prot · GR0976 · 2004-03-03 00:00:00 — Med den argumentationen skulle vi snart upphöra med provval till våra politiska partier det är inte speciellt högt valtagande i något parti vad jag vet och kanske också med valen till som inte heller kommer att ha någon alldeles vansinnigt imponerande siffra. Studentinflytandet har utvecklats mycket. Det verkar orimligt för mig att riva ned en struktur som är uppbyggd och har potential att utvecklas ännu mer . Jag måste också konstatera att det faktiskt inte är studenterna som driver frågan nu om att avveckla obligatoriet. Det har gått kurvor på den skalan. Vissa år är det kårerna som har drivit det och vissa år inte. Detta är det inte studenterna, utan det är en fråga som drivs här i av vuxna för att inte säga medelålders politiker som befinner sig ljusår från universitetsvärlden och studenternas verklighet och vardag. Detta är att beklaga. I min hemstad studerar mer än 30 000 personer. Vem ska företräda dessa i universitetens nämnder, styrelser och andra viktiga organ? Vem ska vara samtalspartner i frågor av studentsocial karaktär? Så kommer vi in på nationsväsendet som flera redan har talat om. Det står mitt hjärta nära. Jag har varit aktiv . Traditionen med nationer och Nationernas Hus i är en del av vårt levande kulturarv. Verksamheten är mycket viktig för att studenterna ska hitta en gemenskap, träffas över ämnesgränserna och ha en meningsfull fritid i anslutning till sina studier. På andra orter ser det annorlunda ut. Det är omöjligt för en person som själv inte har tillhört en nation i eller möjligen att förstå innebörden av att tillhöra den här sortens gemenskap. Nationerna kommer inte att kunna fortsätta den viktiga verksamheten om obligatoriet upphör eftersom skattebefrielsen hör samman med obligatoriet. Oberoende skatteexperter räknar med att det för del handlar om . Det är ingen liten summa. Man kan titta på hur utvecklingen har varit för nationer i andra länder. Om man går till eller till exempel ser man att de gamla fina nationerna av kommersiella skäl har tvingats bli nöjesklubbar för överklassungdom. Så vill inte jag att det ska bli i min hemstad . Att anta att man tillskapar en särlagstiftning för nationerna tror jag inte är seriöst, precis som min kollega från så förnämligt just har redogjort för. Kårobligatoriet har utretts i princip , av . Vad har hänt som skulle föranleda att villkoren ser annorlunda ut? Det är två faktorer som är förändrade. För det första finns studenterna på ett helt annat sätt än 1994 nu med också i universitetens beredande organ, inte bara i deras styrelser. För det andra är populationen studenter nu mer heterogen än någonsin . Det finns fler studenter med invandrarbakgrund, fler vuxenstudenter och många fler studenter som inte har en akademisk härkomst. För dessa är kårerna mycket viktiga. De studentsociala faktorerna har värde och betydelse. Vem skulle ta ansvar för detta i kårernas ställe? Om reservationen skulle ha innehållit en hållbar modell för bibehållen skattefrihet för nationerna och en säkerställd studentrepresentation i universitetens och högskolornas styrelser och beredande organ och om utredningen hade varit förutsättningslös och inte destinerad såsom nu är fallet kunde jag med gott samvete ha röstat för den. Det är sorgligt att så inte är fallet. Att lägga ned någonting som i grunden fungerar väl för att ersätta det med någonting annat som man inte ens kan ana konturerna av är inte tillfredsställande. Dessa är de skäl som gör att jag vid voteringen kommer att rösta för utskottets förslag. 171 () replik: har ett engagemang för kårer och nationer. Jag vet inte i vilken mån det har ett nära samband med den stad som hon bor i och den kampanj som organiserats från en del håll och som säkert bearbetat henne. Men jag kan glädja med att berätta att jag inte bara har studerat vid . Jag har också varit en glad medlem av nation. Jag kan försäkra henne att det var oerhört värdefullt att få vara med där . Jag är övertygad om att den verksamheten kommer att ha goda möjligheter att fortsätta eftersom det förslag som här vill avvisa går ut på att ta vara på det goda och göra det ännu bättre i en utredning innan tar förnyad ställning. Det handlar faktiskt, , om att hitta en lagstiftning som garanterar alla studenter rättssäkerhet och inflytande. Det handlar om att uppmuntra studenter att organisera sig på det sätt som studenterna finner bäst själva. Där finns det uppenbarligen en stor skillnad mellan och mig. Hon talar om vuxna medelålders i som motsätter sig kårobligatoriet. Vuxen är väl både och jag, och vuxna är också studenterna. Studenterna är vuxna och kapabla att själva ta ställning till hur de vill organisera sig inom ramen för den lagstiftning som garanterar dem inflytande. Det är ofint att tala om ålder med en dam, men jag kan försäkra att det är sedan jag studerade i än sedan hon studerade där. 172 () replik: är det ju så att den kronologiska åldern inte alltid är avgörande. Man kan vara gubbe även om man är tonåring. Det är också så att även om man har studerat i och tagit del av de fantastiska verksamheter som nationerna, kåren och erbjuder så gör det inte alltid intryck. Det är inte alltid så att de som har tagit emot på samma sätt ger vidare eller ger tillbaka. Detta är bara att beklaga. Jag har för min del lärt mig av livet vid nationerna och att också ge tillbaka av engagemang och hängivenhet och inte minst intellektuell reflexion inför de problem man har att möta. Denna reservationstext är tunn. Den svarar inte emot de krav som så högtravande står här och pratar om. Om man hade börjat i andra ändan med en förutsättningslös utredning, om man hade säkerställt, som jag sade från talarstolen, bibehållen skattefrihet för nationerna och börjat via skatteutskottet och möjligen Lagrådet och tittat på förutsättningar för en särlagstiftning hade jag tyckt att det varit ett seriöst arbete nedlagt. Så är tyvärr inte fallet . 173 () replik: Intellektuell reflexion talar om. Vad är det för intellektuell reflexion att vara så initiativlös att man bara säger: Nej, låt oss bevara det som har varit, låt oss inte ta frågan på allvar, låt oss inte utreda den, låt oss inte titta och vrida och vända på alla aspekter? Dessa täcks in av den reservation som står här och recenserar så lättvindigt, uppenbarligen utan att ha läst den särskilt noggrant. Jag måste säga att anförande väcker två mycket allvarliga frågor. För det första ska hon vad jag har förstått företräda ett liberalt parti. Hur går kollektivanslutning ihop med liberalismen som idé? Vad finns det för intellektuellt samband mellan de två tankarna? För det andra står och talar om demokrati och gör någon jämförelse mellan kårvalet och Europaparlamentsvalet. Det är väl ändå en smula huvudlöst. Parlamentsvalet samlade förra gången större uppslutning än studentkårsvalen. Jag har en positiv inställning till studentkårerna. De kommer att gynnas positivt av en starkare lagstiftning som slår vakt om studenternas rätt och som ger dem möjligheter till ett reellt, inte bara på papperet, inflytande och en god rättssäkerhet. Det går också, fru talman, att göra en liknelse som kanske förstår, nämligen med skilsmässan mellan staten och . När den skilsmässan genomfördes beslutade denna riksdag och det beslutet var både och mitt parti med på att ingen kollektivanslutning skulle ske men att däremot skulle ha ersättning för de speciella uppgifter man hade. Den typen av uppgifter får också lösas inom ramen för den utredning som så kategoriskt vill avvisa. 174 () replik: Det är ganska komiskt att stå i den här kammaren och höra människor som har hört samma argument upprepas gång på gång på gång och ändå inte har lyssnat ett enda dugg. karakteriseras av ögonbindel framför ögonen, öronproppar i öronen och klackarna i backen. Det är pinsamt att konstatera, tycker jag. Vi har sagt gång på gång att kårmedlemskapet inte är att jämföra med en vanlig förening. Vi har talat om den offentligrättsliga ställningen. Detta borde man problematisera i stället för att bara förenklat skjutsa fram en reservation där man säger att utgångspunkten ska vara att kårer och nationer inte missgynnas när obligatoriet avskaffas. Det är väl inget förutsättningslöst i detta, och det garanterar definitivt ingenting! Jag tycker att det här är patetiskt, fru talman! 175 (): Jag har också mitt hemvist i och hör till dem som har läst vid innan politiken helt tog över. Jag uppskattar min hemstad mycket. Jag uppskattar vårt universitet. Jag uppskattar våra studenter, som klart sätter sin prägel på livet. Jag uppskattar till och med den gamla tradition som finns i staden. Den är dock på gränsen till konservatism. Det finns en klasskillnad mellan de ungdomar som inte läser på universitet och de som gör det. Det finns till och med en rädsla, tror jag, för att försöka se på någonting nytt. Det är för mig självklart att studenterna har rätt att bestämma vilka föreningar de ska vara med i . Men frågan är om det är alldeles självklart att just kårobligatoriet ska avskaffas. Jag har försökt sätta mig in i den här frågan så noggrant som möjligt och ämnar fortsätta med det. Jag hoppas nämligen att den så kallade eventuella utredningen faktiskt kommer till och sätter i gång att jobba. Efter det tänker jag ta definitiv ställning till framtiden för studentlivet, i den mån vi från kan göra det. Jag blev bestört när jag läste motion där man krävde att kårobligatoriet skulle tas bort nästan bums, utan att motionären hade satt sig in i vilket samband det fanns mellan kårobligatoriet och de rättigheter som det har talats om här, nämligen befrielse från fastighetsskatten, och vad det innebar för det studiesociala livet. Riksdagsledamöterna på Uppsalabänken har varit inbjudna till olika informationstillfällen, och vi har fått bra information. Jag var också och lyssnade när ni motionärer förklarade er åsikt på . Jag blev minst sagt upprörd när man så lättsinnigt deklarerade för ungdomarna att det inte var något problem med skatter, nationsliv och kopplingen till kårobligatoriet. Det skulle man lösa snabbt och enkelt. Så enkelt tror inte jag att det är. Jag tycker ändå att det är bra att de borgerliga ledamöterna nu tillsammans med inte föreslår att obligatoriet ska avskaffas direkt utan föreslår en utredning. Det ger oss andrum och möjligheter att fördjupa oss ännu mer i frågans komplexitet. Det beslut som reservanterna från , föreslår är att en parlamentarisk utredning ska tillsättas. Jag vill stryka under ordet parlamentarisk, för det innebär att de olika politiska partierna i kommer att vara med i arbetet. Att utredningen också ska ske i samarbete med studentföreningarna är bra. I direktiven till utredningen, säger man, måste ett antal moment preciseras. Man ska granska hur inflytandet för studenterna är . Man ska presentera alternativ för en frivillig kårverksamhet. Utredningen ska ägna särskild uppmärksamhet åt förhållandena för nationerna vid Lunds och och hur dessa nationers studiesociala kvalitet ska kunna upprätthållas vid ett eventuellt avskaffande av obligatoriet. Utgångspunkten ska vara att dagens kårer och nationer inte missgynnas skattemässigt om och när obligatoriet nu ska avskaffas. När jag tar ställning för den här reservationen innebär det inte att jag tar definitiv och slutgiltig ställning till att kårobligatoriet ska avskaffas. Det beslutet kan ingen av oss ta förrän vi har sett vad utredningen kommer fram till. Det är min åsikt, och jag vill klart deklarera den. Vi måste våga möta utredningar som visar på olika saker. Och det kan ju hända att utredningen kommer fram med någonting som är ännu bättre än vad det är . Då tycker jag att det skulle vara skada om vi stjälper den. 176 () replik: Vi ska väl inte göra det här till för mycket av en Uppsaladebatt, även om det tveklöst är kårorten som är mest berörd av detta. höll ett i många avseenden bra anförande där hon var medveten om de problem som ligger i vågskålen. Det hade varit klädsamt om reservanterna i utbildningsutskottet också hade haft den ansatsen. I stället skriver man om en utredning som ska utgå från att obligatoriet ska avskaffas som en självklarhet och tycks inte vara medveten om problemen. gör det lätt för sig genom att säga jag förmodar att det var innebörden att hon ska rösta med reservationen. Reservationen är ju inte för den här förutsättningslösa utredningen, utan reservationen utgår kristallklart från att obligatoriet ska avskaffas. När gjorde ett försök att citera vad som står i reservationen citerade hon inte rätt. Hon sade att kårer och nationer inte skulle missgynnas skattemässigt om och när obligatoriet avskaffas. Så står det inte. Det står när obligatoriet avskaffas. Det är det som skapar oron i : att skulle ta ett principställningstagande att det är ett axiom att obligatoriet ska avskaffas, och sedan får man försöka fixa det så bra som möjligt. Jag intar en mer pragmatisk hållning. Jag vill rädda från de här förlusterna på och först verkligen se att man klarar ut alla frågor. Sedan kan obligatoriet diskuteras utifrån den utgångspunkten. Jag tycker att det är allvarligt att inte citerar reservationen rätt. Har du inte läst den på rätt sätt förstår jag att du kommer att rösta fel. 177 () replik: Jag tror att och jag har samma uppfattning när det gäller utredningar. När man tillsätter en utredning och den ska komma tillbaka är det ju inte självklart att det är målsättningen hos dem som velat ha denna utredning som kommer att bli det gällande. Först måste vissa bitar klarläggas. Jag delar åsikt att det hade varit bättre om reservationen tydligt hade sagt att det gällde en helt förutsättningslös utredning. Men vi har här i debatten hört olika borgerliga ledamöter klart tala om att det är en utredning, och det står också klart och tydligt i reservationen. Jag sade medvetet om och när eftersom jag tolkar det så. Som jag har sagt är jag inte absolut övertygad om att det kommer att kunna bevisas att det allra bästa är att just kårobligatoriet läggs ned. Men jag kan också tycka att det är bra att man tittar närmare på detta. Eftersom samhället förändras måste vi kunna se framåt och se något nytt. Vi kan inte bara bromsa och inte våga någonting. Jag är förvånad över att som jag faktiskt respekterar som en mycket kunnig politiker från mitt hemlän inte vågar se lite nytt också. 178 () replik: Jag är i väldigt mycket beredd att se nytt. Men jag är också beredd att tänka efter innan jag fattar beslut. Det är bra, , att vi är överens om att det inte står så i reservationen som försökte citera. Det stod något helt annat. Man kan möjligen säga att den här frågan säkert kommer tillbaka till . Det blir säkert en ny motionsomgång. Det brukar det vara . De som står bakom reservationerna och vill ha en utredning får väl göra ett bättre jobb till ett kommande år. Men jag vill göra det tillägget att med den deklaration som har kommit från socialdemokratiskt håll om att man är fullt beredd att göra en översyn av reglerna för hur studenter kan besvära sig över beslut fattade av studentkåren har diskussionen tagit ett steg framåt. Det som många talar om är en kränkning av föreningsrätten minskar dramatiskt när man får ett obligatorium med en tydlig kompetens och med precis en sådan besvärsrätt som gäller för en kommun. Jag menar att det ibland kanske inte behövs en stor utredning utan det kanske ibland kan göras ganska små justeringar för att det obligatoriska medlemskapet, som också har stora fördelar, skulle kunna accepteras fullt ut av alla studenter. 179 () replik: Min erfarenhet av den här och den majoritet som just nu leder regeringen är att utredningar inte går särskilt snabbt. Jag tvivlar på att en utredning kommer att bli klar under den här mandatperioden. På den punkten kan jag dela åsikter att det säkert kommer nya motioner. Det är möjligt att, och det skulle vara väldigt bra om, samtliga politiska partier kunde komma överens om att vi måste våga se över allting för att kanske göra något ännu bättre än vad som gäller i dagens samhälle för studentlivet. Det viktigaste är ju att studenterna känner att vi bryr oss, att vi vill att deras studiesociala verksamhet och det liv de lever i ska vara så bra som möjligt så att de får en bra start i livet. Det är för mig det betydelsefulla. Det tycker jag att vi alla borde kunna enas om. 180 (): Det är intressant att komma sist. Det händer inte så ofta, men ska vara den första. De sista skola vara de främsta, är det ju skrivet. som den här är man för övrigt tacksam över att man valde som studieort och inte . Först och främst skulle jag vilja yrka bifall till fempartireservationen nr 23 samt säga att vi för tids vinnande avstår från att yrka bifall till våra övriga moderata reservationer, även om vi givetvis står bakom innehållet i samtliga. Det återfinns naturligtvis en mängd frågor i det här betänkandet som rör högskolan. Mängden och mångfalden är så stor att vi säkerligen skulle kunna debattera i och ändå inte hinna med alla aspekter. Själv kommer jag därför att koncentrera mig på eftermiddagens och kvällens clou, nämligen kårobligatoriet. Först och främst skulle jag vilja citera några meningar. Jag menar att det är principiellt felaktigt att någon tvingas till medlemskap i någon organisation. Jag menar att ett avvecklande av obligatoriet inte bara skulle vara principiellt riktigt utan även ge det organiserade studentfackliga arbetet en nödvändig vitamininjektion. Det obligatoriska medlemskapet har inte varit till fördel för en aktiv studentfacklig verksamhet. De här meningarna är inte skrivna i någon moderat partireservation. De skrevs av nuvarande utbildningsministern, , i hans motion Ub14 som behandlades i betänkandet UbU05. Vem som helst är välkommen in och läsa det här. Vi kan alltså konstatera att även utbildningsministern, innan han blev utbildningsminister, hade en uppfattning om att obligatoriet var fel. Den uppfattningen ändrade han väldigt snabbt därefter och valde helt plötsligt en annan linje. Vi moderater tycker att den frihetliga aspekten väger tungt i det här sammanhanget. Individer ska inte tvingas in i organisationer mot sin vilja. Alla ska ha rätt att själva välja. Traditionellt brukar organisationsfrihet dessutom vara en grundläggande fri- och rättighet. Den ingår också i de stora rättighetskataloger som man internationellt brukar hänvisa till. Det är en principiell fråga som vi diskuterar, och mitt partis inställning till kårobligatoriet har varit fastlagd , senast förnyad vid vår partistämma 1997. Vad går då den reservation som de borgerliga partierna samt har lämnat i utskottet ut på? Syftet är att genomlysa alla de aspekter som läggs på obligatoriet och den process som det innebär att avskaffa det. Det är mycket som har hänt som har gått från det att ärendet senast var aktuellt 1994. har exempelvis fattat beslut om en ny lag om studentrepresentation i landets lärosäten. Vi har också en annan typ av studenter som varken lever traditionellt studentliv eller har möjlighet att delta i kårernas eller nationernas aktiviteter. De är ändå betalningsskyldiga gentemot dessa, men utan möjlighet att faktiskt påverka sitt medlemskap eller innehållet i detta. Det låga valdeltagandet vid landets kårer talar också sitt tydliga språk vad gäller det demokratiska underskottet. Jag ska också uppehålla mig vid de påståenden som har gjorts om att för de mänskliga rättigheterna skulle ha granskat det här och kommit fram till att kårobligatoriet inte skulle vara stridande mot de grundläggande fri- och rättigheterna. Detta är nonsens, fullkomligt fel. Det man tog ställning till 1977 och 1996 var det enskilda lärosätets rätt att säga nej till alternativa kårer. Men det sade ingenting om att denna erkända studentkår som de enskilda lärosätena fick besluta kring hade rätt att tvinga in alla studenter i medlemskap i den här kåren. Jag hoppas att slippa se hänvisningar till detta i framtida betänkanden, för det är fullkomligt fel. har vi också Europeiska sociala stadgan som föreskriver ännu starkare negativ föreningsfrihet i det här landet än vad som har varit fallet tidigare. Det vi nu vill att regeringen ska leverera till är förslag om hur obligatoriet ska avskaffas och hur det praktiskt ska gå till. Vi vill se en handlingsplan och en tidsplan som väl definierar förutsättningarna. Jag skulle vilja säga att synpunkten att det skulle vara en förutsättningslös utredning som vore det bästa inte är bra. Vilka förutsättningar är det som inte ska beaktas i så fall? Nej, hur är rimligare än varför. När är viktigare än om. Ärligheten mot väljarna tycker jag i det här fallet, fru talman, väger tyngst. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2003/04:UbU5 Studiestöd. vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 13 § Naturresursfrågor och vattenrätt 181 (): Vindkraft är något som får alla svenskars känslor att svalla. Få av oss är neutrala och likgiltiga. En del är positiva. Men många fler är negativa. Vi moderater vill behålla kärnkraften så länge den är ekonomisk och säker. Men vi vill gärna också ha el från förnybara källor. Att använda och tämja vinden är något som människor har försökt göra . Trots den långa tiden finns det förvånansvärt lite forskning om miljökonsekvenserna. Men de möjliga störningarna är många, både för människor och för djur. Vindkraftens anhängare inom den traditionella miljörörelsen brukar vara de första som ropar på tillämpning av försiktighetsprincipen. Men de ropar inte på försiktighetsprincipen när det gäller vindkraft. I , vid Lillgrund i , ska nu byggas 48 verk, och än värre, vid , söder om , finns planer på att uppföra 200 vindkraftverk. Vad kommer alla dessa att innebära för skador på den miljön i och ? För oss moderater är det grundläggande att varje energislag ska bära sina egna kostnader i produktionsledet. El från förnybara energikällor bör produceras utan omfattande subventioner. Men det fungerar inte för vindkraft, utan den subventioneras på flera sätt. För att ett vindkraftverk ska producera el måste det blåsa lagom inte för lite och inte för mycket. Det handlar med andra ord om att utnyttja ett ganska litet intervall, även om den moderna tekniken kan utvidga intervallet något. Men vi blir lätt blåsta på effekten! Utanför mitt fönster hemma i kan jag se tre vindkraftverk. Det är ofta som de står stilla. Antingen blåser det för mycket eller för lite. Priset på den vindraftsel vi köper är vitt skilt från det pris elen kostar att framställa. Där har vi skattebetalare ännu ett hål att fylla. Man ska inte heller glömma bort kostnaderna för de omfattande investeringar som behövs i det fasta nätet. De får vi betala direkt via elräkningen. Det behövs inga särskilda nationella planeringsmål. Vindkraften behöver inte heller klassas som riksintresse. Utbyggnad av vindkraft bör ske på egna meriter. Det finns klara målkonflikter mellan en god livsmiljö och livskvalitet å ena sidan och vindkraftsparker å andra sidan. När vi pratar om naturvård, kulturmiljö, friluftsliv och turism står detta i skarpt motsatsförhållande till de stora verk som byggs med svoschande buller, blinkande skuggreflexer och lågfrekventa ljud. Ett och annat verk eller en och annan mölla, som vi säger i kan möjligtvis vara pittoreska inslag i landskapet, men industrianläggningar på ett par hundra verk är något helt annat. Det är inte acceptabelt att närboende människor utsätts för sådana störningar. Det är inte acceptabelt att en person får sätta upp ett vindkraftverk som får till följd att ingen vill köpa grannens hus eller gård. Det är inte ens acceptabelt att vindkraftverk förändrar och förstör landskapsbilden för många av oss. All lagstiftning ska genomsyras av stor respekt för den enskildes rätt och för äganderätten. Den bör präglas av stor respekt för människors liv och hälsa samt för skydd av natur och miljö. Därför bör vindkraftsetableringar granskas lika noga i den kommunala planeringen som andra etableringar. Krav bör ställas på detaljplaneprövning.