prot · GR09117 · 2004-05-18 00:00:00 — I båda dessa sammanhang är Tingsrätt en betydelsefull pusselbit. Enligt en av lagmännen på tingsrätten har man fler antal tvistemål som rör företag och företagsidkare än andra tingsrätter i motsvarande storlek. Denna trend kommer med all sannolikhet att öka eftersom marknaden hårdnar nu när den blir mycket större och fler aktörer konkurrerar. Ur företagens synpunkt i är det en klar fördel att i detta sammanhang ha en tingsrätt på hemmaplan. Tingsrätten har varit en viktig faktor till att det finns bra advokater i regionen. Det är av mycket stor vikt för företagen att regionen även framöver kan locka till sig jurister med hög kompetens inom immaterialrätt och avtalsskrivning. Jurister och advokater ingår naturligt i det så viktiga regionala nätverket. Utan tingsrätt är det stor risk att tillgången på bra jurister som är bosatta i regionen minskar, vilket är till nackdel för det lokala näringslivet. Jag ska inte läsa hela brevet. Men det visar på ett mycket sakligt sätt hur också den juridiska infrastrukturen har betydelse långt utanför justitieministerns primära område. Jag skulle vilja komplettera frågeställning när det gäller vilken ytterligare information som kommer att tas in. Kommer de här breven och allt det här engagemanget från företagarna i Gnosjöbygden att vägas in av justitieministern när han tar ställning i frågan om tingsrätternas vara eller inte vara? 22 Justitieminister (): Eftersom det inte finns tillräckligt underlag och jag inte kan meddela något ställningstagande från regeringen här blir mitt svar något kortfattat. Även om interpellanterna väl känner till det vill jag understryka att det finns vissa principer som följs. Det är att man inte ska ha alltför små tingsrätter men också att man ska undvika att ha alltför stora tingsrätter. Det är därför som det har fattats beslut om . Den var alldeles för stor, ineffektiv och hade för långa handläggningstider. Det är därför som den kommer att delas upp i mindre domstolar. Jag vill också understryka att det inte handlar om några ekonomiska skäl. Även om det skulle finnas några jag är ytterst osäker på det så är omfattningen begränsad. Det handlar ytterst om rättssäkerheten och att få den bästa verksamheten. Det är en väldigt svår fråga, det ska jag säga, för man måste också ta hänsyn utanför rättsväsendet och i vissa fall måste man göra en helhetsbedömning. Domstolar har en viktig funktion för medborgarna i den egna orten. Därmed inte sagt att det är möjligt att ha en domstol på varje ort. Då skulle vi i stället få öka antalet domstolar till flera hundra, om varje ort skulle anse att man behöver en domstol i sin ort. Det är naturligtvis inte heller så att man inte tillhör någon domstol bara för att man inte har den just i sin egen hemort. Även kommer vi att agera på det sättet att varje enskilt förslag ska ha stöd i för att det ska genomföras. Det är en viktig demokratisk princip, och jag är mån om att vi ska fortsätta med den. Avslutningsvis vill jag säga att har i uppdrag att titta på olika lösningar. Det är inte samma sak som att det blir den slutliga ståndpunkten för regeringen och ytterst , som ska ge stöd för den. Det tillkommer flera olika komponenter, bland annat under remissförfarandet men också med den helhetssyn som regeringen och måste ta hänsyn till. 23 (): Det senare var en bra upplysning, att det verkar finnas hopp om att andra aspekter vägs in än de som kommer från . Jag skrev i min interpellation inte bara att jag är starkt kritisk till utredarens förslag utan också att jag var kritisk till utredningen som sådan. I direktiven står klart och tydligt att utredningar det är fler än den som berör inte ska bedrivas utifrån ett alltför snävt perspektiv. Det regionala perspektivet kan också motivera att man överväger inrättandet av domkretsar över en länsgräns. Det finns med där. Det kändes hoppfullt. Vi som är verksamma i länet visste att det samarbete som fanns mellan och tingsrätter är ett fungerande samarbete. Då förväntar man sig en seriös genomlysning av de problem och möjligheter som finns vid dessa tingsrätter och det samarbete som de har inlett för att stärka rättstryggheten för medborgarna. Enligt min mening har detta inte skett. Några av remissinstanserna pekar också på den frågan. Utredaren har i princip endast pekat på några nackdelar med en sammanslagning och alltså haft en otroligt negativ inställning redan från början och har, enligt min mening, vägrat att se de möjligheter ett utvecklat samarbete kan innebära för alla de människor som bor i västra delen av och södra delen av . Det tycker jag är oerhört tråkigt. Det är också frustrerande att en så stor och snabb förändring av en statlig verksamhet, som förslaget innebär, grundas på en ganska ytlig analys av de verksamheter som den berör. Det har också fått sitt uttryck i att utredaren har träffat de båda tingsrätterna endast och haft samtal med dem i . Han har endast bemödat sig med att träffa i . ligger ju i , så det är ett långt avstånd till . Med i har han endast haft ett kortare telefonsamtal under utredningens gång. är ändå den myndighet i länet som står för den samlade statliga synen på all verksamhet i länet. När det gäller remissyttranden är det ännu värre. När remisstiden hade gått ut ringde jag personligen till , för jag ville ta del av remissvaren, naturligtvis. När jag frågade efter remissvaret från i fick jag svaret att man inte hade yttrat sig. Då blev jag självklart förvånad och ringde till och pratade med registratorn. Jag fick då konstaterat att utredningsförslaget inte hade gått på remiss till i . Då fick jag sätta i gång att riva och rota i både och . Efter lite dividerande lyckades jag utverka att i fick en förlängd remisstid och därmed möjlighet att yttra sig. Det här förfarandet visar på hur dålig utredningen är. Hela förfarandet visar på en likgiltighet inför den befintliga verksamheten och hur mycket den betyder för den här delen av vårt län och även för södra delen av . Jag hoppas att ministern tar till sig den här kritiken, den här informationen och den uppfattning som finns i länet att är värd att få leva vidare eller åtminstone låter utredningsförslaget vila och i stället väljer att göra en fördjupad analys av situationen. 24 (): Det har varit flera debatter här i kammaren om tingsrättsnedläggningar. Jag tror att representanter från nästan samtliga politiska partier har engagerat sig. Det måste vara ett uttryck för den oro som många känner inför nedläggningen av tingsrätterna, centraliseringen till ett fåtal platser. Detta hotar rättssäkerhet och grundtrygghet i landet. För oss i är medborgarperspektivet avgörande. Därför anser vi att tingsrätternas lokala förankring har stor betydelse. Ett decentraliserat rättsväsende måste ge kortare handläggningstider. Närhet och tillgänglighet är viktiga begrepp. Jag antar att ministern tar intryck av de många debatterna i ämnet och tar till sig de skrivelser och uppvaktningar som har förekommit och som säkert kommer också i fortsättningen. I så fall borde det finnas goda förutsättningar för att det sunda förnuftet kommer att stoppa denna som jag ser det onödiga centraliseringsiver. 25 (): Jag är ledsen att jag överskred min tid, men det måste vara statsrådets engagerade svar som fick mig att förledas att tala så . Låt mig inte ta upp den geografiska aspekten även om den finns med också. har ju tidigare pratat om resvägar och så vidare. Jag vill koncentrera mig på vad olika domstolar kan göra. Jag tror för min del att vi skulle kunna tänka oss en högre specialisering på en del områden. Brottsverksamheten måste man hantera i alla domstolar. Däremot kan man alltid diskutera kompetensen när det gäller tvistemål. Där behöver vi en ökad kompetens, inte minst för att inte få så många överklaganden till hovrätterna. Det kan handla om brott inom familjerättens område och om sexualbrott. De är visserligen brott, men en speciell form av brott. Jag tänker också på att om vi skulle komma ifrån den nuvarande asylprocessen och i stället få ett domstolsliknande förfarande kunde man tänka sig en form av specialistdomstolar, kanske i , och eller var de nu skulle finnas, där man prövade den typen av ärenden för att inte belasta de största domstolarna med dem. Då skulle man även ge en stimulans till advokatkåren att gå på den linjen. Jag tror också att man skulle kunna ta bort de partssammansatta domstolarna och Arbetsdomstolen och överföra de ärendena till tingsrätterna. Det skulle öka rättssäkerheten och man fick bättre kvalitet i domskäl. Det är mycket angeläget att vi får en likformighet på det här området över hela landet. 26 (): Justitieministern får gärna svara lite mer utförligt när det gäller det brev som jag relaterade till. Där vänder man sig till justitieministern, men brevet är också ställt till justitieutskottet för kännedom och handlar om hur näringslivet ser på utvecklingen av tingsrätterna. Detta är ju inte en del av utredningen, och därför kunde ministern kanske kommentera det ytterligare lite grann. vill ministern ju inte föregripa genom att nu göra ett ställningstagande. Jag skulle också vilja veta lite mer exakt vilken tidsplan som gäller. I sådana här viktiga frågor förekommer naturligtvis olika uppfattningar om vad som gäller. Det skulle vara praktiskt och bra att få ett klarläggande i den frågan. Under den förra interpellationsdebatten som vi hade ställde jag en fråga. Jag har stor förståelse för att justitieministern inte hade möjlighet att svara på just den frågan eftersom så mycket var i luften inom det här området. Men i någon form är vi nu inne i en EU-valrörelse. Vi har snart val till , och man har framfört argumentet att detta är något som EU kräver, det vill säga att EU inte kan acceptera att vi har tingsrätter av den storlek som finns i och . Det är mycket viktigt att få frågan utredd så att den inte blir en del av EU-valrörelsen. Det tror jag nämligen vore direkt felaktigt. Därför vore det bra om justitieministern kunde vara tydlig också på den punkten. Jag lyssnade med stort intresse på de tidigare interpellationsdebatterna . Jag är tjänstledig kriminalvårdare och har kunnat följa rättsväsendets olika delar från en helt annan position. Redan innan jag kom in i hade jag uppfattningen att alltför mycket hanteras i någon form av stuprörsorganisation, vilket gör det svårt att som vanlig medborgare och lokalpolitiker följa med i vad som händer i de olika delarna av rättsväsendet. Här behövs en samsyn då det ibland är svårt att veta var drivkraften för förändringar finns. Jag känner att det mindre är fråga om politisk drivkraft; i stället finns drivkraften på något högre tjänstemannaplan. Det känns naturligtvis inte tillfredsställande. Skulle justitieministern kunna tänka sig ett alternativ som innebär att man tillsätter en lokal grupp där och olika intressenter kan få bidra med sina perspektiv och därmed ge uttryck för hur de skulle kunna bidra till att utveckla tingsrätterna i och ? 27 Justitieminister (): Detta tar alltså enbart sikte på att få en så bra verksamhet som möjligt. Jag är fullt medveten om att det är viktigt att också ha en lokal förankring, men det gäller att hitta det slutliga förslaget, som sedan kommer att presenteras för . Naturligtvis tar regeringen, och därigenom också , hänsyn till alla omständigheter som finns. Det brev som nämnts här, och som beskriver att flera företag engagerat sig, har naturligtvis också sitt värde självklart är det så. Detta gäller även alla andra synpunkter, liksom den debatt vi har och mycket annat. Men slutligen måste det ändå fattas ett beslut, och än är vi inte där. Vi kan inte heller ännu ge någon säker tidsplan. Man ska vara försiktig med att göra det om man inte är till säker, och det är jag alltså inte . Därför kan jag inte ge fler besked än de jag nu gett. 28 (): Debatten blir lite knepig när vi läst utredningen och alla remissvaren och ministern har svårt att yttra sig innan det slutgiltiga förslaget kommit till regeringen. Jag har med den här interpellationen velat visa mitt missnöje med det utredningsförslag som tagit fram. Jag har velat visa mitt missnöje både med själva utredningen och med dess slutsatser. På mig verkar det som om de analyser som gjorts är ganska ytliga. Tyvärr måste jag säga att jag tycker att förfarandet i utredningen och remissbehandlingen är väldigt amatörmässigt. Självklart hoppas jag och jag har väl egentligen ingen anledning att tro någonting annat att ministern synar allt detta mycket noggrant innan regeringen fattar sitt beslut. Jag har också velat visa på det, som jag tycker, orimliga sättet att se på en statlig verksamhet som isolerad från annan statlig verksamhet i samband med att man gör sådana här omstruktureringar. Jag har velat visa hur viktigt jag anser det vara att man har ett helhetsperspektiv på den här typen av frågor. En liten tingsrätt spelar stor roll för en ort som lilla . Avståndet mellan och är mycket kortare än avståndet mellan och . Och detta spelar faktiskt roll. Man kan fråga sig varför avståndet mellan den stora orten och den lilla orten alltid är längre än avståndet mellan den lilla orten och den stora orten. Alltid är det så i utredningar! Varför ska det alltid vara så? Och vad leder den ökade centraliseringen till? Är det en utveckling som vi vill ha? Vill vi samla all verksamhet i länens residensstäder? Är de driftfördelar som vi med detta uppnår värda priset att alla andra orter och kommuner befolkningsmässigt minskar, att kvalificerade yrken försvinner och att skattebasen blir mindre? Jag har mina svar klara, och jag hoppas att regeringen i sin klokhet, i budgetpropositionen eller när beslutet nu kommer, lämnar ett svar som överensstämmer med min uppfattning. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2003/04:458 om AMS och utländska akademiker 29 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att, i samarbete med AMS, ta initiativ till satsningar på kompletterande högskoleutbildning för akademiker med utländsk bakgrund. Jag är helt ense med om att kompletterande utbildning för personer med utländsk högskoleutbildning är angelägen. Arbetslösheten för personer födda utomlands är oacceptabelt hög. Det är viktigt att ta till vara dessa personers kompetens i arbetslivet. AMS har haft regeringens uppdrag att anordna kompletterande utbildningar för personer med utländsk högskoleutbildning. Detta projekt förefaller ha haft den inriktning som efterfrågar. AMS skriver i slutrapporten att regeringens uppdrag har drivit på utvecklingen både inom verket och hos utbildningsanordnare. Sammanlagt har nästan 3 400 personer deltagit i olika utbildningar. Resultaten är i linje med regeringens mål för arbetsmarknadsutbildningen. efter avslutad utbildning hade arbete. AMS bedömer att det även efter projekttidens slut kommer att finnas starka arbetsmarknadspolitiska motiv för AMS till fortsatta insatser för arbetssökande med utländsk högskoleutbildning inom bristyrken. Även detta är i linje med regeringens mål. I budgetpropositionen anges att andelen utrikes födda med högskoleutbildning, som arbetar inom sitt kompetensområde, ska öka. Jag vill i detta sammanhang också påminna om den försöksverksamhet med bristyrkesutbildning inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen som pågår för personer som redan har en anställning. I denna försöksverksamhet som pågår ska personer med utländsk högskoleexamen, som inte arbetar i utbildningsyrket, vara en prioriterad grupp. Behovet av kompletterande utbildning för personer med utländsk högskoleutbildning har uppmärksammats också inom utbildningspolitiken. Jag vet att här i kammaren hade en diskussion med utbildningsminister om den så kallade aspirantutbildningen för invandrare med utländsk högskoleutbildning som, på uppdrag av regeringen, under 20022004 bedrivs vid och . Regeringen har också anvisat särskilda medel till för anordnande av en kompletterande utbildning för utländska veterinärer. Sammanfattningsvis, fru talman, menar jag att förutsättningarna är goda för att personer med utländsk högskoleutbildning, som har behov av kompletterande högskoleutbildning, ska kunna få sina behov tillgodosedda. De arbetsmarknadspolitiska programmen har utökats med 15 000 platser . Volymerna ska höjas även 2005. Regeringen återkommer i budgetpropositionen med en bedömning av hur omfattande den höjningen ska vara. Den öppna arbetslösheten ska pressas tillbaka mot . Sysselsättningsmålet ligger fast. För utrikesfödda är regeringens mål att sysselsättningsgraden ska öka och successivt närma sig 80-procentsmålet . Regeringen har även genomfört vissa temporära regeländringar som gör det möjligt för arbetsförmedlingen att försöksvis vidga målgruppen för arbetsmarknadsutbildning. AMS har som ansvarig myndighet givit uttryck för att fortsatta satsningar kommer att ske. Några särskilda initiativ från min sida bedömer jag därför inte som nödvändiga. 30 (): Det förekommer en intressant effekt av våra upprepade dialoger. Jag har en känsla av att vi lever på två olika planeter. Enligt arbetslivsministern är allt bra med de utlandsfödda akademikerna och deras chanser har ökat avsevärt. Jag ska återge vad som står i en mycket känd offentlig rapport, Integrationsrapport , men jag skulle också kunna citera den . Det är rapporter som egentligen borde ha som rubrik Segregationsrapporter. De är alltid mycket mörka, och de visar på ständiga försämringar för invandrarbefolkningen. Här och där finns en liten ljusglimt, men absolut inte när det gäller de utländska akademikerna. På s. 100 i Integrationsrapport står det att 30 000 felsysselsatta eller icke-sysselsatta utrikesfödda akademiker befinner sig i landet 30 000! Om man nu tar det som står i AMS dokumentation för en säker siffra har kanske 3 000 fått en förbättrad yrkesposition . Det betyder att vi behöver så där innan frågan löses. Det finns också andra mycket dystra slutsatser i de analyser som vetenskapsmännen har gjort angående den invandrade befolkningen och de som har en hög utbildning bland dem. Det är alltså mycket långa perioder som akademiker födda utanför och med examina från andra länder måste kämpa för att närma sig yrket. Har råd med detta? Det kostar inte bara i diskvalifikationseffekt. När en människa som har höga kunskaper inte får använda sig av sina kunskaper, förlorar människan långsamt delar av sin kvalifikation. Men det är också så att de här människorna som skulle kunna jobba, och som då skulle betala skatt, skulle tillföra en del kunskaper som kanske inte finns här. Jag har ett sådant exempel som jag ofta brukar ta upp, en läkare från , utbildad i före detta . Man försökte på arbetsförmedlingen tvinga henne att stanna kvar i en sjukvårdsbiträdessituation, för det var mycket bättre för arbetsförmedlingen då personen inte längre fanns bland de arbetslösa. Statistiken var fin. Men den personen gör ett fantastiskt jobb på frivillig basis genom att informera somalier om hiv/aids och om sexualhälsa. Varför använder man sig inte av denna persons vilja att bidra till förbättringar i hälsoläget hos invandrarbefolkningen? 31 Statsrådet (): Nej, , jag säger inte att allt är bra. Det var inte det jag sade. Jag redovisade vad regeringen gör och att jag i anledning av den här interpellationen inte avser att vidta några ytterligare åtgärder . Det betyder inte att jag tycker att det är bra som vi har det. Det betyder inte att vi inte ska öka resurserna när vi kan. är det i det här livet en gång för alla så att behoven tenderar att överstiga de medel som vi har till förfogande, särskilt när vi har fallande sysselsättning och lågkonjunktur. Jag avser att komma tillbaka i budgetpropositionen när det gäller programvolymer . Den inriktning som vi har när det gäller arbetsmarknadspolitiken, som jag nu diskuterar i anledning av interpellationen, är att ge utrymme för kompletterande utbildning inom högskolan som gör det möjligt att under två terminer på heltid komplettera sin akademiska utbildning med de kunskaper man behöver. Vi har infört visserligen i begränsad omfattning, men dock en möjlighet för redan anställda som inte arbetar inom sitt kompetensområde att med bristyrkesutbildning få en möjlighet att läsa upp sig, förbättra sina möjligheter att söka och få jobb inom sitt yrkesområde. Det finns också, vilket egentligen kommer före, en möjlighet genom särskilda regler för personer med utländsk bakgrund att gå grundskole- och gymnasiekurser för att komplettera och därmed ha möjlighet att ta sig in i högre utbildning. Vi har, som jag sade, nu satsat ytterligare 15 000 platser i arbetsmarknadspolitiken. Det gör att vi nu har en volym på ungefär 100 000 som dessutom kommer att utvidgas . Sammanfattningsvis: Jag är inte nöjd. Jag känner oro för att det går långsamt med sysselsättningsökningen för utlandsfödda. Jag känner därför ett behov av att intensifiera satsningarna på de grupperna prioriteringen måste vi göra tillsammans med allting annat, som vi alltid måste göra så att de kan stå väl rustade för att ta arbete när konjunkturen vänder och vi därmed får upp sysselsättningen också för personer födda utomlands. Det är den grupp som vi har de svagaste resultaten för; det medger jag gärna. ligger bra till jämfört med andra länder när det gäller total sysselsättning, för ungdomar och för äldre, men vi behöver bli bättre när det gäller utlandsfödda. Vi har ingen anledning att inte satsa på personer med akademisk utbildning så att de verkligen får använda den resurs som de besitter och kan bidra med den i det arbete som behöver utföras i det här landet. 32 (): Tack, arbetslivsministern! I min interpellation lyfter jag fram också mycket konkreta aspekter. Det finns akademiker från andra länder som har passerat 50. De har inte rätt till studiestödsmedel enligt regelsystemet. Varför släppa fram dem med AMS hjälp, med utbildningsbidrag eller aktivitetsstöd eller vad det nu är för något, en termin eller två terminer och lämna dem mitt i vägen? De kanske bara behöver några månader till. Man kan inte ha så oerhört stela bestämmelser när det gäller en befolkning som är så otroligt varierad. Vissa är mycket duktiga på vissa områden men saknar vissa kunskaper. Vissa är bra på data men inte på engelska. Om man gör modeller för utbildning som är oerhört stela och om också pengarna delas ut på ett så otroligt stelbent sätt riskerar man just detta som jag har sett i och i : Folk påbörjar en kompletterande utbildning med stöd från arbetsförmedlingen och lämnas mitt i utbildningen, vind för våg. De har ingenting att leva på. De kan inte ta studiestödsmedel, för de är för gamla. Men en person, en akademiker, som börjar jobba och tjäna pengar i början på 50-årsåldern kan fortfarande producera väldigt mycket bra för under . Gäller det läkare är det mellan 50 och 70. Den personen skulle i sig vara en vinst för om hon eller han fick genomföra sin utbildning. Det här upprepas på olika ställen. Det finns olika bestämmelser i olika delar av landet. Vissa arbetsförmedlingar och vissa länsarbetsnämnder accepterar tre terminer. Vissa accepterar bara två terminer, och vissa vill ha bara en termin. Det kan absolut inte fungera på det här sättet. Människorna är olika. De har gått genom olika svårigheter. Vissa är mycket skuldbelagda därför att de behövde ta utrustningslån när de började leva i . Vissa kommuner lägger ansvaret för vidareutbildning på individen, och då måste människan ha pengar och ta lån för att komplettera till exempel studierna i svenska. Därför kan de inte längre skuldsätta sig. Vi måste komma ihåg att de här människorna redan har en utbildning. Vi kräver inte att svenska studenter som har avslutat sina utbildningar ska göra om dem. Men det kräver vi av många akademiker från andra länder. Då måste vi också skapa praktiska förutsättningar för att detta ska bli möjligt. 33 Statsrådet (): Jag menar nog att vi i allt väsentligt har de praktiska förutsättningar som de här personerna behöver. Jag är naturligtvis medveten om och det är också att om vi ska ha något slags generella regelverk, vilket man måste, så hamnar vi i gränsdragningar.