prot · GR0987 · 2004-03-24 00:00:00 — Vi har ju haft en diskussion i ett annat sammanhang när det gäller offentligt finansierade verksamheter och möjligheten till insyn. Det gäller till exempel partierna och hur vi finansierar vårt valarbete. Därför kan vi väl säga: Visst är partierna i allra högsta grad en del av den offentliga sfären, men vi har också där ett skydd, så att säga en rågång, mellan vad som är samhällets beslutsområde och den privata föreningsfriheten, och där vill vi inte gå in. Vi har inte någon anledning att gå vidare och göra den offentliga sektorn allsmäktig på alla områden, oavsett om det handlar om föreningslivet, om det civila samhället eller om den privata sektorn. Det är viktigt att vi från den här kammaren klarar att säkerställa en grundläggande balans inom det som är den politiska sfären, där vi ska gripa in. Jag delar inte ideologiska utgångspunkter, vilket kanske inte förvånar. Mot den bakgrunden är det naturligt att inte heller försöka öppna upp för meddelarfrihet eller offentlighetsprincip inom den privata sektorn, lika lite som offentlighetsprincipen skulle vara gällande inom den civila sektorn. ska få ha sin ficka och sitt köksbord för sig utan att drabbas av en offentlighetsprincip. 6 () replik: Jag tvingas konstatera att jag inte är kapabel att förstå argumentationen bakom ståndpunkt, även om det i och för sig är klart vad den går ut på. Hon snuddar vid en rätt intressant diskussion med parallellen till de politiska partierna. sade det inte, men det är på det sättet att vi från sida har varit ganska noga med att det offentliga inte ska gå in och kunna styra genom de politiska partierna. Vad är då grunden för det? Jo, de politiska partierna har en dubbel karaktär. Man kan hävda att de är en del av eller kommer väldigt nära det offentliga i det att de utövar politisk makt på uppdrag av väljarna, till exempel när vi verkar här i . Det är fullt möjligt att argumentera på det sättet. Mot den bakgrunden ska man till exempel garantera medborgarna insyn i de politiska partiernas verksamhet. Men de politiska partierna är också innan de får detta uppdrag medborgarnas verktyg för att kontrollera staten, lite grovt uttryckt, och ska man inte låta staten kunna gå in och styra i de verktyg som medborgarna har skaffat sig för att kunna styra staten. Det är logiken bakom att man inte ska tillåta alltför mycket av den typen av ingrepp i de politiska partierna. Detta är en intressant diskussion. Den ligger möjligtvis något vid sidan av den debatt som det här betänkandet egentligen handlar om. Jag konstaterar bara slutligen dels att inte vill ha meddelarfrihet eller egentligen demokrati över huvud taget inom den privata sfären, dels att hon över huvud taget inte har sagt någonting om varför offentligt finansierad verksamhet som var offentlig ska undantas från den meddelarfrihet som gäller inom offentlig sektor. Jag hör inga argument på det området. 7 () replik: Nej, och det beror måhända på att inte vill lyssna på de ganska tydliga argumenten, nämligen att vi måste hålla en rågång mellan det som är privat sektor och det som är det offentliga. Offentlighetsprincipen ska gälla inom den offentliga sektorn, men om vi till den offentliga sektorn lägger ut uppdrag eller delfinansierar verksamheter inom andra sektorer, innebär det inte att vi ska ta över och göra det till en del av det allmänna. Vi måste klara att göra den typen av lösningar utan att inkorporera företag som då förmodligen skulle dra öronen åt sig och inte vara intresserade av den typen av uppdrag. Vi måste kunna hålla rågången klar och inte öppna dörren för att göra allt till en del av den offentliga sektorn, vilket ju i grunden är intresserad av. Det är så han ser på demokratin, och det är en annan demokratisyn än den jag företräder. 8 (): Yttrandefriheten är oerhört central i det demokratiska samhället. Om detta råder inga motsättningar i denna kammare. har i sitt tidigare anförande berört frågan om de nya medierna, och jag kan bara instämma om vikten av att Tryck- och yttrandefrihetsberedningen tar tag i frågorna och ser till att offentlighetsprincipen också anpassas efter den tidsanda vi lever i . Det finns dock en annan fråga som jag vill beröra i det här betänkandet. Letar man sig utanför det här huset till mer obskyra videobutiker i den här staden och runtom i landet så kan man hitta filmer som visar grovt sexuellt våld mot djur: hönor som blir penetrerade i kloaköppningen av män, ston som blir våldtagna bakifrån, hundar som blir utsatta för samma sak, får som utsätts för att män upprepade gånger med tvång för in sin penis i fårets slida. Det är mycket lätt att rycka till, att må dåligt och att inte vilja diskutera frågan, men övergreppen sker ändå. De filmas, filmerna säljs, människor tjänar pengar på dem och de innehas, och då är det vår plikt som politiker att inte vända bort blicken utan att ta tag i problemet och fundera på vad som är den mest moraliskt, etiskt och djurrättsmässigt acceptabla åtgärden. Vi har landat i att den åtgärden måste bli ett förbud. Extremt och sexualiserat djurplågeri där djur blir utnyttjade och plågade hör helt enkelt inte hemma i vårt samhälle. Vid riksdagsdebatten i detta ämne redovisade jag hur de flesta partierna i i en enkät från Förbundet ställt sig bakom kravet på att kriminalisera djurporr. svarade till exempel direkt på frågan att djurpornografi bör förbjudas. Socialdemokraterna sade att dagens lagstiftning inte var tillräcklig just på grund av att ett rakt förbud mot djurpornografi inte finns . Ändå valde dessa och övriga partier då, , att inte stödja krav på ett förbud mot djurporr. Jag trodde, möjligen i min enfald, då att det var en miss, att man inte hade följt upp enkäten vid behandlingen av motionsyrkandet och att vi skulle lyckas bättre med vårt krav på förbud mot djurporr detta år, inte minst som det uppstått en offentlig debatt i frågan. Tillsammans med Förbundet kräver bland annat handling av oss politiker, och man konstaterar att problemet med sexuellt utnyttjande av djur och djurpornografi är större än vad man trott. I ett brev från som föregått den här debatten skriver man: har uppfattat signaler om en ökande aktivitet inom detta område. Ämnet förekommer allt oftare på chat-listor och diskussionsforum på Internet. Det finns även uppgifter om att mängden djurpornografiska bilder på Internet ökat sedan innehav av barnpornografi blev förbjudet . Utländska studier och enskilda rapporter från svenska veterinärer pekar på att sex mellan människa och djur leder till att djuret blir fysiskt skadat. Liknande typer av stressituationer för djur har erfarenhetsmässigt visat att de flesta drabbade djur även utsätts för mentalt lidande. Frågan om ett rakt förbud mot sexuellt utnyttjande av djur kommer att behandlas i miljö- och jordbruksutskottet, men den hänger intimt samman med frågan om att kriminalisera djurporr. Spridandet av pornografiskt och sexualiserat material om djur riskerar att öka övergreppen mot djuren. , som är skyddsombud på , uttalade : Vi har fått signaler om att de här övergreppen ökar. Det kan bero på det stora utbudet i ämnet på internet . Djurskyddslagen måste kompletteras. finns det varken förbud mot tidelag eller mot djurpornografi. Jag tvingas dock återigen konstatera att är ensamma om att kräva ett tillkännagivande till regeringen som slår fast att det behövs ett skydd för djur mot att utnyttjas i sexuella eller pornografiska sammanhang. Det är synd. Genom den politiska oviljan att ta tag i den här frågan riskerar att bli ledande producentland för djurpornografi. I flera andra länder utverkas nämligen just nu förbud. Enligt en promemoria som låtit ta fram finns det förbud mot djurpornografi i grannländer som , och . I förbereder man just ett liknande förbud. Om vill gå i täten för djurskyddet, som det ofta låter, får man inte ducka för de frågor som känns svåra att ta i. Jag yrkar därför bifall till reservation 5 och hoppas på bättre lycka detta år vad gäller att få med mig de övriga partierna i kammaren. Det innebär inte att jag inte instämmer i det resonemang kring pornografi i stort som såväl som redovisat här i talarstolen. Vill man motverka pornografi och den jämställdhetsmässiga vrångbild som pornografin sprider är det viktigaste arbetet det vi gör utanför den här kammaren. Men denna fråga, frågan om djurpornografin, handlar inte bara om könsmaktsordningen och kampen för jämställdhet ännu mer är det en djurskyddsfråga och bör därför regleras i lag. I betänkandet behandlas också några frågor som rör hetslagstiftningen. vill täppa till de luckor som fortfarande finns gentemot de mörka krafterna i samhället vad gäller att hetsa och mana till våld mot olika grupper. När äntligen beslöt inkludera hets på grund av sexuell läggning i hetslagstiftningen kom man att fortsatt lämna dörren öppen för hets mot transpersoner. Det är beklagligt, då vi vet att hetsen mot transpersoner tar sig samma uttryck som hetsen mot någon på grund av sexuell läggning. I reservation 3 kräver att könsidentitetsbegreppet skyndsamt plockas in i hetslagstiftningen. Vi skiljer oss här från , och såtillvida att vi anser att frågan är färdigutredd och är beredda att fatta beslut om att transpersoner ska få samma skydd mot hets som övriga folkgrupper medan fp, v och c vill låta utreda frågan ett varv till. Låt mig alltså sammanfatta ståndpunkt med att vi helt och fullt instämmer i brandtal och tycker att det här genast bör inkluderas och inte är något vi kan vänta på . I reservation 4 kräver vi att hetslagstiftningen omfattar ytterligare en grupp. Det rör sig om en grupp som alltid varit en av kärngrupperna bland offren för nazister, fascister och högerextremister. Det handlar om en grupp som förutom detta blir utsatt för generella attityder som direkt kränker och diskriminerar. Det handlar om funktionshindrade. I den debatt som hölls här i kammaren då hetslagstiftningen kompletterades med hets på grund av sexuell läggning fanns en samsyn om att våldet och kränkningarna mot en grupp givetvis hade ett samband med de uppmaningar till våld och hot om våld som spreds genom hets mot gruppen. Samma samband gäller naturligtvis när vi talar om funktionshindrade, och därför ska också de inkluderas i lagen om hets mot folkgrupp. Det behövs därför en vidare utredning för att genomlysa hela problemfältet med hot och våld mot personer med funktionshinder. Låt mig avslutningsvis fästa kammarens uppmärksamhet på reservation 1, som tidigare uppehållit sig vid. klargjorde vikten av en utbyggd meddelarfrihet och att detta kan vara ett effektivt vapen i kampen mot bland annat korruption, vilket inte minst har blivit intressant och aktuellt , också eller kanske främst inom den privata sfären. Jag vill dock på en punkt markera och få fört till protokollet att jag inte riktigt instämmer i argumentation. menar att det finns en intressekonflikt i den här frågan. Jag tror att man gärna visar på intressekonflikter och att de som leder företag kanske gärna visar eller säger att de inte vill ha meddelarfrihet. Men jag tror också att det ligger i deras intresse att få meddelarfrihet. Precis som meddelarfriheten i det allmänna innebär en vinst på så sätt att vi kraftfullt kan motverka till exempel korruption skulle det innebära en vinst för det privata. Det är en vinst för företagen att få meddelarfrihet och att vi fattar beslut om det här. Meddelarfriheten och efterforskningsförbudet är av grundläggande betydelse för offentlighetsprincipens tillämpning. I den offentliga debatten som blivit en följd av olika företagsskandaler har näringsminister uttalat att han är beredd att låta meddelarfriheten också omfatta privata verksamheter något vi då jublade åt. Då frågan lyftes fram här i med kollega, justitieminister , kom det dock att stå klart att man inte riktigt hade grönt ljus för att driva på offentligheten. Av ett interpellationssvar från framgår att regeringen fortfarande inte är beredd att lägga fram ett förslag som ger meddelarfriheten genomslag vare sig i helt enskild verksamhet eller i enskild verksamhet som är offentligt finansierad. I reservation 1 kräver och att regeringen ska prioritera att lösa de frågor som är kvarstående så att man senast under nästa kan lägga fram ett förslag på utvidgning av meddelarfriheten och meddelarskyddet. Jag vill därför avsluta med att yrka bifall också till reservation 1. 9 () replik: Jag delar verkligen upprördhet över den vidriga djurpornografi som tydligen har kommit till och blivit värre och värre, precis som beskrev det. Man kan ifrågasätta varför: Är det så att människor liksom behöver mer och mer av olika former av vidrig pornografi? Finns det ett slags krav för att de ska bli så att säga mätta på pornografi så att man måste göra det värre och värre? Det är en mycket skrämmande utveckling som vi ser. Vi har diskuterat den här frågan internt i , och vi bedömer att man ändå borde kunna lösa det här inom ramen för djurskyddslagstiftningen. Det handlar ju också om misshandel av djur. Det är naturligtvis det man ska komma åt. Men visst är vi överens om att vi måste göra någonting åt den här formen. Beroende på vad man kan komma fram till när det gäller ändringar i djurskyddslagstiftningen får vi senare ta ställning till om man måste ha ett förbud, även om jag som jag tidigare framhållit är väldigt tveksam till hur mycket av censur man inte bara kan lagstifta om utan framför allt också döma efter. och jag har helt lika uppfattning när det gäller behovet att skydda transpersoner. Jag tycker kanske att det nästan är lite semantiskt när inte kan ställa upp på den flerpartireservation rörande hets mot folkgrupp som vi har från andra partier. Vi vill ha en utredning, inte bara om vi ska införa bestämmelserna, utan hur man ska göra det. anser att det redan finns möjlighet att göra detta genom lagstiftning. Graden av utredning kan naturligtvis diskuteras. Det är ändå bra att se att vi är överens. Vi har ju länge drivit de här frågorna tillsammans. 10 () replik: Vad gäller transpersoner menar vi att det redan är utrett i och med att den utredning som slutligen kom fram till att man kunde förbjuda hets på grund av sexuell läggning också laborerade med uppgiften om man kunde plocka in begreppet könsidentitet. Vi tyckte därigenom att vi har tittat tillräckligt på hur vi kan få in detta i hetslagstiftningen. Frågan är inte enbart semantisk. Jag lyfte faktiskt fram frågan på utskottssammanträdet och frågade om det var fler som liksom jag tyckte att skrivningen om vidare utredning kanske var lite väl svag. Tyvärr var det inte fler partier som tyckte det. För att landa i den fråga där det kanske finns vidare åsiktsskillnader mellan mig och , nämligen djurpornografi, är det bara att konstatera att vi ser samma problem. Vi ser också att fenomenet ökar. Men medan inte riktigt, åtminstone inte i sitt anförande, ser varför djurpornografin ökar tror jag nog att anledningen är att det finns de som tjänar pengar på den. Det håller på att bli en industri med djurpornografi, och det är ett växande problem. När djurpornografin ökar det är också det som pekar på ökar också det sexuella utnyttjandet, det sexuella våldet gentemot djur. Det hänger ihop på det sättet. Det är därför det är så viktigt att inte bara se till att utverka en förändring i djurskyddslagen som innebär ett rakt förbud mot sexuellt utnyttjande av djur utan att också förbjuda djurpornografi. Det går tyvärr inte, som gärna vill, att använda dagens djurskyddslag till att motverka sexuellt utnyttjande av djur. Det ska givetvis försökas, men det har också försökts, och de försöken har tyvärr fallit. Man har inte kunnat döma någon för sexuellt utnyttjande av djur. Det är också därför har kommit att engagera sig i att få till en lagändring såväl vad gäller en lag direkt i djurskyddslagen mot sexuellt utnyttjande av djur som vad gäller ett rakt förbud mot djurpornografi. 11 () replik: Som jag sade får vi se vad man kan komma fram till när det gäller att komma åt djurpornografin. säger att det handlar om att tjäna pengar. Ja, men för att tjäna pengar måste det först finnas en efterfrågan. Då var min fråga jag begär inte att ska kunna svara direkt på den vad är det som gör att man efterfrågar all form av pornografi, som bara blir grövre och grövre. Det leder i sin tur till att man kan tjäna pengar på detta. Det är det fenomenet vi behöver komma åt. Det gäller pornografi där både människor, kvinnor i första hand, och djur är inblandade. Det är ett så stort bekymmer. Det är det som vi måste försöka ta tag i och se vad det är som gör detta så efterfrågansvärt. 12 () replik: Motverkar efterfrågan gör vi givetvis tillsammans ute på barrikaderna, precis som redovisade i sitt anförande. Här behövs verkligen en ordentlig jämställdhetskamp och en kamp mot sexualiseringen av det offentliga rummet. Där uppfattar jag tyvärr inte alltid att har stått på samma sida som , Socialdemokraterna och Vänstern i andra debatter i den här kammaren. Det här hänger givetvis intimt ihop. Men frågan om sexuellt utnyttjande av djur hänger på samma sätt intimt ihop med frågan om djurpornografi. Vill man på allvar motverka den måste man vara beredd att förbjuda bådadera. Den lagstiftning vi har är inte tillräcklig. Den har prövats ett flertal gånger, och ingen har blivit fälld. Tvärtom har det funnits situationer där den som utnyttjat djur sexuellt till och med har fått tillbaka djur som blivit behandlade för detta. Lagen är alldeles för ihålig. Den behöver täppas till. Det gör vi genom en ändring i djurskyddslagen. Det kan ske via jordbruksutskottet, och vi kan återkomma under detta . Men det görs också genom ett förbud mot djurpornografi. 13 (): I likhet levererar nu ett betänkande inom det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området på basis av de motioner som väcktes under allmänna motionstiden. I det här betänkandet handlar det om 18 yrkanden från 16 motioner. Merparten av de yrkandena kretsar kring underrubrikerna Hets mot folkgrupp och Pornografi. Av de gjorda inläggen har vi också förstått att det är ett nytt engagemangsavsnitt inom det här området. Därför har vi gjort den uppdelningen i den socialdemokratiska utskottsgruppen att tar upp de frågorna i sitt anförande. Jag koncentrerar mig på de frågor som återstår inom Yttrandefriheten i nya medier, Meddelarfrihet, Publicering av personbilder och möjligen också II-frågan som gäller skadeståndstvistemål under bearbetning inom EU. Jag lyssnade mycket noggrant på , som tyvärr inte är kvar i kammaren. Han har gått till ett annat uppdrag. Därför blir det mer till protokollet jag nu för samtalet med . Han efterlyser klara regeringsbesked vad gäller en utökad meddelarfrihet och ett utökat meddelarskydd inom den privaträttsliga sfären. Han pekar bland annat på just de områden som är offentligt finansierade men som till exempel drivs i enskild juridisk form. Han ställer frågan om det finns någon logik i att göra åtskillnad mellan det allmänna och det privata när det gäller just meddelarfrihet och meddelarskydd. Det där är inte så enkelt att svara på. Men historiskt sett kan man säga att vi har gjort en mycket stark åtskillnad mellan det privaträttsligt reglerade civila samhället och det offentliga samhället av mycket klara skäl. Offentlighetsprincipen är till för att kontrollera och öka kontrollmöjligheten av den offentliga makten: staten, kommunerna, landstingen, verken och myndigheterna. Den har sina rötter i upplysningstiden, och den har reformerats från tid till annan i syfte att öka transparensen, öka kontrollmöjligheten av dem som utövar offentlig makt. Att översätta hela denna offentlighetsprincip till den privaträttsliga sfären låter sig inte göras enkelt. Det är utomordentligt vanskligt och svårt. Ta till exempel det enskilda näringslivets behov av skydd för affärshemligheter, för upphovsrättsliga frågor, patent, innovationer. Det finns alltså väldigt starka skäl som talar för att göra en stark åtskillnad. Men på en punkt delar jag reflexion, nämligen att vi i den offentligt finansierade verksamhet som bedrivs i privaträttslig form, till exempel det som kallas privatskolor eller friskolor, skulle behöva mer genomlysning för att säkerställa rättssäkerheten för de som betjänas av den verksamheten. Ambulansverksamheten är ett annat sådant exempel. I den meningen anser jag personligen, och många med mig inom socialdemokratin, att man bör eftersträva någon typ av förändrad lagstiftning. Det innebär inte att det slår över på hela den civilrättsliga sektorn. har justitieministern i kammaren sagt att detta ärende bereds med hög prioritet. Därför är jag lite förvånad över att vi ändå får en reservation på den punkten från och . Man hade gott kunnat vänta till det att beredningen är klar och därefter bedömt om det finns anledning att gå vidare. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Men jag ska avsluta med att kommentera en annan intressant fråga som har kommit fram motionsvägen och som går i rakt motsatt riktning till det jag kommenterade, nämligen att några socialdemokrater och moderater vill minska meddelarfriheten och meddelarskyddet inom den polisiära verksamheten. Detta är på grund av de uppgifter som uppenbarligen har läckt i en strid ström i samband med till exempel mordet på utrikesminister och som publicerades i kvällstidningar och på olika sätt uppenbarligen skadade inte bara den polisiära utredningsverksamheten utan också många enskilda människor. Jag noterar med tillfredsställelse att pressen själv under regi och inom många medieföretag har tagit upp debatten. Det är pressetiken, självcensuren inom pressen och medier, som vi i första hand får lita till innan vi ska överväga lagstiftning. Jag, och många med mig, var mycket bekymrade över att läckorna från polisens verksamhet var så uppenbara under just ett kritiskt känsligt skede av utredningen. Därför noterar jag att det är rätt många motioner som tar upp denna besvärliga avvägning mellan det offentliga, meddelarskyddet och meddelarfriheten. Den frågan kommer vi att få anledning att följa framöver. 14 () replik: Jag konstaterar att och de många socialdemokrater som tycker som han borde rösta med mig och i reservation 1 till det här betänkandet. Det är inte så att vi inte inser att frågan är komplex och svår. I reservationen skriver vi att vi är medvetna om att en lagstiftning om meddelarfrihet och efterforskningsförbud inom enskild verksamhet kan behöva kompletteras med skydd för vad som är verkliga företagshemligheter. Vi fokuserar också på det som i sina replikskiften mot tidigare tog upp, nämligen enskilda verksamheter som drivs med offentliga medel. Meddelarfriheten och de demokratiska friheterna måste utsträckas till dessa enskilda verksamheter. Bakgrunden till vår reservation även om finner den märklig, möjligen beror analys på att han inte vet hur han ska rösta i den frågan är att vi har väntat på att beredningen inom ska bli färdig. nöjde vi oss med ett särskilt yttrande, men efter att ha sett att ingenting har hänt och efter att ha lyssnat till ganska nedslående svar i kammaren, där han säger att ärendet bereds men att han inte kan göra några utfästelser om när något ska komma fram, tycker vi att det är dags för att sätta ned foten i frågan och säga som vi säger i reservationen, nämligen att regeringen bör prioritera en lösning av de aktuella frågorna så att förslag kan läggas fram för senast under kommande . Om det är som säger att vi i denna vilja att utvidga meddelarfriheten får med oss honom och många socialdemokrater till, borde de också vara beredda att putta på regeringen och se till att någonting händer på . Rösta med oss i reservation 1 . 15 () replik: På en punkt kan jag lugna kammaren och förvissa , nämligen att vi skulle aldrig tillstyrka denna reservation såsom den står. Här finns formuleringar som är helt oacceptabla. Till exempel är ni tveksamma till att det behövs skydd för verkliga företagshemligheter. Man kan överväga, skriver ni. Det är helt omöjligt för oss att skriva under på.