prot · GR0990 · 2004-03-30 00:00:00 — Men då finns det ju andra metoder som man hade kunnat pröva. Vi väntar fortfarande på en proposition om en reformering av hyressättningssystemet. Det har tillsatts en utredning, men den är uppskjuten . Vi vet inte när den kommer. Det är naturligtvis där som man borde göra en insats om man nu vill diskutera hyresrättens möjligheter att överleva på en marknad. Det tycker vi i är viktigt. Vi har lagt fram mängder av förslag det vet statsrådet till hur man skulle kunna se till att hyresrätten finns kvar på marknaden. Men denna lag är uppenbarligen ett problem som vi från anser vara ett mycket stort bekymmer. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2003/04:346 om kvinnor i byggbranschen 48 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att verka för att kvinnor inom byggbranschen ska öka samt vilka åtgärder jag avser vidta för att bidra till att byggbranschens mansdominans ska förändras. tar upp en viktig aspekt inom byggsektorn och hennes frågor knyter an till en av de slutsatser som drog i sitt yttrande Skärpning gubbar! (SOU 2002:115) om utbildningsnivå och könsfördelning. Det är tydligt att en extremt ojämn könsfördelning i byggsektorn leder till vad aktörerna kallar machokultur. Dessutom är utbildningsnivån i sektorn låg i förhållande till andra områden. Dessa frågor måste åtgärdas av byggsektorn för att attraktiviteten ska kunna förbättras. Till min glädje kan jag konstatera att byggindustrins byggkommission har uppmärksammat förhållandet i sitt slutdokument Utmaningar förnytänkande. Där framgår att utbildning och sättet att organisera arbetet bör kunna vidga näringens rekryteringsbas. Men det räcker inte. Det behövs också ett långsiktigt hållbart arbete med attityder och mentalitet, från mångfaldsaccepterande klimat till mångfaldsbejakande. Vidare framgår att där viljan finns, finns också goda möjligheter för företagen att rekrytera och behålla kvinnliga medarbetare. Jag ser detta som en viktig del i den företagsförnyelse och medarbetarutveckling som byggindustrins byggkommission presenterat. Regeringen har för avsikt att lägga fram ett förslag till utvecklings- och utvärderingsprogram för bygg-, fastighets- och anläggningssektorn där pågående och kommande forsknings- och utvecklingsinitiativ ska beaktas. I detta sammanhang kommer också frågor som till exempel diskriminering på grund av kön, etnicitet, sexuell läggning eller ålder, integration, konkurrensförhållande och hållbar utveckling att vara naturliga beståndsdelar. För att detta programarbete ska fungera krävs det dock insatser från både det offentliga och det privata näringslivet, och det är min förhoppning att ett sådant arbete ska visa sig fruktbart så att den svenska byggsektorn kan bli en förebild för en modern och effektiv näring både inom och utom landets gränser. 49 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Svensk byggindustri är tredje största näring. var 224 000 individer sysselsatta inom byggindustrin. Men svensk byggbransch är också en mycket mansdominerad bransch. Av dessa 224 000 individer utgör kvinnorna någon eller några procent inom de fåtal grupper där de finns representerade. Undantaget är de kvinnliga civilingenjörerna. Bland dem återfinns det fler kvinnor. Kvinnorna har funnits inom branschen och fram till , men som en arbetskraftsreserv och på männens villkor. Genom ökad industrialisering och genom nya löneformer blev inkomsterna högre, och männen tog över kvinnornas arbetsuppgifter. Kvinnorna synes vara ett andrahandsval och i vissa fall ett sistahandsval även . Framför oss ser vi en byggbransch som kommer att ha stora rekryteringssvårigheter. Det finns en stor grupp 40-talister som kommer att gå i pension. Med ökat bostadsbyggande och infrastruktursatsningar förhoppningsvis behövs det en nyrekrytering. Varför finns det så få kvinnor inom byggbranschen? Är det för att kvinnor inte vill jobba inom byggsektorn? Kvinnor saknar kompetens. Kvinnor saknar styrka. Myterna är många. Nog finns det kvinnor som i allra högsta grad kan tänka sig att jobba inom byggbranschen och som gör det, men det är inte lätt. Jag har följt bygg- och bostadsbranschen ur ett jämställdhetsperspektiv. Jag har läst otaliga årsredovisningar och verksamhetsberättelser. Jag har tittat på alla bilder och sett alla dessa män. Det gäller både privata företag och offentligt ägda sådana. Jag har också följt intresseorganisationernas arbete, och jag har samtalat med flertalet aktörer och individer. Bilden är entydigt ganska dyster. Var finns kvinnorna? En avhandling i teknisk arbetsvetenskap på KTH behandlar kvinnorna inom byggbranschen. Där görs det väldigt tydligt att det är möjligt för kvinnor att verka inom byggbranschen, om man bara skapar förutsättningar för det. Det handlar om psykosociala och organisatoriska faktorer som särskilt begränsar kvinnors generella möjligheter i byggyrken. Det handlar också om löneformer, oklara karriärmöjligheter, brist på delaktighet, men framför allt byggjargong och attityder. Statsrådet var inne på detta med den så kallade machokulturen. Det finns mycket att göra. Men det påtalas från branschen, från enskilda i branschen och i avhandlingen att det visst går att förändra en kultur om man vill. Jag kan konstatera att den här bilden också har bekräftats av en ny undersökning på tjänstemannasidan, den så kallade byggchefsbarometern, som också visar på en mycket dyster bild bland cheferna inom byggbranschen. Det är faktiskt en fjärdedel av cheferna som inte vill öka andelen kvinnor i branschen därför att de tycker att det räcker som det är. Det är framför allt de medelålders männen i åldersgruppen som är mest skeptiska. Och attityderna är mer skeptiska i mindre bolag än i större koncerner, och de produktionsnära cheferna är mer skeptiska än andra, det vill säga att här finns mängder av utmaningar. kan man konstatera att i exempelvis är av de danska målarna kvinnor, och av eleverna på danska målarutbildningar är kvinnor, så det finns goda exempel också i andra länder på att man kan göra mycket, mycket mer. Det finns stora utmaningar här. Statsrådet har varit inne på att man ska tillsätta en utvecklings- och utvärderingsgrupp. Min fråga är: Vad är målet med denna grupp? Är det att belysa problemen eller är det att också öka andelen kvinnor inom byggbranschen? 50 (): Jag tycker att det är litet ironiskt att i sitt yttrande Skärpning gubbar! använder sig av just uttrycket skärpning gubbar. Det kanske var tänkt att vara lite humoristiskt, eller så var det allvarligt menat. Men jag skulle vilja vinkla det och säga: Skärpning kvinnor! Jag tror nämligen att det är vi kvinnor som måste våga ta för oss just inom byggbranschen. Det handlar om att inte bara sitta still, vara tyst och göra det som man blir ålagd. Därför tycker jag att det är väldigt bra att tar upp den här debatten. Jag skulle vilja vidga det hela till att se hela byggbranschen som grunden för den fysiska samhällsplaneringen, som många av oss är väldigt intresserade av och inte minst kvinnor. Det är glädjande att här i , i bostadsutskottet är vi faktiskt ganska många kvinnor och som också tar för oss. Men det innebär också att vi måste få gehör, att vi inte bara blir klappade på axeln, att man säger att vi gör bra ifrån oss och att det sedan inte händer något mer. Hela den bit som handlar om fysisk samhällsplanering måste lyftas fram. Jag tycker att bostadsministern har ett mycket stort ansvar att lyfta just det här politikområdet, bostadspolitiken. Det handlar om inflytande, och det handlar om inflytande för kvinnor, återigen, ned på kommunnivå där hela planeringen av samhället börjar. Vi har tidigare resonerat om att ge möjligheter för till exempel kvinnoorganisationer att vara remissinstanser när man fastställer olika planer. Det existerar ännu inte. Det handlar om att se till kvinnors löner på alla området. Det handlar också om att ta till vara kvinnorna när det gäller arkitektutbildning. Det är intressant att vi som sitter i bostadsutskottet är ganska många kvinnor, men när vi åker ut på studiebesök, deltar i olika debatter och tittar ut över det auditorium som vi pratar inför ser vi att det oftast är väldigt många män. Det är bara att konstatera att det är så. Det är trevligt med män, men det skulle vara väldigt trevligt om det vore fler kvinnor med. Senast var jag med på lantmäteridagarna, kartdagarna, där det var oerhört många män i kritstrecksrandiga kostymer. Snygga var de. Men kvinnorna saknades. Vad ska vi göra för att få fram kvinnorna inom den här biten? Jag pratade lite grann med bland annat en lantmätare som hade fått en ny befattning som informationslantmätare och som var en av åtta. När hon tittade på sin lön blev hon lite fundersam på i relation till vem man hade satt lönen. Det finns oerhört mycket att göra. Jag undrar hur statsrådet följer jämställdhetsaspekten i sin helhet. Skärpning gubbar och skärpning kvinnor! 51 Statsrådet (): Jag hade som man tillfälle att diskutera bostadsfrågorna på Bostadsveckan i . Jag tog upp det här perspektivet, och gjorde det med ganska stark emfas, därför att jag tror att en förutsättning för att byggbranschen ska kunna utvecklas som en modern näring, en modern industri är att man också för in jämställdhetsperspektivet. Vi har ofta pratat om effektivitet, logistik, effektiva byggprocesser, men en modern utveckling, en modern näring, en modern industri förutsätter också att man har ett jämställt synsätt. Det är inte så, , att det utvecklings- och utvärderingsinitiativ som vi nu kommer att ta siktar på att göra någon ny utredning, utan det handlar om att vi från statens sida, förhoppningsvis tillsammans med byggindustrin, kan sätta i gång ett arbete som förändrar branschen utifrån det som både byggindustrins byggkommission sade i sina slutsatser och de slutsatser som fanns i den statliga byggkommissionens betänkande Skärpning gubbar!. Det gäller alltså att gå från diskussionsstadiet och analysstadiet till att medverka även från statens sida till att omforma och utveckla branschen, och det vill vi göra tillsammans med branschen. Jag tycker att jag i alla fall ser ganska goda tecken när jag diskuterar med branschen . Vi deltar ju alla i konferenser och märker att det finns ganska goda tecken på att man har en insikt om behovet, men det gäller att gå från insikten till handlandet. Där vill vi medverka i det här utvecklingsprojektet. Det blir alltså ingen ny kommission eller något liknande det har vi haft nog av utan nu gäller det att gå till handling. Jag hoppas att vi kan göra det på ett framgångsrikt sätt tillsammans med industrin. Det är precis som ni båda säger, att hela byggbranschen, i stort sett i alla led det gäller tyvärr fortfarande också inom samhällsplaneringen är väldigt manligt dominerad. Det är inte bra för samhällsutvecklingen. Det är inte heller bra för branschens framtid. 52 (): Även jag deltog på Bostadsveckan och talade i just detta ämne. Efter att jag ställde interpellationen har jag haft flertalet kontakter med olika aktörer på marknaden, och många anger att det är oerhört viktigt att den politiska sfären fångar upp frågorna även i den här sektorn. Ofta talar man om andra sektorer, men just i den här sektorn är det absolut nödvändigt. Jag vill återkomma till byggchefsbarometern och noterar att tre av tio chefer anser att det egna företaget inte gör nog för att öka andelen kvinnor i företaget, och det är en ganska stor andel fortfarande. Jag vill också ge ytterligare några exempel, ögonblicksbilder, på hur verkligheten ser ut . Och jag vill säga att det inte bara handlar om den privata. Jag menar att det i högsta grad också handlar om de offentligägda företagen och om intresseorganisationer med mera. De fyra största byggföretagen i har 29 styrelseledamöter varav fem är kvinnor. I , som är det företag som har flest kvinnor i styrelsen, har man två kvinnor i styrelsen. I företagsstyrelser som är en intresseorganisation för de kommunala bostadsföretagen finns 5 000 förtroendevalda varav är män, och det här är offentligägda företag. När det gäller fackliga organisationer har vi exemplet , som har noll kvinnor i förbundsstyrelsen. På kongressen fanns det 117 ombud varav en var kvinna. Andelen kvinnor i egenskap av förtroendevalda som verkar i kommuner, i byggnadsnämnder, är fortfarande låg, främst i positioner som ordförande- och presidieposter. Där finns det också mycket mer kvar att göra. Låt mig också säga att kvinnor är oerhört viktiga som arbetskraft och som företagare men också som konsumenter. Man får inte glömma bort perspektivet att kvinnor också konsumerar boende. Här i kommer Volvos kvinnliga designgrupp att visa vad de har åstadkommit inom sin näring. Det vore väl jättespännande om byggindustrin kunde komma med sin grupp och visa vad de kan åstadkomma för spännande utvecklingsmöjligheter. Jag menar att det är viktigt med följande i det politiska arbetet: Först kommer det politiska engagemanget, att vi synliggör att kvinnor saknas inom branschen. Regeringen talar ofta om bolagsstyrelser, men jag tycker att vi ska se på bredden. Man ska fundera över hur man rekryterar kvinnor. Man ska synliggöra kvinnor och kvinnors kompetens. Man ska utbilda och informera kring rekrytering, valberedningar med mera. Man ska diskutera arbetsmiljöfrågorna. Attityderna är ju helt oacceptabla såsom anges i alla de forskningsrapporter som finns. Naturligtvis finns det också andra frågor, som handlar om delat ansvar hemma, utbildningens roll med tanke på könsroller i skolan, att man sprider goda exempel och att man gör en uppföljning av hur verkligheten ser ut. Där vill jag också ge ett råd till statsrådet i det fortsatta arbetet, nämligen att steg ett alltid är att börja med att räkna, räkna, räkna. Det är det jag har försökt göra . Jag har försökt visa att ögonblicksbilderna från verkligheten är väldigt viktiga. De ger en väldigt tydlig bild. Men jag ska också säga att vi inte heller är främmande för ytterligare lagstiftning. Det kanske är så att vi måste ta ett varv till även där om ingenting händer. En sak inom vårt område är naturligtvis PBL. Kanske måste det in ett genusperspektiv även där, liksom inom andra områden. Det finns mycket kvar att göra. Framför allt är det väldigt viktigt för mig att konstatera att aktörerna på marknaden har uppmärksammat att den här debatten kommer att hållas. Jag hoppas också på, precis som statsrådet säger, en insikt om att det här inte kan göras från eller från regeringen. Det här förutsätter att det finns ett engagemang från hela branschen. 53 (): Det är väldigt bra att man har fått insikt om de här frågorna, men gäller det faktiskt att gå från insikt till klarhet och förändra någonting. Här kan vi väl ändå faktiskt erkänna att det kan vara bra att vi har en översyn av och se att det är något som kommer . Kanske kan vi också vara lite nöjda med att kunna få ha en åsikt när den kommer. Då undrar jag om statsrådet verkligen kommer att se till att remissinstanser som kvinnoorganisationer och kvinnointressen får komma med när det gäller att forma de detaljplaner som görs upp ute i kommunerna. Det är en konkret fråga från mig om hur ministern ser på det. Vi hade här i också en forskningsdag. Då är det ganska intressant att de frågor som har att göra med miljön och hur man kan förbättra för barn och ungdomar särskilt intresserar kvinnor. Vi hade en kvinnlig forskare här. När jag pratade med henne senare sade hon att det skulle vara behövligt om vi lyfte upp de kvinnliga forskarna och verkligen såg dem, tog dem på allvar och tog till oss alla de synpunkter som de har. Jag tror, och jag vet, att vi kvinnor har en alldeles speciell förmåga att ha många bollar i luften. Varför inte ta till vara de bitarna innan man så att säga ledsnar? Det får inte gå alltför innan vi kan se tydliga resultat och tydliga förbättringar i fråga om alla de siffror som här har redovisat. Där skulle jag vilja ställa en fråga till bostadsministern. Kommer bostadsministern att följa upp de siffror som vi ser här? Kommer vi att kunna se bättre siffror om vi ställer om den här interpellationen? I , där både och jag deltar, får vi nog ta på oss lite grann av den här biten att det är så många som av de förtroendevalda som är män i styrelserna. Här måste vi återigen själva skärpa oss, vi kvinnor. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 10 § Svar på interpellation 2003/04:335 om insatser från arbetsförmedlingen 54 Statsrådet (): har frågat mig vilka uppdrag jag avser att ge arbetsförmedlingen när det gäller arbetslösa sjuka eller friskförklarade tidigare långtidssjuka personer. Jag får också frågan om vad jag avser att göra för att Finsamaktiviteter ska komma i gång ute i landet. Arbetsförmedlingens service för sjukskrivna har utökats och utvecklats som en följd av olika uppdrag från regeringen. Ofta har uppdragen varit gemensamma för () och () med inriktning på ökad samverkan mellan försäkringskassorna och arbetsförmedlingen. Även kommunerna är förstås viktiga samarbetsparter för arbetsförmedlingen. En person som varit borta länge från arbetslivet på grund av sjukdom kan behöva stöd och hjälp från flera olika håll. Samarbete mellan myndigheter och kommun är ofta nödvändigt för att nå resultat. Regeringen har uppdragit åt RFV och AMS att upprätta gemensamma verksamhets- och handlingsplaner för arbetslivsinriktad rehabilitering av arbetslösa sjukskrivna. Det förslag som regeringen lämnade till , om utökade möjligheter för att bidra med medel för samverkan inom rehabiliteringsområdet (prop. 2002/03:2), var uttryck för en tydlig ambitionshöjning i arbetet med att få fler sjukskrivna i arbete. AMS och RFV uppger att samarbetet vitaliserats och intensifierats. Inom ramen för regeringens elvapunktsprogram för ökad hälsa i arbetslivet inleddes ett treårigt förnyelsearbete av den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Inom detta så kallade FAROS-projekt ska metoder och arbetsformer för rehabilitering i samverkan utvecklas. Arbetet bedrivs inom fem geografiska områden. har målgruppen utökats till att förutom arbetslösa sjukskrivna även omfatta sjukskrivna med en anställning som de inte kan återgå till. För dessa kan, om behov finns, ett anställningsstöd till arbetsgivare användas. trädde lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting i kraft. Syftet är att använda resurserna effektivare så att den enskilde snabbare kan börja arbeta och försörja sig. Jag antar att det är denna verksamhet som avser med Finsamaktiviteter. Konferenser med alla inblandade aktörer ägde rum . Syftet var att informera om nyordningen och stimulera till att de nya möjligheter som lagstiftningen öppnar för utnyttjas. Vad jag förstått var det god anslutning till konferenserna, och några signaler om att inte hade för avsikt att medverka i finansiell samordning har inte nått mig. pågår runtom i landet förberedelser för att börja arbeta enligt de nya reglerna. Jag har inte heller från detta planeringsarbete fått några signaler om en negativ hållning från sida. En arbetsgrupp har inrättats inom AMS med uppdrag att stödja länens medverkan i finansiell samordning. Jag bedömer det därför inte som nödvändigt med några insatser från min sida för att verksamheten i fråga ska kunna komma i gång. Till den utveckling av arbetsförmedlingens verksamhet för sjukskrivna som jag har beskrivit bör också läggas det interna utvecklingsarbete som bedrivs inom . AMS vidtar en rad åtgärder i syfte att uppnå större enhetlighet, rättssäkerhet och effektivitet i verksamheten. Jag tycker att jag på goda grunder kan säga att arbetsförmedlingens service till sjukskrivna är inne i ett intensivt utvecklingsskede. Inte minst genom att samarbetet med försäkringskassorna har fördjupats. Sjukskrivna som uppbär kommunalt försörjningsstöd kommer också att kunna omfattas av insatser initierade genom den finansiella samordningen. Vissa insatser för sjukskrivna har precis påbörjats, och det återstår att se vilka resultaten blir. Jag tänker då framför allt på arbetsförmedlingens service till sjukskrivna med en anställning som de inte kan återgå till och de nya möjligheter till finansiell samordning som erbjuds. Och jag följer detta arbete mycket noggrant. 55 (): Tack för svaret. presenterade tillsammans med och eller utanförskap. I rapporten visas att många människor som får socialbidrag också är sjuka och arbetslösa och att de därför sällan får den rehabilitering som de behöver. I stället för rehabilitering och hjälp att komma i arbete fastnar de i socialbidrag. Av de hushåll som får socialbidrag i är det inte mindre än drygt 35 000 hushåll socialbidrag redovisas i antal hushåll där det finns minst en vuxen som både är sjuk och arbetslös och dessutom saknar ersättning från sjukförsäkringen. av dem tycks ha fått möjlighet till rehabilitering. Detta förhållande innebär mycket tragedi för den enskilde och dennes familj men är också en gigantisk kostnad för kommunerna. räknar med att omräknat i kostnader för socialbidrag motsvarar det 1,5 miljarder eller av de totala socialbidragskostnaderna. Det är alltså 1 ½ miljard av kommunala skattemedel som bara förorsakar människor ett förlängt lidande. De fortsätter att vara sjuka, de får ingen hjälp att komma tillbaka till arbetsmarknaden, och de lever under fattiga förhållanden. De fyra organisationerna skriver samfällt: I stället för att acceptera att människor står utanför arbetsmarknaden måste samhället sträva efter att integrera så många som möjligt i arbetslivet och anpassa arbetsuppgifterna utifrån människors förutsättningar. Utöver dessa rapporter finns det också berättelser från enskilda människor som är förtvivlade över bristen på stöd från arbetsförmedlingen. har det handlat om personer som varit långtidssjuka och blivit friskförklarade men känner att de vill byta arbetsområde. Även om man är frisk och kan jobba kan man naturligtvis vara ganska sårbar. Jag antar att sådana berättelser också når regeringen. De problem som jag beskriver här bemöter statsrådet knappast alls i sitt svar. Beskrivningen av regeringens uppdrag till AMS och RFV kan säkert leda till vissa goda resultat . Men hur länge ska det dröja? Den beskrivning av det gemensamma uppdraget som AMS och RFV lämnat och som socialförsäkringsutskottet tagit del av ger inte så mycket till uppmuntran för alla som väntar på snar hjälp att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Man beskriver visserligen att det viktigaste förslaget är att inrätta en verksamhet inom AMS för sjukskrivna som behöver ett nytt arbete. Men man uppskattar att det är ungefär 100 000 personer som skulle vara i behov av den verksamheten, alltså att få lov att byta jobb för att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Om man får det som man begär räknar man med att kunna ta emot ungefär 30 000 . Det kommer alltså att ta åtskillig tid innan merparten har fått den hjälp som krävs för att komma i arbete. Handlar det om socialbidrag, utslagning från arbetsmarknaden för gott eller förtidspensionering? Ja, vilka alternativ är det som den socialdemokratiska regeringen erbjuder? Vi har tidigare från kritiserat regeringen för senfärdighet på ohälsoområdet. Den oro vi känt över utvecklingen förstärks dels av den redovisning som RFV och AMS gemensamt lämnat och som har föranlett socialförsäkringsutskottet att ytterligare fördjupa sig i materialet, dels av att fyra tunga organisationer, däribland RFV, skriver en rapport med . När jag läser svaret från statsrådet blir min följdfråga: Vilket svar avser regeringen att ge på rapporten eller utanförskap? 56 (): Jag tänkte strö ytterligare salt i såren. I går presenterades en ny undersökning om arbetsmarknadsfrågor som visar att det har skapats ett helt nytt sidosystem för en del arbetslösa personer. Var tionde person i arbetsmarknadspolitiska åtgärder är förpassad till ett sidosystem i regi.