prot · GS0919 · 2004-10-22 00:00:00 — Tvärtom, vågar jag påstå. Det är en fråga som vi arbetar mycket intensivt med i alla de sammanhang där det är relevant. Men som jag sade i mitt svar är situationen den att i stället för att positionerna för kvinnorna i det avseendet har flyttats framåt har de faktiskt delvis flyttats bakåt. Den kamp vi för har inte förstärkts, utan den har försvårats. Men det leder naturligtvis till att vi får vara än mer övertygade om betydelsen av denna fråga och intensifiera vår röst i denna fråga i världen. Det här är en fråga som handlar om mänskliga rättigheter. Den finns med i alla de sammanhang där vi diskuterar bistånd och utveckling i de länder som vi samarbetar med. När det gäller projekt av olika slag och olika aktiviteter som bedrivs är ju ett av de länder som ofta stöder internationella organisationer och frivilligorganisationer som är aktiva inom olika områden, även naturligtvis inom detta område. Men när det gäller mycket konkreta åtgärder som har att göra även med andra rättssystem, till exempel den internationella havsrätten och varje lands rätt att bestämma över vem som får komma in på territorialvatten, är det lite svårare för att ställa sig bakom sådant som innebär brott mot gällande rätt. 13 (): Det är glädjande att utrikesministern vill fortsätta kampen för kvinnors rätt till fri abort i världen och också utöka den. Men då måste man också ta en del beslut konkret. Först och främst hoppas jag att Socialdemokraterna genom denna utredning ska se till att utländska kvinnor får chans att komma hit och köpa fria aborter. Det vore annars hyckleri att, som utrikesministern säger, är för att fri abort ska vara en mänsklig rättighet när utländska kvinnor inte får chans att köpa detta enklare ingrepp på svenska sjukhus. Jag vidhåller också att borde blir mer kontroversiellt. Det handlar om att via biståndspengar stötta organisationer som Women on waves och deras abortskepp. Så länge man är på internationellt vatten begår man inget internationellt brott. skulle inte stödja någon brottslig verksamhet genom att stödja organisationen. Däremot skulle visa att vi vågar ta striden. Sist men inte minst önskar jag att utrikesministern förhoppningsvis har tagit och fortsätter att ta dialogen med världens mäktigaste män i denna fråga. På samma sätt som vi diskuterar dödsstraffet med president och talar om hur mycket vi avskyr det i , ska vi också ta upp kvinnors rätt till fri abort också med muslimskt prästerskap, med påven och med andra. Här måste vi ha en väldigt stark röst eftersom det är få länder som kan tala så tydligt som kan. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2004/05:47 om kärnvapenutveckling 14 Utrikesminister (): har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att undanröja det iranska kärnvapenhotet. Regeringen ser allvarligt på risken att är på väg att skaffa kapacitet att tillverka kärnvapen. En sådan utveckling skulle sannolikt förvärra en redan instabil situation i regionen. Om skulle visa att det går att uppnå kärnvapenkapacitet genom verksamhet som beskrivs som ett civilt kärnenergiprogram så försvagas icke-spridningsfördraget NPT och hela icke-spridningsregimen. kärntekniska program är föremål för en utredning av det internationella atomenergiorganet . Ett flertal rapporter har lämnats med kritik mot för bland annat ofullständiga deklarationer och bristande öppenhet. har dock inte kunnat ge något definitivt svar på frågan om huruvida brutit mot sina åtaganden under NPT. inspektörer kan rapportera om vad iranierna faktiskt gör, men det är svårt att, i det här skedet, bevisa att syftet är militärt eller, som hävdar, civilt. undersökning fortsätter, och efter det att undertecknade ett så kallat tilläggsavtal har organisationens möjligheter till inspektioner förbättrats. kommer på nytt att behandla frågan vid sitt nästa möte. är medlem av . Det är alltså utomordentligt viktigt för regeringen att inte blir en kärnvapenstat. Detta framför vi i bilaterala kontakter med iranska företrädare och i de internationella forum där frågan diskuteras. är aktivt i frågan inom EU, där vi deltar i och stöder de diplomatiska ansträngningar som pågår för att förhindra kärnvapenspridning och för att hitta en lösning som innebär att avstår från den kärntekniska verksamhet som givit upphov till omvärldens oro. antog en resolution i vilken uppmanas att fortsätta samarbeta och visa öppenhet så att ska kunna besvara de frågor som ännu är utestående. Resolutionen understryker också att som en förtroendeskapande åtgärd bör suspendera all anrikning av uran. och EU står bakom denna resolution. Om det visar sig att har brutit mot sina förpliktelser på området och om ingen förhandlingslösning kan uppnås kan det inte uteslutas att överlämnar frågan till . I så fall skulle detta kunna innebära ett ökat tryck från det internationella samfundet på . 15 (): Först vill jag tacka utrikesministern för hennes svar. Men det innehåller inte vad jag hade förväntat mig. I stället präglas svaret av en påtaglig försiktighet och en tydlig ovilja att se sanningen i vitögat. är redan är på god väg att bli en kärnvapenstat. Låt oss vara överens om detta. Bevisligen har inga avsikter att avvika från detta mål. Som styrelsemedlem i har ett stort inflytande. Men framför allt har då ett utomordentligt stort ansvar att verkligen agera. Frågan är vad gör mer än att bara vänta och se. annonserade att man framgångsrikt har testat en uppgraderad version av medeldistansmissilen , nu med en räckvidd . Det betyder att snart med kärnladdningar på dessa missiler kan skjuta så långt som till sydöstra delar. Uppgraderingen av 3 är ett typiskt iranskt sätt att kringgå sina löften. avbröt nämligen sina missilprojekt med och för att tillmötesgå krav. Uppgraderingen av blev ett framgångsrikt sätt att kringgå avtalet med . rapporterades det att återupptagit . Det är ett känt faktum att det här är en missil som kommer att kunna nå det vill säga inte långt från . På detta sätt agerar den islamska republiken med sin kärnvapenutveckling ett ständigt manipulerande med både och . Löpande kommer uppgifter om nya installationer fram som undviker att rapportera. upphörde först med anrikningen av uran men återupptog den sedan. För att undgå upptäckt har tagit bort övervakningsmekanismer i vissa installationer. säger i sin senaste rapport att detta omöjliggör övervakningen och möjligheten att utvärdera hur långt egentligen har kommit med sin kärnvapenutveckling. Frågan är också hur många installationer man ännu inte känner till och hur långt kärnvapenutvecklingen har kommit i dessa? Och som om detta inte vore nog: Dessutom finansierar, inhyser och stöder denna islamistiska republik internationella terrororganisationer och förser dem med vapen som är fallet med Hizbollah. Just Hizbollah har använt resurserna till att bland annat bomba det judiska centret i i . Det är inte heller någon hemlighet att säkerhetstjänst har mördat dissidenter till regimen på tyskt territorium. Mot bakgrund av bland annat allt detta frågar jag: Tycker utrikesministern verkligen att är en stat man kan lita på? Varför kan utrikesministern inte i stället tydligt säga att ståndpunkt är att kärnvapenprogram skyndsamt ska upp i när problemet är ett uppenbart hot mot internationell fred och säkerhet? 16 Utrikesminister (): Det är verkligen inte rätt att säga att väntar och ser på när det gäller att håller på att bli en kärnvapenstat. Det är tvärtom så, som jag tror att jag ändå försökte göra tydligt i mitt svar, att är mycket aktivt i frågan om att förhindra att blir en kärnvapenstat. Vi är aktiva både bilateralt i förhållande till och, naturligtvis, framför allt genom det internationella samarbetet. Framför allt gäller det uppgift att ta reda på hur långt det program har kommit som eventuellt finns i och att då också ha möjlighet att vidta åtgärder för att stoppa det. När det gäller detta med att det finns missiler i landet så är det inga kärnvapen. Vi kan inte hindra dem från att ha missiler, utan det är kärnvapenfrågan huruvida det finns ett program för att ta fram kärnvapen som är det som oroar hela världssamfundet och som det pågår ett aktivt arbete om. är inte en stat som vi vill se får kärnvapen. Det är därför som det här aktiva arbetet pågår. Om vi inte får det resultat vi förväntar oss kommer troligtvis frågan upp i . Allt detta framgår av mitt svar, så jag är lite förvånad över det som här säger. 17 (): De bevis som framkommit av från är bland annat att man funnit spår av 54-procentigt anrikat uran 235. Det är uppenbarligen inte bara rester från importerade komponenter, som hävdar. inspektörer ifrågasätter också starkt förklaring även i detta avseende. Hade enbart varit intresserat av civil kärnkraft skulle man ha nöjt sig med att anrika uranet till . I svenska kärnkraftverk, till exempel i Forsmark som jag kommer från, används 3-procentigt anrikat uran. Dessutom har EU erbjudit civil kärnkraft i utbyte mot att den pågående anrikningsprocessen avbryts. Men detta erbjudande har redan tackat nej till trots att det officiellt presenteras i först . Det är förvånande att utrikesministern fäster en sådan tilltro till en förhandlingslösning med en stat som , i synnerhet när det handlar om en så allvarlig fråga som den om en diktaturs uppenbara utveckling av kärnvapen. är ingen vanlig stat som , eller . Det är en islamistisk regim vi här har att göra med. Det är en regim som hotar sina grannländer ett av dessa med utplåning, och som dessutom hotar . Uttalanden från regimens representanter i detta avseende har jag citerat i min interpellation. Är det då inte dags att som styrelseledamot i och som ett EU-land lyfter huvudet ur sanden och inser att inte är intresserat av civil kärnkraft? vill ha friheten att utveckla kärnvapen. Är det då inte nödvändigt att kräver att frågan skyndsamt tas upp i just som ett hot mot internationell fred och säkerhet? Jag skulle vilja höra utrikesministern utan omskrivningar säga detta klart och tydligt. inspektioner av har bara givit nya bevis för att utvecklar kärnvapen. Ändå säger utrikesministern bara att det inte kan uteslutas att frågan hänförs till . Jag undrar faktiskt om det är så att utrikesministern avviker från den annars hållfasta svenska linjen att ska hantera frågor som rör hot mot internationell fred och säkerhet. Är det månne en liten svängning här i den svenska utrikespolitiken? 18 Utrikesminister (): Det finns ett internationellt regelverk som tillämpas i det här fallet. går vidare med sitt arbete just på grund av att man har funnit spår av anrikat uran. Man har erbjudit civilt anrikat uran, och förhandlingar pågår om det. Det internationella regelverket ger möjlighet att driva den här frågan vidare. Vi stöder det, som alltid har gjort. Vi har varit med och tagit fram detta internationella regelverk. Vi är med nu och driver detta ärende i den här frågan, och vi kommer att följa frågan tills vi får en situation där vi kan vara nöjda och säkra på att inte har kärnvapen. 19 (): Det går inte att bortse från att är en islamistisk republik som avskyr västvärlden och allt vad den står för. Aktivt stöder denna regim på olika sätt islamistiska terrororganisationer, möjligen även delar av . hotar sina grannländer och rekryterar unga män och kvinnor för martyroperationer utomlands. Denna regim har framgångsrikt också testat missiler som kan nå . Mitt uppe i allt detta har försökt skapa sig en fullständig bild av kärnvapenprogram utan att lyckas. säger självt att man vill bli en supermakt. Tar utrikesministern alls hänsyn till dessa faktorer när hon utvärderar förhandlingsresultat vad gäller denna regim? Jag vill veta vad gör för att stoppa när det gäller att skaffa sig kärnvapen alltså mer än att bara allvarligt se på situationen. Det enda jag tycker mig kunna utläsa av utrikesministerns svar är att hon hoppas på det bästa och överlåter resten åt andra. Då utgår jag också från att inte fördömer någon av dem som ligger högst upp på hatlista om de handgripligen skulle stoppa när det gäller att bli en kärnvapenstat. Jag utgår också från att då i stället skulle tacka länder för hjälpen. 20 Utrikesminister (): deltar aktivt i världssamfundets intensiva arbete med att förhindra att får kärnvapen. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2004/05:49 om svenska medborgare och agerande 21 Utrikesminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta i följande frågor: 1.Utrikesdepartementets insatser för att bistå svenska medborgare med utländsk bakgrund som råkat illa ut utomlands; 2.Framtagande av en handbok med tydliga rutiner och strategier för agerande när övergrepp begås mot svenska medborgare utomlands; och 3. Förändringar i så att den fria rörligheten i praktiken även omfattar de EU-medborgare som ursprungligen flytt till ett EU-land. Enligt lagen om konsulärt bistånd omfattar konsulärt bistånd i första hand svenska medborgare som är bosatta i samt flyktingar och statslösa som är bosatta i . Om särskilda skäl föreligger kan också sådant bistånd lämnas till utomlands bosatta svenska medborgare och i bosatta utländska medborgare. Alla personer som omfattas av lagen ska självfallet behandlas lika. Lagen innehåller bestämmelser om konsulärt bistånd till nödställda, frihetsberövade och brottsoffer. Vid sidan av det bistånd som följer av lagen bedriver utrikesförvaltningen ett omfattande allmänt konsulärt bistånd. Det kan röra sig om kontakter med andra regeringar och lokala myndigheter, olika former av hjälp till självhjälp och så vidare. Jag kan försäkra att utrikesförvaltningen i varje enskilt fall vidtar alla de åtgärder och ger den assistans till nödställda som är möjlig. Sekretesshänsyn gör emellertid att inte alla åtgärder som vidtas kan offentliggöras. Påståendet att insatser för svenska medborgare med utländsk bakgrund verkar vara av mindre omfattning saknar grund. Beträffande frågan om att ta fram en handbok vill jag understryka att hanteringen av konsulära ärenden regleras i lag och förordning och att har handböcker som kontinuerligt ses över. har också även fokuserat på utbildning och möjligheten att med hjälp av ett globalt onlinedatorstöd få en ännu effektivare handläggning av den viktiga frågan att bistå resenärer från som råkar i trångmål utomlands. När det gäller den fria rörligheten inom EU är enligt varje person som är medborgare i en medlemsstat också unionsmedborgare och har som sådan rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. Denna rätt åsidosätter inte medlemsstaternas ansvar att samarbeta för att bekämpa brottslighet. Ett led i detta rättsliga samarbete är att kunna överlämna eller utlämna misstänkt brottsling för lagföring i andra länder. Det ska i detta sammanhang poängteras att alla medlemsstater i EU har tillträtt och konvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. Det rättsliga samarbetet ska naturligtvis ske i enlighet med dessa konventioner. Detta innebär bland annat att ingen får överlämnas till ett land om det finns grundad anledning att tro att han eller hon där skulle vara i fara att utsättas för tortyr eller inte var skyddad mot att sändas vidare till ett land där han eller hon skulle vara i en sådan fara. 22 (): Låt mig inledningsvis tacka utrikesministern för svaret. Egentligen faller den här debatten itu, i två delar. Den ena handlar om och om ger samma stöd för samtliga svenska medborgare som hamnar i problem utomlands. Den andra frågan, som också är central och aktuell är: Hur ser det ut för människor som har flytt till eller till andra EU-länder vad gäller deras möjligheter att utnyttja den fria rörligheten inom unionen? I den första delen kan man i utrikesministerns svar läsa följande: Alla personer som omfattas av lagen ska självfallet behandlas lika. Utrikesministerns svar visar också att utrikesministerns bedömning verkar vara att så är fallet. Det där är faktiskt jag ber om ursäkt, utrikesministern smått löjeväckande. Låt oss se hur man behandlar fallen och . Det är två olika fall. misstänks för dråpförsök på en semesterresa i . verkar som oberoende journalist i . Låt oss jämföra regeringens insatser, dem som är kända, för dessa. För del dröjde det innan tog upp det med sin grekiska kollega på ett ministerrådsmöte i . Enligt den information som jag har fått av människor som har försökt hjälpa honom hade det , ungefär efter fängslandet, hänt en enda sak. Det var att hade skickat en not till den eritreanska regeringen där man beklagade frihetsberövandet. Vad gäller fortsatte och de andra ministrarnas kontakter. Det var en omfattande brevväxling för stöd av , omfattande informella samtal och även telefonsamtal där man bland annat ifrågasatte rättssäkerheten i grekiska fängelser. Vad gäller tog det innan den svenska utrikesministern över huvud taget försökte träffa sin kollega, i alla fall enligt vad dagens utrikesminister säger i detta sammanhang. uppgav att utrikesministern hade försökt få ett samtal med sin eritreanska kollega. Det är klart att det är en tydlig skillnad mellan agerandena i de här två fallen. Sedan kan man alltid försöka komma undan med att säga att en del av de åtgärder som vi vidtar är sekretessbelagda och så vidare. Men det var inte särskilt sekretessbelagt att ville ha kvällstidningsrubriker. Det är lite grann det detta handlar om. Det är det som gör det här så beklagligt. De fall som uppmärksammas starkt i medierna får också en stark insats från den . Men för dröjde den väldigt . Den andra frågan utgår från fallet Hemo Amedsson han är tyvärr inte ensam. Han är en svensk kurd som flydde till som enda överlevande i en massaker av den turkiska regimen och som togs i ett EU-land därför att han bröt mot visumbestämmelserna, och han hotades med utvisning till . Det där har väckt stor oro bland många människor som lever i . Människor, framför allt många kurder, som har flytt till känner ungefär så här när jag pratar med dem: Vågar jag resa i i ett läge där det finns en risk att jag utvisas eller avvisas till det land jag ursprungligen har flytt ifrån? Utrikesministern har svarat så här på en enkel fråga : Det ankommer på estniska domstolar och myndigheter att självständigt agera i utlänningsärenden. Det är alldeles riktigt. Vad jag försöker efterlysa är att borde agera för att se till att människor inte ska kunna utvisas, när de rör sig fritt inom EU, till det land de ursprungligen har flytt ifrån. Uppenbarligen delar utrikesministern inte den viljan. Jag delar utrikesministerns engagemang för att bekämpa brott, men här handlar det om att se till att människor som har fått en i inte ska kunna utvisas till det land som de ursprungligen flydde ifrån. Utrikesministerns svar leder till två följdfrågor. Den första är: Är utrikesministern nöjd med utrikesförvaltningens och regeringens agerande i fallet ? Det är det svaret ger sken av. Den andra frågan är: Ser utrikesministern inte ett problem för till exempel en svensk kurd som lever i att kunna röra sig fritt när han eller hon ser att risken finns att bli utvisad till det land han eller hon ursprungligen flydde ifrån? 23 (): har lyft fram som exempel en fängslad journalist från . Jag vill ta upp ett annat exempel. Det gäller en annan svensk, som inte kommer ut från det landet, och det är Kifleyesus Equbacristos. Han är , han är från . Han åkte ned till för att besöka familjen , . Han blev fängslad där. I början anklagades han för mord som han hade frikänts från i . Sedan ändrades anklagelsen till stiftande till mord, sedan till dråp och därefter förordnades förlikning med den dödades familj. Efter UD:s ingripande blev Kifleyesus frisläppt mot borgen . Inom en månad skulle anklagelserna mot honom läggas ned, och han skulle få utreseförbudet hävt och komma hem till . Men bestäms ett nytt datum för förhandling i domstolen, och varje gång måste förhandlingarna uppskjutas eftersom en av de tre nödvändiga domarna inte infinner sig. Tydligen vill domarna bli mutade och bli garanterade att ingen ifrågasätter deras agerande. Det här är ett annat exempel där jag gärna skulle vilja få belyst hur agerar i fortsättningen. 24 Utrikesminister (): Det finns naturligtvis oerhört stora skillnader mellan alla de enskilda konsulära ärenden som passerar genom UD. Men skillnaderna beror inte på att UD skulle vara mer intresserat av att hjälpa till i ett fall och mindre intresserat i fråga om ett annat fall. Naturligtvis behandlar UD alla ärenden utifrån deras förutsättningar, och vi gör allt vad vi kan för att hjälpa de människor som hamnat i svåra situationer. En del ärenden är mer lätta att hjälpa till med, medan andra är mycket svåra. När det gäller vill jag inte här och gå in i det ärendet. Det har diskuterats i kammaren, och jag har redovisat de olika åtgärder som vidtagits. kanske kan informera sig även om de andra kontakter jag haft. Jag har till exempel tidigare träffat utrikesminister. Det var en av de första åtgärder jag vidtog som utrikesminister. I mitt tidigare svar i berörde jag den senaste händelsen där. När det gäller frågan om utvisning av personer från EU-land är det en del av det europeiska samarbetet som sorterar under . Jag uppmanar därför att ta upp och diskutera den frågan med justitieministern. Man kan säkert utveckla även det samarbetet och det regelverk som finns där. tar upp ett annat eritreanskt fall, som jag inte har kunnat förbereda. Jag vet inte exakt hur situationen är i det ärendet, och måste tyvärr be att få återkomma om det. 25 (): Jag ber om ursäkt att jag uttryckte mig lite förhastat och lite fel i mitt första inlägg. Det jag ville säga var att , det vill säga efter att fängslades tidsaspekten stämmer alltså tog utrikesministern upp frågan på EU-nivå. är det bra att kunna erkänna sina fel. Här slant jag i hastigheten. Men att man nu i efterhand i behandlingen av inte ens kan säga att utrikesministern, och regeringen borde ha gjort mer tycker jag är lite pinsamt i ett läge när ingenting av det jag säger motsägs. Det och den gjorde var att skicka en not till den eritreanska regeringen och där beklaga att en svensk medborgare, som verkat som journalist i , olagligt hade frihetsberövats och fått sina mänskliga rättigheter kränkta. Det var vad som gjordes . Det tog innan frågan togs upp på ministernivå. Min enda tolkning av svar är tyvärr att hon tycker att frågan skötts rätt, att den skötts enligt regelboken och att det är ungefär så mycket vi ska bry oss om en svensk medborgare som fängslas och får sina mänskliga rättigheter kränkta i ett läge då han befinner sig långt borta, i det här fallet i . Det bekymrar mig mycket, för då kommer naturligtvis morgondagens fall att behandlas på samma sätt som fallet . Jag hoppas innerligt att så inte sker. Sedan måste vi försöka beskriva samma verklighet. säger att samtliga fall behandlas utifrån samma principer. Jag tror väldigt få tycker att detta stämmer. tog jag två extrema exempel, nämligen och , men det kan inte vara samma principer som ligger bakom när man efter det att häktats i skickar justitieministern dit för att ta upp frågan med sin ministerkollega. Det dröjer när det gäller . För mig är det obegripligt att samma principer skulle leda till den typen av helt olika åtgärder. Men där kanske utrikesministern har större visdom, som jag inte riktigt klarar av att begripa. För mig är det uppenbart att man hjälpt alldeles för lite. Sedan vill utrikesministern inte ytterligare diskutera frågan om Hemo Amedsson. Det är lite synd eftersom utrikesministern tidigare kommenterat rättsläget i fråga om Hemo Amedsson. I ett svar på en skriftlig fråga sägs beträffande Hemo Amedsson: Det ankommer på estniska domstolar och myndigheter att självständigt agera i utlämningsärendet. Det är alldeles riktigt enligt dagens regelverk.