prot · GR0992 · 2004-04-01 00:00:00 — Vilka initiativ vill statsministern ta i det europeiska samarbetet för att komma framåt när det gäller järnvägssamordningen och transportarbetets miljöpåverkan? 144 Statsminister (): Även om det är vackra formuleringar, , är det ändock i många av livets skeden viktigt att ha texter att luta sig emot. Det vet vi båda två. Där kan vi starta. Jag tror kanske att den mest strategiska europeiska miljöfrågan just nu är de förhandlingar som pågår i samtliga regeringskanslier om utsläppsrätterna. Där finns trafiksektorn också med i den totala bilden av våra åtaganden inför Kyotoprotokollet. Sedan har vi en diskussion i den del av där vi hittar , och andra länder om en alldeles för hård trafikbelastning i nordsyd-gående trafik. Där drivs ecopoint-system och andra lösningar fram. Om det är någonting som också kan gälla för övriga återstår att se. Det är som jag sade förut. Om vi klarar utsläppsrätterna, om vi klarar att hålla fast vid Kyotoprotokollets principer och håller ihop där, har vi gjort någonting som ändå är hyfsat stort. Sedan är jag inte överdrivet hoppfull kring vad som kommer att ske på europeisk nivå. Vi ska gå före från svensk sida. Det är inte bara lönsamt i meningen ekonomiskt lönsamt. Det är också riktigt gentemot kommande generationer och skapar bättre konkurrenskraft. 145 (): Statsministern sade här att försvarsfrågan är löst under det italienska ordförandeskapet. Jag vill ändå ställa någon fråga som berör den så kallade solidaritetsklausulen. Den innebär att om ett annat EU-land angrips ska de andra EU-länderna ta sitt ansvar och ställa upp för det angripna landet. Min fråga är egentligen: Kommer att hamna i svårigheter eftersom vi vill vara alliansfria? Finns det en risk att vi blir tvungna att överge vår alliansfrihet? 146 Statsminister (): Nej, den risken finns inte där om vi är fasta i anden, . Det ska vi vara. Den politiken har tjänat oss väl . Vi har ingen anledning att överge den. Det solidaritetsuttryck som den deklaration representerar som presenterades i samband med toppmötet i och som är en del av de pågående konventsförhandlingarna är en solidaritetsakt som är vidare än bara de som rör de militära insatserna. Det handlar om terroristangrepp. Det handlar om naturkatastrofer. Det handlar också för vissa länder om de militära delarna. Där är varje land utifrån nationella beslut berättigat att vara med och göra sin solidaritetsinsats. Vi kommer inte att medverka i sådana insatser som riskerar att komma i konflikt med det vi kallar alliansfri försvarspolitik. Den gränsdragningen tror jag kommer att vara ganska lätt att göra. Däremot vill jag vara med när det handlar om insatser, kanske till och med av militär personal, i kriser som är av sådant slag som exempelvis översvämningar och andra händelser som vi har resurser för att möta. Det är klart att vi ska hjälpa varandra. Men när det gäller alliansfriheten som rör säkerhetsgarantier i händelse av krig har vi ingen anledning att byta position. Jag är glad att beskriver en sådan positionsförändring som en risk. Det är också min uppfattning. 147 (): Jag får replikera statsministern: Det är bra att vi är fasta. Det tycker vi norrlänningar om. Men vad händer, statsministern, om det är vi som blir angripna? Förväntar vi oss då att de övriga europeiska länderna ska komma och hjälpa oss? 148 Statsminister (): Vi har ingen anledning att spekulera om den typen av händelse. Om vi skulle hamna i ett sådant läge agerar vi då. Vi har ingen anledning att skapa osäkerhet kring vår alliansfrihet genom att säga att det eller det inträffar vid det och det läget. Vi är alliansfria. Det har skapat respekt för vår säkerhetspolitiska linje. Den har varit som starkast när vi har avstått från att spekulera kring den. Den ligger fast. 149 (): Behovet av reformer på den svenska arbetsmarknaden har diskuterats. Jag delar åsikten att reformer måste göras för att förbättra den. Men jag kopplar inte den frågan till de så kallade övergångsreglerna. Reformer på den svenska arbetsmarknaden behövs oavsett. Det gäller bland annat att få bort en osund konkurrens, illojal lönedumpning, och så vidare. Jag blir mer förvånad över slutsatsen i punkt 41 där ni på toppmötet kom överens om att den fria rörligheten för arbetstagare är ett centralt begrepp för unionens utveckling. Den är lite förvånande med tanke på den återrapport som har gett här. Jag blev däremot glad över att höra det tydliga ställningstagandet gentemot tjänstedirektivet, inte minst med tanke på den mycket bra artikeln i i går, tror jag, som LO hade skrivit under och där man tog upp viktiga punkter som jag nu hör att också statsministern instämmer i. Ännu mer förvånande måste jag säga att sista meningen i slutsatserna är om att frågan måste prioriteras. Det stämde inte heller riktigt med den återrapport som du gav uttryck för nu och med vad ni kom överens om på . Slutligen beträffande miljöfrågorna blev jag positivt överraskad över den fina återrapporten här. Jag tänkte att det nu äntligen börjar hända något när det gäller miljöfrågorna i EU. Men när man sedan läser i slutsatserna står det att energieffektiviteten ska förbättras. Det är inte så särskilt förpliktigande. Det står att beslut om klimatförändringar bör övervägas. Det tycker jag inte är särskilt radikalt. Och först ska man överväga strategier för att minska utsläppen och så vidare. Det är inte särskilt konkret, och man kan väl dra slutsatsen att det var ett totalt misslyckande för miljöfrågorna på . Jag vill därför fråga statsministern vilken strategi som ni har för att lyfta fram miljöfrågorna ännu tydligare, inte minst när det gäller konstitutionsdebatten. 150 Statsminister (): Jag är glad över att har kommit fram till en del konstruktiva slutsatser omkring vikten av att skydda de värst utsatta på svensk arbetsmarknad. Underbudskonkurrens, missbruk av F-skattsedel och en lång rad sådana saker måste vi rätta till med beslut i den här kammaren och ibland med regeringsbeslut. Vi kommer också till slutsatsen att för att kunna göra det kan det behövas lite tid. Och varför exponera svagheter och brister genom att inte se till att man skaffar sig övergångsregler så att man får möjlighet att vidta just de åtgärder som säger sig stödja? Men det är ändå en halv seger, och i den meningen kan man glädja sig. Jag är ganska säker på att man läser slutsatserna vid EU:s toppmöten lite olika beroende på vad man vill läsa in. Det blir lite parodiskt när lätt triumferande säger att detta återigen blev en motgång för miljöfrågorna. Det verkar som om man till varje pris vill bevisa att EU inte behövs eller inte kan göra något på detta område. Det är precis tvärtom. Vi kommer aldrig att klara av miljöfrågorna utan ett europeiskt samarbete. Vi kommer aldrig att klara av miljöfrågorna utan ett globalt samarbete. Man får traggla på. Vi tillhör de mest progressiva. Så är det ju. Det är inte alltid som vi har stöd av andra. Men det här toppmötets slutsatser är väsentligt starkare än tidigare toppmötesslutsatser. Det går åt rätt håll. Det går för sakta, men vi är ändå med och försöker påverka och vänder inte det hela ryggen och tror inte att lösningen är att vi lämnar alltihop, och sedan får det bli som det blir. 151 (): Det som jag egentligen var ute efter är att jag tycker att det är väldigt stor skillnad mellan text och tal, och det är jag inte riktigt van vid. Jag tycker nog att en del av det som statsministern har återrapporterat här lät lite väl bra, och jag tror att det är en anpassning till svenska medier i stället för att man tittar på vad som verkligen står i slutsatserna, vilka är ganska viktiga när man ska jobba vidare. Statsministern vet att jag vurmar väldigt mycket för miljöfrågorna och kräver radikala åtgärder, på nationell nivå, på EU-nivå och på global nivå. Anledningen till att jag tog upp detta är framför allt därför att statsministern själv på samrådet med inför erkände att miljöfrågorna hade så att säga gått tillbaka i EU-sammanhang. Det vill jag följa upp på detta möte. Och jag kan tyvärr konstatera att man inte har kommit särskilt mycket längre fram i det arbetet. Och det tror jag faktiskt att statsministern kan hålla med om. Frågan är då vilken strategi som vi tillsammans ska ha för att öka miljöfrågornas betydelse i EU-samarbetet. 152 Statsminister (): Jag är av en annan uppfattning. Det har funnits ett starkt motstånd i vissa europeiska regeringar mot att över huvud taget ta in miljöfrågorna i Lissabonprocessen. Vi lyfte in dem under vårt ordförandeskap. Vi talar om hållbar utveckling, social utveckling, ekonomisk utveckling men också om ekologisk utveckling. Det hänger ihop, och de förutsätter varandra. Här har vi nu energieffektiviseringsfrågorna som vi har kämpat hårt för att få in i slutsatserna. Vissa länder tycker inte att detta är intressant. De tycker inte att det är bra. Jag betraktar det som en drivkraft, en nyckelförutsättning för ett modernt ekonomiskt ansvarstagande. Jag deltar gärna i ett samarbete med omkring att förbättra EU:s miljöpolitik. Men så mycket trovärdigare skulle vara om det också var så att man ville stanna kvar i den organisation som man vill använda för att utveckla det som man själv tycker är det viktigaste sakpolitiska området miljön. 153 (): Jag vill också tacka statsministern för återrapporteringen. På min lott i har fallit att bland annat jobba en hel del med frågor om inre säkerhet. Vi har hört att det finns en mängd utmaningar för och demokratin att ta sig an. En är terrorn och de inte sällan mycket förvridna människor som vill sprida skräck och elände i vår del av världen också. I fråga om det vill jag höra lite grann från statsministern om hur han ser på några konkreta åtgärder för att man ska gå framåt i fråga om detta. Jag tycker att mycket av det som återrapporterades var mycket bra. Jag vill understryka det. Jag är också mycket glad över att statsministern markerar mot riskerna för en sorts kollektiv säkerhetspsykos. Men när det gäller möjligheterna att till exempel samla och samordna reglerna för telefonsamtal, vart man har ringt, hur de har fungerat och kunna spara detta , kanske regeringen kunde vidta några åtgärder eller ta några initiativ. I fråga om att frysa tillgångar vill jag säga följande. Vi vet att det kostar pengar att bedriva terrorism. Och inte sällan finns det medel som har kommit till genom brottslig verksamhet. Att kunna beslagta dessa pengar är ganska viktigt för att slå mot dem som vill sätta skräck i vårt samhälle. något om underrättelsetjänsterna. Där tycker jag att budskapen har varit lite olika. Jag tillhör dem som tycker att vi behöver ha mer samarbete mellan de europeiska underrättelsetjänsterna och säkerhetstjänsterna för att kunna gripa in. Vi har kunnat notera att det tydligen finns ett visst fungerande samarbete mellan och , vilket är mycket glädjande. 154 Statsminister (): Det finns ett fungerande samarbete mellan säkerhetstjänsterna. Jag tror att vi inte på något sätt skulle bidra till en effektivisering genom att ovanpå de nationella säkerhetstjänsterna lägga en europeisk. Tanken om något slags federal säkerhetstjänst på europeisk nivå tror jag inte på. Däremot tror jag på mer samordning, mer utbyte, mer information, mer träffar och mer lyssnande till varandra. Samordningen i är bra. Det understryker mellanstatligheten i karaktären på detta samarbete, och det sätter vi värde på. Jag kan för lite, herr talman, om lagring av telefontrafik för att våga ge ett auktoritativt besked på den punkten. Jag skulle rekommendera honom att ta upp saken med vår justitieminister som naturligtvis besitter all den sakkunskap som man kan begära på detta område. Jag kan det inte. Jag ber i så fall att få återkomma vid ett annat tillfälle. Beträffande terrorismen som sådan är jag rädd för att om den inte har kommit för att stanna har den i alla fall kommit för att bli kvar . Det är en oerhörd fara för våra öppna samhällen. Det finns inget annat land, vill jag påstå, ingen annan typ av land, än det som representerar som förlorar mer på detta. Hela vårt välstånd och hela vår livsstil bygger på öppenhet och möjlighet att kommunicera. Båda dessa saker hotas av terrorismen. Det är därför klart att vi ska delta i kampen mot detta och göra det på ett sådant sätt att vi också är stolta över den insats som vi gör. Rättssäkerhetsfrågorna får alltså inte sättas åt sidan. 155 (): Detta föranleder mig att återkoppla lite nationellt. Det är saker som vi har att sköta själva. Jag efterlyser en eventuell signal om att regeringen kommer att se över sitt eget sätt att arbeta med den inrikes säkerheten. Har vi den optimala säkerheten? Det vore förmätet av mig att kommentera detta, men om man gör en jämförbar översyn i andra länder visar det sig kanske att vi inte har den optimala samordningen när det gäller departementsstruktur och sådant. Hur har vi det med myndigheter? Hur har vi det med befogenheter? Det finns ju ett antal utredningar som har varit på bordet ett tag nu som kräver att vi agerar. Visst ska vi samarbeta, men till syvende och sist är det ändå här och som människor med dessa förvridna åsikter kan verka. Vi som gillar det öppna, liberala och toleranta samhället måste ju tro att vi kan försvara oss också. Det kräver nationella åtgärder här och . 156 Statsminister (): Det sista är lätt att hålla med om. Det är klart att vi inte har en optimal organisation. Det får man aldrig. Vi måste ständigt förbättra oss, och på den punkten är vi ödmjuka. Vi söker naturligtvis också ett brett samförstånd omkring dessa frågor. Om de hanteras på ett felaktigt sätt kan det lätt få en verkan som är kontraproduktiv och går i motsatt riktning mot det ädla syfte de sägs ha. Det måste vila på rättssäkerhetens grunder. De utredningar som har gjorts bereds i . Jag ser gärna ett samarbete med liberala och andra krafter i det arbetet. Det är trots allt fundamentet i samhället som vi försvarar, och där bör vi kunna etablera en samsyn. 157 ESCH (kd): Statsministern berörde lite grann arbetet med i inledningen. Som jag ser det är ett av problemen där att den här har visat att den inte är representativ för svenska folket i mycket tunga EU-frågor. Jag tänker naturligtvis på folkomröstningen om euron. Skälet till det förmodar jag är att inför valet var EU-frågorna närmast tabu, i vart fall diskuterades de inte. ska snart frågan om avgöras. Det är en synnerligen långtgående fråga för , framför allt för vårt framtida självbestämmande. Det handlar ytterst om demokratin. Många länder har redan beslutat att frågan ska avgöras genom folkomröstning, och det kan bli fler länder som bestämmer sig för det, till och med visar det sig. är, vad jag vet, det enda land som beslutat att inte ha folkomröstning. Jag förmodar att skälet är det som utspelade sig vid folkomröstningen . Jag vill ändå fråga statsministern: det inte anledning att ompröva beslutet att vi inte ska ha folkomröstning om den nya grundlagen? 158 Statsminister (): Nej, det finns inte anledning att göra detta. Varför är jag så tydlig? Jo, därför att det handlar om demokrati och demokratins institutioner. Det finns många sätt att ta ställning till en fråga. Ett kan vara det direkt demokratiska i form av en folkomröstning. Det är opraktiskt om det blir regel. Därför har vi en parlamentarisk församling som tar ställning till komplicerade, sammanhängande frågekomplex. Den parlamentariska församlingen är . ställning behöver stärkas. Alltfler beslut borde egentligen underställas . Så är det. Att i det läget lyfta ut en av de kanske svåraste och mest komplexa frågeställningar vi har att ta ställning till och lägga den utanför skulle vara att försvaga en av demokratins mest fundamentala institutioner. Det vill jag inte medverka till. , med riksdagsledamöternas förmåga att söka mandat och förklara sammanhang, är den plats där denna viktiga diskussion ska föras. Att det , , blir så att inte alltid vid ett givet tillfälle motsvarar den rådande opinionen kan också förklaras med att man i har andra tidsperspektiv på de frågor man tar ställning till. Det har jag stor respekt för. Också den typen av demokratisk framsynthet kan behövas i en värld som behöver beslut som står sig över än de som opinionsmätningar och folkomröstningar i regel reglerar. 159 ESCH (kd): De länder som har beslutat att de ska ha folkomröstning motiverar det uteslutande utifrån demokratiska utgångspunkter. Det är ganska märkligt att statsministern också kan åberopa demokratin och demokratiska utgångspunkter för att inte ha en folkomröstning. Statsministern säger att vi ska bli representativa här i . Det tror jag det, men vi är det inte i dessa frågor därför att vi inte fick upp dem inför valet . Man kan inte begära att svenska folket ska ha valt några som är representativa i EU-frågor när de inte fick nämnas i förra valet. Därför kommer vi att försöka få en opinion. Om vi får ihop en stor opinion för en folkomröstning hoppas jag att statsministern överväger detta en gång till. 160 Statsminister (): von der Esch säger att det inte fick nämnas. Det var väl helt enkelt så att vi alla förde ett samtal med väljarna val som avspeglade de frågor som väljarna och vi själva tyckte var viktiga att föra samtal om inför den kommande fyraårsperioden. Det fanns ingen stor kritik, om ens någon, mot att inte EU-frågorna intog en dominerande plats i den valrörelsen. Så var det. Jag ser det som ett uttryck för att det fanns ett förtroende från väljarnas sida för förmåga att långsiktigt hantera denna fråga. Vad som sedan är svaret när en folkomröstning genomförs i en sakfråga kan man alltid diskutera. Inte så sällan, von der Esch, har vi sett folkomröstningar, ute i och på andra ställen, vara protestaktioner mot en sittande regering därför att den har varit misslyckad i ett avseende som folkomröstningen egentligen inte berör. Är det mer demokratiskt? Nej, jag litar på , dess samlade förmåga att göra bedömningar, dess erfarenheter och dess vilja att ta ansvar för vårt land nu och i den framtid som vi alla har en gemensam skyldighet att skapa. 161 (): Jag vill säga tack till statsministern för att han har berättat för oss att han vid det här toppmötet följde upp det som vi talade om vid den förra frågestunden här, nämligen de risker som finns med det så kallade tjänstedirektivet. Det var välgörande att det gjordes markeringar från svensk sida på EU:s högsta nivå om att marknadslösningar inte är allt inom det sociala området. Jag är tacksam för att statsministern inte faller för den förenklade syn som innebär att om man till exempel skulle lyckas höja alkoholförsäljningen genom konkurrens och effektivare och billigare spritproduktion skulle det ge en ökning av det svenska välståndet. Det är väl knappast någon här i kammaren som innerst inne tycker det, även om man gör något slags schematiskt uttalande om att monopol bör avskaffas. Detta var bara ett tack och ingen fråga. Det som har varit ett bekymmer för oss, och det som egentligen har varit den enda stora nackdelen som vi har haft av EU-anslutningen, är ju att när det har uppstått en konflikt mellan de marknadsekonomiska hänsynen och folkhälsa och andra sociala hänsyn har de senare fått vika för de kommersiella kraven. När vi diskuterade ville vi ju att folkhälsa och socialt ansvar skulle väga tyngre när EU fattar beslut och att de länder som vill gå längre än EU skulle ha rätt till det. Min fråga är: Hur bedömer statsministern möjligheterna att vi kan åstadkomma något sådant, och vill han uttala att detta är ett prioriterat svenskt önskemål? 162 Statsminister (): Det är lätt att hålla med om de synpunkter han framför, på mycket stor erfarenhet grundade synpunkter, skulle jag vilja påstå. Jag lyssnar gärna till en auktoritet på det socialpolitiska området som har haft förmåga att kombinera socialt ansvarstagande och en tilltro till marknadsekonomi. Det är hedervärt här fullföljs båda engagemangen med kraft. Det tackar jag för. Det är klart att vi exempelvis i de kvarvarande förhandlingarna om fördraget vill bevaka att vi i handelspolitiken inte får en situation som gör att man med kvalificerad majoritet kan ta beslut om exempelvis handel med alkohol över gränser. Där vill vi ha enhällighet. Vi för sådana resonemang, vi försöker bevaka det här, och vi strider för det här. Det är möjligt att vi inte skaffade oss den allra starkaste positionen i de här frågorna när vi gick in i EU. Den förhandlingen var kanske inte sådär alldeles lyckad. Jag ska inte kritisera bakåt i tiden vi får leva med detta. Men vi anstränger oss desto mer nu för att bevaka de intressen vi har. Jag gör det gärna, därför att jag tycker att vi har rätt. Det är ingen glädje i att se att nedbrytande konsumtion växer därför att det blir lättare att få tag i sådana varor. Det är möjligt att det omsluter mer pengar, men det skapar, som ekonomin växer av detta, nya problem som är mångdubbelt större, värre, fulare och vidrigare för enskilda människor. Låt oss slåss mot alkoholdraken, , tillsammans på denna scen som erbjuder och ute i talarstolar! 163 (): Jag tackar för alla vänliga ord. Jag försökte vidga frågeställningen. Det finns ju även på andra sociala områden en konflikt mellan kommersiella intressen och marknadsekonomi, även om alkoholområdet givetvis är det viktigaste det håller jag med om. Jag hoppas då att jag gör rätt när jag tolkar statsministern så att detta, både att folkhälsan ska vara viktig för besluten i EU och att de länder som vill gå längre än EU ska ha rätt att göra det, är en prioriterad fråga för . Jag kommer givetvis, som många andra, att med stort intresse följa vilken framgång som har i denna strävan. Det handlar ju om tusentals människoliv det är inte bara skoj. 164 Statsminister (): Vi kan göra perspektivet väldigt nyttoinriktat och säga så här: Utan folkhälsa ingen varaktig ekonomisk tillväxt. Vi pratar så mycket om ekonomi, men vi glömmer bort att den ytterst skapas av människor som vill, kan och orkar arbeta, och det gör man inte utan hälsa. Sådant som bryter ned hälsan ska vi bekämpa. Så kan vi också uttrycka oss. Det är klart att vi vill gå först här, det är klart att vi har höga ambitioner, och det är klart att vi ska försöka se till så att vi klarar det inom regelverket. Om vi sedan lyckas fullt ut, det återstår att se, men nog ska vi kämpa! 165 (): Jag gläder mig och välkomnar de tio nya EU-länderna. Men min fråga till statsministern är: När tror statsministern att kan få ett datum för att påbörja förhandlingarna för att bli en fullvärdig medlem i EU? Jag vet att det finns ett stort motstånd mot detta. anser jag att behövs, inte minst för att bygga en bro till den muslimska världen. 166 Statsminister (): Jag ska villigt erkänna att jag själv successivt har glidit i den här frågan. Jag har varit mycket skeptisk till ett turkiskt medlemskap i unionen. Men ju mer jag har reflekterat över frågan och ju fler jag har diskuterat den med, desto mer övertygad blir jag om att om ska ha en god utveckling så bör finnas med i unionen. Det bör finnas med som en brygga, som frågeställaren säger, till den muslimska världen, men också som en av vår tids troligen viktigaste aktörer i ett geopolitiskt område som är mer dramatiskt än något annat. I grannskap finns . Där finns , där finns , där finns , där finns . Detta är nu vänt mot i en ansträngning att leva upp till de krav som vi har ställt på ett land som vill börja medlemskapsförhandlingar. Det är en process åt rätt håll i . Jag hälsar den med tillfredsställelse. Om det sedan är så att klarar den hårda, rättvisa och genomgripande granskning som Köpenhamnskriterierna representerar, ja, då ska landet självklart också få ett datum för sin förhandlingsstart. Men ska granskas på samma villkor som andra. får inte blandas ihop med detta. Om löses på ett gott sätt kan det vara ett uttryck för att och det i övrigt som anstränger sig för detta går åt rätt håll, men det är inte förutsättningen för förhandlingen. Förhandlingen mäts i Köpenhamnskriterierna om demokrati och mänskliga rättigheter. Jag hoppas att klarar detta.