prot · GR0989 · 2004-03-26 00:00:00 — Vad vi kan se är att alltfler människor med utländsk bakgrund får jobb mycket snabbare än svenskar. Vi ser hur det vänder väldigt mycket. Jag antar att det lite grann stämmer överens med hela situationen i . Men man måste också se på förutsättningarna. tog emot över 100 000 människor som kom från Bosnien. Den borgerliga regeringen införde ett antal så kallade amnestier och bestämde över att 84 000 människor skulle tas emot i . Det var när företag lades ned och vi hade 500-procentig ränta, etcetera. Självklart hade dessa människor svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Man måste se på förutsättningarna. ser vi hur det vänder. Man måste också se på: Vad är det vi menar med integration? En del brukar titta på och säger att är så vansinnigt bra på att integrera människor. Det innebär att människor kommer in och arbetar för kanske ingen lön över huvud taget. Det finns inget arbetarskydd och över huvud taget ingenting. De arbetar svart, och så vidare. Här har vi en politik där vi säger att människor som fått uppehållstillstånd i ska ha samma rättigheter och skyldigheter som människor som lever i . Det är en oerhört viktig grundläggande förutsättning. Jag menar att vi har väldigt mycket att göra i integrationspolitiken. Det är helt klart. Men den är inte totalt misslyckad. Det är den definitivt inte i , och det är den inte heller i . Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2003/04:348 om utsatta invandrarbarn 25 Statsrådet (): har frågat mig på vilket sätt jag kommer att stärka utsatta invandrarbarns ställning. Det fall som Roslund refererar till handläggs av berörda myndigheter. Jag kan därför inte närmare kommentera det utan håller mig till de allmänna och principiella frågeställningar som fallet aktualiserar. Till en början vill jag redogöra för ansvarsfördelningen mellan kommunerna och i dessa frågor. Kommunerna är ansvariga för barnens situation och för att de inte far illa. Någon skillnad görs inte på svenska och utländska barn. har enligt lagen om mottagande av asylsökande med flera, LMA, ett ansvar för de asylsökandes bistånd, driften av förläggningar och för viss sysselsättning enligt lagen. Därutöver är verket självfallet ansvarigt för beslut om uppehållstillstånd, och det gäller för alla utlänningar. Enligt uppgift från är förekomsten av så kallade inplanterade barn störst i gruppen anknytningssökande en grupp som direkt bosätter sig i kommunerna. I det här sammanhanget vill jag ta upp problemet med att många asylsökande saknar identitetshandlingar. ställs inför betydande svårigheter i detta utredningsarbete. Det är i många fall mycket svårt att med dagens metoder avgöra ett släktskap. Det är naturligtvis inte tillfredsställande att beslut om uppehållstillstånd måste fattas på grunder som inte överensstämmer med de verkliga förhållandena. Även kommunerna behöver känna till de korrekta förhållandena för att kunna bedöma huruvida stödåtgärder ska sättas in och vilka de ska vara. I de fall det redan från början framgår att barn utan legala vårdnadshavare, så kallade ensamkommande barn, rest in i tillsammans med några släktingar blir barnen ofta placerade hos släktingarna. har särskilda riktlinjer för dessa barn som bland annat inkluderar en skyldighet att anmäla barnet till socialnämnden i kommunen så att nämnden i sin tur ska kunna utreda barnets förhållanden och besluta om dess placering. Ska emellertid barnen med falska föräldrar effektivt kunna spåras behövs dock bättre undersökningsmetoder vid ankomsten. I delbetänkande Vår anhöriginvandring (SOU 2002:13) finns förslag om DNA-tester vid anhöriginvandring. Dessa DNA-tester skulle också kunna användas för att spåra dessa barn. Förslaget bereds inom . 26 (): Tack för svaret, fru ministern. Det är inte en särskilt välskriven interpellation. Jag hade bråttom när jag skrev den. Framför allt var jag oerhört upprörd. Jag var upprörd över hur man hanterade fenomenet med falska föräldrar. Jag tar upp ett exempel här. Men jag har förstått efterhand att det är ett mycket välkänt fenomen. I talar man om att det kan röra sig om 100 barn. Det skulle alltså vara tusentals barn runtom i . Det måste vara välkänt även för regeringen eftersom man sätter sig och kikar på det och försöker utarbeta ett förslag om DNA-test. Jag förstår att statsrådet inte kan kommentera det enskilda ärende som jag tar upp här. Jag kan i varje fall få lov att belysa vad det är fråga om. Det är fråga om barn som rycks upp från sin hemmiljö. De fråntas identitet, ålder, namn, familj, syskon och allt. I det aktuella fallet kom de så kallade föräldrarna från . Men det visade sig att barnen är från . Det är mindre än mellan några av syskonen, men ingen har reagerat. En grabb som uppges vara har en kraftig begynnande skäggväxt, och ingen reagerar. Jag menar att redan vid ankomsten borde tusen varningsklockor har ringt hos myndigheterna, men så icke. går de här barnen tysta och tiger. De vågar inte tala. De har fått höra om alla gräsligheter man ska göra med deras mamma hemma i om de yppar någonting om sin situation. Så går åren. Först när situationen har blivit fullständigt ohållbar med kraftig fysisk misshandel och barnen tvångsomhändertas kommer det till politikernas kännedom. Då görs en polisanmälan. Men den görs inte av myndigheterna utan av en enskild politiker. Alla skyller på alla. Socialen säger: Det är skolan som ska se sådana här saker. Skolan säger: Det är socialen som bör ha kontroll på detta. Polisen säger: Vi kan ingenting göra, fallet är preskriberat. säger: Vi tittar inte på familjebilden. Det enda vi har att ta ställning till är asylfrågan. Alla vet att familjen ljuger, men ingen gör någonting. Barnen är de som får betala priset. säger man att man ska titta över möjligheten med DNA-test, och det är väl bra. Det måste i så fall gälla retroaktivt. Det finns massor av barn runtom i som har fråntagits allt och hela sin identitet. Jag menar, fru minister, att det inte räcker. Vi måste föra in en stor portion sunt förnuft hos . Jag tycker att vi på detta område bryter mot . 27 Statsrådet (): Jag utgår från att har ett helt program av åtgärder att presentera för mig eftersom det är en sådan oerhörd upprördhet kring detta problem. Det är helt klart att detta är ett välkänt problem. Det kommer människor till . De kanske inte är släkt, men uppger sig vara det. En person kan också ha fått uppehållstillstånd i , och sedan söker familjen på anknytning. Då är det svårt att avgöra om det finns verkliga släktförhållanden eller inte. Grunden till dessa problem är just det som jag har nämnt tidigare, nämligen att många som kommer till inte har några identitetshandlingar. Vi måste få strukturella åtgärder på det här området och vi måste vidta åtgärder generellt sett när det gäller identitetslösheten inom asylprocessen. Jag menar också att man bör titta på möjligheten att använda DNA-test. Det ska naturligtvis vara ett erbjudande till den familj som till exempel söker på anknytning, där det kanske är svårt att fastställa släktskapet. Då kan man alltså erbjuda den familjen att göra ett DNA-test och på så sätt kunna styrka identiteten för sina barn. Men detta är ingen lätt fråga. Den måste beredas, och man måste titta på många olika delar i den. Det gäller bland annat hur pass tillförlitliga DNA-testen är och om man faktiskt får fram den information som man behöver. Men det är helt klart att detta skulle kunna vara ytterligare en möjlighet för att utreda identiteten. Det ligger förslag på bord om att ge större möjligheter att sätta press på människor att ta fram sina identitetshandlingar. Det är ett förslag som behandlas i . Det är oerhört viktigt för att verkligen få ordning och reda inom asylsystemet. Jag utgår som sagt ifrån att har en rad olika åtgärder som man kan vidta på området. Jag är mycket intresserad av att höra om dem. 28 (): Det är inte min uppgift att komma med lösningar, migrationsministern. Jag har inte alls de resurser som ministern har till sitt förfogande. Jag pekar på ett problem som är välkänt för regeringen och som har varit det , och jag frågar vad ni har gjort åt det. Identitetslösheten är inget nytt att människor kommer hit utan handlingar. Jag frågar även där: Vad har man gjort åt detta? Här är det uppenbart att familjebilden inte stämmer. Det behövs inga DNA-tester för att slå fast att här är det felaktigheter i hanteringen. En tioåring har inte skägg, och mig veterligen är det biologiskt omöjligt att få barn . Sunt förnuft säger att någonting är galet här. Men säger: Vi har icke till uppgift att titta på familjebilden; vi har bara att bedöma asylfrågan. svarar här att det fall som Roslund relaterar till handläggs av berörda myndigheter och att hon därför inte kan kommentera det. Nej, det är ju det de inte gör, fru minister! Myndigheterna hanterar inte det här över huvud taget. Det händer ingenting. Ingen människa tar tag i frågan när det gäller den familjen. Hon säger vidare att det inte är tillfredsställande att beslut om uppehållstillstånd måste fattas på grunder som inte överensstämmer med de verkliga förhållandena. Då frågar jag mig: Varför reagerar man då inte när det är uppenbart felaktigt och när det är uppenbart att familjen ljuger? Man reagerar inte, utan man fattar beslut på felaktiga grunder. Jag vidhåller detta att DNA-tester är nog så bra, men sunt förnuft hos är ännu viktigare. 29 Statsrådet (): Jag tycker att den här interpellationsdebatten är ett stort kraftfullt slag i luften från sida. Du pekar på ett problem. Javisst det är ett problem. Regeringen har redovisat det problemet åtskilliga gånger. Regeringen har också, som jag nämnde tidigare, en rad lösningar på problemen. Jag tror inte att de kommer att lösa allt, men vi har ett antal förslag som ligger på bord och som kan titta närmare på. Där försöker vi göra någonting åt identitetslösheten, för den är ett problem som vi har pekat på . Jag noterar att det inte finns några lösningar från . Självfallet kan man förvänta sig att det kunde finnas ytterligare någon idé om något annat än något allmänt sunt förnuft som det ska lagstiftas om. Det borde finnas någon idé om hur man ska kunna gå vidare i detta. Naturligtvis finns det en rad olika dilemman i ärendena som man måste ta hänsyn till. Det kanske faktiskt är så att de som kommer har förlorat sina handlingar. Man måste ta hänsyn till en rad olika omständigheter. Man kan inte bara gå på någon sorts känsla. är en statlig myndighet som måste följa lagar och förordningar. Där kan man inte bara gå på någon allmän känsla, utan man måste se till att värna rättssäkerheten för dem som kommer. Men uppenbarligen ska vi göra någonting åt problemen, och jag är fortfarande intresserad av om det finns någonting som har något program eller någon idé som man skulle kunna gå vidare med för att komma till rätta med identitetslösheten bland asylsökande. 30 (): Jag skrev inte interpellationen för att försöka knipa några politiska poäng. Inte heller skrev jag den för att försöka klämma åt ministern. Jag skrev den därför att jag kände en uppriktig oro och upprördhet över hur nonchalant våra myndigheter agerar. Jag menar att bristen på samarbete på detta område, som tyvärr på så många andra områden, är total. Vi behöver inte en massa nya lagar och en massa nya åtgärder. De finns redan! Möjligheterna att agera finns redan om myndigheterna följer det som de ska göra. Men här har vi ett flagrant exempel på hur myndigheterna ser mellan fingrarna och inte gör det de ska. Skolan ska slå larm. Socialen ska slå larm. Polisen ska utreda. Jag menar att borde ha reagerat lite kraftfullare. Ministern behöver inte efterlysa några förslag till åtgärder från min sida. Möjligheterna och verktygen finns där. Men här, som så ofta annars, används de inte. När de inte används och jag ser hur illa det har gått så har jag inget annat att göra än att vända mig till den högst ansvariga, och i detta fall är det migrationsministern. Jag menar att när det gäller barn, fru minister, så kan absolut ingen två sina händer. 31 Statsrådet (): Jag upplever precis samma oro som på det här området. Det gäller den allmänna identitetslösheten bland dem som kommer, som naturligtvis i förlängningen äventyrar asylrätten. Vi ska ha en öppen dörr för människor som söker asyl, men vi måste också kunna ställa krav på att människor medverkar till att fastställa sin identitet. När det gäller det här med barnen är det ett särskilt problem. Man skulle kunna säga att de barn som kommer hit tillsammans med föräldrar som inte är deras egna ändå får det bättre i , men jag tror inte att det är så enkelt. De här barnen mår naturligtvis oerhört dåligt i . De råkar också väldigt illa ut eftersom de är så utsatta i och med att de inte har sina föräldrar här. Detta är ett problem, och vi måste definitivt försöka hitta olika möjligheter att lösa det. Vi måste ge tillräckliga instrument jag håller inte med om att det redan finns det för att hantera problemen riktigt. Återigen vill jag säga att det ligger en proposition på bord som handlar om identitetslöshet. Den ger någon del, ett instrument, för att åtminstone kunna göra en åtskillnad mellan dem som medverkar till att fastställa sin identitet och dem som inte gör det. Jag är helt medveten om att detta inte löser alla problem, men det ger ändå ytterligare ett instrument. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2003/04:351 om Electroluxkoncernens planer på att flytta produktion utomlands 32 Näringsminister (): har frågat mig om det finns någon grund för ryktet att Electroluxkoncernen är delaktig i motköpsavtalet i samband med JAS-affären med ungerska staten, och i så fall vilken roll jag har i det sammanhanget. frågar också vilka åtgärder jag tänker vidta för att göra det svårare att lägga ned lönsamma fabriksanläggningar i . Låt mig först säga att jag tycker det är bra att engagerar sig i frågan. Jag är mycket bekymrad över att överväger att lägga ned dammsugarfabriken i . Jag hoppas verkligen att företaget kommer fram till beslutet att produktionen blir kvar. En nedläggning skulle vara ett mycket hårt slag för de anställda, för och för regionen i övrigt. Jag förutsätter att i så fall tar ett mycket stort ansvar vid omställningen för de arbetstagare som berörs. Jag utgår också från att tar sitt ansvar gentemot regionen som skulle förlora sin största privata arbetsgivare. Arbetsmarknadsminister har redan träffat företagsledningen, facken och kommunen, och vi följer nära ärendets fortsatta utveckling. När det gäller frågan om ryktet om Electroluxkoncernens överväganden kring en flytt från och motköpsavtalet med är den information jag fått från att det är den globala konkurrensen och prispressen på dammsugarmarknaden som tvingar fram en minskning av kostnaderna. hänvisar till att bolaget har tillräcklig produktionskapacitet vid den befintliga anläggningen i och att en flytt av all produktion till denna anläggning skulle leda till väsentliga besparingar. Det är inte möjligt för mig att fullt ut svara på fråga, eftersom motköpsavtalet helt och hållet är en fråga mellan och den ungerska staten. fråga om åtgärder för att förhindra nedläggningar av verksamhet är ett diskussionsämne som då och då återkommer. gjorde , tillsammans med , en analys av svensk lagstiftning i jämförelse med regelverken i ett antal andra europeiska länder. Deras analys visar att det i flera länder är jämförelsevis svårare att lägga ned och flytta verksamhet men att det sammantaget ändå finns skäl att bibehålla den ordning vi har i . Här är också min linje tydlig. Att införa striktare regler skulle få negativa effekter när det gäller möjligheter att attrahera nya investeringar och etablering av ny verksamhet i vårt land. Sådana förändringar skulle inte gagna jobben och tillväxten utan verka konserverande och undergräva den svenska konkurrenskraften. har en tradition av att inte försöka hålla tillbaka utvecklingen och skydda verksamhet som är konkurrenskraftig. Det har gjort att vi har en av världens modernaste industrier, att vi ligger i fronten inom nya affärsområden och att vi har en, i jämförelse med andra länder, låg arbetslöshet. Jag menar att det är här den stora skiljelinjen i svensk näringspolitik går. Anledningen till att vi klarat av att vara flexibla och ställa om till modern produktion är att vi har ett välfärdssamhälle som satsar på alla medborgares utveckling och utbildning. Vi erbjuder omskolning och vidareutbildning till dem som har oturen att drabbas av arbetslöshet. Därför har vi en kunnig och kompetent arbetskraft som snabbt kan ta till sig ny kunskap och teknik. Det är därför internationella bedömare rankar som ett av de bästa länderna i världen att investera i och att vi ser ett stort inflöde av utländska företag till . Därför är jag inte lockad av modellen att med lagar försöka låsa in företag och hålla tillbaka nya satsningar i . Jag vill i stället även i fortsättningen satsa på utbildning, kompetensutveckling och att erbjuda företag de bästa möjliga förutsättningarna för sin verksamhet. 33 (): Tack så mycket för svaret från näringsministern. Interpellationen innehåller ju två delfrågor. Den första handlar om detta med ryktet om att Västerviksfabriken skulle ingå i någon sorts motköpsavtal vid JAS-affären med . Den andra handlar om hur vi ska hantera en situation där lönsamma svenska företag, trots lönsamheten, lägger ned och flyttar till andra länder. Jag förstår vad näringsministern säger som svar på den första frågan. är det något oroande att näringsministern inte kan avfärda det här ryktet rakt av. har naturligtvis intresse av att sälja JAS-plan, men det är mycket olyckligt om det sker på bekostnad av lönsamma industrianläggningar. Jag är lite rädd för att ministerns svar på den här punkten inte riktigt tar död på ryktena. Risken är väl tvärtom stor att misstankarna förstärks någonstans. Det hade varit mycket bättre om näringsministern hade sagt att det inte finns några sådana motköpsavtal i det här fallet. Den andra frågan handlar om hur vi ska göra när fabriker som , , och i nu senast läggs ned trots god lönsamhet i flera fall. Den metod som vi i har använt för att hantera sådana här nedläggningar genom a-kassa, arbetsmarknadsåtgärder och utbildningar har varit mycket mer rationell än de system som man har i andra länder där man bara betalar ut ett antal årslöner till de anställda. Dels har vår industri kunnat utvecklas mycket bättre, dels har vi fått förändringar på arbetsmarknaden som har varit till fördel på lång sikt. Men blir det mer och mer uppenbart att när en svensk industri eller en svensk fabrik står mot en fabrik i en del andra länder i blir det billigast att lägga ned den svenska. Då har vi hamnat i ett läge där fördelarna med vår rationella hantering har svårt att konkurrera med hur man agerar i andra länder. Det är naturligtvis inte bra. Men om man nu inte vill ha hårdare eller striktare åtgärder för att hindra nedläggning av lönsamma företag skulle man kanske kunna tänka sig att första tjing, åtminstone i vissa av de här sammanhangen, skulle gå till samhället, kommunen, facket eller andra ägare som vill driva verksamheten vidare. På något sätt skulle man kunna ge dem möjlighet att fortsätta produktionen. Men även det är ju svårt. Det har vi sett framför allt i där man verkligen försökte. Ägaren har sagt att ingen annan får producera någonting där heller. Jag tror att vi måste hitta något som stoppar den allt snabbare utvecklingen där lönsamma svenska industrier lämnar . 34 (): Jag vill ta tillfället i akt och ge några personliga synpunkter på hela den här situationen. Jag är från . För mig har varit ett begrepp under hela min levnad och funnits där . Det har förts en diskussion om kommunens och kommuninvånarnas beroende av en stor industri. har varit mycket större i än vad man är , och då menar jag räknat i antalet anställda. Det här beroendet har vi också sett som en fördel. Vi har sett som en garant genom att man har tillverkat en produkt som har varit efterfrågad och genom att man har motsvarat alla de krav som de anställda rimligen kan ställa. Då menar jag att man har uppfyllt de ekonomiska mål som företagsledningen har satt upp. Man har också verkställt de rationaliseringar som har varit nödvändiga för att man skulle kunna konkurrera med fabriker i andra länder. För inte alltför länge sedan hade ett antal dammsugarfabriker i , framför allt i . Västerviksfabriken har lyckats konkurrera med fabriker i alla andra länder, vilket sedan har gjort att man har lagt all tidigare produktion i i . Vi har att konkurrera med länder som har helt andra förutsättningar, inte minst ekonomiskt. Den oro som jag tidigare nämnde har man försökt att kontrollera genom att utverka information om hur det går för företaget, hur det utvecklas och så vidare. Jag var så sent som på ett företagsbesök på , och jag tycker att jag själv har goda kontinuerliga kontakter med företaget och att jag har fått bra information om utvecklingen. Jag har därför inte tyckt att det funnits någon anledning att tro att det här skulle ske. Men när jag för öppnade min dator här i kunde jag ta del av ett besked från om att man övervägde att lägga ned verksamheten, trots att alla mål var nådda. Jag har också fått det beskedet att det som man vill nå är ekonomiska fördelar genom att flytta på olika sätt. Dessa ekonomiska fördelar tar i det här fallet över alla andra aspekter som skulle kunna anföras om att företaget också har annat ansvar än för utdelning till aktieägare. Detta var en situation som för mig var mycket svår att hantera. Jag hoppas naturligtvis precis som ministern att den process som man nu befinner sig i ska innebära att man kommer fram till att man stannar kvar, men vi kan ju ana det värsta. Jag har i min hand en tresidig artikel från lokaltidningen, där man bland annat tar upp den aspekten att företaget flyttar därför att det vill vinna en fördel i samband med andra affärer. Detta förnekas i artikeln, men på slutet sägs det att när all produktion av dammsugare väl har flyttats från , vilket givit vissa fördelar, kommer att tillgodoräkna sig det ekonomiska värdet av flytten. Då anar man ju det värsta. 35 (): Hotet om nedläggning av dammsugartillverkningen i har ju kommit som en fullständig chock för alla i den berörda regionen. Jag har precis samma utgångspunkt som och . Vi är ju alla från den bygden. Electroluxkoncernen har funnits i och har stått för en brukstradition tillsammans med kända bruk som och Ankarsrum. Den har haft sin kärna i , och säger man att man ska lägga ned tillverkningen i . När detta händer blir naturligtvis smällen för desto större, och därför har Electroluxkoncernen ett mycket stort ansvar att ta. Man kan inte bara ta sina pinaler, försvinna och lämna de anställda i sticket. Detta är det ena problemet. Det andra är att som helhet utgör en egen snäv arbetsmarknad, vilket gör svårigheterna väldigt mycket större. Den långa traditionen av företagets närvaro i kommunen gör att nästan alla anställda finns just i den här snäva regionen. Det känns alltså tungt i och i län . hoppas näringsministern att företaget inte lägger ned, och det hoppas vi naturligtvis alla. Verksamheten är ännu inte nedlagd, och det är ju märkligt att man lägger ned en tillverkning som gått med i vinst. Det borde inte vara möjligt att göra det, men vinsten är tydligen ändå inte tillräcklig. Näringsministern hoppas också att företaget ska ta sitt ansvar om en omställning skulle bli nödvändig. Jag delar helt den uppfattningen, och min första fråga till näringsministern är om han och regeringen är beredda att medverka till att sätta ytterligare press på företaget för att få det att inte lägga ned tillverkningen. Det är inte alltid så lätt för facket, för en kommun eller för ett län att agera i ett sådant fall, men om dessa aktörer har regeringen med sig borde det vara lättare att få företaget att förstå att det inte ska lägga ned. De två frågor som ställs i interpellationen är i och för sig något snäva.