prot · GR09131 · 2004-06-18 00:00:00 — Med det får vi också ett synsätt som alltmer fjärmar sig från det synsätt som har kännetecknat arbetarrörelsens partier och organisationer när det gäller att se möjligheter med ett samhälleligt ägande. Trots negativa erfarenheter av bolagisering, avreglering och utförsäljning, både här hemma och världen över, ser man att inriktningen är tydlig. Det hjälper inte att erfarenheterna säger oss att långsiktighet i underhåll och investeringar blir sämre utan ett samhälleligt ägande och ansvar. Det hjälper inte att erfarenheterna säger oss att avregleringar och utförsäljningar leder till färre tågtransporter och mer gods på våra vägar, inte heller att vi har sett konsekvenser för miljö, vägslitage, säkerhet och även för personal när det gäller anställningsvillkor, pensioner och även jobben. Trots allt detta ligger linjen fast. Det är nog inte många, om ens någon, som gör någon annan bedömning än att det regeringen nu har tänkt sig är en utförsäljning, även om man i propositionen öppnar för olika alternativ. Tyvärr står även en majoritet i mitt parti bakom den här propositionen, dock inte alla. Förutom alla dessa konsekvenser finns det en mycket stark regionalpolitisk dimension i den här frågan. av omsättning utgörs av vagnslastsystem. Det är alltså godsvagnar. Vi har 700 terminaler över hela landet där godsvagnar hämtar gods från små och medelstora företag och utför transporter som gör att vi kan säkerställa regional utveckling i hela landet. Det här är transporter som är samhällsekonomiskt viktiga. De är viktiga för näringslivet ute i regionerna och för miljön och säkerheten. De är samhällsekonomiskt lönsamma, men de är inte lönsamma för den så kallade marknaden. Vad fick man se när , som man kan läsa i medierna nu förhandlar om att ta över , tog över trafiken i och ? Jo, nedlagda järnvägsstationer, nedlagda terminaler, nedlagt vagnslastsystem och att gods flyttas över från järnväg till väg. Vilken bedömning som regeringen gör när det gäller den inhemska trafiken eller vagnslasttrafiken får vi inte veta. Propositionen innehåller inga ambitioner när det gäller den inhemska trafiken. Vi är tre vänsterpartister som har lagt en enskild motion. I stället för det här passiva förhållningssättet, vill vi se ett offensivt aktivt ägarskap som tar sin utgångspunkt i de trafikpolitiska mål som antagit och där man tar ansvar inte bara för den internationella trafiken utan också för den inhemska godstrafiken. Vi gör det med stöd av våra kongressbeslut och av vårt partiprogram. Vi gör det med stöd av de kontakter vi har haft över hela landet med representanter för fackliga organisationer, inte minst . Med detta yrkar jag bifall till motion N15, yrkande 2. I detta anförande instämde (). 50 (): Det här betänkandet innebär ett bemyndigande till regeringen att vidta en rad åtgärder för att genomföra nödvändiga förändringar och nödvändiga omstruktureringar av . Det här beslutet behövs. Transporterna ökar mycket starkt i framöver. En stor del av den ökande transportvolymen handlar om godstransporter. Det är nödvändigt att en ökande andel av detta går på järnväg och båt om vi ska ha någon möjlighet att framöver ha något grepp om de ökande koldioxidutsläppen. Miljön tål inte att en stor del av detta hamnar på väg. Det gäller dels ur miljösynpunkt, dels ur olyckssynpunkt, dels på grund av kostnader för vägunderhåll med den allt större andelen godstransporter på väg. Vi behöver att en större andel hamnar på järnväg framöver, men det vi ser är att järnvägens marknadsandel har fallit inom hela EU till en tredjedel . Vad gäller internationella transporter är järnvägens marknadsandel väsentligt lägre än nationella transporter. Det är gränsöverskridande trafik som växer. Den växer dubbelt så fort som den inhemska trafiken. Marknadsandelen för järnväg halveras emellertid vid gränsöverskridande trafik. Det beror på att det är tidskrävande vid gränspassager. Det handlar om lokbyten och förarbyten och kontroll av tåg och fraktsedlar. Det handlar dessutom om långa vagnomlopp som ger höga kapitalomkostnader. Det blir en låg genomsnittshastighet i . handlar det om. Det är naturligtvis en omöjlighet för många stora företag, och även små, att finna sig i. Följden av det blir naturligtvis att man inte anlitar järnväg. Det stora problemet är ju att det inte finns något helhetsansvar för järnvägstrafiken när den går över gränser i . Om det här skulle fortsätta som kan vi bara se fram emot sämre kvalitet och ekonomi på järnvägen och ytterligare sjunkande marknadsandelar. Det är det som är det stora hotet. Man skulle kunna tänka sig att till exempel på egen hand gick ut i och försökte skaffa sig marknadsandelar där genom att bygga upp ett större system. Det har bedömt vara ekonomiskt fullständigt omöjligt att göra. föreslår en del av oppositionen att en del av borde säljas ut till andra svenska intressenter. Men de som är ännu mindre på marknaden än har ju ännu mindre möjligheter att ge sig ut i och på egen hand starta ett logistiskt system. Jag tror inte riktigt på det. Jag har inte uppfattat att det ens finns köpare till de delar som oppositionen skulle vilja sälja. Det skulle vara roligt att höra om ni har information kring om det verkligen finns köpare som är villiga att köpa dem och driva järnväg, om det nu skulle säljas. Jag tror inte på att det är möjligt att vänta ytterligare med att göra något åt detta. riskerar vi att den nuvarande marknaden för järnvägen successivt försvinner. Vad händer då? Det är mycket svårt att få tillbaka dem om man skulle göra förändringar. Om de satsar på andra system är det mycket svårt att få tillbaka dem på järnväg. De behövs snart. Det behöver vara ett internationellt samarbete kring de här frågorna. Därför måste saker och ting hända snart. 51 () replik: Jag kan inte låta bli att ställa en fråga till . Vi har pratat rätt mycket kring kongressbeslut. Vi fick alldeles höra att tre vänsterpartister står upp för kongressbeslut och har lagt en egen motion i den här frågan. Vi har också förstått att Socialdemokraterna har gjort ett fullständigt avsteg från sitt kongressbeslut som skedde för sedan. De säger nej till internationella strukturaffärer men ja till samarbete. Skulle er kongress, , ha godkänt att vi får ökade koldioxidutsläpp med och ökade kväveoxidutsläpp med ? Hade det varit rimliga beslut för er kongress att fatta? Det kommer att bli konsekvenserna av det som ni nu föreslår. 52 () replik: Jag är förvånad över att vågar vara så tvärsäker i den här saken. Hur kan veta vad som händer om vi inte genomför den här affären? Hur kan veta att det är de här siffrorna som gäller och inte det motsatta, nämligen att järnvägen tappar sin marknad , som jag beskrev, och att det blir svårt att återfå den om vi inte gör något snabbt i stället för att fundera och försöka hitta köpare som förmodligen inte ens finns? 53 () replik: Hela den här affären, det framgår också när man läser de hemligstämplade handlingarna, präglas av en resignation. Man säger: Ja, det finns väl ingen annan väg, så vi måste väl göra det här. Och de ställer väl krav på oss utifrån. Det är ett väldigt resignerat sätt att hantera en uppkommen situation på. Jag beklagar det djupt. Vi har undersökt detta, naturligtvis inte om det finns köpare, det är inte möjligt för oss att göra, det inser också, men hur en presumtiv möjlighet skulle kunna betraktas i ett internationellt perspektiv. Och vi har fått signaler om att detta skulle vara möjligt. Det skulle vara möjligt för svenska företag att knyta samarbete ute i , också med ett privat ägande. Problemet är att man med det nu framlagda förslaget sågar alla de framtidsmöjligheter som skulle kunna ge ett mycket mer positivt utfall än det som vi nu står inför färre jobb inom godstrafiktransportsektorn, mer miljöförorenande utsläpp när alltmer transporteras med lastbil och ett beslut som inte har några vinnare. Jag beklagar det djupt, och jag förstår att ska vara lojal mot sitt parti i den här frågan. Så är det . Det kommer inte att gagna . Och jag är övertygad om att vi kan stå i den här kammaren och konstatera att det har försvunnit ett antal jobb och att de miljöförorenande utsläppen har ökat därför att lastbilstransporterna också har ökat. 54 () replik: Jag är mycket rädd för att har rätt och att vi kommer att stå här i kammaren och finna att lastbilstransporterna har ökat. Att vi nu gör detta hoppas jag ska medföra att lastbilstransporterna inte ökar lika mycket. Helst skulle jag vilja se att de minskar. Men att inte ta detta ansvar tror jag skulle kunna medföra att lastbilstransporterna ökar mycket mer. Och den bilden vill jag inte ha. 55 () replik: Det är intressant att lyssna på och nu bristande miljöambitioner. Jag ska fortsätta med det som inledde med. Jag skulle vilja veta vilka garantier som finns har tydligen tillgång till hemliga förhandlingar och som bekräftar att denna lösning skulle vara en utveckling för ökad godstrafik på järnväg. 56 () replik: I motsats till delar av oppositionen anser inte jag att man ska gå ut och tala officiellt om saker som är hemliga och därmed kanske till och med störa förhandlingar som pågår. Och jag är helt övertygad om att det har styrt behandlingen av denna fråga. Jag vill därför inte kommentera detta mer än att jag ser nödvändigheten av att godstrafiken får ett internationellt sammanhang som gör att den kan styras internationellt och att det kan bli mycket effektivare vid gränsövergångar. Vi kan inte ha en situation där internationell godstrafik går i . Det hoppas jag att håller med om. 57 () replik: Mig veterligen är det inget oppositionsparti som har talat om någon eventuell köpare i detta sammanhang. Jag läste innantill i propositionen. Det är därför som jag ställer frågan till om det är någon bakgrundsinformation som inte har kommit med i denna undermåliga proposition. I propositionen står det att har till syfte att vidta åtgärder som krävs för att endast verka i attraktiva segment. Jag skulle vilja få svar på frågan: Vilka delar av är det som ska få ökade miljöutsläpp? Vilka delar av är det som kommer att få minskad godstrafik på järnväg? Vilka är det som fortsättningsvis ska få ökade lastbilstransporter på redan dålig infrastruktur, dåliga vägar? Det vore väl lämpligt om man utifrån ett regionalpolitiskt perspektiv också fick information eftersom man i denna proposition över huvud taget inte har redovisat några konsekvenser när det gäller den delen. 58 () replik: förstår jag bättre att tolkar propositionen som defensiv. Men jag menar att tolkar den fel. Det handlar inte om en defensiv politik i det här fallet. Attraktiva segment handlar om att göra fler transporter attraktiva för järnväg, att åstadkomma ett effektivare system så att transporter sker med järnväg och att vi får en större volym på järnväg, att alltså få ett bättre fungerande system. Då får vi fler attraktiva transporter som kan ske på järnväg, och då blir det ett lönsammare system. Föredrogs näringsutskottets betänkande 2003/04:NU15 Ett stärkt för hållbara transportlösningar (prop. 2003/04:127). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Svar på interpellation 2003/04:532 om rättvist stödsystem för glutenintoleranta 59 Socialminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att förslaget i rapport för barn och vuxna ska genomföras. Rapporten som hänvisar till är inte slutförd utan bereds inom . Därefter kommer rapporten att skickas ut på remiss till berörda instanser. 60 (): Jag måste säga att jag är fruktansvärt besviken. Det var många som trodde att jag skulle få ett nollsvar liknande dem som ministern har levererat förut. Jag kallar nämligen detta för ett nollsvar. Och det har varit många sådana nollsvar. Men jag är en positiv person och hoppas väldigt lätt på det goda. Och hoppet tändes när jag fick höra att svaret blev flyttat från till på grund av att svaret inte var klart. Då tänkte jag att det i alla fall blir ett svar. Sedan fick jag besked om att fördröjningen berodde på ett missförstånd i arbetsfördelningen. Då tänkte jag att det nog blir ett riktigt svar. Man ställer ju inte interpellationer bara för att det är roligt. Jag har så fått höra att något är på gång. Och det finns massor av människor som ringer och frågar vad som händer eller varför det inte händer någonting. Därför ställde jag den här interpellationen. Det är rätt bedrövligt. I har vi ett system med ett högkostnadsskydd för kostnader kopplade till funktionshinder och sjukdom. Det är för sjukdom för läkemedel. Sedan finns det en stor patientgrupp som inte omfattas av detta högkostnadsskydd och som får betala med egna pengar, . Det måste vi göra någonting åt. Detta har sagts ganska länge att något skulle hända. Om man till exempel är glutenintolerant eller har någon annan mag- och tarmsjukdom går man kanske inte till doktorn. Men det är besvärligt, och det är dyrt. Man vet att speciallivsmedel är dyra, och då kanske det inte blir av att man köper det utan slarvar. Då får man ännu mer mag- och tarmbesvär. Man blir trött, man får näringsbrist, man kanske får reumatisk värk, och sedan leder det till långtidssjukskrivningar, om nu begreppet är känt. Varje gång som en glutenintolerant får i sig gluten blir tarmens slemhinna inflammerad. Barn kan få glutenfria specialprodukter på subventionerade. Det är ungefär som att få ett recept för medicin. Men upphör denna subventionering. Då beror det på till exempel bostadsorten och välvilligheten hos om man ska få detta subventionerat. Man kan få detta subventionerat även när man är , men det är väldigt olika i landet. Detta har diskuterats . Det har lovats, det har tyckts, och det har tagits tillbaka. En tid fick man göra ett avdrag i deklarationen för detta. Men 1991 upphörde detta. Och får man betala dyrt, och man får betala moms. Därför ställde jag denna interpellation. Och jag frågade hur långt man har kommit. Det är inte bara jag som vill veta det, utan det är massor av människor i som vill veta hur långt man har kommit med detta regeringsarbete. Och vad tänker ministern göra i detta arbete nu? Såvitt jag har förstått har detta arbete pågått under . Det har också skett stora utredningar. En hette Mat som medicin. Den kom 1999. En annan utredning gjordes av Grönwall där han skulle visa beräkningar. Men det hände ingenting i alla fall. 61 (): Vi har haft en fantastisk utveckling på handikappområdet under det senaste årtiondet men på en punkt har det blivit sämre. Det gäller då just den här typen av specialkost. I samband med skatteomläggningen togs avdraget för specialkost bort från skattelagstiftningen. Jag tror att det var alldeles riktigt att göra det, för det hör inte riktigt hemma i skattelagstiftningen utan bör kompenseras på annat sätt. Det tillsattes ju en utredning det här skatteavdraget försvann. Tyvärr kom de utredningsresultaten när det var som allra jobbigast i svensk ekonomi . Det blev inga radikala förbättringar för de glutenintoleranta, en grupp för vilken man inte hittat en riktigt bra lösning när det gäller stöd. Det finns för andra handikappgrupper. Men ett skäl kan vara att glutenintolerans är ett handikapp som inte varit lika känt som många andra handikapp; det har inte funnits en tradition när det gäller olika samhälleliga stöd. De glutenintoleranta är heller inte en så väldigt stor grupp i samhället. Det handlar om ungefär 40 000 människor. 1 av 200 barn som föds har inte möjlighet att ta upp de här näringsämnena på rätt sätt. För de barn som drabbas är detta mycket allvarligt. Det skapar en väldigt stor oro för föräldrarna. Det är ett livslångt handikapp för människor att vara glutenallergiker. Dels kostar det mycket. Dels innebär det ett väldigt stort merarbete. En del positivt har dock hänt . Organisationerna har påverkat marknaden. Vi vet att många livsmedel nu inte är lika farliga för glutenintoleranta som de tidigare var. Men gluten spelar trots allt en väldigt stor roll i människors vardag. Gluten finns i allt normalt bröd och i ett livsmedel som pasta som spelar en större roll . Gluten finns också i pizza och i olika baslivsmedel som är viktiga inte minst för ungdomar. Det här leder till väldigt stora merkostnader för den glutenintolerante. Jag vill peka speciellt på en grupp som har det väldigt tufft, och det är ungdomarna inte minst studerande ungdomar som redan nu har svårt att klara sig. Får de inte ett bra stöd när det gäller speciallivsmedel blir det synnerligen svårt. Risken finns att man då slarvar och inte använder speciallivsmedel så som man borde göra. Därför har förslag om ett särskilt kostbidrag varit så uppskattat och så diskuterat bland de glutenintolerantas egna organisationer. Utredningen kom relativt , som socialministern nämner i sitt svar och den bereds. Det är bra. Jag vill bara peka på det som jag tror att också vill trycka på, nämligen att det är angeläget att den här processen inte tar . Jag hoppas och tror att det nu är dags för en ordentlig remissbehandling, för då tror jag att det finns stora möjligheter att remissopinionen ställer sig bakom det hela så att vi kan hjälpas åt här i kammaren med att få fram ett positivt beslut som leder till att de glutenintoleranta får stöd på villkor som motsvarar villkoren för stöd som andra handikappgrupper får. 62 Socialminister (): , jag försökte faktiskt svara alldeles korrekt på var frågan just nu ligger. Det var svaret på det som jag lämnade; det var ju den fråga som ställdes. Jag kan ge en liten bakgrund som förklarar precis hur det ser ut. Först och främst: Nuvarande system fungerar inte. Det är komplicerat, och det är stora lokala variationer. Dessutom, och detta är ganska viktigt, är det bara barn och ungdom som egentligen har en lagstadgad rätt att få stöd. Ett antal utredningar har arbetat. När jag blev socialminister konstaterade jag att utredningen som medicin var ganska komplicerad. Den hade varit liggande. Då säger vi på departementet: måste vi se till att vi skjuter fram frågan så att det händer någonting. Vi uppdrog således åt att upprätta en departementspromemoria kring förslaget och att ta fram de konkreta förslag som vi borde gå till med. Denna interna utredning presenterades , och vi har berett den. Det är bra förslag som utredaren kommer med. För det första lagfästs i hälso- och sjukvårdslagen, enligt Grönwalls förslag, att sjukvårdshuvudmännen har ett ansvar att erbjuda stöd. För det andra tas 16-årsgränsen bort. Det här ska inte gälla bara barn och ungdomar, utan det ska gälla alla. Dessutom vill utredaren betona att det är de medicinska behoven som ska vara avgörande; man ska inte bara arbeta efter den lista som man nu arbetar med. En viktig punkt är också att man ska kunna ge kontantbidrag i stället för att bara ha subventionerade livsmedel. Det är bra förslag. Vi arbetar med det här och ska se till att det kommer fram ett förslag som också kan genomföras. Det vi funderar på är naturligtvis hur vi klarar finansieringsfrågan gentemot sjukvårdshuvudmännen. Vi måste ha en lösning på det innan vi går ut med förslaget. Vi bereder detta, men den här gången inte för att fördröja utan faktiskt för att skjuta fram frågan och se till att kan fatta beslut och lösa ett mycket gammalt problem. utredning är alltså ett exempel på hur vi försöker komma till skott i frågan, som utretts och som varit föremål för diskussioner. Mitt svar, , var ett försök att vara mycket formell. Så här ser ärendet ut just . Vi hoppas på att mycket snart kunna gå till med ett förslag. 63 (): Ja, det var formellt svarat om var frågan ligger. Men jag visste var frågan ligger. Den ligger ju hos regeringen; det var ingen tvekan om det. Vad jag frågade var hur långt det här har kommit, om vi kan börja hoppas nu och så vidare, för det är bråttom. Det här är en finansieringsfråga. Men man skulle det har Grönwall sagt och det står också i utredningen tjäna på detta. Får man till det här slipper man en massa administrativt krångel. Framför allt gäller det den enskilda människan, men staten tjänar också på detta. Blir det fel i behandlingen av den som är glutenintolerant eller som har andra sjukdomar som påverkar hälsotillståndet så att man måste ha speciallivsmedel blir man långtidssjukskriven. Även om det nu inte är så bråttom med just den enskilda människan borde det i fridens namn vara väldigt bråttom för statens finanser att någonting görs åt detta så att sjukskrivningarna på grund av det här minskar. Vi ska ju inte med flit sätta människors hälsa på spel. I finansieringsfrågan har regeringen fått hjälp av Grönwalls utredning med hur detta ska räknas. Med hjälp av alla experter borde det gå. Jag tackar så mycket för att uppmärksammade just ungdomarna. Om subventionerna upphör för den som nått så innebär det att det är en väldigt känslig och besvärlig ålder när det gäller att ha mag- och tarmbesvär, som man får om man inte sköter specialkosten. Detta är mycket viktigt. Dessutom vill jag tacka för påminnelsen om att det gäller inte bara gluten utan också andra sjukdomar. 64 (): Jag vill tacka socialministern för ett väldigt positivt svar. Jag uppfattar att socialministern är engagerad för att hitta en lösning på problemet. Dessutom ser jag väldigt positivt på utredning. Det finns väl all anledning att anta att det kommer att vara en positiv syn på utredningen i samband med remissbehandlingen. Jag inser, och det tror jag att alla gör, att vi måste lösa finansieringsproblemen och hitta ett sjyst sätt att hantera landstingen i anslutning till detta. Situationen för landstingen är så tuff att det här måste göras på ett sätt som känns rättvist och riktigt. Vidare tycker jag att det är intressant att ministern speciellt trycker på detta med kontantbidragen. Jag tror att det har speciellt stor betydelse eftersom det påverkar marknaden. Någonstans är det långsiktiga målet att så långt som det över huvud taget är möjligt påverka marknaden så att det blir så lite problem som möjligt för glutenintoleranta. Vi kommer säkert inte att bli av med vanligt mjöl. Det kommer att behövas av andra skäl, men säkert kommer det att finnas fler livsmedel i den allmänna handeln som de glutenintoleranta inte behöver vara rädda för, om man mer aktivt kan påverka marknaden än vad vi har kunnat göra. Jag vill läsa in en positiv hållning i socialministerns svar och tacka så mycket för de förtydliganden som har gjorts. 65 Socialminister (): kan den statliga utredningskvarnen verka komplicerad. Men den här gången är den ganska enkel, det vill säga att det finns ett antal tidigare utredningar som inte har blivit någonting eller i alla fall blivit väldigt lite. För att se till att vi kan gå till med ett aktuellt förslag, som också formellt är behandlat på korrekt sätt med en remissomgång, bad vi Grönwall att göra en utredning. Den bereds , och vi kommer att remissbehandla den. Avsikten är att vi ska kunna ta ett viktigt steg för att lösa det gamla problemet och ge ett fungerande och rättvist stöd, som frågar efter. Jag hoppas att vi ska kunna komma tillbaka till relativt snart efter en remissomgång och att vi inte bara har genomfört förslagen utan också har löst finansieringsfrågan, som inte är oöverstiglig. Det ligger mycket i det säger, att får vi ordning på det här är frågan om de samhälleliga kostnaderna i själva verket minskar. Men inledningsvis måste vi vara överens med sjukvårdshuvudmännen och ha hittat en lösning. Jag är optimistisk och tror att ett sådant förslag ska komma . 66 (): Om jag glömde att säga tack för svaret var det förmodligen att jag tyckte att det inte var något bra svar. Däremot tackade jag för påminnelsen om ungdomarna, något som är så oerhört viktigt. Jag vill också tacka för påminnelsen om organisationerna och vad de har gjort. Det var en utredning , Hälso- och sjukvårdsutredningen, som höll på att sluta med en katastrof. Det höll på att bli så att det bara var mjölkallergiker äldre än som omfattades, och laktos- och glutenintoleranta höll att ställas utanför systemet. Då trädde organisationerna in, gudskelov, och det blev en ändring.