prot · GS0941 · 2004-12-01 00:00:00 — Vi håller på att fasa in samarbete med andra delar av det svenska samhället och det sydafrikanska samhället där man samfinansierar saker och ting över våra respektive budgetar i de olika länderna. Skrivelsen som kom , som inte enbart beskriver bistånd utan bara delvis beskriver bistånd och dessutom alla andra politikområden, precis som säger, redogör ju för målkonflikterna. Syftet är just att lyfta fram målkonflikter så att vi kan hantera dem på ett tydligare sätt. Det är en sak. Det andra är hur vi prioriterar i vårt bistånd, alltså vad våra biståndsinsatser går till i olika länder. Det är en förhandling mellan svenska staten och det land vi samarbetar med. Där måste landets prioriteringar i dess fattigdomsstrategi, PRSP som det heter på det här tungomålet, vara det som styr hur vi prioriterar också det svenska biståndet. 85 () replik: mönstrade jag på ett fiskeforskningsfartyg. Det var just ett biståndsprojekt som Sida drev. Jag tycker att jag har ganska god kunskap om vad det innebar. Jag tror att det skulle vara väldigt bra, precis som tog upp, om biståndsministern också kunde göra ett erkännande av misslyckade projekt. Varför misslyckades det? Berodde det på personerna som fanns där? Berodde det på politiken? Berodde det på fel över huvud taget? Det som jag såg var de stora fiskefabrikerna från Sovjetländerna som låg och fiskade utanför , som det var då. När muren föll blev det ju fritt fram för landet att kunna upprätta egna fiskeavtal. Då byttes båtarna mot båtar från och andra EU-länder, från och allt vad det nu var. ställer jag mig frågan: Gjordes det en utvärdering av vad som gick fel, och kunde man utifrån den ha träffat sådana avtal med just de här fiskerinationerna att det hade funnits en möjlighet för dem att bygga upp sina institutioner? Det finns ju en historia, och det finns en erfarenhet som jag tycker att man ska ta till sig som biståndsland och våga erkänna: Vi gjorde fel. Vi såg inte vart det skulle leda hän. Man ska liksom visa att det har gett oss en klokskap och att vi kommer att använda den i nästa del. Det är ett erkännande från biståndsministern som jag egentligen vill höra, för jag tror att väldigt många av våra väljare skulle uppskatta om man vågade stå upp och säga att man erkänner att man har gjort fel. 86 Statsrådet () replik: Som jag sade tidigare finns det självklart biståndsprojekt som inte har nått sina mål. Det finns biståndsprojekt som helt har misslyckats. I huvudsak är det svenska biståndet mycket väl genomfört och väl arbetat med. En sak som beslutades enligt förra årets proposition om global utveckling, i den del som handlade om biståndet, tycker jag är ett indirekt erkännande av att vi har arbetat fel. Det var att vi måste bredda antalet aktörer i biståndet från det svenska samhället. Varför pratar jag om det nu? Jo, därför att den region som pratar om , , har vi i princip inga bilaterala samarbetsavtal med. Vi har sagt att vi ska ha färre bilaterala samarbetsavtal, vilket jag tycker är riktigt. Vi måste fokusera på färre länder. Trenden är också på väg mot färre samarbetsavtal. Vi har minskat dem . När vi nu ska arbeta genom fler aktörer runtom i världen håller vi på och tittar på hur svenska experter på det här området, för du har säkert helt rätt i att det finns väldigt mycket kompetens på fiskeriområdet i , ska kunna länka upp direkt med fiskeriinstitutioner, universitet eller vad det nu är för någonting i länderna i den här regionen. Därmed kan man ha ett kunskapsutbyte och en kunskapsöverföring med hjälp av svenska biståndsmedel genom en metod som kanske liknar det som i huvudsak är avsett och öronmärkt för enskilda organisationer. Men här hittar man kanaler för ett ökat utbyte mellan , svenska myndigheter, svenska länsstyrelser och andra delar av världen för att just ha en kompetensöverföring utan att för den skull ha bilaterala samarbetsavtal mellan den svenska staten och landet i fråga. Det är ett område som vi verkligen kommer att utveckla. 87 () replik: Till att börja med ska jag lämna den här aidsnålen till , för jag ser att hon har glömt att ta på sig den . Senast och jag debatterade här i kammaren uppmuntrade jag henne att få fler regeringsföreträdare att tala om aids. Jag är lite nyfiken på om det har hänt någonting sedan sist. Jag tror att det var för ungefär en månad sedan. Sedan har jag en annan fråga. När det gäller att arbeta mot korruption skulle jag vilja höra hur regeringen har avsett att prioritera den här frågan. Vi har talat ganska mycket om korruption, och jag har talat om nolltolerans mot korruption. nämner viktiga huvudområden som vi till stor del är överens om allihop, men vi har inte hört så mycket om just hur vi attackerar korruption. Sedan har jag en sista fråga som är betydligt svårare att svara på och lite mer filosofisk. Vad tänker , kommer vi i vår globala utvecklingspolitik att lyckas lösa de konfliktsituationer som uppstår så att det kommer att fungera? Kommer att klara av att vara tillräckligt icke-egoistiskt när det gäller bistånd? Jag tänker till exempel på obundet bistånd, där det handlar om att det kanske inte alltid är svenska material eller svenska individer som ska vara där och göra jobbet i , utan det kanske handlar om att det är bättre för det afrikanska landet att få våra ekonomiska resurser men arbetet utfört av en annan människa. Kommer vi att klara av det? Vi ser ju många exempel på hur de här intressena ställs mot varandra inom näringspolitiken, utrikespolitiken, handeln och i hela EU. Vad är kommentarer till det här? 88 Statsrådet () replik: Jag måste erkänna att jag faktiskt inte har frågat under den här månaden. Jag vet inte vad de har gjort utanför regeringsrummet, men jag har i alla fall pratat med flera av mina kolleger, och några till om hiv/aids och att aidsdagen är . Jag får gå tillbaka och fråga hur de har hanterat det utanför själva regeringsrummet. Så ligger det till. Däremot vet jag att engagemanget är stort. Nollkorruption har Sida satt upp som mål. Det vet säkert , eftersom du sitter i . Det tycker jag är väldigt bra. Där har man gjort på olika sätt, både som en målsättning och som konkreta sätt att följa upp det genom personalutbildning och genom hur man ska hantera revisionsinspektioner och uppföljning av biståndsprojekten. Korruptionsfrågan går egentligen igenom alla områden, alla våra projekt och allt vårt samarbete på olika sätt, förutom att det i sig är en prioritering i flera av våra bilaterala samarbetsprojekt att stötta uppbyggnaden av revisionsbyråer, skattemyndigheter, länsstyrelser eller vad det nu handlar om för någonting för att helt enkelt göra transparenta offentliga förvaltningar för att försvåra och förhindra korruption. Det andra området är också minst lika viktigt, nämligen att jobba för bättre och mer transparent hantering av frågorna hos andra givare. Det gör vi i det arbete som pågår fram till Parismötet , som handlar om bättre harmonisering av biståndsrutiner där korruption är en helt avgörande fråga. Bundet bistånd var en viktig del i politik för global utveckling och det nya biståndsmålet. Återigen finns det en diskussion på Europanivå om hur fort det ska gå. Det finns flera länder i som motsätter sig en fortsatt avbindning av bistånd, bland annat några av de länder där era systerpartier styr. Där skulle det vara mycket intressant med en moderat insats för att minska andelen bundet bistånd från och andra. 89 () replik: Vi har både skrivit i vår motion och det syns i betänkandet att vi vill ha obundet bistånd. Det ska vi självklart arbeta för. Det är en svår konfliktsituation. kan inte som ensamt land gå ut. Om ingen annan gör det blir det svårt för ett litet land som . Jag tackar för svaret när det gäller korruption. Det är också viktigt att våga gå vidare med steg två. Jag vet att vi har en bra korruptionsstrategi på Sida. Men det är också viktigt att våga gå ut och tala om när vi har misslyckats, att rätt upp och ned erkänna att det här projektet har av en eller annan anledning misslyckats och blev inte bra och att vad som görs nu är att direkt strypa biståndet och arbeta utifrån en bra korruptionsstrategi. Det är oerhört viktigt att visa folket att vi faktiskt gör så, just för att få rätt debattklimat och större acceptans för biståndet. Biståndet ska inte bara gå till fel saker och därmed den debatt som ofta rasar. Vi måste våga säga att vi vågar satsa i korrupta miljöer, och det är en svår avvägning, men att vi bedömer att där verkar biståndet som bäst och att det kommer att avbrytas genast när vi ser att det pågår korruption. Jag vet att vi har gjort det bra i många länder. Vi har gjort det i flera , bland annat i som också tog upp. Men varför får det fortfarande pågå i vissa länder? Varför vill vi inte ta tag i frågan när det gäller till exempel när vi i stället är bra på att ta tag i frågan när det gäller ? Där agerar vi föredömligt . Det måste gälla allt bistånd, inte bara . 90 Statsrådet () replik: Jag är glad för svaret kring obundet bistånd. Det är precis det som står i betänkandet för . ska driva på policyagendan, men det tjänar ingenting till att vi själva helt avbinder. Vi måste göra båda delarna. Jag ser fram emot att driver på sina systerpartier i för att fortsätta avbindningen av biståndet. Då kommer vi att få ut ännu mer av även de svenska skattepengarna i fattigdomsbekämpningen på global nivå. Jag delar också syn att det är viktigt att visa på både det misslyckade och det lyckade biståndet. Det är också därför jag inte har tvekat en enda gång när medierna har ringt under det här året och frågat om varför saker och ting har gått fel i olika länder. Jag har också kommenterat de frågorna ute. Jag får ofta de frågorna när jag är ute och pratar på en folkhögskola, som jag var på , eller på en annan folkhögskola, som jag var på i går, eller i , som jag var i . Det är bra att folk är kritiska och ser efter ordentligt. Svenska pengar ska användas till det de är avsedda för, det vill säga fattigdomsbekämpning. Det finns alltid icke-korrupta partner att hitta i alla länder i världen. Om vi väljer att arbeta i , , eller vad det handlar om, finns det alltid icke-korrupta partner. Jag instämmer dock inte i den bild tar fram om att vi inte tar tag i frågan i vissa länder. Vi har mycket noggrant utrett och utvärderat biståndet till palestinsk återuppbyggnad och palestinska organisationer. Så har också EU, och gjort. I de fall fel har påvisats har de rättats till. I de flesta fall har inte fel påvisats, och det känns för min del mycket bra att veta. 91 (): En sådan här debatt blir en sorts komplett meny av olika saker. Det jag ska försöka säga någonting om är saker som andra personer från mitt parti inte har sagt något om. Det betyder inte att jag inte instämmer i vad som redan är sagt. Det gör jag naturligtvis. För ganska precis tog vi ett beslut i kammaren om politik för global utveckling. Poängen med det beslutet var att den svenska politiken skulle vara samstämmig, eller koherent som det heter med ett engelskt lånord. Målsättningen är i grund och botten en rättvis, global utveckling. Det bygger på två grundläggande perspektiv, det vill säga perspektivet om rättigheter och att se de fattigas perspektiv, att man ska se utvecklingen ur den synvinkeln. De fattiga är inte några man ska se ned på utan man ska se det hela ur de fattigas perspektiv. Det är lätt att säga men inte fullt så enkelt att tillämpa. Något som jag alltid tycker är viktigt i det här sammanhanget är att framhålla funktionshinderaspekten handikappaspekten. Det finns ett svenskt bistånd för funktionshindrade. Det är en viktig del av biståndet. Det finns både ett nationellt och ett internationellt arbete som har som mål att skapa möjligheter för deltagande på jämlika villkor, som alla andra människor. Vi bedriver projekt i samtliga aktuella kontinenter. Det finns projekt i , och samt i . Det finns ett arbete i som handlar om att skapa en handikappkonvention. Det stöds aktivt av den via Sida och på andra sätt. Sida har tittat över hur verksamheten fokuserar på olika sätt kring funktionshindrade. Det är ett led i att man ska försöka bli bättre. Det är ett område som bör finnas med överallt. Multilateralt bistånd har varit på tapeten . Det är viktigt att markera från den här talarstolen att de principer som gäller för multilateralt bistånd naturligtvis är samma principer som gäller för annat. De verksamheter som vi stöder inom FN eller inom EU är också påverkade av den PGU-politik som finns. Det finns faktiskt en ganska tydlig politisk inriktning kring detta. Jag tänkte passa på tillfället att lite kommentera det som sker i just . Det är bland annat med anledning av att jag fick den stora äran att vara FN-delegat, som olika människor i får göra med viss periodicitet. kommer det att läggas fram ett nytt förslag kring hur FN ska reformeras. , FN:s generalsekreterare, har satt samman en högnivåpanel av människor som har både erfarenheter och kunskaper. De kommer att lägga fram förslag som fokuserar på de hot, utmaningar och möjligheter som finns i FN-arbetet. Det som är det allra viktigaste kring detta det anknyter precis till den här debatten är att man måste hitta en gemensam problemdefinition: Vad är hoten i världen? Vad är de mjuka hoten? Vad är de hårda hoten? Jag tycker att hela den här diskussionen har handlat väldigt mycket om de mjuka hoten, alltså sociala problem, aids och sådant. Det är det man brukar ta upp på olika sätt. De hårda hoten handlar om militär våldsanvändning och så vidare. Man måste kunna definiera det här. Det finns ett samband mellan de mjuka och de hårda hoten. Ett förslag som kom inte formellt från svensk sida, men det var idé var att man borde ha ett speciellt säkerhetsråd som fokuserar ekonomiska och sociala frågor. Jag tror fortfarande att det är en väldigt bra idé, som man bör hålla fast vid. Sedan kan man fundera på hur den idén ska kunna föras vidare. Man bör kanske inte vara alltför kategorisk, utan det gäller att vara flexibel och se olika varianter. Men det är helt klart att vi måste ha en institutionell ram som gör att vi kan fokusera sådana problem också, så att vi inte bara fastnar i de hårda hoten. Med anledning av det vi talar om som mjuka hot tycker jag att det skulle vara naturligt om , IMF och andra FN-organisationer mycket starkare knöts till det faktiska FN, att man inte lever ett eget liv på samma sätt som man gör . Det kan lösas på olika sätt, men det skulle vara någonting som förde saken framåt. Det kommer troligtvis att läggas fram olika idéer om hur man skulle kunna reformera säkerhetsrådet. Det är någonting som är oerhört centralt framöver, därför att det är i säkerhetsrådet man tar de tyngsta politiska besluten. är nu komponerat utifrån den situation som rådde efter . Det vore bra om man på olika sätt kunde sträva efter en kultur i säkerhetsrådet där man inte använder vetot speciellt ofta. Det vore bra om säkerhetsrådet kunde få nya medlemmar, utan vetorätt, men som kanske satt på en fast position betydligt längre. Det skulle betyda att man på ett bättre sätt kunde spegla situationen nu och inte den som rådde 1945 och därefter. Det vore bra om säkerhetsrådet på ett bättre sätt kunde återspegla den faktiska situationen mellan nord och syd. De som finns där nu är i stort sett bara länder som man definierar som nord. Det vore bra om de nya fasta medlemmarnas position kunde omprövas med en viss regelbundenhet, så att man inte i sin iver att reformera bygger fast en annan situation som inte fungerar. Det vore väldigt bra om man kunde hitta en form som gjorde att regionernas betydelse stärktes i FN på olika sätt. Det vore mycket bra om FN kunde hitta olika former av subsidiaritetsprinciper. De problem som finns bör lösas på den nivå där de ska lösas. Det finns ingen anledning att föra upp problem på en för hög nivå politiskt, när man kan hålla dem på den nivå där de är. Då skulle man i stället reservera de verkligt globala problemen till att finnas där. Avslutningsvis skulle jag vilja säga att jag tycker att det är viktigt att vi i våra kommande diskussioner kring de här frågorna använder de utmärkta principer som finns nedlagda i politiken för global utveckling, därför att de pekar på de saker som behöver fokuseras, och som behöver fokuseras av FN. Det är viktigt att vi då återigen tänker på sådant som att vi ska sträva efter en rättvis global utveckling, att vi ska titta på rättigheter ur den fattiges perspektiv och att vi ska ha en samstämmig politik. Det betyder att det vi står för i FN är det vi står för i EU och det vi står för i . 92 () replik: Först vill jag yrka bifall även till reservation nr 28, som och står bakom. Sedan vill jag tacka för ett bra anförande. Vi pratar om de hårda hoten och de mjuka hoten, och ibland sammanfaller de. Då är min fråga när det gäller samstämmigheten hur ser på den målkonflikt som jag tycker mig se mellan fattigdomsperspektivet och vapenexport. 93 () replik: Det finns naturligtvis alltid konflikter i det verkliga livet på olika sätt. Det är inte helt enkelt. Vi exporterar ibland vapen, och för att hantera det finns det myndigheter och regler. När vi tar besluten följer vi de reglerna. I fråga om fattigdomsaspekten tar man ofta ett land som , och man funderar varför de ville satsa mycket pengar på att köpa vapen. Den sydafrikanska regeringens synpunkt, som då skulle ha kunnat vara ett fattigdomsperspektiv, var denna: Ni har inte rätt att lägga er i vad vi tar för beslut. Vi känner ett behov av att skaffa de vapen vi behöver. Vi är inte för att ni på ett paternalistiskt eller överlägset sätt lägger er i detta. Det var en insikt som drabbade mig , att vi har ett perspektiv och de fattiga kanske har ett annat perspektiv. Ett sätt att se med respekt på fattiga är att lyssna på vad de via sina politiskt valda ledare uttrycker. 94 () replik: Ja, vi ser det här när det gäller , som vi lämnar med vårt bistånd, enligt vad har sagt. Men vi har också hört att sade att det kommer att gå mot undergång när det gäller fattigdomen i om man inte själv tar tag i sina problem. Han hade också ett förslag om att varje familj skulle adoptera en fattig familj. Men fortfarande kvarstår faktum i fråga om fattigdomsperspektivet: Ska vi sälja vapen till länder där vi ser just den oerhörda fattigdomen, som i ? Ska det leda vår vapenexportpolitik att länderna själva får avgöra? Var det inte samstämmigheten i vår politik som skulle avgöra, när det ställs mot fattigdomsperspektivet, om vi ska exportera vapen? 95 () replik: Man kan alltid diskutera detaljer hit och dit, men om vi ska se saken med respekt för tredje världen måste vi kanske lita på vad de personer som i demokratisk ordning är utsedda att företräda de länderna själva tycker. Om vi utifrån våra kriterier för vad vi får exportera kommer fram till att vi inte ska göra det ska vi naturligtvis inte göra det. Men jag kan inte stå här och sätta mig till doms över att till exempel ville köpa vapen. Det har jag väldigt svårt att göra, eftersom det var den första demokratiskt valda regeringen i som beslutade att köpa vapen. Dessutom har man klarat sig så pass bra nu att biståndet kommer att minska. Man är kapabel att själv bestämma saker. Jag tycker att det är det vi måste se. Vi har våra kriterier, och om de inte är uppfyllda ska vi naturligtvis inte sälja något. Om de utifrån en demokratisk beslutsprocess har kommit fram till att de behöver vapen för att skydda sig är jag inte den som tänker säga att de inte får göra det därför att vi vet bättre än de. 96 (): var jag i för att besöka ett gatubarnsprojekt. Förutom en charterresa med familjen var det min första resa utanför , och det var en chock. Att gå runt i storstädernas favelas och möta barn som svalt, barn som sålde sina kroppar, barn som ständigt utsattes för våld, barn som dämpade sina trauman med att sniffa lim, barn som tiggde, stal och sålde, barn som aldrig skulle få en chans att bli vuxna det fick mig att hata det landet och att hata världen. Inte långt efter resan det var verkligen en chock förbyttes hatet mot kraft. Den kraften har varit viktig för mitt politiska engagemang och för mitt engagemang i internationella frågor. När jag tröttnar, när jag ibland känner att ingenting spelar någon roll, när jag tycker att problemen är för stora och fattigdomen för utbredd, då tar jag fram en bild på en flicka. Hon bor i en favela som heter Zoona i . Fotografiet är från det center som vi besökte. Flickan finns där . Det är ett center för gatubarn. finns hon på gatan. Hon har ingenstans att bo. Flickan ligger och sover i en trappa. innan jag träffade henne hade hon inte kunnat sova, hon hade arbetat och haft kraftiga blödningar i underlivet till följd av en abort som en klåpare hade gjort. Aborten var naturligtvis en följd av att hon tvingades sälja sin kropp. har bilden av den flickan följt mig, trots att jag är ganska säker på att hon inte finns i livet längre. I världen finns drygt 100 miljoner gatubarn, lite beroende på hur man definierar gatubarn. 174 miljoner barn är undernärda. Omkring 6 miljoner barn dör av svält . Man räknar med att det finns 120 miljoner barn som aldrig får börja skolan och ytterligare 150 miljoner som tvingas att sluta innan de har fått grundläggande utbildning. I stället tvingas de att livnära sig på gatan, på plantagearbeten och i fabriker. Spädbarnsdödligheten i många utvecklingsländer är skrämmande stor. I till exempel är spädbarnsdödligheten . Vi har talat under debatten det är en viktig markering att biståndsdebatten äger rum som det är Världsaidsdagen om vilka effekter aids och aidsepidemin ger. I söder om är 13 miljoner barn föräldralösa till följd av aidsepidemin. Världens regeringar har kommit överens om att fattigdomen ska vara halverad . Det är ett viktigt mål, det är ett tydligt mål, men vi måste komma ihåg att en halvering bara är halva vägen. Den verkliga utmaningen är att hålla fast vid att utplåna extrem fattigdom och hunger, så som det första målets rubrik lyder i millenniedeklarationen. Jag är stolt över svensk utvecklingspolitik. är ett av de länder som ger allra mest i bistånd, räknat i andel av BNI. Men framför allt är jag stolt över den helhetspolitik för global utveckling som vi beslutade om . är först i världen med en sammanhållen politik, och vi har fått mycket beröm utomlands, som statsrådet vittnade om för inte länge sedan. Hela regeringens politik i alla dess delar strävar mot samma håll: en rättvis och hållbar global utveckling. Biståndet är ett medel i utvecklingen. Vi fortsätter att höja biståndet, i nästa budget , och vi har ett beslut om av BNI . Det är ett mycket viktigt beslut. Varje krona behövs i kampen mot fattigdom. Varje krona är viktig, men beslutet om och det faktum att vi höjer nivån är viktigt också för att göra och den svenska rösten starkare i världen. kan med än rakare rygg trycka på andra givarländer att ta sitt ansvar för att millenniemålen ska uppnås. Det är oerhört långt kvar innan vi ens har halverat fattigdomen, och är inte långt borta. För de 30 000 barn som dör i lättbotade sjukdomar, som ofta är relaterade till fattigdom, är det långt till 2015. Det är hög tid att vi börjar. Jag vill avsluta, fru talman, med att säga att jag är mycket stolt över att vi fortsätter att öka biståndet. Jag är mycket stolt över att vi har ett beslut om att nå enprocentsmålet, och jag är stolt över att kunna yrka bifall till förslaget i betänkande UU2. 97 () replik: Jag kan instämma i att det är olika saker som påverkar oss och som får oss att engagera oss politiskt. Precis som säger om att besöka ett konflikthärjat land och se gatubarnen får man gång på gång hämta kraft från sådana upplevelser. Efter tal är min fråga till henne: Är beredd att stödja förslag att tillföra ytterligare 100 miljoner till just för att tydliggöra barns utsatthet i konflikter och krig? 98 () replik: är en av de största bidragsgivarna till , som gör ett mycket bra arbete. är ett av de FN-organ som har ett lokalt arbete med insamlingar och med ett lokalt engagemang.