prot · GR09132 · 2004-06-19 00:00:00 — Då kunde vi täppa till det här glappet genom att utannonsera en folkomröstning. Jag menar att regeringen har en genuin möjlighet att bryta det mönster som vi kan se i EU-frågor. Förutom att grundlagsförslaget i sig innebär sådana förändringar att det motiverar en folkomröstning, som har varit uppe i diskussionen , vore det en möjlighet att se till att riksdag och också regeringen går i takt med väljarna. Jag skulle så innerligt gärna vilja höra regeringen ta det på allvar med legitimitet, förankring och lågt valdeltagande när det finns ett sådant enkelt verktyg att både skapa debatt och denna förankring. 37 Utrikesminister (): Jag håller helt med om att vi har all anledning att ta på största allvar behovet av att involvera människor i agerande i det europeiska samarbetet. Det är lika viktigt som det är att människor förstår varför vi har kommunfullmäktige, vad det är för frågor som beslutas där och på vilket sätt jag kan påverka min situation genom att agera politiskt på det lokala planet och att man förstår vad riksdag har för betydelse och på vilket sätt man kan påverka den. Lika viktigt är det att det svenska folket har klart för sig hur man kan påverka det europeiska samarbetet i frågor som man själv tycker är viktiga. Där har vi ett stort gap. Det finns ett stort främlingskap. Man vet inte hur det fungerar. Man är inte engagerad på grund av att det känns för svårt och för avlägset. Där har vi naturligtvis en uppgift. Det politiska ledarskapet kräver att man tillhandahåller den information och de möjligheter som människor har rätt att kräva i ett demokratiskt samhälle. Det finns mycket att göra där. Jag ser däremot ingen som helst koppling till frågan om folkomröstning om den nya överenskommelsen. 38 (): Jag menar att kopplingen är mycket tydlig. Det man måste göra för att minska glappet mellan folkvalda och väljare och mellan hela och medlemsländernas befolkningar är ju att hitta metoder där man vänder på beslutsprocessen och det kommer någonting underifrån. Det kan man göra genom folkomröstningar. har gjort en analys där man har tittat på mediebilden över EU-länderna och konstaterar att det är fyra medlemsländer där det är så gott som klart att det blir en folkomröstning. Därutöver är det tolv medlemsländer där säger att det är troligt att man har en folkomröstning. Det är alltså 16 länder som på allvar diskuterar folkomröstning, bland annat som ett verktyg att förankra den här processen. Som också håller med om är det bekymmersamt med valdeltagandet. Det är också bekymmersamt med det svikande stöd som regeringspartiet hade i den här valrörelsen. Det får inte vara så att det är andra argument och andra bevekelsegrunder än genuin demokratisyn och genuin vilja att förankra och skapa legitimitet som styr hur vi hanterar frågor. Då är jag tillbaka till att folkomröstning vore ett mycket värdefullt instrument. 39 Utrikesminister (): Min uppfattning är att det vore helt fel instrument. Dessutom vore det inte rätt att göra det mot bakgrund av den process vi har haft för att ta fram det här fördraget som alla olika länders nationella parlament ska ta ställning till. Det vore helt fel. Man kan inte ens tala om vilken fråga man ställer till folk. Vad är det man ska svara ja eller nej på? Jag tycker att det är ganska uppenbart att de som vill ha folkomröstning om detta återigen vill ställa frågan: Ska vi vara med i EU eller inte? Det har det svenska folket en gång i folkomröstning svarat på. Dessutom finns det ingenting i opinionsmätningar som tyder på att man skulle ha ändrat uppfattning i det avseendet. Nej, låt oss gå vidare och använda betydligt bredare och ambitiösare metoder för att säkerställa att EU-samarbetet också blir en del av vårt demokratiska system! 40 (): Jag tycker att det är väldigt glädjande att man nu har kommit i hamn och fått en överenskommelse. Det är dessutom väldigt bra det man har kommit fram till. Det här innebär stora förbättringar på många områden av hur EU ser ut . Det är också väldigt glädjande att har spelat en viktig roll i detta arbete. Det kan tyckas att har varit det som har avgjort, men det stora arbetet har faktiskt gjorts under . Där har spelat en mycket stor roll. Vi har varit väldigt bra på att förhandla, och vi har också fått gehör. En av de stora viktiga svenska framgångarna är jämställdheten, att vi får in att ett mål och ett värde för EU är jämställdhet. Det har inte bara varit regeringskonferens utan även ett väldigt viktigt toppmöte. Vi har fått besked om ytterligare en svensk framgång, ett jämställdhetsinstitut. Jag skulle gärna vilja veta lite mer om detta. När är det tänkt att sätta i gång? Har man diskuterat var det ska ligga? Vilka uppgifter kommer det att få? 41 Utrikesminister (): Kommissionen har fått i uppdrag att komma med ett konkret förslag om inrättandet av institutet. Inga beslut är fattade, vare sig om när det ska inrättas eller var det kommer att vara. Dess uppgift däremot finns övergripande angiven. Det är ett institut som ska arbeta för att samordna jämställdhetsarbete i olika länder vad gäller kunskap och forskning, bidra till att öka kunskapen i hela EU kring jämställdhetsarbetet och också påverka jämställdhetsperspektivet i de beslut som fattas i . Det här kommer naturligtvis att utarbetas betydligt mer detaljerat när kommissionen avger sitt konkreta förslag. 42 (): Statsrådet nämnde miljöfrågorna och som framgångar, och det kan man ju tycka. Jag har kanske, i varje fall vad gäller den sista punkten, en annan uppfattning. Men min fråga gäller Lissabonprocessen. Problemet är att denna process, som i grunden har ett starkt stöd i den här kammaren och även en stark support ute i , egentligen i praktiken inte genomförs. Sysselsättningsmålet som är uppsatt inom ramen för processen nås inte. Målet om en tydligt tillväxtinriktad politik som skulle kunna hjälpa oss att komma ur den svacka som vi har vad gäller den ekonomiska utvecklingen i hjälps inte heller upp. Vi har inte en positiv utveckling på det här området. Min fråga till statsrådet är : Vilka åtgärder ämnar statsrådet och regeringen vidta för att inom EU-samarbetet få fart på Lissabonprocessen och, ännu mer konkret, för att i implementera Lissabonprocessens intentioner? 43 Utrikesminister (): Lissabonprocessen omfattar ett väldigt brett spektrum av åtgärder och ämnesområden. Jag tror att det skulle leda för långt om vi tog en diskussion om Lissabonprocessen här i i anslutning till denna information. Detta var dock en av de frågor som togs upp på toppmötet och där det finns vissa slutsatser. Man konstaterar att vissa framgångar har nåtts när det gäller att bekämpa arbetslösheten, när det gäller tillväxten och när det gäller budgetarbetet men att man måste gå vidare med detta. Man inser att många länder inte har lyckats komma särskilt långt. De utvärderingar där man mäter olika kriterier för att se hur detta har uppfyllts i de olika länderna har varit fördelaktiga vad gäller . Vi ligger väl till i utfallet av de här kriterierna. De flesta andra länder har ganska svagt resultat. Därför finns det ett uttalande om att man måste höja ambitionsnivån för att se hur man kan utveckla detta vidare. Vad detta konkret handlar om tror jag att vi får spara till en annan debatt. 44 (): Låt oss koka ned detta till konstaterandet att det finns olika analyser av vad er uppgörelse nu innebär. Det finns de som gör samma analys som , och så finns det de som delar den analys som jag och mitt parti gör: Den här författningen innebär att EU får mer makt, något som inte minst manifesteras av att EU nu får en vald ordförande eller en president i och att man får en utrikesminister. De stora länderna får också mer makt på de små ländernas bekostnad, något som inte minst klargörs av att de små länderna, vilka tyvärr inte ansåg sig tillhöra, förlorade striden om att varje land också efter 2014 ska ha rätt till en egen kommissionär. Jag blir lite ledsen när jag hör utrikesministern säga att de små länderna inte kan ha en tung kommissionärsportfölj. Det är väl självklart att med miljöportföljen har en mycket tung och mycket viktig kommissionärsportfölj. Vi gör också analysen att denna författning innebär att EU kommer att militariseras. Det står i författningen att målet är att EU ska skaffa sig militära muskler, och det finns också en solidaritetsklausul. När vi nu har de här olika analyserna, vore det då inte vettigt att vi möttes på gator och torg i en öppen och demokratisk debatt, med sin analys och jag med min? Sedan får svenska folket avgöra i en folkomröstning vilken de tycker är mest trolig och vilket de vill ha om de vill ha ett EU som får mer makt, om de tror på den analysen, eller om de tycker att denna författning är allt det goda som säger och vill ha detta EU. Låt svenska folket avgöra! Vore inte detta det bästa sättet att lösa upp den här knuten att våra analyser möttes i en offentlig debatt som avslutades med en folkomröstning? 45 Utrikesminister (): Min uppfattning är, som mycket väl vet, att denna fråga ska avgöras av de folkvalda som svenska folket har utsett just för den typen av uppdrag. 46 (): Men har vi ju en situation där flera länder kommer att folkomrösta om detta. redovisade tidigare siffror från om att upp till 16 länder kommer att ha en omröstning om denna författning, konstitution eller grundlag för EU. Vi har en situation där vi precis haft ett val till där svenskarna mycket tydligt klargjorde att de är kritiska till EU:s utveckling och positiva till en folkomröstning. Opinionsmätningarna, som själv pekade på tidigare i den här diskussionen, pekar på att svenskarna vill ha en folkomröstning. Vi som bland annat på hemsidan folkomröstning.nu kampanjar för en omröstning har fått in minst 50 000 namn bakom detta krav, och det ökar. Finns det ingenting som kan rubba utrikesministerns syn på att också svenskarna precis som tjeckerna, portugiserna, danskarna, irländarna och många fler i EU ska ha möjligheten att avgöra sin och EU:s framtid i en folkomröstning? Jag delar inte utrikesministerns syn att alla som är emot författningen skulle vara emot EU helt och hållet. Jag är ingen varm anhängare av , det vet utrikesministern, men låter det inte lite illa med den här synen att detta är den enda vägen? Det är klart att det finns alternativ. Röstar fler EU-länder nej får vi tillkalla ett nytt konvent med ett bättre förslag som innebär att EU bantas snarare än fortsätter att svälla. 47 (): För oss som är aktiva i är naturligtvis ett nytt fördrag för Europeiska unionen mycket intressant, inte minst eftersom det heter konstitutionellt fördrag. Vi har också i tillsammans med utrikesutskottet diskuterat det konventsförslag som fanns och i fått en bred majoritet för det som låg i detta förslag. En fråga man då kan ställa sig är naturligtvis i vad mån den slutliga uppgörelsen nu avviker från det konventsförslag som fanns alltså på väsentliga punkter; jag kan tänka mig att det finns mer eller mindre viktiga saker. En fråga som diskuterades i den här kammaren med viss intensitet och försatte Socialdemokraterna i minoritet var frågan om på vilket sätt skulle ledas. En annan fråga är då om denna fråga har varit svår och stor i det avgörande förhandlingsskedet, alltså en vald ordförande i . Sedan är det intressant och viktigt att det med det förslag som föreligger från regeringskonferensen faktiskt sker en viss parlamentarisering av EU, både beträffande själva och också på så vis att de nationella parlamenten förs in i fördraget som en aktiv part i vissa avseenden, nämligen subsidiaritetskontrollen och möjligheten att säga nej till olika förslag och olika företeelser. Detta var några synpunkter på själva den institutionella ramen och de regler som finns kring detta. Det som är viktigt för svenska folket är naturligtvis också vad man ska använda detta till, alltså innehållet i de beslutsfrågor som finns. Kampen mot den gränsöverskridande brottsligheten går att effektivisera därför att man får kvalificerade majoritetsbeslut. Jag som under en lång följd av år har varit och är aktiv på det alkoholpolitiska området tycker naturligtvis att det är bra att man nu får en formulering i fördraget som innebär att det finns en annan utgångspunkt för diskussionen kring alkoholpolitiken än vad som har varit fallet, då detta bara har varit en marknadsfråga. Jag vill gärna uttala ett tack på den punkten. 48 Utrikesminister (): Det är en intressant fråga i vilken utsträckning det förslag som konventet lade fram har förändrats efter den regeringsförhandling som har genomförts. Det har skett vissa förändringar. Man kan i grova drag säga att av konventets förslag finns kvar precis som det föreslogs, medan det i har gjorts olika justeringar. Det gäller både de institutionella frågorna och de andra frågorna. Det intressanta är dock att den grundstruktur och de principiella överväganden som konventet lade fast har hållit. Det har varit en ambition, faktiskt från alla länders sida, att respektera konventets förslag. Man insåg nämligen att det arbete konventet bedrev genomfördes på ett så oerhört ambitiöst, genomtänkt och konsekvent sätt att om man alltför mycket började riva upp detta förslag skulle man få problem med den balans som konventet hade haft ambitionen att uppnå och faktiskt också hade uppnått. Därför är det inte så oerhört stora förändringar. Det ställdes en konkret fråga om valet av ordförande i var en fråga i slutförhandlingarna. Då måste jag passa på att säga något om förhandlingarna, för det har lite grann att göra med det försök till kritik som kommer från moderat håll om att hade lagt sig platt och inte hade något att komma med på slutet. Det irländska ordförandeskapet lade upp den här förhandlingen oerhört skickligt genom att systematiskt gå igenom fråga för fråga och göra en bedömning av om man trodde att det fanns en rejäl och tillräckligt stark majoritet, inte enhällighet, för det kan man inte räkna med i någon fråga. Kunde man inte balansera frågan på något vis lade man den i ett slutet kapitel och sade: Detta diskuterar vi icke mer . På det viset drev man processen framåt. De frågor som vi drev och hade en mycket tuff kamp om avslutades på det viset, på ett sätt som var acceptabelt för oss och som också har varit med och bedömt är acceptabelt. De låg alltså bland det avslutade. Frågan om ordförande i var en av de frågor där ordförandeskapet konstaterade att det inte fanns ett starkt stöd. Det fanns flera länder från början som tyckte som vi, men de föll ifrån. Till slut var det vi kvar. Då låg frågan i det slutna kapitlet. Så den var inte uppe under de sista dagarnas debatter. 49 (): Tack för svaret och det kompletterande resonemanget kring detta. Jag tänkte nu inte förvåna kammaren genom att säga att jag delar utrikesministerns uppfattning beträffande folkomröstningsfrågan och tycker alltså att det är klokt att av den här ska ställa sig bakom fördraget . Jag vill gärna också lämna en kommentar till frågan om att en folkomröstning automatiskt skulle leda till en genomgripande folkbildningsaktivitet som skulle öka kunskaperna i den fråga som ligger på bordet. Det är naturligtvis sant att den gör det. Men jag tror att man ger upp den demokratiska tanken om man förbehåller folkomröstningen att ge möjlighet att ha folkbildningsaktiviteter och en bred diskussion om de här sakerna. Även ett stort riksdagsbeslut bör kunna föregås av ett omfattande arbete i våra grundorganisationer, i partierna, i folkrörelser och annat. Där bör man kunna diskutera och analysera frågorna, bland annat frågan om överstatlighet är detsamma som beslut med kvalificerad majoritet. Jag tror att det finns anledning att fundera över innehållet i de begrepp vi svänger oss med. 50 Utrikesminister (): Jag vill bara tillägga att det verkligen är frågor som har anledning att fördjupa sig i, diskutera och ta ställning till. Däremot är det oacceptabelt att de partier som inte är överens med majoriteten i tror att de på det viset ska kunna kringgå agerande genom att gå ut och plädera för att folket ska avgöra frågan, bara för att man själv inte har lyckats att övertyga det valda parlamentet om sina åsikter. Det känns inte som riktigt bra för en utveckling av demokratin i vårt samhälle. 51 (): I just denna fråga, om folkomröstning, tycker jag att det är viktigt att understryka det som är sagt. Vi värnar inte grundlag genom att gå förbi den när vi ska fatta viktiga beslut. I grundlagen står det mycket tydligt och klart att kan överlämna makt under de mycket stränga krav som tre fjärdedels majoritet ställer. Att då säga att man ska välja ett annat beslutsförfarande för att värna grundlagen är milt talat hyckleri. Jag understöder livligt det som och även utrikesministern i denna del har sagt. Det är självfallet viktigt att det fattas beslut på det sätt som grundlagen föreskriver. Jag begärde ordet av ett skäl. Det var för att vi kommer att tala väldigt mycket om de olika utmaningar och problem som Europeiska unionen står inför. Jag tror att det är rätt. Jag tror att EU står inför svårare utmaningar än tidigare, men just därför är det viktigt att komma ihåg att det beror på att är bättre än någonsin när det gäller förutsättningar för frihet, fred och välstånd åt den generation européer som lever . Det finns en tendens när vi för de här frågorna till debatt att man bara ser konflikterna och problemen men glömmer varför vi har de här uppgifterna att lösa. Det blir extra tydligt när vi som har diskuterat i vilken mån den nya konstitutionen ger möjlighet att driva miljöfrågor. De som inte vill ha detta samarbete vill inte ha denna möjlighet över huvud taget. Så kan vi gå igenom område efter område. Den nya konstitutionen, med de synpunkter vi kan ha och de förtjänster och brister som finns där och det finns förvisso brister måste likväl sättas i sitt sammanhang. Det är en funktion av att vi har ett som faktiskt ger medborgare större möjligheter än . Jag säger inte detta bara för att värma upp inför kommande uppdrag, herr talman, utan jag säger det därför att det finns en tendens att vi i all rapportering ser diskussioner om konflikt och kris. Jag såg i tidningen hur de mest insiktsfulla reportrarna ville beskriva allting som ett sammanbrott. Men detta beror ju på att vi i kan lösa svåra uppgifter tack vare att vi har ett samarbete. Glömmer vi det kommer vi inte heller att ha en stark röst vare sig från riksdag eller någon annanstans i Europafrågorna. 52 (): Utrikesministern sade i sin rapport att det nu finns inskrivet i fördraget att medlemsstaterna ska bekämpa skadeverkningarna av alkoholmissbruket. Min korta fråga till utrikesministern är: Innebär detta att man kan ändra våra införselkvoter för alkohol på nationell nivå? Det är den enskilt största faktorn som kan minska alkoholkonsumtionen och även missbruket. 53 Utrikesminister (): Nej, den möjlighet som unionen har att använda den bredd som finns i politiska instrument för att bekämpa även alkoholskadorna omfattar inte möjligheter att på nationell nivå frånträda det regelverk som gäller för den inre marknaden. 54 (): Jag skulle bara vilja höra om det var någon form av diskussion om att man skulle kunna lösa detta på nationell nivå och inte på den stora nivån, eftersom länderna har lite olika politik när det gäller just den frågan. 55 Utrikesminister (): Den frågan diskuteras i ministerrådet när den kommer upp där. Men den kan inte komma upp i fördragsdiskussionen under regeringskonferensen eftersom det inte är en fråga som är föremål för förändringar. Det handlar ju om det regelverk vi har när det gäller den inre marknaden. 56 (): Jag vill göra en kommentar till den information vi har fått från utrikesministern och inte ställa en fråga. Jag vill börja med att säga att jag tycker att det är väldigt bra att vi har fått ett nytt fördrag för , ett fördrag som gör det tydligt vad EU gör och inte gör. Jag hoppas att det ska göra det lättare för våra medborgare att ta till sig EU:s arbete. Jag blir förvånad över att man på det europeiska toppmötet också har fattat beslut om att ge ett datum för förhandlingsstart. ska 2005, alltså , kunna börja förhandla om att bli medlem i EU. Från sida välkomnar vi att EU har utvidgats med de tio nya medlemmar som vi fick . Det är något fantastiskt. Vi välkomnar också att EU får fler medlemsländer , bara alla länder uppfyller de kriterier vi har satt upp för mänskliga rättigheter, demokrati, marknadsekonomi och att de är rättsstater. Det är väldigt viktigt att vi har de tydliga reglerna. Alla länder som uppfyller detta ska vara välkomna. Det är positivt att kommer att bli medlem. Vi vet också att ett EU-medlemskapsperspektiv är väldigt viktigt även för att skapa fred och stabilitet i andra länder på . Men jag är ändå förvånad över att man har gett det här datumet, med tanke på att har knackat på EU:s dörr mycket längre. har gjort framsteg när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati, precis som har gjort. Och precis som har vissa saker som fortfarande behöver förbättras. När man nu har gett detta datum skickar det en mycket olycklig signal om att unionen behandlar annorlunda därför att det är ett muslimskt land. Det är den signal som kommer fram. Vi måste behandla alla länder lika, oavsett vilken religion medborgarna i ett land har. Ett turkiskt medlemskap skulle ju visa att EU verkligen menar allvar med att vilja bygga en bro mellan oss i och den muslimska världen. 57 Utrikesminister (): Jag kan bara upprepa att det som beslutade var att kalla ihop en bilateral regeringskonferens med för att inleda förhandlingarna. Inför det kommer det att finnas en utvärdering, gjord av kommissionen, som ska ligga till grund för diskussionen om hur förhandlingarna ska kunna inledas. Jag kan bara bekräfta att det är den synen man har. Man ser det som oerhört viktigt att ge det stöd som behövs till för att komma vidare med det inre arbetet, men man understryker också i slutsatserna att förhandlingarna helt och hållet kommer att grundas på egna meriter, och takten kommer att bero enbart på framsteg mot att uppfylla kraven för medlemskap. Jag tror att man ska akta sig för att jämföra olika länder med varandra. När beslut tas om att gå vidare med nästa steg måste det ske utan jämförelse med andra länder det måste ske genom en bedömning av det enskilda landet. Så gör vi med , och så gör vi med . 58 (): Det var naturligtvis en historisk milstolpe i går, när 25 stats- och regeringschefer enades om gemensamma spelregler för de ungefär 450 miljoner invånarna i vår världsdel för att på ett effektivt och demokratiskt sätt kunna lösa de frågor som vi gemensamt anser att vi gemensamt ska fatta beslut om. har utrikesministern här fått värja sig mot anklagelser om att har varit passivt och föga närvarande under den här processen. Vi som såg EM-fotbollsmatchen i går såg att var närvarande, och vi kände oss stolta över hans insatser. Jag skulle vilja känna utrikesministern lite grann på pulsen här. Vi har ju från den här kammaren haft ett antal punkter som vi har skickat med att regeringen ska verka för: motståndet mot en vald EU-president, att varje land ska ha en egen kommissionär jag kan räkna upp ett antal. Vilka förhandlingspositioner har regeringen haft här? Jag har själv på beredningsgruppen och i föreslagit att ska utnyttja eller undersöka möjligheten att tillmötesgå den mycket stora grupp av medlemsländer som anser att det är viktigt att kristendomens historiska betydelse för framväxt som vi nu ser den skulle finnas med som ett förord till konstitutionen. Mina frågor är: Har regeringen varit beredd att släppa kravet att det inte skulle få stå någonting om kristendomens historiska betydelse? Hade detta inte varit en möjlighet att nå framgång på ett antal punkter som var väsentliga för ? Har regeringen varit närvarande? Har man varit beredd att ge upp detta? Vad hade förlorat på att ge upp motståndet mot att detta hade fått stå i preambeln? 59 Utrikesminister (): Jag måste erinra om att regeringen ju har förhandlat på mandat från .