prot · GR09125 · 2004-06-01 00:00:00 — Nästan alla tidskrifter har det ideella syftet, måste man säga. Det finns väl nästan ingen som inte är det. Det skulle i så fall vara en jakttidning av den typ där man säljer vissa produkter. De flesta kulturskrifter är annars ofta av den reflekterande sorten. Jag tror dock att det är väldigt viktigt, när den nya pressutredningen nu ska tillsättas, att man har rätt angreppspunkt. Jag är väldigt skeptiskt till tron att man ska öka distributionen genom olika sorter av förbud. I stället måste man se till att man förbättrar etableringsmöjligheterna och skapar nya vägar, inte minst på distributionsområdet. Jag håller med om den koncentrationstendens som vi har fått. Man kan också säga att Postens taxor, som statsrådet och jag vid ett annat tillfälle har diskuterat, också utgör ett stort problem för en annan sorts tidningar, nämligen endagstidningar, som oftast kommer med posten. Om man bara ser till vilka möjligheter till förbud man har kommer man inte långt. Jag tror också att ett distributionsstöd är något av en förutsättning för att många tidningar ska kunna överleva och, som sade, nå ut till läsarna. Det är ju det yttersta målet. Från liberal utgångspunkt har vi varit väldigt kritiska till allt vad presstöd och så vidare heter, men på en punkt har vi haft en avvikande åsikt, och jag står också mycket starkt för den. På distributionssidan har vi alltid varit för att man ska kunna göra insatser, även inom ramen för det generella presstödet. Det är viktigt att komma ihåg detta därför att det ger en bild av var vi tycker det är viktigt att skapa goda förutsättningar. Slutligen ska jag säga att massmediekoncentrationen får nya former efter hand som utvecklingen går vidare. Jag råkar tillhöra den liberala sfären, och där menar jag att på tidningssidan, inte så mycket på tidskriftssidan, har den liberala tidningssfären tagit ett väldigt ansvar för att inte minst socialdemokratiska röster ska kunna överleva. Jag tillhör själv och . Där har vi flera tidningar med socialdemokratiska röster , , Nya som har överlevt. Vi har också Folket i som har räddats på detta sätt. Det är en viktig sak för den nya pressutredningen att väga in nya ägarformer, som till synes kan var koncentrerade men som i själva verket skapar basen för många åsikter och för bättre reflexion. Det är väldigt viktigt, och det ska vi ha även . 17 Kulturminister (): har alldeles rätt i att distributionsfrågorna är kolossalt viktiga för mångfalden och för försöken att motverka koncentration och likformighet på mediemarknaden. Om den kommande pressutredningen kan jag, även om vi fortfarande bereder frågan i , ändå säga att distributionsfrågorna självfallet kommer att behandlas i denna vad gäller dagspressen. Postens taxor för de postdistribuerade fådagarstidningarna kan möjligen komma att beröras. Framför allt ligger de i en utredning som har tillsatt och som rör Posten och Postens ansvar. På TV-området är det viktigt att vi också kommer att ha en samhällsägd distributionsapparat för television, som alltså inte har något annat än allmänhetens intressen för ögonen, nämligen det digitaliserade marknätet. Det är väldigt viktigt för att vi inte ska hamna i en situation där TV-företag äger både innehållet och distributionskanalerna och därmed kan mota ut konkurrenter ifrån distributionen av television. Så distributionsfrågorna är kärnpunkten för oss. När det gäller kulturtidskrifterna kan jag, som jag sade i mitt svar till , inte säga något om de kommer att finnas med i pressutredningen. Däremot kan jag säga att vi är mitt uppe i en mycket pragmatisk diskussion om hur vi ska underlätta för kulturtidskrifterna att komma ut. Vi inrättade ett nytt distributionsstöd som innebär att biblioteken gratis får prenumerera på fem kulturtidskrifter för att den vägen göra läsare uppmärksamma på att tidskrifterna finns och skapa ett beroende av kulturtidskrifter. Först nu efter börjar det fungera någorlunda. Jag vet att kulturtidskriftsredaktörerna själva tycker att det äntligen börjar ta form det tar tid att etablera nya former. Men det räcker inte med det, och kring detta för vi en diskussion med olika aktörer och självfallet också med kulturtidskrifterna. Även om Interpress- och Presstopbutikerna upplevs som ett hot från kulturtidskrifterna innebär det inte att vi inte anstränger oss för att hitta möjligheter i den förändrade ägarbilden. Sedan kan jag bara hålla med om att det är viktigt med det arbete som bedrivs i EU när det gäller mediekoncentrationsfrågorna, och vi får se hur långt man kommer. Vi vet ju också att detta är en akut fråga i vår nordiska miljö. På befinner man sig i en stor inrikespolitisk diskussion och batalj. Där vill man införa en lagstiftning mot ägarkoncentration på mediemarknaden. Vi fortsätter att bevaka denna fråga. Vi tror inte att den kommer att bli mindre intressant utifrån ett demokrati- och mångfaldsperspektiv, utan vi tror att det kommer att vara en fråga som vinner i angelägenhetsgrad och kraft. Därmed ökar kanske också möjligheterna att få bredare överenskommelser i . 18 (): Jag förstår att minister inte kan utlova vad pressutredningen kommer fram till. Jag har ändå vissa förhoppningar om att detta med distribution av tidskrifter i allmänhet och av kulturtidskrifter i synnerhet kommer att tas upp i den utredningen. Den som vill läsa mer om hur det fungerar sett inifrån kan gå in på Samlingsplats för kulturtidskrifter på Internet och läsa artikeln De olönsamma tidskrifterna. Det är en ganska lång artikel som redovisar utvecklingen. Det blir ett alltmer mindre varierat utbud av kulturtidskrifter och mer blandning av tobak, korvköpande och kommersiella tidskrifter. Jag vet inte om jag tycker att den utvecklingen är en så lyckad kombination. I artikeln sägs det att Pressbyrån har ett slutet kassasystem som inte tar in någon annan distribution än den som går via Tidsam och Interpress. Med de nya avtalen blir avgifterna mycket högre och man kräver att tidskrifterna ska uppnå en större försäljning. I förlängningen kommer detta att slå ut många kulturtidskrifter. En tanke som slog mig då var: Skulle man kunna tänka sig ett system som motsvarar det som finns inom public service eller must carry-begreppet? Att ta in fler tidskrifter innebär ju ingen större kostnad. Skulle man kunna ha något slags hängavtal här? Jag kan förstå att vi inte kan inte säga: Ni får inte köpa det ena eller andra företaget och på det viset få större inflytande. Men ska man kunna utestänga vissa tidskrifter bara för att de är för små? Eller skulle man kunna tänka sig någon typ av hängavtal som innebär ett tvång att distribuera? I så fall skulle man kunna ha ett ersättningssystem om det kan hävdas att det uppstår några merkostnader för att det ställs upp några ytterligare kulturtidskrifter i hyllan. Det här är den stora och viktiga frågan. Det finns redan nu många tidskrifter i , och det är i grunden bra. Men hur ska vi då agera så att inte enbart kommersiella intressen får styra? genom är ytterligare ett parti som värnar om dessa intressen. Kan vi hitta ett system som garanterar mångfald på kulturtidskriftsområdet? Alla tycks ju vara överens om att kulturtidskrifterna har en stor betydelse för demokratin och yttrandefriheten. Alla nöjer sig inte med att läsa de stora drakarna, vare sig det gäller dagspress eller tidskrifter. som kanske ges ut i tusen exemplar kan inte betala de avgifter som krävs. Man inte bara hävda att det finns en liten butik i som säljer sådana tidskrifter. Men alla bor inte i , och många har specialintressen. Det måste finnas någon möjlighet på nätet eller på annat sätt att få tag på de tidskrifter som efterfrågas. Då är min fråga: Kan en form av must carry vara en möjlighet på tidskriftsområdet? 19 Kulturminister (): Must carry-begreppet kan inte användas direkt på kulturtidskriftsområdet. Men om vi hade fått ett så brett stöd i att vi hade kunnat lägga fram vår modifierade, genomarbetade version av förslag, då hade kulturtidskrifterna omfattats av konkurrenslagstiftningen i så måtto att man i förhållande till dem inte hade kunnat utnyttja eller missbruka en dominerande ställning och på det sättet utestänga dem. Om vi hade fått en så bred majoritet i hade vi haft något av det som efterlyser. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2003/04:483 om förslag om nytt protektionistiskt snabbspår 20 Utrikesminister (): har frågat statsministern vad han avser att göra för att i förhandlingen om det nya fullfölja motståndet mot ett nytt protektionistiskt snabbspår. Interpellationen har överlämnats till mig. Med protektionistiskt snabbspår avser den begränsning av parlamentets medverkan i lagstiftningen om den gemensamma handelspolitiken som det liggande förslaget till nytt fördrag innebär. Parlamentet ska enligt den aktuella artikeln III-217 medverka i lagstiftningen om ramverket för handelspolitikens tillämpning, alltså de allmänna reglerna för hur besluten ska fattas. frågar om en sådan ordning verkar för eller emot frihandel. Det finns inget entydigt svar. Det är viktigt att vi kan motverka försök att genom så kallat snabbspår öppna en bakdörr för krafter som vill verka i en protektionistisk riktning. Jag anser ändå att det nu liggande förslaget, som tydligt anger att parlamentet bara medverkar vid antagandet av rambesluten, är bättre än det ursprungliga konventsförslaget som kunde tolkas som att parlamentet även skulle vara medbeslutande i de enskilda ärendena. Det liggande förslaget är mer i linje med den generella ordningen att den verkställande makten beslutar i enskilda ärenden i enlighet med gällande lag. Regeringen är helt enig med om frihandelns betydelse. Vi arbetar aktivt inom den gemensamma handelspolitiken för en ökad frihandel och är särskilt verksamma för att begränsa de handelspolitiska skyddsåtgärderna. En viktig förutsättning för att driva en aktiv frihandelslinje är att vi genom har en egen kapacitet att analysera dessa frågor. Det är också en styrka att vi har stöd i för vår linje. 21 (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Först vill jag ta upp en formfråga. Utrikesministern redovisade ett svar, men det var helt annorlunda än det svar som statsminister gav mig . Han höll då med mig om att vi skulle motverka ett snabbspår i det nya konventsförslaget. Han sade: Vi tycker inte om det. Vi tycker inte att det ska vara något som vinner regeringskonferensens gillande. redovisade utrikesministern ett annat svar. Det må så vara att man ändrar sin hållning, men det är väldigt konstigt. Det är inte bra. Jag tycker att det är oacceptabelt att regeringen inte har kommit tillbaka till och redovisat att man har intagit en annan position än den som statsministern redovisade . Detta är en viktig formfråga. Om regeringen redovisar en position i och sedan ändrar den positionen bör man ju nämna det i . Det bör alltså inte komma upp på det här sättet genom en interpellation. Det är delvis detta som är bakgrunden till min interpellation. Jag tyckte att det blev mer och mer oklart vad regeringen egentligen tyckte i den här frågan. Min andra punkt är själva innehållet i det svar som utrikesminister ger. Utrikesministerns iakttagelse är att här har vi att göra med två typer av handelspolitiska situationer. Den ena gäller internationella förhandlingar. Den andra är, och det är det som vi här diskuterar, det som utrikesministern kallar enskilda ärenden. Jag skulle vilja invända mot den beskrivningen. Det är riktigt i så måtto att antidumpningsåtgärderna, de akuta åtgärderna, kommer upp genom att det är enskilda företag som framställer klagomål till kommissionen och som kommissionen sedan tar upp. Men det blir ju generella åtgärder mot ett visst land och inom en viss varugrupp. Det börjar som enskilda ärenden, men det slutar med generella åtgärder från kommissionens sida. Det är därför som jag menar att inte enbart av det skälet ska avvisas som en part i det här. Jag tror inte att kan avvisas på den grunden. Jag menar att bör vara med av två skäl. Det ena är att vi har kunnat konstatera att kommissionen är väldigt mycket producenternas intresseorganisation. Det är som när jordbruksbyråkratin i alltid ställde upp på jordbrukets sida och delar av den svenska förvaltningen skyddade stålindustrin och varvsindustrin. Vi ser dessvärre samma sak i EU , att byråkratin är ett ombud för starka producentintressen inom EU. Därför är ett sätt att minska och ineffektivisera denna byråkratiska kraft som kommissionen i det här hänseendet innebär att förlänga själva processen genom att dra in . Det som är min poäng, och det tror jag i och för sig att utrikesministern har begripit, är att man gör delaktigt, och därmed fördröjer man själva processen. Därmed blir det mer oattraktivt för de här producenterna att använda sig av det här försöket. Jag återkommer i nästa inlägg med några avslutande synpunkter. 22 Utrikesminister (): Jag tror att det sker en sammanblandning här av flera olika frågor som har varit aktuella. För att reda ut det vill jag erinra om att fanns dels ett förslag till artikel om handelspolitiken i det nya fördraget, som jag har kommenterat i mitt svar, dels ett förslag från kommissionen om att ändra de förordningar som reglerar ordningen för beslut om att införa antidumpnings- och utjämningstullar. Vi anser att förslaget i fördragsartikeln innebär en rimlig ordning. Antidumpnings- och utjämningstullar beslutades förut med enkel majoritet av medlemsstaterna. Kommissionen ville ändra det till en ordning där kommissionsförslag om sådana tullar skulle anses antagna av rådet om inte en enkel majoritet av medlemsstaterna motsätter sig dem. Den här ordningen antogs tyvärr mot röst. Vi anser att den underlättar skyddsåtgärder, och man kan om man vill kalla det ett snabbspår. Det är en sammanblandning av de här två olika åtgärderna som jag tror har skapat den här lilla osäkerheten om var vi står. Men när det gäller fördraget och hur lösningen är gjord där tror vi att det här är en rimlig ordning, även om jag har förståelse för synpunkt att genom att parlamentet också skulle ta ställning till varje enskild fråga skulle det bli en utdragen process. Det kanske är bra om man ogillar det förslag som kommissionen har lagt fram. Men jag tycker inte att vi ska använda oss av parlamentet i ett sådant syfte, utan det viktiga är att de regler som vi föreslår i fördraget, och som ska gälla beslutsordningen i , ska vara principiellt acceptabla generellt sett. Vi kan inte ha en utgångspunkt i en viss typ av ärenden därför att vi ogillar, i många fall, kommissionens ageranden. Det är inte rätt sätt att utgå från våra ställningstaganden när det gäller fördragsförslagen. 23 (): börjar den här fördragsdiskussionen att gå mot sitt slut. Jag ska snarare bygga på argumentation och inte repetera det hela. Om det nu är så att har inställningen att man inte ska använda som en bromsmekanism utan ha en mer principiell hållning, är mitt svar på det att då måste och regeringen bli mycket mer aktiva för att ändra kommissionens rutiner, organisation och kanske också personbesättning vad beträffar de här frågorna. Som det nu är, och det bekräftas av marsbeslutet, är hela inriktningen av kommissionens arbete att stödja producentintresset. Jag skulle välkomna att regeringen tog initiativ i det här skedet, när det blir en ny kommission, ett nytt fördrag och en ny författning. Över huvud taget kan man säga att det närmaste halvåret är ett formativt skede i många hänseenden, och kanske även på detta område. Därför skulle jag välkomna att regeringen tog initiativ för att kommissionen får en sådan organisation, en sådan sammansättning och sådana rutiner att det i praktiken blir svårare att acceptera och genomföra protektionistiska beslut av den här karaktären. 24 Utrikesminister (): Jag förstår vad är ute efter, och det är precis det som har försökt att göra i varje situation där vi haft en möjlighet att hävda vår principiella ståndpunkt, och vi har naturligtvis försökt att påverka andra länder. Deras ståndpunkter är viktiga i det här sammanhanget. Det är självklart att det här kommer att vara en av de frågor som statsministern tar med sig i diskussionerna om kommissionens sammansättning, men i vilken utsträckning därvidlag kan påverka kommissionens sammansättning låter jag verkligen vara osagt. Men vi har naturligtvis som en uppgift att i varje situation försöka att på något vis få ett bättre utgångsläge för att hävda frihandel och de ståndpunkter vi har, och kan vara övertygad om att det gör vi. Jag har inget emot konkreta förslag från om vad vi ytterligare skulle kunna göra i det avseendet. 25 (): Det finns en känd biluthyrare som säger: Try ! Det är väl en uppmaning som jag får skicka vidare till utrikesministern, särskilt som marsbeslutet gick åt fel håll. Det har ju inte gått väg beträffande den här typen av handelspolitiska åtgärder. Jag syftade inte på att ni skulle påverka kommissionens sammansättning, utan jag syftade mer allmänt på att det nu är ett mer formativt skede i många hänseenden. Och det blir sannolikt en ny kommissionär för de här frågorna. Vi vet inte vem det blir, men bör kunna bearbeta den personen särskilt och kanske kunna påverka, som sagt var, hur utfallet av kommissionens arbete blir. 26 Utrikesminister (): kanske har en viss förståelse för statsministerns ovilja att ha väldigt klara ståndpunkter när det gäller kommissionär. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2003/04:505 om Patent- och registreringsverkets nuvarande bolagsavdelning 27 Näringsminister (): Per har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att undvika att patentsökande drabbas av svaga ekonomi. Regeringen föreslog i en proposition till att skulle delas. Efter beslut av kommer PRV:s nuvarande bolagsavdelning i att bli en egen myndighet . Arbetet med att inrätta den nya myndigheten, , pågår just . I och med uppdelningen av PRV:s tillgångar och skulder har det kommit fram att bolagsavdelningen inom PRV dras med ett underskott på ca medan övriga PRV har ett överskott. Det här innebär att om man delar efter verksamhetsområden skulle starta sin verksamhet med ett betydande negativt kapital. Jag tycker precis som Per att det är viktigt att ge en bra start. Det är en anledning till att frågan om hur tillgångarna och skulderna ska fördelas nu diskuteras inom . Vi överväger olika alternativ. Ett är att ackumulerade vinstmedel överförs från PRV till för att ge verket ett bättre utgångsläge. Bedömningen är att en lösning går att nå utan att företagen ska drabbas av avgiftshöjningar vare sig hos eller hos . Patentverksamheten har visat goda resultat . Min bedömning är mot den bakgrunden att även det nya PRV bör ha goda förutsättningar att utveckla verksamheten på det sätt som regeringen och gett uttryck för i sin proposition respektive sitt beslut. Jag vill också passa på att nämna att regeringen ser över andra åtgärder som med största sannolikhet kommer att få en positiv effekt på ekonomi. Det handlar först och främst om effektiviseringar genom att göra det möjligt att använda olika elektroniska lösningar. En interdepartemental arbetsgrupp har bildats för att åstadkomma de författningsändringar som krävs för att möjliggöra elektronisk ingivning av ansökan om registrering av aktiebolag, handelsbolag och annat. arbetar just nu med de ändringar som kommer att krävas i aktiebolagslagen. En departementspromemoria beräknas lämnas . Även möjligheten till elektroniskt kungörande skulle innebära en kostnadsbesparing för och dess kunder. Frågan om elektroniskt kungörande ska utredas vidare, och ett förslag lämnas till regeringen . Ändringar i firmalagen förbereds också som bland annat innebär att prövningen av firmanamn slopas och i stället ersätts av ett invändningsförfarande. Förändringen förväntas leda till betydligt kortare handläggningstider för . 28 Förste vice talman (): Först ber jag att få tacka näringsministern för svaret på en del av mina frågor. Jag har dock en del följdfrågor att komma med. Jag är helt enig med näringsministern om att det är naturligt med en delning av till ett bolagsverk och ett patent- och registreringsverk. Det är ganska artskild verksamhet. Därmed bör de fokuserat kunna bedrivas på ett mycket bra sätt på var sitt håll. Jag tror också att vi är ense om att bägge verksamheterna ska vara avgiftsfinansierade. Varje gren ska bära sina egna kostnader, det vill säga att kunderna ska stå får de kostnader man drar på sig i de olika delarna. När man nu gör fördelningen vid bildandet av det nya bolagsverket och separeringen från är det viktigt att se till att man inte straffbeskattar patentingivningen i . Min uppfattning är att är ett väldigt underskattat verk. Det är viktigt för teknik- och kunskapsutvecklingen och inte minst för många mindre och medelstora företag som behöver skydda sin kunskap och sina landvinningar i nya produkter. Om man gör en större överföring från den delen till kommer de egentligen att få betala pengarna två gånger. Även står inför ganska stora investeringar . Försöker man täcka bolagsverksamheten med patentens intjänade pengar är det en form av straffbeskattning av det patentverksamheten har dragit samman för att kunna klara de framtida ganska stora krav som ställs. När det gäller bolagsverksamheten har jag själv i näringsutskottet varit med ett enhälligt utskott att begära att man skulle slippa kungörelsen via Post- och . Det belastar bolagsverksamheten med . Det kan knappast ha något värde i egentlig mening för själva kungörandet. Jag tror att vi är ganska ense om att Post- och inte har någon större spridning hos någon bredare allmänhet. Det är mer ett historiskt intresse att man har den typen av kungörande. Det handlar också om att kunna ge in årsredovisningar elektroniskt. Vi har noterat att danskarna har varit väldigt duktiga att ta in årsredovisningarna elektroniskt, och de klarar även multipla elektroniska signaturer. Enbart dessa två enskilda delarna skulle klara ekonomin på ganska påtagligt. Man skulle ganska snabbt kunna minska det underskott man har dragit på sig . Jag skulle därför vilja ställa några följdfrågor till näringsministern. Den första frågan är om näringsministern tycker att det är rimligt att patentdelen ska få betala sina kommande investeringskostnader två gånger genom en överföring. Den andra delen är: När avser näringsministern att återkomma till med möjligheterna till två ganska viktiga rationaliseringar inom bolagsverksamheten? Detta är kostnader som belastar inte minst mindre och medelstora företag rätt mycket. Det handlar om att kunna registrera årsredovisningar elektroniskt och kanske slippa annonseringen i Post- och . 29 Näringsminister (): Jag är glad att konstatera att vi är överens om väldigt mycket, åtminstone i det politikområde vi diskuterar här . Vi är, för att ta det grundläggande, överens om att dagens PRV har en roll som är underskattad i den allmänna debatten vad gäller dess betydelse för ekonomiska utveckling och framtid. Patentverksamheten som Per talar varmt för är fundamental för ett kunskapsbaserat näringsliv som det svenska. Det gäller också bolagsavdelningens, det kommande , verksamhet. Det är den myndighet i som samtliga företag måste ha kontakt med. Det är inte den enda. Vi har också , och ett par till. Men dess roll, effektivitet, service och huruvida det är i teknisk framkant eller inte har betydelse för hela det svenska näringslivet. Det är roligt att konstatera att vi är överens om att båda verksamheterna är så viktiga att de kräver ledningar som kan fokusera på just deras verksamhet. Det gäller patentverksamheten å ena sidan och bolagsverksamheten å andra sidan. Vi kan nu se fram emot en ännu bättre sådan verksamhet framöver. Det faktum att dessa verksamheter har legat tillsammans har medfört att man inte haft riktigt bra koll på vilka kostnader och vilka intäkter som varit hänförliga till den ena verksamheten och till den andra verksamheten. Det överskott som har visat sig ha funnits i patentverksamheten var man inte medveten om när man skulle så att säga dela boet.