prot · GS0932 · 2004-11-18 00:00:00 — Ta nu chansen och förklara för oss andra vad exakt du menar med att peka ut grabbarna i förorterna som i första hand ansvariga för våld och övergrepp mot kvinnor och flickor. 7 () replik: När det gäller det första som togs upp vill jag säga till Elisebeht att ansvaret för situationen vid våra myndigheter, det faktum att de inte bemöter kvinnor på ett korrekt sätt, åvilar dig och Socialdemokraterna. Det är du som har ansvaret för detta. Det är du som haft möjlighet att via regeringsmakten ändra på detta. Det är nämligen bara ni som enligt grundlagen styr myndigheterna. Sedan till det andra som togs upp. Ja, jag hade förmånen att medverka i en debatt som handlade om våld mot kvinnor. talar vi om sexualbrott mot kvinnor. Tyvärr kan man konstatera att detta hänger ihop. Våldsamhet mot kvinnor kan lätt leda till sexualbrott mot kvinnor. Då hävdar jag detta, och det är lite obehagligt att jag gör det. Jag träffar många poliser och många andra människor som jobbar i några av de mest segregerade förorterna i , bland annat i , vilka berättar för mig om den enormt positiva kraft som finns där ute, om alla de människor som gör sitt bästa för att förändra det utanförskap som de befinner sig i till något positivt. Men de berättar också om den miljö som skapat unga människor, inte sällan unga män oavsett etnisk bakgrund, som valt en tragisk väg både för sig själva och också för alla de människor som kommer i deras väg. De är totalt okänsliga, totalt respektlösa, i sin behandling av kvinnor, inte minst unga kvinnor. Om vi inte genom förebyggande arbete bryter upp dessa gäng kommer de att fortsätta att skövla unga människors liv. Det vill jag förändra. Det är obehagligt att detta sägs, men det är nödvändigt. Jag har inte lust att peka ut någon. Det är inte huvudproblemet eftersom detta i grunden är ett strukturellt problem, men om det på vissa håll finns sjuka symtom måste vi våga säga det. 8 (): Eftersom är i och mäter snödjupet får jag vara med i justitieutskottet då jag tidigare engagerat mig en del i just denna fråga. Att i kunna ha en remissdebatt med anledning av en ny sexualbrottslag känns som en högtidsstund. Därför är det lite beklagligt att inte är här , vilket jag hade förväntat mig. En remissdebatt innebär att vi, när vi fått propositionen, ska ha möjlighet att ställa frågor och kunna föra en analytisk diskussion om innehållet i propositionen. Vi har ju inte hunnit detaljläsa den, men den har ändå väckt frågor på vägen. Jag förstår att Elisebeht är ställföreträdande justitieminister . Min förhoppning är att hon också ska kunna besvara våra frågor. Det är som regeringen tillsatte en utredning som skulle se över bestämmelserna om våldtäkt. En av de frågor som utredningen fick i uppdrag att utreda var om man skulle tillmötesgå de krav som hade framförts att en kvinnas nej till sexuella handlingar alltid ska respekteras med ett nej också i lagens mening. Utredningen presenterade sitt förslag . Detta har gått i vad som får betecknas som snigelfart, men den som väntar på något gott väntar aldrig för . Justitieministern har motiverat denna mycket utdragna process med att förslag inte var tillräckligt bra. Det kan man delvis hålla med om. När propositionen nu läggs fram finns där en hel del som är bra, inte minst när det gäller att skärpa straffen för övergrepp mot barn. En sådan förstärkning har behövts . Den är välkommen. Annat fortsätter att fattas. har länge krävt att ändras så att en våldtäkt alltid ska anses som en våldtäkt också i lagens mening, att övergrepp mot de mänskliga rättigheterna ska beivras också när det handlar om våldtäkt mot kvinnor. Det innebär i praktiken att det ska vara straffbart att ha sex med en kvinna mot hennes vilja och därmed att ett nej ska respekteras. Det är med anledning av detta som jag skulle vilja ställa en fråga till Elisebeht . Jag ska ge ett exempel, och jag skulle vilja höra ifall den händelse som refereras i exemplet är straffbar enligt det framlagda lagförslaget. Elisebeht svävar lite på målet genom att säga att ett nej alltid är ett nej, men ändå inte alltid, för fokus får inte läggas på brottsoffret om jag kort sammanfattar det hela. Är följande händelse straffbar? En man utför en sexualhandling mot en kvinna trots att han är fullt klar över att hon inte vill ha sex med honom. Det sker i hennes lägenhet. De är bekanta. Hon är inte berusad. Han är vältränad och väger . Hon gör inte motstånd, bara tiger medan det pågår. Är det en straffbar handling enligt den nya sexualbrottslagen? Jag hoppas få ett rakt besked i den frågan. Min andra fråga är: Förändras bedömningen om kvinnan försöker hindra honom genom att göra motstånd? Det var två frågor. Även Lagrådet har varit väldigt kritiskt mot justitieministerns förslag. Det menar att inte tillräckligt noga har analyserat en dom mot i . Domen innebär att för att inte bryta mot behöver införa en lagstiftning som straffbelägger alla sexuella handlingar som inte bygger på samtycke. Även den för har i ett flertal domar kommit fram till att sexuella handlingar som företas utan offrets fria samtycke är våldtäkt. Bland EU:s medlemmar har i varje fall , och redan lagar som innebär att sexuella handlingar som företas utan samtycke anses som våldtäkt. Man kan fundera lite om en svensk kvinnas nej ska vara mindre värt än ett nej som utropas i ett krigsområde eller om det sägs på franska eller engelska. har i varje fall med anledning av utfallet i ändrat sin sexualbrottslag och kräver nu samtycke. Justitieministern har på en fråga i en interpellationsdebatt här i kammaren anfört att det skulle ta år av utredning att få fram ett sådant lagförslag som Lagrådet har åberopat borde utredas närmare. Det kan man naturligtvis tycka. Det beror på vilken arbetstakt man har och hur arbetsför man är. går det bra att snabbutreda saker. Det kan gå ganska fort med vissa saker. har lyckats med det efter det att domen föll . Det vore intressant att höra Elisebeht bedömning av den brittiska lagen. Är den på något sätt undermålig? Är den dålig? Är den inte fungerande? Vad finns det för synpunkter på detta? Här kan finnas erfarenheter som vi kan dra nytta av när vi ska skriva ny svensk lag på området. Det hade varit intressant att höra justitieministerns syn på hur vi ska gå vidare. Är detta dokument tillräckligt enligt justitieministerns sätt att se? Eller avser man på att följa Lagrådets anvisningar och arbeta vidare med frågan för att komma ett ytterligare stycke på väg? Upprördheten har varit stor hos många kvinnor och män som upplever att det har funnits en rättslöshet på området. Om vi inte når ända fram med den föreslagna lagen som vi naturligtvis ska lusläsa och återkomma med synpunkter på i den motion som vi ska skriva och den inte är tillfyllest: Hur ser då framtiden ut? Vad är man beredd att pröva från sida? Rättstryggheten måste stärkas för kvinnor, säger . Såtillvida tror jag att vi är fullständigt överens i den här kammaren. Ett litet stycke väg har vi gått med den föreslagna lagstiftningen. Om den är tillräcklig återstår att se. Vi ska gå hem och läsa förslaget. Det hade varit bra om vi kunnat få ställa frågor direkt till justitieministern. 9 ELISEBEHT () replik: Med all respekt för att inte har kunnat lusläsa propositionen som vi fick tänkte jag berätta att i propositionen behandlar regeringen frågeställningar kring Bulgariendomen. Det finns att läsa i propositionen. Det kan göra och sedan återkomma. Jag tänker inte gå in och agera domare i något slags fiktiva fall. Det vore fullständigt knasigt av mig att göra på det sättet. Det tänker jag heller inte göra. Jag fick också en fråga om och om jag tycker att deras lagstiftning inte är tillfyllest. Jag är kanhända inte rätt person att bedöma det fullt ut, men jag kan läsa innantill. Det har jag gjort i betänkande. Där står det att det då i det här var 1998, och det är pågår en ganska livaktig debatt kring just den här lagstiftningen. Man har haft och har de konsekvenser som jag pekar på, nämligen att brottsoffret hamnar i fokus i rättshanteringen. Det är en bieffekt av den lagstiftning som har som vi gärna vill undvika. Vi har inte för avsikt att ha en ordning där brottsoffrets agerande blir det som kommer att synas snarare än gärningsmannens. Vore här skulle jag ha frågat honom: Vore det inte mumma för en försvarare att få tillgång till en sådan lagordning att man fick fråga ut brottsoffret i stället för att fokus hamnar på hans klient? är han inte här, så jag får ställa frågan . 10 () replik: betänkande ligger i tiden. Efter det har det hänt fler saker i . Det var den aktuella situationen som jag frågade efter. I bedömde man dom som avgörande för att man skulle skriva om sin egen lag. Det hade varit intressant att få en belysning av den aktuella lagen, inte av det som hände för så länge sedan och som inte har bäring på den lag man har infört . Det är lite beklagansvärt att Elisebeht väljer att undvika att svara på frågan i det aktuella fallet. Det är nämligen den springande punkten och en avgörande fråga. Som lagstiftare måste man ha en tanke om vilka situationer som lagen ska inrymma. Jag gav två exempel. I det första exemplet fanns det inte ett aktivt samtycke, och det fanns heller inte något motstånd. I det andra exemplet fanns det ett motstånd. Det blir ganska otydligt när man på s. 41 i propositionen kan läsa följande: Vidare bör det framhållas att frågan om offret gjort motstånd saknar betydelse för tillämpningen av den svenska våldtäktsbestämmelsen. Det finns många frågor som kvarstår. Elisebeht har fortfarande en replik på sig att förtydliga i det avseendet. 11 ELISEBEHT () replik: Jag får återkomma till Bulgariendomen. Det har gjort är att man har kritiserat hur har hanterat ett särskilt ärende som rörde en flicka på som varit utsatt för flera vuxna män. Det har gjort är att den har kritiserat för dess tillämpning i just det här särskilda ärendet. Att från det dra slutsatsen att lagstiftning ska skrivas om i den anda som förespråkar är att gå alldeles för långt. Lagrådet har inte begärt att vi ska skriva om lagen på det sättet. Lagrådet har inte haft synpunkter på de nya paragraferna i den nya sexualbrottslagstiftningen. Lagrådet har begärt ett förtydligande från regeringen hur man ser på Bulgariendomen. Det har regeringen redogjort för i propositionen. Det kan läsa där. Sedan till frågan om samtycke. kan kanske svara på en fråga. Anser och att det är oväsentligt att brottsoffret kommer att hamna i fokus i rättegångarna? Vi kommer i så fall att få läsa i varenda tidning framöver hur advokater har ställt intrikata frågor till brottsoffret, allt i akt och mening att utröna huruvida brottsoffret tillräckligt tydligt har visat det inte har förelegat ett samtycke. Att låtsas som att samtyckesfrågan inte har någon bärighet i svensk lagstiftning visar på att man inte riktigt känner till hur lagstiftningen ser ut . 12 () replik: Jag tror att Elisebeht bortser från det faktum att brottsoffret i allra högsta grad är i fokus . talar om det som att detta skulle bli en följd om man gjorde en förändring när det gäller samtycke. Det är detta som är den stora problematiken; står brottsoffret i fokus och det blir ändå oftast inte en fällande dom beroende på att samtycket saknar betydelse. Därvidlag blir det i så fall ingen skillnad. Om utgången kan bli att det blir en fällande dom när det gäller fler kvinnor som har utsatts för en våldtäkt så är det en vinst. Den är aktualiserad i ett oändligt antal fall som vi har fått belysta i pressen. Det kan inte Elisebeht bortse ifrån. Det är att beklaga att fokus riktas på brottsoffret. Det faktum att vi har haft det så med nuvarande lagstiftning får inte förhindra att vi försöker förbättra situationen när det gäller kommande lagstiftning. Men det är alltså en problematik . Vi vet hur Lagrådet agerar. När man ställer frågor och vill ha förtydliganden så indikerar det att man tycker att saker och ting inte är ordentligt utredda. Här hade det funnits en chans att göra det på ett helt annat sätt, vilket inte hade behövt ta år av utredningar. Det hade kunnat göras på ett snabbare och betydligt bättre sätt. 13 (): Den föreliggande propositionen En ny sexualbrottslagstiftning innebär på många sätt att vi nu kan ta viktiga steg framåt för att förtydliga och skärpa lagbestämmelserna, för att öka skyddet mot sexuella kränkningar och för att förstärka den sexuella integriteten och självbestämmanderätten. står bakom propositionen. Vi har aktivt deltagit i utformningen av förslagen och texterna. Med detta sagt ska vi ändå alla ha i minnet att det inte räcker med aldrig så genomtänkta lagbestämmelser för att förhindra och beivra sexualbrott. Det krävs också att män och kvinnor i sin vardag allsidigt motarbetar och förebygger sexualbrott och sexualiserat våld. Det krävs att vi motarbetar rådande könsmaktsmönster, där det sexualiserade våldet är ett uttryck. Det krävs att rättsväsendet, precis som det understryks i propositionen, har kunskaper om offrens utsatthet och ser till att den rättsliga processen inte ytterligare bidrar till upplevelser av kränkningar. Det pågår ett viktigt arbete inom rättsväsendet, men ansträngningarna måste förstärkas. Det finns många förslag till förändringar och skärpningar i den nu föreliggande propositionen, som sammantaget föreslås utgöra 6 kap. Jag vill mycket kortfattat här beröra några av de viktigaste förändringarna. Propositionen innebär, som vi har hört, en utvidgning av våldtäktsbrottet genom att kravet på tvång sätts lägre, vilket medför att fler sexuella övergrepp kommer att bedömas som våldtäkter. Både när det gäller våld och hot sätts gränsen lägre. Ytterligare en utvidgning av våldtäktsbegreppet utgörs av de så kallade utnyttjandefallen. Det innebär att en del av de nuvarande bestämmelserna i 3 § flyttas till våldtäktsparagrafen 1 § i den nya lagstiftningen. Där finns en katalog över vad som kan betecknas som hjälplöst tillstånd där det sker ett otillbörligt utnyttjande genom samlag eller jämförlig sexuell handling. Dessa förändringar stämmer enligt mening väl med det allmänna rättsmedvetandet och innebär ett erkännande av kritik som har framförts mot vad som i domar rubricerats som sexuellt utnyttjande men där kritikerna har menat att övergreppen borde kallas våldtäkter. Även tillämpningsområdet för grov våldtäkt vidgas i propositionen. Det ska inte krävas lika mycket våld eller hot som i nu gällande lagstiftning för att det ska anses som grovt. En viktig förändring när det gäller det grova brottet är att det införs en tydlig bestämmelse om att brottet ska bedömas som grovt om det har begåtts av flera gärningsmän. En annan mycket viktig nyhet i propositionen är att det införs en särskild straffbestämmelse om våldtäkt mot barn. Här tydliggörs att begrepp som frivillighet och samtycke över huvud taget inte är relevanta när det gäller att diskutera övergrepp mot barn. Sexuellt självbestämmande inträder efter , och de som har samlag med barn ska dömas för våldtäkt mot barn. När det gäller barn finns inga krav på tvång, våld eller hot som förutsättningar för att det ska anses som våldtäkt. Förutom våldtäkt mot barn regleras i egna straffbestämmelser andra sexualbrott mot barn. anser att detta är viktiga förtydliganden och skärpningar. Den så kallade sexköpslagen har inarbetats i kapitlets elfte paragraf. Där har också skett förtydliganden och en utvidgning av tillämpningsområdet. Brottsrubriceringen är alltså ändrad till singularis. Det räcker med ett köp av tjänst. Det har också införts en komplettering med att straffbestämmelsen gäller även om ersättning har utlovats eller getts av någon annan. Detta är naturligtvis avsett att träffa bland annat så kallad eskortservice. Därmed förtydligas lagen på ett ganska oklart område, enligt mening. Sammantaget innebär den proposition som läggs på bord för vidare behandling klara förbättringar och förtydliganden, som vi ser det i . Men vi vet att dessa förslag inte ensamma löser problemet med sexualiserat våld och sexualbrott. Det måste till en kunskapshöjning i hela samhället, inte minst inom rättsväsendet. De frågorna tänker vi bevaka i alla möjliga sammanhang. Kopplat till propositionen finns tydliga skrivningar om vikten och värdet av att det ska ske en utvärdering av tillämpningen av lagen. Det uttrycks i en av de inledande texterna i propositionen: Det är därför självklart att regeringen kommer att följa upp tillämpningen av de lagändringar som föreslås och hur praxis har utvecklats i dessa hänseenden. Detta förutsätter emellertid att bestämmelserna har varit i kraft i en sådan tid att det finns underlag för att bedöma och utvärdera regleringen. En utgångspunkt bör vara att en uppföljning kan initieras . En sådan bör särskilt fokusera på våldtäktsbrottet och hur tillämpningen i det avseendet har fallit ut samt på det särskilda skyddet för barn mot sexuella kränkningar. Detta var lite grann en replik till de undringar som gjordes om ifall detta är något slags slutlig produkt. Det här måste som sagt prövas och följas upp; det är självklart. Den nu framlagda propositionen innebär enligt mening en tydligt förbättrad laglig grund för att bekämpa sexualbrott och sexualiserat våld. Men lagen måste åtföljas av att vi motarbetar de existerande myter som vi vet finns bland annat om mäns okontrollerbara sexualitet och synen på kvinnor som ständigt tillgängliga för män. Ett opinionsarbete om detta och för att över huvud taget stoppa det sexualiserade våldet är nödvändigt, och inte minst männen har här ett avgörande ansvar. 14 () replik: Jag vill tacka för att han faktiskt bryter upp lite av den vanliga demagogin från vänsterpartihåll om att allt detta bara är kollektiva lösningar. Jag tycker att det lyser igenom att här inser vikten av att det finns ett fungerande rättssystem och en fungerande rättskedja och att den kedjan aldrig är starkare än sin svagaste länk. Det finns en viss insikt om detta, och det tycker jag är viktigt. Därför tänkte jag höra om är beredd att gå vidare och kanske stödja de krav som bland andra vi från liberalerna för fram om att det ska finnas så kallade familjevåldsenheter inom varje polismyndighet för att få kraft i bekämpningen av bland annat sexualbrotten. Där jobbar man tätt, man säkrar bevis och man har det bästa bemötandet. Det finns på några ställen. Det är jättebra, men det måste finnas i hela ! Kan tänka sig att använda sin regeringsmakt och sin fria tillgång till justitieministerns kontor genom att lägga fram sådana förslag och visa och ta det ansvaret? Det går inte bara att prata och vänta på att ministern ska göra jobbet. Det är ju och jag som är valda till . Det är vi som ska göra jobbet, och det är vi som kommer att krävas på ansvar. Detsamma gäller synen på grov kvinnofridskränkning. Jag tycker att man kan fundera på om vi inte måste höja straffminimum där. Det hänger ju ihop. Terror och elände hänger tyvärr ihop också med sexualbrott. Vi funderar också på att diskutera att förbud mot så kallad stalking. Det gäller kvinnor som inte känner en viss man men ändå är förföljda av honom. Det kan sluta med fruktansvärda personliga katastrofer. Detta måste vi också gå vidare med för att skydda kvinnor. Tänker använda sin makt och sin tillgång till regeringens bestämmanderum? 15 () replik: är naturligtvis medveten om att jag inte sitter i någon regering. Vi har ett bra fungerande samarbete och en ständigt flödande dialog med de samarbetspartier vi verkar inom och mellan, och det inkluderar naturligtvis regeringsföreträdarna. Men vi har inte någon plats i en regering. Däremot anser jag definitivt att jag kan vara med och påverka. Det gör jag så gott jag kan tillsammans med kamraterna i mitt parti. Jag håller med om att det finns ett individuellt ansvar i dessa frågor, men det finns också ett kollektivt ansvar. Där skulle jag vilja ställa en fråga till : Tycker du att det finns ett kollektivt ansvar för männen i samhället att försöka bilda front och opinion på ett mer beslutsamt sätt när det gäller kampen mot sexualiserat våld? Där tycker jag att vi har ett kollektivt ansvar. Vad tycker du? Du hade en konkret fråga om familjevåldsenheter. Jag delar uppfattningen att de är intressanta och att det finns goda exempel. Jag har varit i och tittat på verksamheten där och fått mycket positiva intryck med mig. Det ska självklart fortsätta att ingå i planeringen framöver. Jag vet att man inom polis- och åklagarväsendet är mycket positiva till detta. Vi vill definitivt på alla sätt bidra till det. Medlen ska räcka till mycket. Det får ske med den tidsordning som är möjlig. 16 () replik: Ja, , politik är inte att vilja, för vi vill ju alla väl. Politik är att välja, att välja att prioritera. När man går in och sätter sig i regeringssamarbete, som och hans parti har gjort, måste man vara tydlig på att detta är frågor som är viktiga att prioritera. Det tycker jag inte att man riktigt har gjort. Det fullkomligen kryllar av vänsterpartistiska tjänstemän i . Ni har ett stort inflytande där. För övrigt kryllar det av miljöpartistiska tjänstemän också. Ni har ett regeringssamarbete. Ni kan kalla det vad ni vill och försöka stå utanför. har ett betydande ansvar för samhällsutvecklingen, mina vänner. När vi kommer till den substantiella delen kan vi testa detta lite grann på varandra. har bestämt sig. Han stöder propositionen hans parti stöder propositionen där mycket ska fortsätta att vila på frågan om hjälplöst tillstånd. Det är ett i flera delar subjektivt rekvisit till skillnad från vad liberalerna lyfter fram till diskussion, nämligen en särskilt utsatt situation. Därmed markeras att det råder ett i praktiken betydande ansvar för de män som uppträder i en för kvinnan särskilt utsatt situation för hur de beter sig för att försäkra sig om att det finns ett samtycke för en sexuell handling. lyfter själv upp det rekvisit som omnämns för att göra ett brott grovt: flera män. Det är ett rekvisit för att mer eller mindre alltid göra ett brott till ett grovt brott, det vill säga för dem som är inblandade i en våldtäkt. Den särskilt utsatta situationen tar delvis sikte på samma sak, nämligen att flytta bevisbördan. borde stå på de utsatta kvinnornas sida. 17 () replik: Jag tycker att jag försöker göra det. Det hade varit intressant om du hade svarat på min fråga, men du valde att på elegant politikermanér avstå från att svara på frågan om det kollektiva ansvaret och om du också vill stå på de utsatta kvinnornas sida. Jag tycker att vi har ett kollektivt ansvar. Du väljer att inte svara på den frågan. Sedan var det frågan om att det ska krylla av tjänstemän. Det är olika hur man ser på det. Vi har åtta i , som är en stor verksamhet. Så många är det inte. Men självklart har vi ett ansvar. Det ansvaret försöker vi ta och definitivt inte krypa undan. Vi stöder och har aktivt varit med om att utforma propositionen. Det hjälplösa tillståndet är kopplat till det faktum att vi tar bort bestämmelserna om sexuellt utnyttjande och lyfter in dem under våldtäktsbestämmelsen. Vi tycker att detta är att kalla saker och ting vid dess rätta namn. Jag tycker definitivt att det är ett sätt att stå på de utsatta kvinnornas sida. 18 (m) replik: Det är bra att vi fick veta att har varit med i utformandet av propositionen. Jag ska hålla mig till det som faktiskt rör lagstiftningen. Det är det vi ska diskutera . medgav i sitt inledningsanförande att utvidgningen av våldtäktsbegreppet innebär att man i praktiken flyttar brott från begreppet sexuellt utnyttjande till våldtäktsbrott. Rent statistiskt kan man den vägen få fler dömda för våldtäkt. Men min fråga gäller vad det är i propositionen som gör att fler av de 2 565 anmälningarna om våldtäkt ska leda till domar. Det är det jag inte kan se. Att man flyttar runt saker brukar sällan innebära att man förstärker det hela. Jag skulle gärna vilja veta vad anser vara förstärkningen som ska underlätta för domstolen att med hänsyn till rättssäkerhet och annat faktiskt åstadkomma fällande domar i fler fall. 19 () replik: