prot · GR0990 · 2004-03-30 00:00:00 — När kommer propositionen baserad på järnvägsutredning? Vi kan diskutera enskildheter i utredningen. Jag håller inte med om alla förslag, men det är viktigt att detta inte läggs i en byrålåda och glöms bort utan man bör ta ett samlat grepp för att få en bra tågtrafik för människorna i det här landet. 23 Statsrådet (): Jag instämmer i allt det säger om behovet av långsiktighet, om behovet av säkerhet för att kunna våga planera som privatperson och som företagare. Jag instämmer också i det trycker på om vikten av den regionala aspekten i transportpolitiken, att se vilket effektivt medel järnvägen är för att binda ihop regioner. Om man sedan säger arbetsmarknadsförstoring eller förminskning är en bra fråga. Men det råder inget tvivel om att det är oerhört effektivt. är oslagbar när det handlar om att låta många människor färdas . Jag instämmer i allt, men i de ägardirektiv som SJ har är det inte inskrivet att SJ ska ta hänsyn till regional utveckling såsom vi kan göra som politiker. Då får vi skaffa oss andra verktyg för att ha en regional aspekt och se till att regionförstoring ändå blir möjlig. SJ har i sina direktiv en skyldighet att bedriva sin verksamhet på kommersiella grunder. Det är en viktig fråga som sätter fingret på: Om vi ska satsa på att dra nya räls, dessutom satsa många miljarder på att underhålla och reparera den räls som redan finns, måste vi då inte ha en strategi och politik för vad som ska gå på rälsen? Det måste vi. I den proposition som redan har ställt sig bakom, som gäller infrastrukturen, föreslog regeringen en pott pengar på drygt 4 miljarder för just möjligheten för olika länstrafikbolag att få hjälp med bidrag för att köpa upp personvagnar. I den proposition som vi nu ska lämna till , som innehåller en satsning på de infrastrukturplaner vi är överens om med och , föreslår vi också pengar för uppköp av vagnar till godstrafik. Vi gör stora åtaganden via Rikstrafiken. Rikstrafiken upphandlar både kollektivtrafik till buss, flygplatslinjer och kollektivtrafik till järnväg. Det är Rikstrafiken som är vårt bästa instrument att hjälpa till att ta regional hänsyn. Det pågår många diskussioner lokalt. Jag vet att man hittar lösningar mellan tågoperatörer, SJ ibland men också andra operatörer, där kommunpolitiker sätter sig ned vid förhandlingsbordet tillsammans med SJ och säger att de vill att SJ ska finnas kvar i kommunen och att kommunen är beredd att betala för det eftersom det ger ett mervärde för kommunen att människor kan bo kvar i kommunen och pendla till en annan ort. Jag vet att det finns en rad sådana aktiviteter på gång. ska jag resa till och själv träffa kommunpolitiker där som är mycket oroliga över precis samma fråga som har ställt i sin interpellation. Jag är medveten om kritiken, och jag kommer att lyssna på den utifrån de transportpolitiska målen och de höga ambitioner vi har för Rikstrafiken. är ute på remiss. Jag planerar att lämna en transportpolitisk proposition till . För de konkreta frågor som jag tror vill ha svar på får vi vänta ut svaren från remissrundan. 24 (): Det är bra med de förhållandevis positiva svaren som statsrådet gav här i andra rundan. Hon delar min oro för att det inte finns långsiktighet och en regional aspekt och att problemet uppstår på grund av ägardirektiven. En av mina frågor är om man kan tänka sig att verka i riktning att ändra i ägardirektiven till exempelvis SJ och Linx, som trafikerar sträckan StockholmOslo som jag tog upp tidigare, att de ska ta samhällsnyttig hänsyn. Ingenting är för alltid givet. Det går att förändra förutsättningarna. Vi behöver utveckling både i de större städerna och på landsbygden. Vi behöver en fungerande tågtrafik till och från , men vi behöver också ha en fungerande tågtrafik ute i landet. Jag tror inte att vi tar illa vid oss om Rikstrafiken fixar stoppen i stället för SJ. Det handlar om att upphandla tågstopp. Ett av de problem som finns är att det inte finns tillräckligt med pengar för att hålla i gång den ordinarie verksamheten. Det är tveksamt om det går att få något folkligt stöd för att vi ska betala för att tågen som ändå åker förbi gör ett stopp på en eller . Jag kan som veckopendlare konstatera att tågen för det mesta är försenade redan när de kommer till min station. Där står de i ungefär en minut. Jag har svårt att tänka mig att det avgör om man är beredd att ta tåget eller inte. Varför läggs turer med god beläggning ned? Många kliver på och av tåget. 17.00-tåget från tas bort. stannade det i med ett stort upptagningsområde. svischar det förbi. Sedan sätts ett helt annat tåg in med sämre möjligheter för dem som vill pendla till jobb och utbildning. Statsrådet pratade om att vidta åtgärder som ska leda fram till ett effektivt och prisvärt utnyttjande av järnvägen för både person- och godstrafik. Det kommer jag att noga följa upp och se om det gäller även för den region där jag verkar och bor. Vi behöver all hjälp vi kan få. Vi behöver inte mer av sådant som tynger ned våra möjligheter att kunna leva och bo i en mindre ort. , känd skribent, skriver följande i : Hur länge ska sådana här stolligheter få fortsätta? För vad ska vi med nyordningar som , Jernhusen, gamla SJ eller fenomen som Linx till om grunden för verksamheten, tågen inte längre har tid att stanna. Vad blir nästa drag? har skrivit en dikt som innehåller en liten svordom med rubriken som jag inte ska nämna i talarstolen. Hela den känslan är förödande för den enormt positiva satsningen på järnvägstrafik. Om detta ska försvaras inför dem som hellre vill ha mer biltrafik och vägar säger man att man satsar 100 miljarder på järnvägen men att man inte ska stanna vid just deras station, som visserligen har skett , men ska det upphöra. Hur ska detta pedagogiskt förklaras för människor? Det är oerhört viktigt att regeringen försöker tänka till och försöker täcka in behoven både för dem som bor i storstäder, till exempel mellan och , och för dem som bor i små orter som att kunna pendla. Man måste inse att det inte går att lösa problemen med enkla pennstreck. Man måste tänka till, och man måste göra någonting i verkligheten för att ge människor i hela landet möjlighet att leva. Vi är trötta på tomma löften och ord. krävs det konkreta åtgärder även på kollektivtrafiksidan för att underlätta östra situation. 25 (): Den här debatten visar att det finns många frågetecken inom tågtrafiken. Jag tror inte att de berörda kommunerna riktigt känner igen sig i den beskrivning som ministern gav, att det skulle vara ett gott samarbete mellan kommunerna och SJ. Vad är det egentligen som pågår inom SJ? Varför redovisar de inte ekonomin för de aktuella tågförbindelserna när kommunerna kommer och uppvaktar? Och varför är SJ inte beredd att diskutera ersättningståg eller att ta emot kommunala bidrag till den eventuella olönsamheten? För att få en framtida god ekonomisk tillväxt i hela krävs det bra tillgång till kollektiva trafiksystem. För att vi inte ska få en ökad arbetslöshet måste människor ha rimliga möjligheter att ta sig till och från jobbet. Det får inte bli så att människor trots SJ och andra järnvägsföretag väljer att bo på en plats och jobba på en annan, utan det ska vara tack vare goda järnvägskommunikationer som det är så. Ur miljösynpunkt är tågtrafiken utan konkurrens. Jag tycker inte att tågtrafikens framtid ska raseras av en tågbyråkrati på långt avstånd från vanliga, enkla människors vardag. 26 (): Den här debatten visar väldigt tydligt att många av oss ledamöter och många människor ute i landet är besjälade av och engagerade för en bra tågtrafik, som kan berika människors liv, som kan hjälpa till att utveckla näringslivet och som allmänt kan göra livet lättare i det här landet. Då gäller det att hitta modeller som fungerar. Jag tycker att det har tagits en del goda initiativ . Jag tillhör också dem som tycker att det är rimligt som man nu gör i den proposition som regeringen kommer med att satsa mera på järnvägstrafik. Men då måste vi också, som de föregående talarna har sagt, se till att vi har tågoperatörer som utnyttjar de här möjligheterna på bästa sätt, så att tågen stannar vid stationer där människor vill kliva på och av. Jag förstår resonemang. Vi har en väldigt underlig ordning , där SJ har rätt att trafikera alla nationella linjer men inga som helst skyldigheter. De ska köra med lönsamhet det har vi sagt till dem i riksdagsbeslut och regeringsbeslut. Då kan man förstå att de ibland har lite svårt att göra de rätta avvägningarna. Det är här det kommer in att vi kan släppa in fler aktörer, som visar att det går att köra bra järnvägstrafik lite annorlunda än den stora draken SJ gör. , BK-Tåg och andra har visat just detta. Vem trodde att man skulle kunna stiga på och av tåget i , och ? Det är små orter i som har fått ett lyft genom en mycket bättre tågtrafik, som körs av på X-Trafiks uppdrag. Det visar att med en lite flexibel inställning och en ambition att skapa en bra tågtrafik i hela landet kan det här åstadkommas. Jag blir lite orolig när säger att först ska det komma en transportpolitisk proposition och kanske man då tar med det här. Jag är väldigt angelägen om att det här kommer mycket tidigare. Remissrundan kan rimligen inte ta mer än några månader. Kan vi inte enas om att efter det att remissrundan om järnvägsutredningen är över är det att samla sig till en proposition, då vi får tillfälle att diskutera det här på allvar och gå vidare med en bra och utvecklad järnvägstrafik i det här landet? 27 Statsrådet (): I den proposition om ägartillskott till SJ som för inte alltför länge sedan ställde sig bakom underströks återigen att SJ ska bedriva sin verksamhet på kommersiella grunder. Det planeras inget arbete inom departementet för att ändra de ägardirektiven. Många saker kan naturligtvis hänga ihop. Jag är övertygad om att många av de förseningar som drabbar pendlare, oavsett vilket väderstreck man kommer från, har att göra med att det är fler och fler som åker tåg generellt sett, om vi tittar på antalet tågåkare i hela landet. Det betyder att det på en del sträckor i vårt land är trångt på rälsen. Alla vi fyra här som är aktiva tågpendlare in till och ut ur påverkas av det faktum att det är väldigt trångt på spåren in till . De satsningar i infrastrukturen i Mälartunneln och annat som regeringen nu ska göra i är viktiga för och för , men de är också oerhört viktiga för alla oss som pendlar till och från våra arbeten från , från och från andra väderstreck. Med en bättre och starkare infrastruktur och med nya, moderna tågvagnar öppnas helt nya möjligheter. Då kan tågen köra fortare på rälsen, men de kan också göra fler stopp . Då borde möjligheterna att vidga arbetsmarknadsregionerna och öka förutsättningarna för arbetsmarknadspendling bli än bättre och inte sämre. ställde en rad konkreta frågor till mig angående SJ, bland annat om dess redovisning. Då måste jag få hänvisa till ansvarig minister för SJ, som är , därför att de frågorna kan inte jag. Det arbete som vi ska göra kring den transportpolitiska propositionen innehåller naturligtvis en rad olika frågor. pekar på att man ska fortsätta att vara aktiv och göra upphandling via Rikstrafiken på de områden där SJ inte trafikerar rälsen, och det arbetet kommer vi att prioritera och fortsätta med också fram till en transportpolitisk proposition. 28 (): Jag tycker också att det är positivt att så många tar upp de här frågorna och diskuterar dem, inte minst ur ett helhetsperspektiv. Jag konstaterar att statsrådet i princip håller med om att det är en fördel om tågen stannar. Det låter lite naivt att det är bra om tågen stannar och släpper på och av folk. Men det är inte något naturligt, inte helt säkert, utan på många håll svischar tågen förbi. Man får stå kvar på perrongen och vänta, och har man otur missar man sista tåget och får vara kvar i eller en extra dag. Det gynnar inte pendlandet utan försvårar det snarare. Jag blir dock lite deprimerad när jag hör att det inte finns någonting på gång vad gäller ändrade ägardirektiv. Jag tror att det skulle vara en klar fördel att se över detta en gång till och fundera om företagsekonomiska beräkningar alltid är det bästa även ur samhällsekonomisk synpunkt. Jag är inte helt säker på att det är så, om man väger in alla faktorer. Jag är inte lika övertygad som om att om vi bolagiserar, släpper in fler operatörer och avreglerar löser vi alla problem. Om jag inte har missuppfattat det hela har ordföranden i SJ använt som ett avskräckande exempel på hur det kan fungera om man släpper in alltför många operatörer. På många håll i landet finns det bara ett spår, och det kan vara svårt med alltför många operatörer. Det krävs väldigt mycket samordning för att det ska fungera. Biljettkrånglet har vi tagit som ett exempel. Om SJ inte kan få saker och ting att fungera man har haft monopol på en viss sträcka vore det märkligt om andra operatörer kunde komma in och ta över den sträckan och finna lönsamhet. Då har vi kanske för stora avkastningskrav på SJ. Vi kanske ställer alltför höga krav på avkastning i jämförelse med vikten av en fungerande regional utveckling i hela vårt land. Jag tillhör inte dem som tror att allting löser sig bara man avreglerar. Snarare har verkligheten visat att det har skapat en hel del nya problem. 29 Statsrådet (): Jag vill fatta mig väldigt kort och bara kommentera sista inspel. visade SJ en förlust på . Det är en bit kvar tills vi kan börja fundera på avkastningskrav. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2003/04:330 om husbyggen i 30 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta med anledning av att motsätter sig byggande i stora delar av kommun. Låt mig inledningsvis poängtera att tar upp en principiellt mycket viktig fråga, nämligen den om hantering av målkonflikter när olika intressen ställs mot varandra. Detta är vanligt i bygglovsärenden, där (PBL) kräver att både allmänna och enskilda intressen beaktas. Vad gäller allmänna intressen hänvisar PBL också till vissa bestämmelser i . I detta fall rör det sig om en konflikt mellan intresset av att få utnyttja mark i ett tillväxtområde för bostadsbyggande å ena sidan och å andra sidan behovet av skydd mot åtgärder som kan försvåra utnyttjandet av och framtida expansionsmöjligheter för . är ju största flygplats och är att anse som en anläggning av riksintresse för kommunikationer. Enligt ska områden som är av riksintresse för sådana anläggningar skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra tillkomsten eller utnyttjandet av anläggningarna. Det kan tilläggas att det också är ett allmänt intresse att det inte tillskapas bostäder som är olämpliga från hälsosynpunkt på grund av bullerstörningar. Den här typen av konflikter i bygglovsärenden hanteras i första hand av den kommunala nämnd som ska fullgöra kommunens uppgifter inom plan- och byggnadsväsendet. Nämndens beslut kan överklagas till och därefter till allmän förvaltningsdomstol. kunde även regeringen få sådana ärenden för prövning men den ordningen togs bort genom en lagändring . När regeringen behandlade dessa ärenden fann den i ett flertal fall att luftfartens intressen vägde tyngre än de motstående enskilda intressena. Regeringen har, som säkert känner till, tillsatt en utredning med syfte att göra en samlad översyn av plan- och bygglagstiftningen. I uppdraget ingår bland annat att se över de olika planformer som finns i PBL, behandla frågor som rör kvalitet och hållbarhet i byggande och förvaltning samt samordningen mellan PBL och annan lagstiftning. Uppdraget ska i sin helhet redovisas i ett slutbetänkande senast vid utgång av 2004. Jag har inte för avsikt att föregå vad utredningen kommer fram till utan avvaktar dess betänkande. 31 (): Tack bostadsministern för svaret, som jag dock inte är nöjd med! Det är en alldeles riktig beskrivning som bostadsministern gör av det praktiska problem som finns i med omnejd. Det handlar å ena sidan om människor som vill bygga och bo och å andra sidan om som vill flyga rakt över. Det handlar från knivstabornas synpunkt om en önskan om att förtäta en bebyggelse som redan finns. Det är alltså redan människor som bor här. I Husby-Långhundra och Vassunda, som är landsbygd, har människor bott . Det är en historisk byggd. Här är det landsbygdsbebyggelse som det handlar om. Det är generationer som avlöser varandra. Det handlar om barn som önskar komma tillbaka till sin hembygd och bosätta sig här. Glädjande nog är det här en väldig utvecklingsbygd där det finns mycket samarbete. kommun, vår allra yngsta kommun, finner det också intressant att landsbygden utvecklas. Man ger också människor bygglov. Då är det synnerligen bekymmersamt att staten, kan man säga, via , motsätter sig den här begränsade byggnationen. Det är beklagligt att man anför skäl som att det är viktigt att sätta stopp för de små stegens tyranni. Det handlar ju inte om tyranni och har aldrig gjort det i den här bygden. Folket i den här bygden motsätter sig inte alls att utvecklas. De motsätter sig inte ens att banorna passerar rakt över deras huvuden, över deras bygd. Så har det varit alltsedan kom till. Nej, vad man vill är att hitta en kompromisslösning, och det är nödvändigt. I den här bygden hör nämligen till influensområdet för luftbanor. Då måste man kunna hitta en kompromisslösning. För att en bygd över huvud taget ska fortleva är det absolut nödvändigt att den föryngras och förändras. Det är också nödvändigt att den verksamhet som finns tillåts att finnas kvar och utvecklas. En part av två ska inte ensidigt kunna bestämma och dessutom sätta käppar i hjulet för en hel bygds utveckling. Man måste se helheten. I det här fallet, i Husby-Långhundra och Vassunda, är det tre intressenter som berörs. Det handlar om de enskilda personerna. Det är unga vuxna som vill flytta tillbaka till sin hembygd. De är vana vid flyget från . De har till och med sitt arbete på . Det handlar om fastighetsägare för jord- och skogsbruk, som står inför ett generationsskifte, och här är det väldigt stora privata värden som står på spel. Och det handlar om kommunen som har alla förutsättningar att utvecklas väl. Det betyder också väldigt mycket för hela den här regionen, att den utvecklas. Det är även viktigt att kommunen kan bygga ut den kommunala service som behövs. Och, för att återgå till landsbygdsutvecklingen i Husby-Långhundra, man måste hitta en kompromiss som är hållbar. Här handlar det också om äganderätt. Det är något som vi i slår vakt om, eller hur, bostadsministern? Jag vill veta vad bostadsministern anser. Kan verkligen enskilt kräva ett stopp för nybyggnation av bostäder här ute? Pågående markanvändning är någonting som vi i är aktsamma om. Vilken åsikt har bostadsministern om det? Hur är det med expropriationsersättningarna? 32 (): Jag vill börja med att tacka för att hon har ställt den här interpellationen. Det är en intressant principfråga. Jag tackar också statsrådet för ett i huvudsak mycket bra svar. Den här frågan gäller inte bara kommun, utan de omgivande kommunerna har samma problem. Jag tillhör en annan valkrets än gör. Där har vi sådana kommuner som , och . Där är det egentligen i grund och botten samma problem. Eftersom den här frågan gäller speciellt hur man fattar beslut i sådana här frågor skulle jag vilja diskutera detta. När det gäller instansordningen, som prövas i Plan- och bygglagskommittén, hanterar man i huvudsak en annan fråga, nämligen privatmänniskor som överklagar kommunala beslut. går det vidare inte till regeringen utan till något annat avgörande. I det här fallet har vi den rakt motsatta situationen, och det är väldigt intressant. Det är nämligen en statlig myndighet som i praktiken överklagar kommunala beslut. Det blir ju ett väldigt dubbelt förhållande, att staten så att säga har både överklagandemöjligheten och indirekt beslutsmöjligheten. Jag vill gärna höra hur statsrådet ser på denna ganska speciella situation. Sedan kan man gå till det som i det här fallet utlöser överklagandena. Hela den här regionen , och är en oerhört stark tillväxtregion, och genom tillkomsten av den tredje landningsbanan har bullermattorna blivit annorlunda . Så sent som i går deltog jag i ett annat fullmäktigemöte i den region där jag sitter. Där kom också den här frågan upp, eftersom bullermattorna har blivit väldigt annorlunda, och många människor påverkas av att vi nu har ungefär 25 miljoner människor som trafikerar . Det är en ganska stor flygplats. Det här får konsekvenser, inte bara för , utan också för de andra kringliggande kommunerna. De får någon form av inskränkt möjlighet att disponera sina egna planer och ytterst marken. Jag vill gärna höra hur statsrådet ser på detta, att det som egentligen är ett kommunalt planmonopol kommer att naggas i kanten. Man har kanske inte riktigt insett att det riksintresse som finns kommer att inskränka möjligheterna för expansion. Jag bestrider absolut inte att det här riksintresset finns, eftersom vi behöver en väl fungerande flygtrafik i den här regionen. Statsrådet är också ansvarig för bostadsbyggandet. Just i den här regionen är varje ny tillkomst av bostadshus viktig för att lösa det andra problemet, som vi har här. De borgerliga kommunerna brukar ju inte få mycket beröm av statsrådet. I det här fallet är det fråga om kommuner som har socialdemokratiska minoritetsstyren, och de har då problem med staten. De får inte igenom sina byggplaner. 33 Statsrådet (): Både till och skulle jag vilja säga att något av det svåraste man kan vara är att vara politiker. I uppdraget inryms ständiga målkonflikter. Det är ständiga konflikter mellan motstående intressen. Det kan vi inte undvika. Det finns motstående intressen. Det är så väldigt tydligt i det här fallet. har uppdraget att främja utvecklingen av den civila flygtrafiken. I det uppdraget ligger att planera långsiktigt. Det är planer som sträcker sig årtionden framåt. Vad händer i hela den dynamiska Uppsala- och i ett längre perspektiv? Räcker det med tre banor? Vad vet jag. har det uppdraget. Det är oerhört centralt för den här regionen att den civila flygtrafiken fungerar och har möjligheter att utvecklas. Det är en dynamisk kraft för tillväxten i också. Det är den ena sidan. Å andra sidan finns den aspekt som ni båda tar upp. Det finns ett behov av ökat bostadsbyggande i regionen. Hur löser man målkonflikterna? Det är det vi ska göra som politiker, och det är alla gånger inte lätt. I sakfrågan kommer jag inte att ge några besked under den här interpellationsdebatten, om hur jag ser på Arlandabanornas framtid och konflikterna med bostadsbyggandet. De frågorna ska prövas i den ordning som vi har lagt fast. De kommunala besluten kan överklagas, och det är då förvaltningsdomstolarna som prövar bygglovsfrågan. Däremot avvaktar jag med spänning det som kommer fram till om hur den här typen av ärenden ska prövas framöver. Jag har, som ni vet, haft den ingången att vi ska förkorta planförfarandet. Det är inte riktigt den diskussion vi för här . Det är inte samma sak. Men instansordningen har naturligtvis betydelse. ska också samköras med översynen av . Det är också en fråga som har bärighet på den här problematiken. En annan målkonflikt som jag vill peka på, eftersom det här är svåra ting, är de väldigt höga ambitioner vi har när det gäller miljöpåverkan. Vi pratar ofta om bullernivåer. Vi är måna om att se till att vi inte har för höga bullernivåer för att på det viset minska skadeverkningarna och hälsoriskerna. De frågorna måste också vägas in när man gör bedömningar om bebyggelse kontra luftfartens möjligheter att utvecklas. 34 (): Visst är det konflikter. Men jag tycker att när det finns konflikter ska man också ha möjligheter att lösa dem. Man kan inte bara leva med att det är en konflikt, och sedan är det frid och fröjd med det. En kompromisslösning, som jag ser det, skulle kunna vara att man skriver in servitutsrättigheter för som ger dem rätt att flyga över bygden och att folket som bor där också accepterar det.