prot · GR0964 · 2004-02-05 00:00:00 — Vinnaren vinner lite, och förloraren är kommunen. Det är så lätt att säga att kommunen är förloraren. Det kan vara den lilla egenföretagaren som kanske har en blomsteraffär. Det kan vara som tog upp att den ensamma mamman ska ha möjlighet att studera. Det är viktigt att vi går till individen när vi pratar om de här frågorna. Att kommunen förlorar vet vi, men det är den enskilda människan och den enskilde företagaren, som vi politiker gör allt för när det gäller att starta företag och ha samverkan med andra, som drabbas hårdast i den så kallade förlorarkommunen. Tack alla deltagare! 14 (): Genom att jag har haft koppling till högskolans styrelse kan det finnas skäl att jag säger ytterligare något. Det har att göra med det nationella uppdraget för högskolan. Med all respekt för ministern finns det skäl att säga att det här kommer från . När man pratar om högskolans självständighet de som finns i högskolevärlden nämner ofta högskolans självständighet är det viktigt att påminna om att uppdraget kommer från . Det finns en historisk koppling tillbaka, som har nämnts här, när det gäller hur högskolan kom till. Inför det beslut som högskolan tog manifesterade de politiska partierna i sin uppfattning i den här frågan och påminde om detta. Det ligger i linje med högskolans självständighet och i linje med högskolans nationella uppdrag att nogsamt lyssna av vad samfällt över partigränserna säger i den här frågan. Utöver det har det talats om ett samspel med regionen, högskolans tredje uppgift. Det har sagts att alla i det omgivande samhället, alltifrån näringsliv till kommuner, är positiva. Jag vill bekräfta det genom att säga att alla kommuner i Fyrbodalsområdet, i , och , har ställt sig bakom de intentioner som har funnits från och fortfarande står fast vid det, även näringslivet. Det yttrade man också i remissomgången inför det här beslutet. Så det är bekant. Det är ingen tvekan om det. Jag vill också säga att när man gjorde undersökningar om studenternas och personalens uppfattningar inför beslutet gav det en tydligt delad bild. Det fanns ingen stark opinion för en förändring. Det är viktigt att säga det. Det finns självklart skäl att göra förändringar, men då ska det ske i samverkan med alla berörda. Det är det som är det viktiga. Jag vill inte framstå som den som inte är beredd att göra förändringar, vare sig i struktur eller annat, men det ska ske i samverkan med alla parter. 15 (): Statsrådet sade att oavsett vilket beslut högskolan tar är det viktigt att vi som är så eniga fortsätter att stötta högskolan. Det tror jag nog att vi gör allesammans. Men jag vill understryka att det är mycket lättare att stötta högskolan om högskolan har en levande dialog med oss politiker. Om man står fast på den grund som har möjliggjort den enhet som vi har haft är det lättare. Man vet inte ens om orten blir vinnare vid en enortslokalisering. Inte ens det kan vara säkert. De kanske har gett så stora erbjudanden om satsningar så att de i själva verket blir förlorare. Ingen vet det. Det blir svårare att utveckla det stödet, statsrådet. Då får statsrådet en enklare situation när statsrådet ska dela ut anslag till olika orter. Det finns stora orter, stora stolta universitet i och , som gärna vill ha dem. Då behöver de mindre högskolorna starka förkämpar. Jag tror att vi är de bästa förkämparna när vi är så här eniga så att vi inte ens behöver prata om det. Det är just den aspekten jag ville få fram: Det är lättare för oss att stödja högskolan om vi kan stå så här fullständigt eniga, från blå bohuslänningar till röda västgötar. Det är en enastående samling kring en högskola, och det vore en oklok styrelse som inte tog vara på det. Också näringsliv och lokalpolitiker står ju bakom. Det är ju kloka människor i högskolestyrelsen; det är klart att de drar nytta av sina vänner. 16 (): Det har varit mycket intressant att vara med här . Jag valdes in i 1998, och jag antar att det är en tämligen unik situation med så många deltagare i en interpellationsdebatt. Jag ser det som en härlig manifestation. Man skulle nästan kunna tro att detta var bildandet av ett nytt parti, exempelvis HTU-partiet. Även om utbildningsministern inte direkt svarar på interpellantens tre frågor är ändå hans svar välkommet på grund av dess positiva anda. Att ministern inte vill göra sig skyldig till ministerstyre har vi förståelse för. För den som är lyhörd torde det dock knappast råda någon tvekan om regeringens uppfattning i den här frågan. Jag ska inte upprepa allt klokt som har sagts här från samtliga deltagare. Innan beslutet om centralisering togs var vi sju riksdagsledamöter från samtliga sju riksdagspartier som hade en debattartikel om HTU och centraliseringsplanerna införd i lokaltidningarna i , och . Innehållet låg väl i linje med dagens interpellation. Det har alltså funnits en samstämmighet under hela resans gång. Vi hörde också i historieskrivning att det redan från första början har varit en väldig enighet i det här fallet. Det finns alltså en total uppslutning kring det här vinnarkonceptet, som HTU har varit sedan starten . Under de som gått har det funnits tre vinnare: , och som högskoleorter med sina speciella inriktningar. Detta vinnarkoncept riskerar nu att spolieras. Om högskolestyrelsens planer går igenom kommer det att bli bara en vinnare men två förlorare, som många har konstaterat här. Jag menar att det finns all anledning att anta att den ende vinnarens vinst kommer att bli avsevärt mindre än det samlade vinstvärdet från de tidigare tre vinnarna. För att sedan titta lite framåt ur ett nationellt perspektiv har jag en liten fråga till ministern: Om det olyckliga skulle ske att högskolan centraliseras till en ort, med de negativa konsekvenser för den regionala utvecklingen som beskrivits här i debatten, vilka åtgärder ämnar då utbildningsministern vidta för att något liknande inte lika lätt ska behöva hända någon annanstans i landet? 17 Utbildningsminister (): Jag ska mycket kort upprepa min grundläggande hållning. Högskolan har ett nationellt uppdrag. Kvalitet måste vara en väldigt stark drivkraft. I det nationella uppdraget ingår samverkan. Alla högskolor har samma ersättningssystem och får leva under samma ekonomiska villkor när det gäller utbildning. Hur man bäst gör detta ska man besluta om lokalt och regionalt. Jag utgår från att styrelsen väger in dialogen med det omgivande samhället när man sedan fattar beslut samt att man gör detta på en väldigt bra grund och är grundläggande övertygad om konsekvenserna. Jag tror också att budskapet från er är betydelsefullt i den diskussionen med styrelsen. 18 (): Jag ska inte pressa ministern om den fråga jag hade eftersom jag inser att den kan vara lite svår. Men jag vill ändå ta och formulera om den lite grann: Om det olyckliga skulle ske att högskolan centraliseras till en ort, med de negativa konsekvenser för den regionala utvecklingen som beskrivits här i debatten, skulle ministern då kunna tänka sig att åtminstone överväga om det behövs åtgärder för att förhindra att en hel bygd riskerar att drabbas negativt på grund av mindre kloka beslut på liknande sätt som framkommit i debatten här? 19 Utbildningsminister (): Låt mig säga till att min vardag väldigt mycket består av att ta fighter med olika krafter som inte vill bygga ut högskolan på en rad håll i landet. Då kan vi också tala om att det kan uppstå negativa konsekvenser för utvecklingen i olika delar av landet. När formulerar frågan som han nu gör vill han att jag som statsråd ska föregripa styrelsens beslut. Det gör jag inte i det här sammanhanget. Jag tror dock att det budskap som regeringen har i sin högskolepolitik om att finnas närvarande ute i regionerna och erbjuda utbildning är väldigt tydligt för våra högskolestyrelser. Sedan vill jag upprepa mitt krav på regionen: Ställ upp för högskolans arbete för att bibehålla en god kvalitet! Den dialogen måste komma i gång. Vad behöver man göra för förändringar? Hur kan regionen bidra? Hur ser man till att fortsatt vara en stark högskola som är en prydnad för hela riket? Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2003/04:245 om treterminssystem vid högskolan 20 Utbildningsminister (): Det blir något färre deltagare i den här debatten, gissar jag. har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att underlätta försöksverksamhet med treterminssystem vid svenska högskolor. reglerades i högskoleförordningen att läsåret skulle vara uppdelat i två terminer. Det har också varit reglerat när terminerna skulle börja och sluta. Dessa bestämmelser är avskaffade, och universiteten och högskolorna får själva besluta om när undervisning ska anordnas. Även studiemedelssystemet är reformerat och mer flexibelt i och med att studiemedel lämnas . Studiestöd lämnas under studietid, och det finns ingenting i regelverket som hindrar en student att studera . Inte heller resurstilldelningen till högskolorna påverkas av när studierna bedrivs. Lärosätena får ersättning för helårsstudenter och helårsprestationer oavsett när studierna sker. Det finns alltså inga formella hinder för lärosätena att förlägga undervisning till sommarmånaderna eller på annat vis förändra terminsindelningen. Förslag om att universitet och högskolor ska anordna utbildning under tre terminer har förts fram från flera håll. I exempelvis den studiesociala utredningens betänkande Studerande och trygghetssystemen, som presenterades, pekar utredaren på betydelsen av mer flexibel undervisning. En fördel med ett treterminssystem är att det ger studenterna en chans att förkorta sin utbildningstid. De studenter som snabbt vill avsluta sin utbildning kan välja att läsa sina kurser med högre studietakt. Andra kan utnyttja tiden till breddning av sin utbildning. En annan positiv aspekt rör studenters ekonomi eftersom ett treterminssystem underlättar för studenter som inte lyckas ordna ett sommarjobb att bedriva studier och därigenom försörja sig med studiemedel. Vidare står universitetens och högskolornas undervisningslokaler tomma under en viss del av året. En mer flexibel utbildning skulle medföra ett effektivare utnyttjande av dessa lokaler. I propositionen Den öppna högskolan, som presenterades 2001, pekade regeringen på vikten av att högskolan präglas av öppenhet och flexibilitet i syfte att bredda rekryteringen och minska den sociala snedrekryteringen. Med tanke på detta, och mot bakgrund av studenternas ekonomiska behov och vikten av ett effektivt resursutnyttjande, ser jag positivt på att undervisning förläggs till en större del av året. Genom särskilda satsningar har regeringen uppmuntrat till ett ökat antal sommarkurser. Dessa satsningar har fallit väl ut och visat att det finns studenter som är intresserade av att utnyttja sommarmånaderna för studier. Det är positivt om universiteten och högskolorna utnyttjar den möjlighet de har att förlägga undervisning över en större del av året och erbjuda mer flexibla utbildningar. Att anordna undervisning under tre terminer kan vara ett sätt att göra det. 21 (): Jag tackar utbildningsministern för svaret. Jag lyssnade intresserat, och jag uppfattade att utbildningsministern har en positiv inställning till att högskolorna ska kunna dela upp läsåret i tre terminer i stället för i två. Men måste jag säga att ministern inte svarar på min enkla fråga, nämligen om han tänker vidta några åtgärder för att högskolorna lättare ska kunna övergå till ett treterminssystem. studenter befinner sig i ett system som har många skrämmande brister. En brist är det långa sommaruppehållet, där studenterna varken har trygghet, studiemedel eller chans att vila. Det framhålls, som även ministern nämnde, bland annat av den studiesociala utredningen och också från andra håll. Bland annat har , med medlemmar som verkligen har erfarenhet av studier, tagit upp de här problemen och lämnat en hel del konkreta förslag till hur man skulle kunna införa ett treterminssystem. Det finns många argument för att vi borde lämna den tvåterminsindelning som vi har i , åtminstone när det gäller högskolan. Ett faktum är att svenska studenter tar väldigt på sig för sina studier jämfört med studenter i andra länder. En orsak till de långa studievägarna är att studenterna inte kan snabba på studierna genom att förkorta sommarlovet. En följd av de långa studievägarna är att den enskilda studenten på det här sättet får lägre livslön och tyngre att betala tillbaka studieskulderna. minskar hela samhällets tillväxt om det blir färre människor som arbetar totalt. Det långa sommarlovet innebär också, som vi alla vet, en påfrestning för alla som måste klara ekonomin och söka sommarjobb. Den största fördelen, eller i varje fall en av de stora fördelarna med ett system med tre terminer är att studenten själv kan välja hur han eller hon ska använda sin tid. Den som verkligen vill göra ett uppehåll kan helt enkelt hoppa över en termin och jobba eller vara ledig om det är möjligt. Den som tycker att det är jobbigt med ett påtvingat sommarlov kan välja att gå snabbare fram med studierna. En lämplig uppdelning, som jag kan tänka mig, är en längre ledighet men bara en veckas uppehåll mellan de övriga terminerna. Ett förslag som bland annat har förts fram av just och som jag tycker är intressant är att en av de tre terminerna skulle vara undervisningsfri för lärarna, så att lärarna skulle kunna få en längre sammanhängande forskningsperiod. blir det ofta koncentrerat och sommar. De flesta högskollärarna har ju det dubbla uppdraget att både forska och undervisa. Jag har till exempel föreslagit att regeringen ska ta initiativ till en utredning och en försöksverksamhet. Men trots att utbildningsministern säger många positiva saker om treterminssystemet, har jag ändå inte fått något svar på min fråga om utbildningsministern tänker ta några initiativ, vidta några åtgärder, som vi brukar säga. Därför envisas jag med att upprepa den fråga som jag ställde skriftligt. Ska jag tolka utbildningsministerns uteblivna svar som att det inte blir några åtgärder eller initiativ? Ska jag tolka det som att det inte händer någonting från regeringens sida i den här frågan? 22 (): Tanken om ett treterminssystem är spännande. Jag tillhör dem som tycker att man ska skapa den flexibiliteten genom det friutrymme som finns för de enskilda högskolorna att pröva och utveckla detta. Jag tror att det är viktigt att man låter högskolorna själva pröva vägarna för detta på alla möjliga sätt. Jag sitter själv i styrelsen för den högskola som vi diskuterade alldeles här och som jag ser skulle ha väldiga fördelar av ett treterminssystem. Vi har ett arbetssätt med en närhet till näringslivet där man har avlönade perioder i ett arbete växelvis med studierna i högskolan. Det gör att de som väljer den studieformen får en förlängning av sin studietid med från en halvtermin upp till . Jag ser att det med ett treterminssystem skulle skapas ännu större flexibilitet och större möjligheter. Det är väldigt spännande och riktigt. Till det som har sagts vill jag tillägga att det faktiskt också är en ekonomisk fråga. Man kan med koppling till föregående interpellationsdebatt, samutnyttja lokalerna mycket bättre och effektivare. De sommarkurser som bedrivs på många högskolor tar inte på långa vägar i anspråk det totala utrymmet av lokaler. Med ett treterminssystem skulle vi maximalt kunna utnyttja de lokaler som finns. Det tycker jag är spännande. 23 Utbildningsminister (): Jag ser mycket positivt på att erbjuda studenterna möjlighet att också studera . Regeringen har tagit initiativ till att ekonomiskt ge mycket starka drivkrafter för universitet och högskolor att erbjuda utbildning . Det har gjort att vi på många av våra högskolor har sommarkurser, som också är populära bland studenter. Det vore också mycket intressant att få en mera strukturerad syn på att läsa än vad som finns så att man erbjöd programutbildningar som från början ger möjligheter att inhämta kunskaperna från programmet också . Det skulle jag se som en mycket positiv utveckling. personifierar ett slags dubbelhet i synen på akademin som jag tycker är intressant. Å ena sidan högtidstalen där vi ibland ligger ganska nära varandra i synen på den fria högskolan som själv vill staka ut sin väg och som kvalitetsgranskas tufft men som har stor frihet att själv välja. Men sedan kommer plötsliga inhopp i en väldig detaljreglering. vill att vi ska ta initiativ till att reglera fram hur till exempel juristutbildning i ska bedrivas som kommer. Jag är inte säker på att det är en bra idé. Men låt mig också varna att jag inte alls är omöjlig när det gäller en sådan riktning att vi ibland reglerar. Är det så att börjar skaffa sig en förtjusning i den riktningen kan de också locka med mig som utbildningsminister. Jag vill ändå försöka hålla fast vid det som pekade på, att högskolan själv identifierar på vilka områden det fungerar väl med ett treterminssystem och där man i dialog med lärarna, som är en jätteviktig grupp där vill ha ett treterminssystem är inte intresserad av detta kommer fram till hur man skapar ett treterminssystem. Varför skulle det vara så för alla? Det kan mycket väl bara gälla vissa utbildningar där man talar om att man kommer att bedriva juristutbildning i treterminssystem och där studenterna också har möjlighet att välja den modell som är vanligast , två terminer. Det skulle jag vilja uppmuntra. Det gör vi ekonomiskt, och det kan vi också göra genom att driva den här debatten. Men jag är inte säker på att vi ska föra över besluten till . 24 (): Jag kan lova utbildningsministern att jag inte tänker bidra till att han släpper fram det behov som han har för att reglera mera i högskolan. Min fråga går inte heller ut på att på något vis tvinga alla högskolor att införa det här systemet. har vi en tvingande praxis som gör att försöken till en flexibel indelning inte fungerar. Ingen vågar göra det. Både och utbildningsministern framhåller fördelarna med ett flexibelt system. Båda säger också att möjligheterna redan finns . Högskolorna har rätt att dela upp sitt läsår, och studiestödssystemet skulle också fungera. Det stämmer ju, och då blir den naturliga frågan: Varför gör inte högskolorna så, eller en del av dem? De sommarkurser som finns är i praktiken utanför de ordinarie kurserna. De ingår inte i en examen. Varför försöker ingen, även om debatten pågår, att till exempel lägga kurser i civilingenjörsutbildning på tre terminer? Svaret är väl att det på högskolorna känns förutom att en del inte vill ha det här systemet, inte tror på det och då inte heller ska införa det som en alltför stor organisatorisk vändning att ändra på något som är djupt förankrat i en gammal tradition. Osäkerheten om hur lärarnas arbetstid skulle påverkas är naturligtvis stor. Det är viktigt att en sådan här förändring inte ska försämra vare sig för lärarna eller studenterna, utan det är tvärtom, det ska förbättra. De högskolor som faktiskt skulle kunna tänka sig att prova ett treterminssystem vågar inte ta steget utan att de på något sätt garanteras stöd och hjälp, en utredning eller en kommitté som arbetar parallellt och utvärderar vad ett nytt system får för följder. Därför menar jag att det behövs ett initiativ och stöd från regeringen och . Redan före valet blev det ganska uppmärksammat när utbildningsministern yttrade sig om att han gärna såg ett treterminssystem. Men det händer, som sagt var, inte någonting, utan det behövs någon form av handling och inte bara ord. Mitt konkreta förslag, som kanske kan finslipas och bli bättre, är att man inleder en försöksverksamhet med ett treterminssystem för de högskolor som vill pröva det. Den bör då följas av en kommitté eller en utredning som kan ge råd, följa upp, utvärdera och komma med några förslag till konkreta modeller för hur en terminsindelning kan läggas upp för de högskolor som är intresserade. Det initiativet har ingenting med reglering att göra, utan det handlar snarare om att stödja mångfalden. råder det ett tvingande praxis som gör att man inte har någon flexibilitet när det gäller läsårsindelningen. 25 Utbildningsminister (): Låt mig börja med att försäkra om min djupa ideologiska övertygelse om vikten av fria högskolor. lust att hitta på politiska idéer och initiativ gör att man går över den viktiga gränsen. Då kan det ibland inträffa att den politiska utvecklingen leder till en reglering i stället för det som är så viktigt, att högskolorna själva får söka det sätt som de vill arbeta på. Det ger mest dynamik i längden. Låt mig också få rätta på en annan punkt. Det är inte så att svenska studenter tar på sig än vad man gör i andra länder. hänvisar till en statistik över hur det tar att fullfölja en fil.kand. Men i den statistiken räknas också in alla människor som läser en eller två kurser och som inte har för avsikt att fullfölja en sådan examen. Det blir då en väldigt missvisande statistik. Om man till exempel vidareutbildar sig och läser en 20-poängskurs på på kvällstid utan sikte på att uppnå 120 poäng kan det inte räknas som att man har hoppat av, utan man har ju fullföljt exakt det som man hade tänkt sig. Det fångar inte de jämförelser som tog upp. Mycket talar för att vi står oss väldigt väl vid en internationell jämförelse. Jag är intresserad av den viktiga frågan här. Det är hur vi kommer framåt i att erbjuda system med treterminsstudier för att de snabbare ska bli klara med sin utbildning, och det vill jag inte göra genom att i första hand reglera. Efter det som vi nu har gjort med ekonomiska incitament kan jag mycket väl tänka mig att fortsätta arbetet med olika typer av initiativ för att stötta ett lärosäte fram mot den vägen. Men låt oss inte hamna i läget att vi tror att vi här bäst kan avgöra vilken utbildning och vilka lärare som kommer att vara med och arbeta i ett treterminssystem. Den tiden har vi lämnat bakom oss. Låt oss i stället arbeta med stöd, initiativ och stimulans till olika lärosäten för en sådan utveckling. 26 (): undrar jag om utbildningsministern medvetet missförstår mig. Jag frågade om han kunde tänka sig att erbjuda de högskolor som själva är intresserade att ingå i en organiserad försöksverksamhet. Jag frågade också om utbildningsministern var intresserad av att tillsätta någon form av utredning eller kommitté som arbetar med dessa frågor, hjälper till och diskuterar hur det kan påverka lärare, ekonomi och så vidare. Jag upprepar alltså att jag inte har föreslagit att vi här ska bestämma hur terminsindelningen ska se ut, utan jag har föreslagit att ska ta initiativ till en utredning och en försöksverksamhet som hjälper högskolorna att utnyttja möjligheten till större flexibilitet, en möjlighet som man inte utnyttjar . Det finns ett exempel ganska nära oss, nämligen som 2001 var besvärad av att så många studenter inte fullföljde sina studier eller tog så lång på sig att fullfölja dem. På grundval av dessa argument införde man ett treterminssystem 2001. Det finns också en uppsats i nationalekonomi där man har räknat ut att för flera av de utbildningar som man har tittat på ekonomiutbildning och civilingenjörsutbildning blir högskolans kostnad för utbildningen lägre. Man tar på sig, även om statistiken kan tolkas olika. Det är av dem som skriver in sig på högskolan som når 120 poäng . Det finns andra orsaker till det, men det rör sig om en väldigt . Jag tycker att utbildningsministern medvetet eller omedvetet har missförstått mig. Jag skulle bli glad över ett litet initiativ för att stödja de högskolor som vill pröva detta, men det är inte fråga om att tvinga dem. 27 Utbildningsminister (): Några viktiga initiativ har tagits för att möjliggöra för högskolor och universitet att erbjuda också treterminssystem. Vi har avskaffat all reglering som förhindrar högskolorna att göra detta. Vi har avskaffat alla hinder i studiemedelssystemet. Studenterna får studiemedel om de studerar . Vi har sett till att det har blivit ekonomiskt väldigt lönsamt att bedriva utbildning . Regeringen har alltså kraftfullt sett till att dessa förutsättningar finns.