prot · GS0945 · 2004-12-07 00:00:00 — Vi kristdemokrater anser att det är principiellt felaktigt att en myndighet utövar tillsyn över sig själv. Majoritetens maktallians och vi har uppenbarligen olika syn på betydelsen av principen om oberoende tillsynsförfarande i en rättsstat. Det förvånar mig mycket. Förvåningen blir inte mindre när man under den förra debatten kunde höra säga att förtroendet för rättssamhället är av avgörande betydelse. Hon sade ungefär detta. Av för mig okända skäl tycks just rättsväsendet vara det enda område där denna princip kan sättas åt sidan. Inom näringsliv, regeringsmakt, hälso- och sjukvård, utbildningsväsende, verksamhet och så vidare ses det som en självklarhet att tillsyn sker oberoende. I centrum av rättssamhället, i själva hjärtat, är det tydligen inte så viktigt. En förklaring behövs. I kommittébetänkandet Förstärkt granskning av polis och åklagare redovisas brister i den ordinära tillsynen över åklagarna och polisen. Kommittén slog fast att det vore en fördel om tillsynen utövades från ett oberoende organ. Märkligt nog förordade kommittén ändå inte att tillsynen över åklagarna och polisen skulle bli fristående. Polisens internutredningar ifrågasätts av och till. Exempel på detta är Justitiekanslerns rapport om rutiner vid utredningar av dödsfall i samband med myndighetsingripanden och . Lagmannen menar att en anledning till att det är svårare att få åtalade polismän fällda är brister i utredningen. Som jag inledningsvis nämnde anser inte JO i sitt remissvar att den föreslagna omorganisationen minskar behovet av att överväga en fristående tillsyn över åklagarväsendet. Statskontoret anser att den nya myndigheten kommer att utöva tillsyn över sig själv. Och det finns enligt Statskontoret därför anledning att se över om den externa tillsynen behöver förstärkas. Med automatik uppstår trovärdighetsproblem när en organisation ska utreda sig själv. Särskilt illa är det när det gäller samhällets rättssystem, där behovet av trovärdighet är av allra högsta dignitet. Betänkandet hänvisar i bakgrunden till sitt avslagsyrkande till att utformar direktiv till en utredning som ska ta fram förslag på ett fristående utredningsorgan. Den så kallade pågår också för att göra en fördjupad analys av grunderna för och motiven till en särskild lag om statlig tillsyn. I dagens betänkande skrivs när det gäller tillsyn: Detta utesluter naturligtvis inte att ytterligare förbättringar kan komma att behövas. Utskottet ser också fram mot kommitténs betänkande som får utvisa om det finns något behov av ytterligare förändringar. Utskottet skriver också: Någon åtgärd från är inte påkallad beträffande tillsynen inom åklagarorganisationen. Av detta framgår att utskottet åtminstone har bäddat för ett framtida tillmötesgående av vår motion. Läget ser lite hoppfullt ut för ett stöd vid senare tillfälle. Men fortfarande kan man undra vad dagens tvekan beror på. Att en fristående tillsynsorganisation, gärna samordnad för tillsyn av exempelvis polisen, möjligen skulle kosta något mer får inte bli ett avgörande hinder. Därför vill vi kristdemokrater att regeringen återkommer med förslag på en helt fristående tillsynsorganisation avseende åkagarväsendet. Som en logisk följd av det som jag just har sagt yrkar jag bifall till reservation 2. 81 (): Hela samhället förändras ibland bra mycket snabbare än vi kanske önskar. För inte så hiskligt i och för sig beror det kanske lite grann på vem man frågar nämligen , deltog jag som var relativt ny i i en av mina första och största riksdagsdebatter. Det gällde åklagarreform, som lade grunden för en effektivare åklagarverksamhet. Jag kan inte påstå att jag i det läget kände mig alldeles säker på hur mina argument skulle tas emot av oppositionen. Dock kände jag mig även då trygg eftersom förslaget också den gången var väl förankrat i hela åklagarorganisationen. Jag måste ändå säga att jag känner mig ännu tryggare med det nu liggande förslaget. Det beror på flera saker, bland annat på att jag som ordförande i rådgivande nämnd har haft möjlighet att följa arbetet på ganska nära håll. Men det har naturligtvis flera med mig haft möjlighet till eftersom Riksåklagarens rådgivande nämnd består av en representant för varje parti som finns representerat i , vilket är bra. Jag kan inte påstå att representanterna i nämnden alltid ger ett tydligt uttryck för sin exakta partipolitik eller för sin skepticism vad gäller den nya åklagarreformen eller vara eller inte vara. Men det kan förstås handla om att man inte är riktigt överens i det egna partiet, eller i de olika partierna, i de här frågorna i och för sig inte mitt problem. Hursomhelst tänkte jag nu i korthet berätta om vad reformen faktiskt går ut på. har förutsättningarna för åklagarverksamheten förändrats på många olika sätt. Det är nu fler ärenden att hantera. Det handlar också om nya och grövre former av brottslighet, inte minst vad gäller den organiserade gränsöverskridande brottsligheten. Den här nya brottsligheten ställer ökade krav på specialistkunskap. Konkret innebär förslaget att det blir en enda myndighet med målet att skapa en organisation som för hög och effektiv lagföring, för man behöver få ut fler åklagare på fältet och delvis minska de administrativa kostnader som inte möjliggör detta. På central nivå kommer det att finnas tre avdelningar. En administrativ avdelning ska ge stöd såväl åt kamrarna som åt den centrala ledningen. Avdelningen ska utveckla den administrativa servicenivån för att på så sätt kunna frigöra resurser just för den operativa verksamheten. Rättsavdelningen kommer att ha ansvar för målen i och för centrala internationella frågor, central rättsutveckling med mera. Åklagaravdelningen blir en viktig kontaktpunkt för kammarcheferna i landet när det gäller operativa frågor och samordning av kamrarnas verksamhet. Det kommer också att inrättas fyra utvecklingscentrum som jag tror kommer att betyda väldigt mycket. De kommer att vara belägna i , , och varje centrum med sin egen uppgift för utveckling av åklagarverksamheten. Centrumet i kommer att vara inriktat på narkotikabrott, eko- och förmögenhetsbrott med mera. Centrumet i kommer att ha sitt fokus på bland annat brottsofferfrågor. I handlar det om smugglingsbrott, hatbrott och hets mot folkgrupp. I kommer man främst att jobba med vålds- och sexualbrott. Det här är områden som väcker stor uppmärksamhet, inte minst i medierna. Därför är utvecklingscentrumens uppgift viktig. Man ska där jobba med rättslig utveckling, analys och uppföljning av rättstillämpningen, arbetsmetoder, kunskapsuppbyggnad med mera. Det kommer också att inrättas ett ledningsråd eftersom den lokala verksamheten inte längre ska ledas från regionerna. Där ingår fem kammarchefer som har utsetts av sina kolleger i landet. I ledningsrådet kommer man att träffas ungefär en gång för att ta upp frågor som rör hela verksamheten. Det gör att man egentligen kommer att stå närmare Riksåklagaren än vad som är fallet , och man får en nyckelroll i utvecklingsarbetet. Som sagt: Tiderna förändras. Hela samhället förändras. Det innebär att också rättsväsendet måste förändras och utvecklas. Avslutningsvis vill jag säga att för att nå målet om att verksamheten ska bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet och kvalitet och på att alltfler brott ska leda till lagföring är det viktigt att man åstadkommer en bättre och mera hållbar brottsutredningsverksamhet. Det handlar om ett fördjupat samarbete mellan polis och åklagare och om att samordna sina insatser så att de samlade resurserna används så effektivt som möjligt. Där tror jag att den nya åklagarorganisationen med sina utvecklingscentrum kommer att spela en stor roll. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 82 () replik: Jag bad att ge mig en förklaring till att man vill arbeta in tillsynen i myndigheten i stället för att lägga tillsynen i en intern organisation. Justitieministern har ju sagt att polisens tillsyn ska ske utanför myndigheten själv detta för att man ska kunna känna en stor trovärdighet för att det här fungerar väl. Har någon kommentar till detta? Varför ska inte samma sak gälla för åklagarmyndigheten, och hur ska ni kunna garantera att det inte finns någon som helst misstanke om att det här arbetet inte sköts helt och fullt professionellt och noggrant? 83 () replik: Vi överväger den frågan, men vi för inte in den . Jag tror att det bland annat skulle fördröja införandet av den nya organisationen, som vi hoppas träder i kraft . Precis som sades här tidigare pågår det ett arbete i . I det avseendet är jag, kan jag säga, inte längre tveksam, för jag vet att direktiv till en utredning som ska få i uppdrag att just se över tillsynsfrågan är på väg fram. 84 () replik: Då kan jag bara hoppas att ni läser protokollet från och en gång till tänker till kring att ni ska fortsätta att överväga frågan. Jag står fast vid vad jag har sagt. Jag tror nämligen att det blir en bättre tillsyn om tillsynen ligger utanför myndigheten så att myndigheten inte ska se till att allting går rätt till inuti sig själv eftersom det kan skapa trovärdighetsproblem. Åtminstone kommer man ifrån den problematiken om man ser till att lägga den delen utanför organisationen. 85 () replik: Det här arbetet pågår, som sagt. Jag överlåter, måste jag säga, denna fråga åt utredaren. Jag kan inte säga att jag köper förslag rakt av, utan jag vill nog att en utredare får titta på frågan och sedan återkomma med förslag som vi därefter får titta på. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 10 § Vissa ändringar i lagen om riksbank Föredrogs finansutskottets betänkande 2004/05:FiU19 Vissa ändringar i lagen om riksbank (framst. 2004/05:RB3). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 11 § Prövning av verkställighetshinder i utlänningsärenden Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2004/05:SfU3 Prövning av verkställighetshinder i utlänningsärenden (prop. 2003/04:59). 86 (): Vi behandlar i detta betänkande 2004/05:SfU3 prövning av verkställighetshinder i utlänningsärenden. Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation 1 och avslag på övriga reservationer. Förslaget om prövning av verkställighet i utlänningsärenden är bland annat en del i den process som beställt för att lägga ned och överföra prövningen av asylärenden till domstol. Jag konstaterar också att det är en uppföljning av det beslut som antog i samband med inrättandet av möjligheten till ny ansökan. Utskottet anförde följande: Utskottet förutsätter att regeringen följer utvecklingen av formerna för ny ansökan och lägger förslag om åtgärder, om sådana visar sig erforderliga. Dagens system med en möjlighet till ny ansökan efter beslut i har skapat en ärendebalans i nämnden som trycker undan möjligheten att snabbare behandla de överklaganden i asylärenden som inrättandet av nämnden byggde på. Det förslag som behandlas är en beställning från socialförsäkringsutskottet och . Redan vid inrättandet av konstaterades att nämnden erhöll ett stort antal ärenden i balans, vilket innebar att man ej på ett tillfredsställande sätt kunde ta sig an de nya överklagandeärenden som kom efter beslut i . Det var en stor ryggsäck som varit medveten om, men som likväl medfört stark kritik mot långa handläggningstider från vissa partier här i kammaren. Möjligheten till ny ansökan skulle, när den tillskapades, utgöra en ventil i vissa ärenden då situationer uppkom efter beslut som gjorde att verkställighet av avvisning inte kunde genomföras. Ny ansökan har härefter för många blivit en naturlig del i processen, vilket gjort att handläggningstiden för asylärenden markant förlängts. Instrumentet kan härigenom, såsom bland annat ansvarig minister framfört, innebära ett systemfel i asylprocessen som får inhumana konsekvenser. Att uppleva en situation av otydlighet i systemet, där man inte ser ett slut på handläggningen av ett asylärende, är inte till gagn för de asylsökande. Detta framfördes till utskottet i samband med att den av regeringen tillsatta nationella samordnaren besökte socialförsäkringsutskottet. Otydligheten i asylprocessen är inte bra och innebär att många människor invaggas i en tro att nästa nya ansökan kan innebära ett annat ställningstagande från detta trots att antalet positiva utfall på nya ansökningar är ytterst begränsat. Denna hantering av möjligheten till ny ansökan var inte mening när denna ventil tillskapades. Den dåvarande utskottsmajoriteten uttryckte redan då oro över det ökande antalet nya ansökningar och dess negativa konsekvenser för systemet. Utöver att förhållningssättet till ny ansökan skapar problem av otydlighet, uppstår även problem i handläggningen av asylärenden. Antalet nya ansökningar beräknas kunna gå upp till 6 000, vilket innebär en extra stor belastning på övrig hantering inom . Att inte vidta några åtgärder inför införandet av en domstolsprövning i asylärenden innebär att den nya instans- och processordningen får samma dåliga start för sin verksamhet som erhöll vid inrättandet och som så starkt har kritiserats av vissa i denna kammare. Utskottet har informerats av ansvarig statssekreterare om förhållandet och tycks vara väl medvetet om de problem som kan uppstå. Undanträngningseffekterna blir markanta då ärenden i balansen ska ges förtur i det nya systemet och dessutom måste behandlas inom ramen för övergångsbestämmelser. Utskottets ledamöter tycks erkänna problematiken men är inte beredda att vidta åtgärder. En större grupp undertecknare av en enskild moderatmotion tycks dock vara beredda att gå långt i att finna en majoritet för att nå regeringens ambition, att minska den ryggsäck som domstolen ska hantera efter ett ikraftträdande av NIPU. Att, som framkom i kammardebatten , ge permanent uppehållstillstånd för allt ifrån 20 till 70 000 personer som befinner sig i som asylsökande, gömda eller illegalt närvarande i landet, kan inte vara ett reellt förslag även om detta, såsom det uttrycktes, ska utgöra en engångsföreteelse i samband med införandet av vad som beskrivs som en rättssäkrare hantering. Att genomföra en form av generell amnesti skulle innebära en stor rättsosäkerhet, helt i strid med vad som tidigare beslutats i denna kammare. Låt mig ge fyra punkter för att klargöra den socialdemokratiska gruppens skäl för att på ett ansvarsfullt sätt införa den av begärda nya instans- och processordningen. Problematiken om ny ansökan finns kvar i systemet fram till ikraftträdandet av domstolsprövningen. Fler asylärenden kommer att finns i balansen vid införandet av en ny instans- och processordning, ärende som då kommer att avgöras i nytt, mera kostnadskrävande system. Alla får vänta i mottagningssystemet på grund av att färre överklagade asylärenden kan avgöras av . Oavslutade NUT-ärenden måste vid ikraftträdande av ny ordning hanteras av domstol, och det kommer att krävas övergångsbestämmelser. Dimensioneringen av det nya systemet blir problematiskt. Domstolarna kommer att behöva väsentligt större resurser, såväl ekonomiskt som personellt. Det kommer att behövas betydligt fler domare och tolkar för hantering av de nya ansökningarna. Som jag tidigare uttryckt det tycks samtliga partier bekräfta den bild som beskrivs kring effekterna av det nuvarande systemet med ny ansökan och de problem som systemet skapar. Tyvärr tvingas jag konstatera att en majoritet i utskottet inte tycks vara beredd att vidta de åtgärder som behövs för att en av beställd åtgärd, införandet av en ny domstolsprövning av asylärenden, ska få den start som alla tycks vara överens om behövs. Även om det tycks finnas en skiljelinje i fråga om införandet av förslaget om verkställighetshinder i utlänningsärenden och borttagande av NUT vill jag, som migrationsministern uttryckte det , sträcka ut en öppen hand för att finna breda majoriteter i frågor som berör ett så känsligt område som den svenska asylpolitiken. 87 Förste vice talman (): Det betänkande som vi nu har att ta ställning till berör en liten del av asylprocessen. Den är inte ointressant, men den är ryckt ur sitt sammanhang. har en positiv historia när det gäller invandring. Många av de tekniska innovationerna och införandet av ny teknologi har varit förenade med arbetskraftsinvandring, teknikinvandring till . Det är först under senare årtionden som invandringen delvis blivit ett problem kanske beroende på den här kammarens arbete och beslut. Det är ingen tvekan om att svenska folket och svenska politiker har velat mycket väl med den invandringspolitik som förts och förs . Man vill humanitet, man har stor välvilja, men det har ändå blivit mycket fel i själva invandringen. Av dem som får permanent uppehållstillstånd i är det som har flyktingstatus. är sådana som får det av humanitära skäl. Man skulle kunna tro att de humanitära skälen härrör från deras hemländer eller från det de flydde ifrån, men har så att säga förvärvats i under en grym asylprocess, som jag tycker har utvecklats till något av en humanitär katastrof. Resterande delen av permanenta uppehållstillstånd gäller familjeåterföreningar, som det finns mycket starka skäl för. Vi moderater har kritiserat asylprocessen. Vi tycker att det är en dålig rättssäkerhet i nuvarande tingens ordning. Den inger falska förhoppningar för många av de människor som söker asyl, och den uppmuntrar till en mycket grym människosmuggling som närmast blivit en industri och delvis är förenad med organiserad brottslighet. Vi tycker därför i likhet med vad en enhällig riksdag ansåg att asylprocessen måste förändras och en ny instansordning införas. Det förslag i regeringens proposition som behandlas i detta betänkande löser inga av dessa grundläggande problem. Propositionen har en lång resa bakom sig i denna kammare. Den togs upp och har bordlagts, bordlagts och åter bordlagts i utskottet. förefaller det som om vi ska komma fram till beslut med anledning av denna proposition. Enligt min uppfattning borde propositionen ha behandlats i ett sammanhang tillsammans med en ny instansordning, det vill säga hur man prövar asylsökande. I det läget hade vi fått en bättre tingens ordning, och vi hade fått en större helhet i hela asylprocessen. har regeringen och socialdemokraterna i i stället valt att rycka ut denna fråga ur sitt sammanhang. Det är nog så att det finns en genuin misstro mot den sittande regeringen i denna fråga liksom mot det statsråd som sitter och även alla hennes företrädare beroende på att den nya instansordningen inte har kommit till stånd efter begäran 2001. Min uppfattning är att kammaren inte litar på att det verkligen kommer ett förslag i vår om en ny instansordning som uppfyller de krav som har ställt på denna instansordning. Jag tror att det delvis är därför som vi hamnar i den debatt som förs om nya ansökningar i asylprocessen. Jag vill säga att det är ytterst angeläget att få en ny instansordning beroende på att den nuvarande inte uppfyller kravet på en god rättssäkerhet. Så är inte heller fallet bara i . Vi har ju funnit att i ett stort antal länder har alltifrån författningsdomstolar till jurister dömt ut liknande system. Det finns med andra ord ganska starka krav på att prövning av människors asylansökningar ska kunna ske i domstol. Det ställer krav på att det ska finnas ett tvåpartsförhållande och även möjlighet till muntlighet, det vill säga en rätt att kunna titta sin domare i ögonen och framföra egna åsikter och fakta i processen. Det är därför som de nya ansökningarna mycket väl hänger samman med den nya instansordningen. Vi är mycket väl medvetna om att de nya ansökningar som finns såsom det fungerar är ett problem, men vi menar att detta måste tas i hela sitt sammanhang. Asylprocessen är i sitt sammanhang en humanitär katastrof. Vi kan inte se det som korrekt att bara avskaffa de nya ansökningarna nu och därmed försämra rättssäkerheten för dem som råkar vara inne i processen om det kommer ett förslag från regeringen i vår till en ny instansordning och därmed en bättre rättssäkerhet längre fram. Vi vill inte få ett sämre förhållande och än sämre rättssäkerhet i de ärenden som behandlas eller ligger under ansökning. Vi vill inte vara delaktiga i ett sådant förfarande. Vi ställer krav på att vi ska ha en humanitär och rättssäker invandrings- och asylprocess. Vi är lite ledsna över att den nu rycks undan i ett antal olika delbeslut. För det handlar inte bara om god vilja och välmenande politiker utan det gäller också att ställa krav och att få ett samlat beslutsfattande i hela beslutsprocessen. Vi tycker att man när det gäller instansordningen måste komma till ett beslut och ett genomförande så snart det kan göras. Det måste skapas en instansordning för bedömning av asylansökningar med möjlighet att överklaga till allmän domstol. Men inom den allmänna domstolen måste det naturligtvis finnas någon form av spår eftersom asylärenden är förtursärenden och annars kan förorsaka en del problem med anhopning av ärenden. En del av rättssäkerheten är inte bara möjligheten att få sin sak prövad i domstolen. Asylprocessen måste också vara tämligen snabb med tanke på att så många far så illa som asylprocessen pågår. Vi ställer också krav på reformering av . Vi har tittat på genomgång av , de synpunkter och den kritik som har framkommit om alltför långsam hantering men även mot brister i ekonomiska resurser för att snabbare kunna hantera ärenden både rättssäkrare och humanare än en långvarig process innebär med lång väntan. Därmed kan man säga att en snabbare hantering blir billigare för skattebetalarna och humanare för dem som söker asyl. Vi är väl medvetna om att det verkar komma att dröja ytterligare med att vid sidan av flyktingkvoten öppna för en arbetskraftsinvandring som är värd namnet. Det ska inte vara så att man ska behöva få psykiska problem av väntan i en asylprocess och bara på grund av detta ska kunna få stanna i . Vi vill värna om människor som vill arbeta och bygga sin framtid i . De ska inte behöva drivas till gränsen för självmord eller till allvarliga psykiska problem, få apatiska barn eller liknande utan det måste finnas ett spår genom vilket man kan komma till för att arbeta, driva företg, göra en insats i samhället och bygga sin framtid i . Jag beklagar att utredningen om arbetskraftsinvandringen kommer långt efter det att den nya instansordningen förhoppningsvis har kommit på plats. För oss är flyktingstatusen, arbete och företagande de främsta kriterierna för invandring. Vi anser med andra ord att regeringens förslag inte håller måttet utan bara är ett fragment av det som behöver beslutas och att det dessutom försämrar rättssäkerheten på kort sikt, även om det kan förbättra den på lång sikt. Med detta yrkar vi moderater avslag på propositionen, bifall till reservation 2 och i övrigt bifall till utskottets förslag. 88 () replik: Dagens ärende har bordlagts och åter bordlagts, säger . Frågan om ny instans- och processordning har förhalats, säger . Men han är ju en pragmatiker som är mycket väl medveten om att processen fram till den här debatten har inneburit att vi har haft överläggningar och diskussioner och har försökt hitta gemensamma lösningar just för att värna det som vi slåss för här i kammaren: en generös och bra asylpolitik, som är väl förankrad i den svenska och partier. Men det ärende som debatteras, alltså borttagandet av NUT, är ett behov som vi alla gemensamt har framhållit eftersom vi har sett problematiken när startade sitt arbete och den ryggsäck som då kom in i processen och som har kritiserats härifrån. När vi nu ska gå in i en domstolsprövning är det fråga om ett försök att inte ge den nya domstolsprövningen den ryggsäck som vi från kammaren har kritiserat. Har Per något förslag till hur vi skulle kunna underlätta för domstolarna att inte få denna belastning och ytterligare förlängning av hanteringen av asylärendena? 89 Förste vice talman () replik: