prot · GR0958 · 2004-01-27 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan Tredje vice talmannen meddelade att voteringen skulle utgå. 3 § Meddelande om frågestund Tredje vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Finansminister , jordbruksminister , statsrådet , statsrådet och statsrådet . 4 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2003/04:229 Till Interpellation nr 2003/04:229 av om utredning av regionförsöken kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresa. 5 § Svar på interpellation 2003/04:172 om EU:s fria rörlighet och de svenska bidragssystemen 1 Statsrådet (): har i sin interpellation ställt två frågor till statsminister . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. har frågat om några åtgärder har vidtagits i syfte att ändra föreslagna EU-regler för att motverka riskerna för felutnyttjande av välfärdssystemen, som kan accentuera. har vidare frågat vilka åtgärder som ämnas vidtas för att långsiktigt ställa samma krav på försörjningsplikt på arbetstagare från andra EU-länder som kommer till , som ställs på studenter och andra som vill flytta hit. Den fria rörligheten är en hörnpelare i EU-samarbetet. Reglerna om fri rörlighet för arbetstagare regleras i , i förordningar och direktiv, genom praxis och i vår nationella lagstiftning. om fri rörlighet för arbetstagare har utvecklats och syftar till att underlätta för EU-medborgare att flytta till en annan medlemsstat för att söka och ta arbete där. Reglerna innebär också att samma sociala och skattemässiga förmåner ska gälla som för landets egna medborgare, liksom en rätt att ta med sin familj. Vi i de nordiska länderna, som har lång erfarenhet av fri rörlighet inom och väl känner till hur betydelsefullt det är för det regionala samarbetet och utvecklingen, välkomnar därför den utveckling som ägt rum inom EU avseende den fria rörligheten, och det har inte funnits någon anledning att motverka eller begränsa denna. Tvärtom har varit pådrivande vad gäller både arbetet med att förverkliga den fria rörligheten och . Våra erfarenheter av EU-medlemskapet och den fria rörligheten har varit mycket positiva. Regeringen har heller inte fått någon information som tyder på att det felutnyttjande av välfärdssystemet som pekar på i sin interpellation skulle vara särskilt utbrett . Regeringen har därför inte heller funnit anledning att verka för skärpta krav för att en arbetstagare ska få uppehållsrätt vid arbete i ett annat EU-land på det sätt som förordar, eller för andra begränsningar av den fria rörligheten. Regeringen påbörjade tidigt förberedelserna för den kommande utvidgningen. beslutade regeringen om direktiv till en utredning. Utredningen skulle bland annat titta på hur arbetstagare från de nya medlemsstaterna skulle få tillgång till den svenska arbetsmarknaden och vilka eventuella störningar på arbetsmarknaden och kostnader för de sociala trygghetssystemen det skulle medföra, samt lämna förslag på åtgärder som kunde behövas. Utredaren, , presenterade utredningen . Utredningen möttes av stark kritik såväl från arbetsmarknadens parter som från många politiska partier. Regeringen inledde då ett internt beredningsarbete för att se över vilka konsekvenser den fria rörligheten för arbetstagare kan få i samband med utvidgningen och vilka eventuella åtgärder som behöver vidtas. Detta beredningsarbete, som berör en rad departement, är i sitt slutskede. frågor antyder att han själv är oroad för utvidgningen och dess konsekvenser. Jag har förståelse för denna oro. har rörligheten av arbetstagare inom EU varit relativt liten. Förhoppningsvis ser vi en ökning framöver. Arbetskraftens rörlighet är en viktig drivkraft för ekonomiska framsteg i hela unionen. Men såväl en ökad rörlighet i sig som skillnader i levnadsstandard och trygghetssystem länder emellan kan innebära en ökad risk för att den fria rörligheten för arbetstagare utnyttjas för oseriösa syften eller för med sig ökade kostnader inom socialförsäkringssystemen. Den risken måste minimeras. Därför pågår nu ett brett beredningsarbete rörande denna fråga som berör många departement i . Det innebär att vi ser över om det finns behov av att anpassa det svenska regelverket och rutinerna på svenska myndigheter. Det handlar om att anpassa vårt svenska system till en globaliserad värld där en ökad rörlighet av människor blir en naturlig del av vår vardag. Regeringen utesluter därför inte att man behöver vidta åtgärder för att säkerställa såväl ordning och reda på arbetsmarknaden som att välfärdssystemet används och fungerar som avsett även efter utvidgningen. 2 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag vet att det är många som har väntat på det här svaret med stort intresse. Den här frågan är ju väldigt het. har en stor annonskampanj för för att varna för riskerna med den fria rörligheten av arbetskraft i . Å andra sidan finns det inom näringslivet bland dem som jobbar med småföretagsfrågor en stor oro för att regeringen ska använda detta tillfälle för att införa sådana regler för nyföretagande, till exempel när det gäller F-skattsedel, att det blir ytterligare en svårighet för dem som vill starta företag i . Eftersom jag nämnde kan jag ju nämna att det åtminstone finns ett fackförbund i , nämligen som organiserar sjuksköterskor, som anser att det är alldeles för svårt att få F-skattsedel i . Mot bakgrund av att detta är en så stor och het fråga förvånar det mig lite att svaret innehåller så lite information. Ordet övergångsregler nämns över huvud taget inte, trots att Socialdemokraternas partisekreterare så sent som antydde att regeringen kan tänka sig att införa övergångsregler i samband med . Ordet tiotimmarsregeln förekommer heller inte. Jag menar att tiotimmarsregeln, som följer av på det här området, är en nyckelfaktor om man ska komma till rätta med de problem som vi talar om. I svaret säger statsrådet i förbigående att regeringen inte har fått någon information som tyder på att de svenska bidragssystemen skulle felutnyttjas på det sätt som jag beskriver i min interpellation. I så fall tror jag att regeringen är den enda instans i det svenska samhället som inte inser att det i ett land där en miljon människor i arbetsför ålder inte arbetar utan lever på bidragssystem redan finns ett felutnyttjande. För mig är den ansträngning som vi nu talar om, att se till att det felutnyttjandet inte ökar i samband med , en samlad ansträngning. När jag har analyserat den här frågan har jag för min del kommit fram till att EU:s nuvarande regelverk är ett problem. Det kom också regeringens särskilda utredare, , fram till. Därför förvånar det mig att statsrådet inte berör den frågan mer. Det regelverket går ju att påverka. Jag måste fråga ministern: inte ministern min uppfattning att just den regel som har växt fram bland annat i , att definitionen på arbete endast är tio timmars arbete , kraftigt underlättar för dem som på ett oseriöst sätt vill utnyttja den fria rörligheten? Då blir ju den stora frågan varför regeringen inte har gjort någonting, såvitt man vet, för att förändra denna tiotimmarsregel. Frågan är aktuell i just , och ett kraftfullt agerande från den sida skulle kunna påverka processen. Det blir min viktigaste följdfråga till statsrådet. Delar regeringen min uppfattning att tiotimmarsregeln från EU är ett problem i detta sammanhang, och är regeringen villig att verka för att den regeln förändras? 3 PER (): Låt mig börja med att hålla med om att det här är en viktig fråga. Därför är det roligt att se att det är två saker vi är helt överens om. Den första är den fria rörligheten och hur viktig den är. Den andra är att vi allihop i det här parlamentet står upp för utvidgningen. Till och med de partier som vill lämna EU står upp för utvidgningen. Men jag skulle vilja rikta både beröm och kritik till regeringen. Beröm därför att ni inte tar den enkla vägen ut och inte den väg som de högljudda visar på, nämligen att begränsa rörligheten och införa övergångsregler, att göra det svårare för dem som kommer från de nya EU-länderna att röra sig fritt i . Det är mycket bra. Hedervärt, ministern, att ni inte tar den vägen, tycker jag. vill jag ge lite kritik. Det är viktiga frågor, och jag anser att man mycket tidigare än nu borde ha tittat igenom såväl de svenska bidragssystemen som arbetsmarknadens funktion. Jag håller med om att det finns många indikationer som säger att vi borde göra den översynen ändå. Eftersom drygt 1 miljon människor är beroende av de här bidragssystemen är det någonting som är fel. Men när vi kommer att ha ett mycket större hade det varit extra viktigt för oss att veta hur de här systemen och hur vår arbetsmarknad kommer att förändras på grund av den fria rörligheten. Jag tenderar att tro att har rätt. Det kommer att bli stora förändringar. Men även om det inte skulle bli det, fru talman, är redan den oro som människor känner över att det ska bli stora förändringar någonting man måste ta på stort allvar. Jag tycker att vi har sett att både främlingsfientliga grupper och EU-fientliga grupper har använt det här som en indikation på att man ska rösta nej till euron, att man ska rösta nej till en gemensam konstitution och så vidare. Det hade varit väldigt bra om de här utredningarna hade kommit i gång mycket tidigare. Avslutningsvis kan jag säga att det ska man inte skylla ministern för, därför att de borde ha startats långt innan ministern blev minister. 4 Statsrådet (): Det är verkligen glädjande att det är flera saker som vi är överens om, vikten av utvidgningen och den fria rörligheten, som är en hörnpelare i EU-samarbetet. Det är en stor fråga som vi har framför oss. Jag håller också med om att det visst finns väldigt många problem, som vi nu ser. Det vi nu står inför är en utvidgning av EU med tio nya medlemsstater, varav flera har en betydligt lägre levnadsstandard än nuvarande medlemsländer. Gapet i sig mellan de nuvarande medlemsländerna och de kommande kan innebära en ökad risk för att man får ett tryck nedåt när det gäller löner och anställningsvillkor på arbetsmarknaden, men också ett överutnyttjande av det sociala välfärdssystemet. Här menar jag att vi inte får vara blåögda. Vi måste verkligen se till att vi har ett system där företag inte utnyttjar den fria rörligheten och lockar hit arbetskraft, ger dem väldigt dåligt betalt och på så sätt dumpar både löner och anställningsvillkor. Det är någonting som vi måste skydda oss mot. Vi måste också se till att vi säkrar våra försäkringssystem. sade att det inte står någonting i svaret om att de nuvarande reglerna är ett problem. Men jag menar att vi måste komma ihåg att EU:s nuvarande regler om den fria rörligheten inte har gett några problem. Det är regler som har utvecklats . Det är regler som har gällt för sedan blev medlem i EU. Det är inte reglerna i sig som är ett problem, utan problemet är det jag pekade på tidigare, nämligen det gap som finns i levnadsstandard mellan de länder som är på väg in i EU och tidigare medlemsländer. Men det är också ett tillfälligt problem. Det är inget problem som finns på lång sikt. EU-medlemskapet kommer ju att vara en mycket stark drivkraft för de här länderna i deras ekonomiska utveckling så att de kommer att stå på samma nivå som resten av EU-länderna. För som går kommer risken och problemen som vi ser framför oss att successivt minska. Det vi måste prata om är vad vi ska göra fram till dess. Det är det som jag tycker är den viktiga frågan. Jag har fått lite kritik för att vi inte har gjort tillräckligt och för att vi inte har börjat . Men jag tycker inte riktigt att det stämmer. Den har varit ute i väldigt god tid. tillsatte vi utredningen om just och arbetskraftens rörlighet. Det var inget annat land som var så tidigt ute som den var. När den utredningen kom utsattes den för enorm kritik. Att vi över huvud taget tog upp problemen var en anledning till den kritiken. Efter det har det pågått väldigt mycket. Utredningen lade fram sitt förslag. Den har varit ute på remiss. Det har varit väldigt mycket diskussion. Och har det pågått ett mycket brett beredningsarbete inom , för det här är någonting som berör många olika samhällssektorer. Det handlar om det sociala, om arbetsmarknaden och så vidare. Det beredningsarbetet är ännu inte slutfört. Därav följer att det inte blir så många svar heller. Men kommer regeringen att redovisa vilka åtgärder som man anser vara nödvändiga att vidta. 5 (): Ni kanske började , men är det kvar till utvidgningen och vi vet fortfarande inte hur de här stora frågorna kommer att hanteras. Jag läste ett material som Socialdemokraterna skickade ut i går, tror jag, inför EU-valet. Det är en intern remiss. Där talas det också om hur bra det är med den fria rörligheten, men att den fria rörlighetens avarter måste bekämpas. Vi är överens om att den fria rörligheten är något fantastiskt, men vi ska inte ha hit dem som vill begå brott. Vi ska inte heller få hit dem som bara vill utnyttja det svenska bidragssystemet. Vi ska ha bra system som kan hantera sådant. Då vill det till att statsrådet arbetar med . har yttrat sig om tankarna om övergångsregler, och som bekant har varit avvisande. En enhällig riksdag menar att man till nästan varje pris ska undvika övergångsregler. Mellan raderna i det statsrådet sade framgår att regeringen tänker sig övergångsregler. Just därför skulle statsrådet ha varit öppnare i denna debatt och berättat om hur regeringens tankar går. En parallell sak är frågan om fler nya ansökningar i asylärenden. Även där, tror jag, finns det en vilja från sida att hjälpa till med det statsrådet vill. Men genom att statsrådet inte är tillräckligt skicklig att arbeta med hotar också den frågan att gå i stå. Vi ser detta på ett något annorlunda sätt. Jag tror att vi har stora problem med ett överutnyttjande av bidragssystemen. Det ska vi attackera på olika sätt. Här utgör EU:s tiotimmarsregel ett stort problem. Jag förstår inte riktigt varför statsrådet inte är beredd att medge det. Det var just det som lyfte fram när han varnade för social turism, det vill säga att man kommer hit, jobbar på ett lågbetalt jobb i och därefter begär försörjningsstöd för resten av tiden och resten av familjen. Det är inte rimligt att man definierar arbetstagare som en person som jobbar till en ersättning som inte räcker att försörja sig på. Vore det inte bättre om utgick från att den fria rörligheten gäller arbetstagare och egenföretagare som kan försörja sig? Den regeln gäller ju för pensionärer. Om någon av oss skulle vilja köpa ett hus i kommer de spanska myndigheterna inte att ge oss uppehållstillstånd om vi inte kan visa att vi har pension eller sådana bankbesparingar att vi kan leva utan att utnyttja det spanska bidragssystemet. Det synsättet gäller för övrigt också studenter. Det synsättet borde väl också tillämpas för arbetskraften? Vore det inte en fördel om på den punkten ändrades? 6 PER (): Ministern säger att många i de nya länderna har en sämre levnadsstandard. Det är ju naturligtvis sant i det korta perspektivet. I det långa perspektivet tror jag att ministern har rätt när hon säger att det här är ett övergående problem. Jag hoppas att också kan ha en god tillväxt och att vi alla kan bli rikare. Jag tror att det lite större problemet snarare ligger i våra generösa bidragssystem och framför allt att skillnaden mellan att leva på bidrag och att leva på arbete är så mycket mindre i än vad den är på många andra ställen i . Huvudfrågan efter den här interpellationsdebatten blir när är. För oss riksdagsledamöter är det . Vi borde ha stiftat lagar som trädde i kraft så att när vi kommer till systemen redan är i ordning. kommer vi när då, ? att få förslag. Kommer det att ske i form av en proposition eller vad? är för att lämna en proposition till om vi ska fatta beslut . Om vi lyckas med det är vi ändå några månader sena med när detta skulle ha kunnat träda i kraft. 7 Statsrådet (): Som jag sade tidigare är det ett brett beredningsarbete. Jag kan inte gå in på var vi hamnar, men jag kan säga lite grann om vad vi gör. Vi jobbar mycket med att se över kontrollsystemet. Hur kan vi förbättra och effektivisera kontrollen av arbetsintyg och att egenföretagare faktiskt bedriver verksamhet? Basen för arbete är att det är ett äkta och verkligt arbete. Här kan säkert göras mycket genom att förbättra kontrollen. Vi arbetar också på att få fram uppföljningssystem så att vi ser vad som händer. Oavsett vilken väg vi väljer kommer vi att behöva uppföljningssystem för att se hur det ser ut när det gäller utnyttjandet av det sociala välfärdssystemet, hur arbetsmarknaden kommer att påverkas, hur olika branscher kommer att påverkas och så vidare. Det ska vara tydliga uppföljningssystem. Vi tittar också på vad som kan göras på arbetsmarknaden, och vi tittar på vilka åtgärder som kan vidtas för att minska risken för att välfärdssystemet påverkas eller överutnyttjas. Vi tittar både på kort och på lång sikt. Sedan måste effekterna bedömas av dessa insatser. Vad får de för effekter? Sedan måste de vägas mot de risker vi ser. Sedan får vi fatta beslut om hur vi ska förhålla oss i det arbetet. Här är ingenting klart, men regeringen har inte uteslutit möjligheten att det behövs övergångsregler. Det är viktigt att se vad vi kan göra inom ramen för våra system. Vi har väl fungerande system, men ibland fungerar de som isolerade öar. Här måste vi få mer av samarbete mellan de myndigheter som finns. Sedan var det frågan om tiotimmarsregeln. Basen är att reglerna om den fria rörligheten, och så vidare, inte har varit något problem. Det är regler som har underlättat för EU-medborgare att faktiskt röra sig mellan länderna och arbeta i andra länder. Det har bidragit till utvecklingen inom EU. Jag nämnde tidigare att vi har haft en god erfarenhet i av ett fritt system där man kan arbeta i olika länder. Vi har tidigare pratat om att problemet har varit att rörligheten inom EU har varit för låg. Det är färre än av EU:s medborgare som faktiskt arbetar i ett annat land än där de är födda. De allra flesta önskar sig nu en större rörlighet än den som redan finns. frågar egentligen efter vad regeringen har gjort för att begränsa denna fria rörlighet inom unionen. Tiotimmarsregeln är egentligen en konstruktion. Vad har tagit ställning till i de rättsfall som hänvisas till är att det är fråga om ett faktiskt och verkligt arbete. Det är grunden för den fria rörligheten. Det är där det går att kontrollera. Men visst finns det ett problem eftersom det inte finns en tillräcklig reglering på området. 8 (): EU:s hittillsvarande rörlighet har absolut inte varit något problem, på samma sätt som den fria nordiska rörligheten inte har varit något problem. Däremot har ett jätteproblem med överutnyttjande av de sociala bidragssystemen ett problem som måste attackera med all tänkbar kraft. Utredaren menar att utvidgningen kan innebära att det problemet blir ännu större. Det håller jag med om. I flera av de nu aktuella debatterna som vill stänga , statsrådet som vill begränsa möjligheten till asylansökningar och förslag tycker jag att det är rätt problembeskrivning men fel problemlösning. Jag kritiserade också förslag om övergångsregler. Däremot sade jag för min del ingenting om själva bedömningen, att utvidgningen kan komma att öka trycket på det svenska bidragssystemet. Tyvärr måste jag konstatera att jag inte tycker att statsrådet riktigt har givit något incitament för att arbeta med de här frågorna på ett konstruktivt sätt. Jag delar helt och fullt uppfattningen att det vore ett stort nederlag om vi tvingades till övergångsregler. Det skulle tas mycket illa upp i länderna i . Det är tragiskt att så många länder i det nuvarande EU kommer att införa övergångsregler. Just därför borde vi tillsammans ha kunnat hitta bättre lösningar. Jag tycker inte att statsrådet har gjort några öppningar för att vi tillsammans ska hitta sådana lösningar. Det beklagar jag, för det här är mycket stora problem. 9 Statsrådet (): Vi har i den här debatten fokuserat väldigt mycket på de problem som kan uppstå i och med utvidgningen. Men jag tror att det är viktigt att här på slutet betona att utvidgningen framför allt innebär ett närmande mellan olika länder, en ökad social, en ökad ekonomisk och en ökad kulturell integration mellan 25 länder i . Det är i huvudsak någonting som är oerhört positivt. får vi naturligtvis inte blunda för de problem som kan uppstå, utan det är väldigt viktigt att ta tag i det. Här tycker jag att det är positivt att vi har samma problembeskrivning. Jag tycker också när det gäller frågan om ny ansökan att det är positivt att vi har samma bas att stå på. Jag kanske inte har varit tillräckligt skicklig på att jobba tillsammans, men jag hoppas att vi kan utveckla ett samarbete här. Har man samma problembeskrivning, och tycker att lösningarna verkar vara de rätta, borde det kunna finnas möjligheter till ett ökat samarbete kring det. Vi har en väldigt intensiv och spännande vår framför oss, med många olika saker som måste sättas på plats, och vi måste förbereda oss inför utvidgningen. Här menar jag att det finns väldigt goda förutsättningar för att vi ska kunna ha en konstruktiv dialog om de här frågorna . Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2003/04:182 om uppehållstillstånd för brottsoffer för människohandel 10 Statsrådet (): har frågat mig hur jag, när det gäller rätt till uppehållstillstånd, vill stärka brottsoffrens ställning, rätt till stöd, brottsofferersättning och skydd. Vidare frågar om jag gjort bedömningen att förhållandet att man mot sin vilja blivit offer för människohandel och därmed sammanhängande brott utgör en tillräcklig grund för humanitära skäl i bedömningen av permanent uppehållstillstånd. Slutligen frågar vilka åtgärder jag vidtar för att flickor och kvinnor som vill resa tillbaka till sina hemländer ska kunna erhålla skydd och hjälp där. Möjligheten för offer för människohandel från andra länder att få hjälp och stöd i är till viss del begränsad. En anledning till detta är att flertalet av offren vistas olagligen i , vilket i princip innebär att de ska avvisas från landet. Eftersom det är viktigt att komma till rätta med den allvarliga brottslighet som människohandel innebär föreslår regeringen i den proposition som överlämnats till att offren ska kunna ges tidsbegränsade uppehållstillstånd för att närvara vid utredning och rättegång så att denna typ av brottslighet bättre kan bekämpas och att offren kan ges stöd och hjälp under vistelsen här. Regeringens proposition ligger i linje med den politiska överenskommelse som nåddes av ministerrådet som rör förslag till ett rådsdirektiv om tillfälliga uppehållstillstånd för offer för människohandel och människosmuggling. Enligt direktivförslaget kommer offren att kunna erbjudas möjlighet till läkarvård, arbete och yrkesutbildning. Offren kommer även att kunna erbjudas återanpassningsprogram, vilket är till stor nytta när de återvänder till sina hemländer. När det gäller frågan om att stärka brottsoffrens ställning, rätt till stöd, brottsofferersättning och skydd ska de utlänningar som utsatts för människohandel få tillgång till samma form av rättsligt och annat stöd som i bosatta personer. Detta innebär att de under rättsprocessen får tillgång till målsägandebiträde och stödpersoner. De ska också ha rätt till annat nödvändigt socialt och psykologiskt stöd. Enligt socialtjänstlagen är det kommunerna som har det yttersta ansvaret för att de som vistas i en kommun får det stöd och den hjälp de behöver. Det åligger således att verka för att de personer som det här är fråga om får det skydd och den hjälp de kan behöva. Det kan till exempel bli aktuellt att dessa personer erbjuds skyddat boende under vistelsen i . När det gäller ersättning för skada i anledning av brott kan ersättningsanspråk framställas i samband med den straffrättsliga processen.