tilldelningssystem som ni föreslår är bra. Vi utreder lärarundantaget. Man får söka statliga medel hos för att utveckla sina produkter. Det fungerar bra. Låt oss nu ta en sak i taget. Låt oss nu ta detta med lärarundantaget och se var vi hamnar. Om det visar sig att svensk forskning går utför, att effektiviteten och tillväxten går ned och så vidare, då kan jag försäkra er att jag är beredd att ompröva min ställning. Men man ska inte krafsa där det inte kliar, som det heter. Jag upplever inte det här som något problem. 90 (): Eftersom vi kommer att debattera forskningspolitiska frågor igen efter det att den forskningspolitiska propositionen läggs fram ska jag i mitt korta anförande fokusera på informationsförsörjning till forskning och utbildning. God tillgång till vetenskaplig information i alla former, tryckt såväl som elektronisk, är en grundläggande nödvändighet för universitet och högskolor. Utan den basen försvåras och försämras både forskning och utbildning. De årliga kostnaderna för de vetenskapliga tidskrifterna, oavsett om de är tryckta eller elektroniska, samt nya prismodeller och nya sätt att saluföra information har kraftigt ökat . Det skapar stora finansiella problem för universitet och högskolor. De vetenskapliga tidskrifterna har särdrag som gör att marknaden för tidskrifter inte fungerar som andra marknader. Varje verksam forskare måste publicera sig för att redovisa sina resultat och offentligt registrera sin intellektuella upphovsrätt, men också för att synas i forskarvärlden och meritera sig. Forskningsvärlden är också stadd i mycket snabb förändring. Nya forskningsområden växer fram medan andra fragmentiseras i mindre, mera specialiserade områden. Inom alla dessa områden behövs ett organ för publicering, något som de kommersiella förlagen har förstått att utnyttja när de har startat nya tidskrifter. De kommersiella förlagen har också de ekonomiska resurserna att satsa på elektronisk publicering, någonting som verkligen tog fart . Resultatet är tydligt: Den vetenskapliga tidskriftsmarknaden har kommersialiserats med en extrem prisökning som följd. Jag vill bara nämna några exempel. , alltså , ökade priserna på vetenskapliga tidskrifter inom naturvetenskap och medicin med . Då ska man veta att dessa tidskrifter inte bara är de dyraste, utan de står också för den största delen av den totala tidskriftskostnaden. De allmänna priskurvorna döljer i verkligheten en ännu snabbare prisökningstakt för de stora kommersiella förlagen. De sätter överpriser på grund av att de har en monopolställning. Priset per sida är fem gånger högre och priset per citering är cirka femton gånger högre hos de kommersiella utgivarna än hos de icke kommersiella. De tryckta tidskrifterna följer samma utvecklingstendenser när det gäller prisökningar. menar att kvalitetsgranskningen av forskningen och värderingen av densamma inte ensidigt får bli beroende av kommersiella intressen. Tidskrifternas status som kanaler för forskarnas ambitioner bör konkurrensutsättas. Universitetsbibliotek eller internationella bibliotek borde vara de som efter lika strikt och oberoende granskning som publicerade artiklarna på webben utan kostnad och tillgängligt för alla. Givetvis skulle biblioteken fortfarande kunna köpa inbundna utskrifter print-on-demand för skrymmande arkivering om de så önskar. Vi anser därför att alternativt uppdrag bör utvecklas till att omfatta även vetenskaplig publicering och att får i uppdrag att utreda formerna för den framtida vetenskapliga informationsförsörjningen. Därmed yrkar jag bifall till reservation nr 25. 91 () replik: Samma fråga, ny person. Även parti har valt att i utbildningsutskottet slå ned på den gemensamma fempartireservationen som , har väckt. Det innebär att man tar ställning mot en plan för att öka kommersialiseringen av forskningsresultat. Vad som förvånade mig var att jag hittade en bild av ansikte i en artikel om forskningsfrågor. I artikeln talar du väldigt varmt om kommersialisering. Du säger att det är otroligt viktigt och att framtid är beroende av att vi förbättrar förutsättningarna för kommersialisering. Min fråga blir: Om nu tycker att det är en bra linje, hur kommer det sig då att ni inte stöder vår gemensamma reservation i utskottet? Vad är i så fall ert alternativ till hur man ska förbättra förutsättningarna för de forskare som vill komma ut på marknaden med sitt entreprenörskap? 92 () replik: Vi tycker att det är väldigt viktigt med kommersialisering av forskningsresultat. Vi är bekymrade över det som man brukar kalla den svenska paradoxen. Trots mycket goda forskningsresultat når vi ändå inte fram till produktion. Men vi har inte samma lösning på problemet. Vi vill avvakta. pågår en utredning om lärarundantaget. Vi tror att det är värt att avskaffa lärarundantaget. Det skulle ge universitet och högskolor ett verkligt incitament för att gå in och stödja både kunskaper och patentsökning men också finansiellt. I det sammanhanget ska man naturligtvis i avtal komma överens med forskarna om en vettig och bra ekonomisk ersättning. Jag förstår inte riktigt motionen. I det här fallet äger forskarna de materiella rättigheterna till sina forskningsresultat. Då blir det lite motsägelsefullt i motionen. Jag förstår faktiskt inte riktigt hur ni har tänkt er att det ska vara. För oss är det viktigt att stödja industriforskningsinstituten. De måste organiseras på ett annat sätt och få bättre muskler så att de är internationellt konkurrenskraftiga. Staten måste på ett helt annat sätt ta på sig ett ägaransvar för dem. De ska kopplas tätare till universiteten och högskolorna. De är en viktig brygga mellan forskningsresultat och produktion. Det är det ena. Det andra är att vi måste lösa frågan med den så viktiga såddfinansieringen, och det gäller särskilt försåddfinansieringen. Vi hade ett förslag som vi tycker är alldeles utmärkt. Mindre och medelstora företag som går in i ett forsknings- och utvecklingssamarbete med forskningsinstitut, universitet eller högskola skulle kunna få göra avdrag för sina kostnader över skattekontot med . Det tror vi skulle öka intresset. Vi är medvetna om att det behövs bättre kunskaper och större intresse även hos universiteten för de här frågorna. 93 () replik: Jag tycker att har en väldigt snäv syn på de här frågorna. Först och främst är lärarundantaget något som måste diskuteras i särskild ordning. Det vi föreslår är att man ger incitament till universiteten. Om de erbjuder sina forskare belöningar i form av olika slags vinstdelningspaket, royalty, delägarskap, optioner och så vidare i företag som startas får man också den intressanta dynamiken. Forskaren får en direkt ekonomisk återföring från de resultat han eller hon har presterat. gör det väldigt enkelt för sig. Jag tycker inte om att höra uttalanden i stil med: Det är viktigt och betydelsefullt att kommersialisera, men vi har egentligen ingen modell mer än att diskutera lärarundantaget. Det kanadensiska exemplet har visat sig otroligt framgångsrikt. Där tillämpas just de principer som vi har vägt in i den gemensamma fempartireservationen. Vi har kopierat det. Vi har i princip lagt ett karbonpapper över och fört över de sakerna. Vi tror på dem. Men det gör uppenbarligen inte och hennes parti. Det tycker jag är väldigt tråkigt. 94 () replik: säger att lärarundantaget ska lösas i särskilt ordning. Det är därför vi avvaktar resultatet av utredningen. Vi får se vad utredningen kan komma fram till för förslag. Jag redogjorde för att mitt parti tycker att det finns skäl att överväga om man ska avskaffa lärarundantaget. När det gäller det system man har i måste det råda språksvårigheter, språkförbistring eller någon typ av förvirring. Ert förslag är definitivt ingen kopia av det kanadensiska systemet. Det är det absolut inte. sade att jag hade en snäv syn. Ni gör uttryck för kanske inte en snäv syn men en ganska förvirrad syn. Ert förslag är i sig motsägelsefullt. Det är det stora problemet. Det går inte att förena ert förslag där man säger att forskarna är ägarna till de materiella rättigheterna och säger att universiteten som icke är ägare till forskningsresultaten ska belöna ägarna i kommersialiseringsfasen. Ni har på något sätt missförstått någonting där. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2004/05:UU3 (skr. 2003/04:90 och redog. 2003/04:NR1). 95 (): Vi har att behandla utrikesutskottets betänkande 3 om . I bakgrunden ligger en skrivelse som vi har att ta ställning till. Låt mig helt kort konstatera att har varit och är en viktig verksamhet som i många avseenden har varit ett internationellt föredöme. Det gäller inte minst för det kanske betydligt mer omfattande arbete vi har inom Europeiska unionen. Där har ofta stått som en förebild genom att underlätta verksamheten över de nationella gränserna. Vi har också framför oss ett jubileum som det nämns om i betänkandet, nämligen unionsupplösningen med som fyller . Det ska firas . Det tycker vi kristdemokrater är bra. Däremot vill vi i stället för fyrverkerier och raketer se att man gör någonting som har betydelse för medborgarna. Vi kan konstatera att har varit effektivt och kanske möjligen är det. Men det skulle kanske kunna vara ännu lite mer effektivt. Det är mycket dialog och samtal. Men det skulle kunna vara lite mer verkstad även . skulle kunna spela en ännu större roll som ett föredöme och som en nordlig region inom Europasamarbetet om det fortsätter att utvecklas och inte stagnerar. Därför skulle vi vilja se att man inför hundraårsjubileet gör en markering. Trots att vi har en gemensam nordisk arbetsmarknad och ett som talar om fri rörlighet för arbetskraft, kapital, varor och tjänster kvarstår det mycket problem för pendlare över gränser. Där skulle vi vilja se att vi får ett resultat och en förbättring. Jag hoppas verkligen att vår minister och andra ministrar tar tag i detta så att vi inte ligger kvar med de bekymren kring och över gränserna. Vi har föreslagit i vår reservation att man borde göra en kartläggning av kvarstående problem och att man ganska handgripligt diskuterar med människor som trafikerar gränserna i sitt arbete och annat för att se vad det finns för bekymmer. Man måste försöka att lösa detta och göra det snabbt. Det gäller inte minst entreprenörer som arbetar på ömse sidor om gränserna och har synpunkter på det. Med en lyckönskan om ett bättre och ännu effektivare samarbete inom vill jag yrka bifall till reservation nr 2. 96 (): Det nordiska samarbetet har en stark ställning hos det svenska folket. När man har frågat människor i opinionsundersökningar är det fler som vill ha ett fördjupat nordiskt samarbete än som vill ha ett EU-samarbete. tycker inte jag att det är bra att ställa frågan på det sättet. Det finns ingen nödvändig motsättning mellan nordiskt samarbete och ett vidare europeiskt samarbete. Hade man inte gjort det så hade man säkert i undersökningarna fått ett ännu högre förtroende för det nordiska samarbetet. Detsamma gäller faktiskt i våra grannländer. Det nordiska samarbetet har en stark ställning hos människorna. Detta är inte förvånande för vi har inte bara en geografisk närhet utan också en gemensam historia, vi har en kulturell gemenskap och vi har i stor utsträckning en politisk gemenskap. De nordiska länderna har naturligtvis valt olika lösningar i en del frågor, och dessutom finns det inom våra länder heta politiska debatter. Men man behöver inte komma långt utanför för att ändå känna vilken stark politisk gemenskap som finns omkring det som kan kallas för den nordiska modellen blandekonomi parat med en stark gemensam välfärd. har gått före i samarbete. Vi fick tidigt passfrihet. Vi har haft en gemensam arbetsmarknad, vi har en social konvention. går inte det här så fort som man skulle önska jag håller med om det. fastnar frågorna i politiska motsättningar eller i byråkratin, men fortfarande finns det ett starkt stöd för det nordiska samarbetet, även om det finns mycket kvar att göra på många områden. har frågan gällt att ta bort gränshindren för de 40 000 nordbor som bor i ett land och arbetar i ett annat land och för de 250 000 nordbor som är medborgare i ett nordiskt land och bor i ett av de andra nordiska länderna, och naturligtvis för andra nordbor när de rör sig över gränserna. Det har varit i fokus. Det har hänt en hel del. Man kan säga att det nordiska samarbetet, liksom många andra internationella samarbeten, har två dimensioner å ena sidan det parlamentariska samarbetet i och å andra sidan regeringarnas samarbete i . Relationen mellan de här två organen påminner om relationen mellan ett nationellt parlament och en nationell regering. Visserligen är ett rådgivande organ. Vi som sitter i är inte överställda regeringen. Men antar politiska rekommendationer, och regeringarna verkställer dem i regel. Om man inte verkställer dem återkommer vi från och lägger ett ökat politiskt tryck på regeringarna, och regeringarna utsätts för en granskning med frågor och med krav på redogörelser. Gränshindersfrågan är ett bra exempel på detta. Vid sessionen i lyfte fram de kvarvarande gränshindren och besvärligheterna. har ministerrådet prioriterat de frågorna. Först, under den ordförandeskap, gjorde samarbetsminister , som är här, den smarta manövern att utse en särskild representant i form av en dansk tidigare statsminister från det konservativa partiet. Det här har sedan fullföljts under det isländska ordförandeskapet i ministerrådet, och det kommer att göras även under det danska. Det här har visat att det finns en bred politisk förankring i arbetet att undanröja gränshindren. Vi får en rapport till session, som äger rum här i . Den visar att mycket är gjort, men den visar också att en hel del återstår.