prot · GS0949 · 2004-12-13 00:00:00 — Vi talar om en vision som innebär att förskolan ska omfattas av samma princip som knappast någon har ifrågasatt för skolan, nämligen att verksamheten ska vara avgiftsfri och tillgänglig för alla. I politiskt arbete är det viktigt att våga lyfta fram visioner, och det är intressant att höra om vi alla delar synen på den här visionen. I samband med arbetet med den förskoleproposition som här har nämnts fanns länge förslag om att förtydliga kommunernas skyldigheter att tillhandahålla omsorg , nätter och . Av olika skäl blev det inget förslag i frågan. Jag tror nu att det är viktigt att vi tydliggör kommunernas ansvar som vi jobbar med den nya skollagen. Ett av de viktigaste förslagen i betänkandet är förslaget om hur vi ska fördela den riktade satsningen på mer personal inom förskolan. I och med det förslaget prickar vi av en av punkterna i det så kallade 121-punktsprogrammet som ligger till grund för samarbetet mellan Vänstern, Socialdemokraterna och . Som alltid när man konstruerar och riktar insatser kan det ifrågasättas om man gör rätt. Vi har på olika sätt seriöst stött och blött frågan. Min bedömning är att vi bland annat har försökt ta till oss lärdomar från de riktade skolpengarna, de så kallade Wärnerssonpengarna, och forma ett regelverk som ska vara både hanterligt och träffsäkert. Var finns de politiska konflikterna på förskolans område? Genom att se på reservationerna kan man få en ganska bra bild. Jag ska bara ta några axplock ur de andra partiernas reservationer och försöka visa på skillnaderna. Jag ska också försöka redovisa synpunkter. Till slut har jag även en del ödmjuka funderingar. Det finns skillnader vad gäller synen på målsättningen i förskolan. Där vill , och kanske också , som jag ser det skolifiera förskolan. De vill exempelvis införa mål att uppnå, och det kan jag inte tolka som någonting annat. Jag och menar att vi genom att göra förskolan till en egen skolform kan tydliggöra det speciella som finns inom förskolan. Där är naturligtvis leken i dess olika former en oerhört viktig del. När jag säger att vi gör förskolan till en egen skolform ger det oss också chansen att säkerställa det specifika med förskolan. Ett annat exempel är , som menar att läroplanen för förskolan ska få samma skrivningar som läroplanen för beträffande beskrivningen av samhällets värdegrund. Det handlar bland annat om att hänvisa till den etik som förvaltas av tradition. Jag kan konstatera att i det här fallet verkar inget annat parti stödja . Jag och menar att det kanske borde vara läroplan som skulle anpassas till förskolans. I sammanhanget är det viktigt att påpeka att värdegrundsarbetet naturligtvis är otroligt viktigt. Det ska på alla sätt prioriteras i förskolans arbete. I något slags valfrihetens heliga namn vill de borgerliga partierna införa en fri etableringsrätt för förskoleverksamhet. Kopplat till den rätten följer en skyldighet för kommunerna att lämna bidrag till de enskilda verksamheter som uppfyller de kvalitetskrav som ställts. Jag och menar att en sådan fri etableringsrätt kopplad till vad man kan kalla för en fri dragningsrätt på kommunala skattepengar riskerar att avsevärt försvåra kommunernas möjlighet att planera och finansiera sin förskoleverksamhet. Avslutningsvis vill jag peka på ett antal utmaningar som vi står inför. Det förslag som vi här och diskuterar och ska besluta om innebär inte att vi löser alla problem eller att vi på alla områden har den perfekta lösningen. Jag tycker att det har varit intressant i debatten att några av talarna från den borgerliga sidan har vågat problematisera och vågat se saker å ena sidan och å andra sidan. De har inte alltför kategoriskt målat upp en bild av svart och vitt. Några av de frågeställningar som jag funderar över är de riktade statsbidragen. Om vi nu ska ha sådana, hur ska vi då utforma dem? Jag tror att det är en viktig sak att diskutera. Hur utformar vi statsbidragen så att de verkligen träffar de målgrupper som vi vill nå? En annan sak som har diskuterats flitigt här är barngruppernas storlek och personaltätheten. Vilken typ av styrning ska vi ha för att säkerställa att barngruppernas storlek minskar och att personaltätheten ökar? Det finns också en annan fråga som har diskuterats här. Jag tror att vi måste vara så pass ärliga mot oss själva att vi kan säga att vi inte alltid har färdiga lösningar. Hur klarar vi att få fram tillräckligt med välutbildad personal? Hur attraherar vi den personal som är utbildad och som inte finns inom förskolan? Hur gör vi förskolan så attraktiv att vi kan locka tillbaka den? En annan oerhört viktig fråga är hur vi agerar för att det ska bli fler män i förskolan. På vilka sätt kan vi arbeta för att det ska bli fler män? Jag är tämligen trött på de enkla lösningarnas pedagogik där man säger: Gör bara som vi tycker i vårt partiprogram så blir det bra! Det funkar inte så. nämnde Förskola i brytningstid. Den är intressant och mycket läsvärd. Vi bör tänka på hur vi arbetar för att förskolans läroplan ska få ett större genomslag. Jag var tidigare inne på detta med särarter. Hur bevarar och utvecklar vi särarten och motverkar det som vi kan se som skolifiering? Personligen är jag övertygad om att skolan behöver en förskolifiering, men det är en annan sak. Avslutningsvis vill jag säga att förskolan har blivit en självklar del av den generella välfärden. Reformer som har ökat tillgängligheten har genomförts. Sänkta avgifter har gjort förskolan tillgänglig för nya grupper av barn. Förskolan står ständigt inför nya utmaningar. Min och förhoppning är att förskolan ska fortsätta att vara en högprioriterad fråga. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 120 () replik: Jag vill börja med att tacka för de ödmjuka fria funderingar som hade i sin avslutning. Jag och tillhör partier som länge och intensivt drivit jämställdhetsfrågor. Vi är också de enda männen i den här debatten lade jag märke till när jag läste talarlistan. Jag funderar lite grann på vad det kan bero på. Jag vet inte hur herr talman hade agerat eller funderat om han hade lagt märke till att av riksdagsledamöterna var män, det vill säga 7 riksdagsledamöter av 349. Så är läget i förskolan. Det är av förskolans personal som är män. Jag tycker att det är bekymmersamt, och även att jämställdheten inte får ett tillräckligt tydligt genomslag i verksamheten. sade någon mening om jämställdhet i sitt anförande. Jag skulle gärna vilja att han lite grann utvecklar vänstermajoritetens reaktion på det delbetänkande från Jämställdhetsdelegationen som lämnades . 121 () replik: Jag ska börja med att vara ärlig. Jag har inte läst delegationens betänkande. Jag tror att det är lika bra att säga det i stället för att försöka mörka här och se ut som om man är klok. Vi har inga lätta lösningar. Jag är övertygad om att det behövs fler män i förskolan som kan vara förebilder. Vi har ju en utveckling som snarare har gått åt andra hållet. Jag tror att antalet män har minskat. En sak som är avgörande har nämnts här tidigare, nämligen lönenivån inom yrket. Den påverkar naturligtvis den här situationen. För att verkligen försöka föra ett samtal här vill jag säga att en sak som jag tror har försvårat detta är att vi har haft en pedofildebatt. Jag har mötts av en oro hos manlig personal inom förskolan. De undrar vad de kan göra och vad de törs göra utan att riskera någonting. En sak som jag tror är viktig är det faktum att jag och du står här. Jag tror att det är viktigt att vi blir fler män som ger oss in i debatten och tar de här diskussionerna. Den här frågan är alldeles för viktig för att överlåtas till bara kvinnor att diskutera. 122 () replik: Jag har inte heller läst hela betänkandet men åtminstone delar av det. En intressant aspekt i detta är att när män kommer in i förskolan blir de ansvariga för slöjdverksamheten eller andra typiskt manliga verksamheter som finns. Jag delar syn att lönenivån är helt avgörande. Jag tror att statusen hos förskolläraryrket måste öka för att också fler män ska söka sig dit. Tyvärr fungerar samhället så. Men även om inte har läst betänkandet har han åtminstone läst propositionen. Låt mig precisera frågan lite mer och fråga: Vad finns det i den här propositionen som gör att fler män söker sig till förskolan som förskollärare? Vad är det i den här propositionen som gör att vi får en mer jämställd förskola? 123 () replik: Jag har en tilltro till Jämställdhetsdelegationen som har lämnat ett delbetänkande som jag ska läsa in mig på. Jag har också en tilltro till att man, med den sammansättning som finns i delegationen, ska kunna komma fram med en del konkreta förslag. Vi har också lyft fram den utbildning av genuspedagoger som vi har. Dessa ska förhoppningsvis komma ut i kommunerna. Vi måste på olika sätt stimulera män ute på lärarutbildningarna att våga se detta att arbeta med små barn som någonting väldigt intressant och spännande. Det finns en annan sak också, om jag nu ska problematisera. Man brukar säga att män är som korkar. De flyter upp. Männen i förskolan hamnar ofta i ledande positioner. Det är samma problem. Jag tror tyvärr inte att vi löser den bristande jämställdheten bara inom förskolans ram. Vi måste arbeta på alla fronter. När jag är ute på lärarutbildningar och diskuterar uppmanar jag män att våga inse att det är bra och fint att jobba med små barn. 124 Statsrådet (): Som förskoleminister får jag, liksom säkert många av kammarens ledamöter, brev och mejl från föräldrar. De skriver inte sällan om sin oro över stora barngrupper och över att personalen inte alltid har den tid som de önskar att de hade med deras barn. Jag vet också, genom att jag har besökt ett otal förskolor, att personalen ibland kan känna sig stressad och inte tycker att de får utrymme att använda sin kompetens. Det är bekymmersamt om föräldrarna menar att de inte kan koncentrera sig på jobbet därför att de är oroliga för sina barn och deras vardag. Det är oroväckande om arbetsmiljön på förskolan inte är tillräckligt god. Det är naturligtvis väldigt allvarligt om barn på förskolan inte blir sedda. Regeringen tar den här oron på mycket stort allvar. En av de viktigaste faktorerna för förskolans kvalitet är att det finns kompetent personal. Därför tycker jag att det är glädjande att vi i den här propositionen kan satsa på en ökning av antalet anställda i förskolan på . Det innebär 6 000 fler förskollärare, barnskötare och annan personal. Det kan vara dramapedagoger och kulturstödjare, och jag har hört andra kategorier nämnas här i kammaren. Det handlar inte om att vi i kammaren ska tala om vilken personal och vilka procentandelar som ska anställas i vilken kommun och på vilken avdelning. Kommunerna har naturligtvis förutsättningar och möjligheter att bäst se verksamheten. Men en ökad personaltäthet ger möjlighet till minskade barngrupper. Mer personal ger bättre arbetsmiljö för personalen. Det ger möjlighet att minska föräldrarnas oro, och framför allt ger det en höjd kvalitet för dem som är den allra viktigaste gruppen i förskolan, nämligen barnen. Speciellt för de yngsta barnen och för de barn som har särskilda behov är det ännu viktigare med en högre personaltäthet. Med den här satsningen kan vi bocka av ännu ett vallöfte tillsammans med och . Förskolan är det första organiserade steget i det livslånga lärandet. På förskolan ska barn känna trygghet. De ska ha roligt, och det ska självfallet vara lärorikt att tillbringa sina dagar i förskolan. Inga barn ska hindras från att gå i förskolan på grund av att föräldrarna har en ekonomisk situation som inte medger höga avgifter. Därför ska maxtaxan finnas kvar. Från förskolan ska barnen sedan komma med en tillit till sin egen förmåga och med en stor lust att lära. I förskolan ska flickor och pojkar ges möjlighet att utvecklas till fria människor utan att begränsas av de traditionella könsroller som finns i samhället. Jämställdhet är en del av värdegrunden för förskolan. Det är ingen frivillig del, utan en del som alla förskolor ska arbeta med. Förskolan ska bli en egen skolform och ha samma övergripande mål som andra skolformer om grundläggande demokratiska värderingar. Syftet är att betona förskolans första steg i det livslånga lärandet men med den särart som förskolan har , där pedagogik, omsorg och fostran bildar en helhet utifrån barnets behov. Den här särarten ska vara kvar. Det framgår mycket tydligt av propositionens skrivningar. Föräldrar som vill ha en förskola till sina barn ska inte kunna nekas det när förskolan blir en del av skolväsendet. Lärarna i förskolan ska också få det övergripande pedagogiska ansvaret. Vi betonar i propositionen också att barnskötarna är en viktig grupp i förskolan, och deras ställning stärks. Antalet öppna förskolor som läggs ned runtom i landet är stort. Delvis beror det på att alltfler barn deltar i den vanliga förskolan, men det beror också på att många kommuner har en pressad ekonomisk situation. Öppna förskolor är en viktig kompletterande verksamhet, och för att stödja den ger regeringen möjlighet för kommunerna att använda de kvalitetssäkerhetsmedel som fördelades över maxtaxan. Den halva miljarden får användas för kompetensutveckling och personal i förskola, förskoleklass, fritidshem och också för öppna förskolor. Vi hoppas att det är en insats som gör att de ekonomiska incitamenten för att avveckla öppna förskolor blir allt mindre för våra kommuner, för det är viktigt att det finns både alternativ och valfrihet i förskoleverksamheten. Vi har också familjedaghemmen, som kompletterar förskolans verksamhet, och regeringen stärker också rätten för de föräldrar som vill ha familjedaghem. Kommunen ska sträva efter att erbjuda familjedaghem. Precis som tidigare sade kan vi inte skriva hårdare än så. Vi kan inte tvinga fram familjedaghem, då det är en verksamhet som bedrivs i privat regi. Föräldrarna och deras roll har en mycket stor vikt i förskolan, och föräldrarnas inflytande ska öka. Personalen och föräldrarna träffas naturligtvis varenda dag kan man tycka, vid både hämtning och lämning, och visst får de med sig några ord om vad barnen har gjort . Men föräldrarna får också en mer samlad information om barnets utveckling och lärande vid utvecklingssamtal. De får också information om förskolans verksamhet och har möjlighet att framföra sina egna synpunkter. Det ska finnas en form av inflytanderåd på alla förskolor. Jag är glad över att Socialdemokraterna, har kommit överens om att ge förutsättningar för en ännu bättre förskoleverksamhet. Jag tror att den kommer att uppskattas av barn, föräldrar och personal. Vi har också med stort intresse följt borgerlighetens motion, betänkande och budget på förskolans område. Ni har skapat ett borgerligt samarbete med namnet . Det har nämnts så i den här kammaren att de knappt kan räknas, men om man läser det dokument som alliansen grundar sig på hittar man bara en enda mening som syftar på mindre barn, nämligen: Vi vill ge föräldrar möjlighet att tillbringa med sina barn. Vad betyder det? Det går inte ens att gissa om man kanske har samlat sig för ett vårdnadsbidrag eller om förskolan ska bort. yrkar avslag på propositionen i dess helhet. De säger nej till mer pengar till förskolan, de säger nej till ökad personaltäthet och de säger nej till förutsättningar för mindre barngrupper. I stället vill de ersätta dagens förskolor med en barnskola . Ska inte barn få vara just barn, som vi också hört talare i kammaren säga? Ska inte barn just få vara barn och utvecklas med hjälp av leken? För att föräldrarna ska kunna vara hemma tills barnen kommer till föreslås en form av vårdnadsbidrag om . I vilken värld lever ? Vilken vuxen person klarar att leva ett självständigt liv på ? skriver i sin budgetmotion att de vill höja avgifterna inom barnomsorgen. Jag tror att det är ganska många föräldrar som undrar hur mycket pengar de då ska betala. Regeringen står fast vid maxtaxan, men att vill höja avgifterna för barnfamiljerna tycker jag kräver en förklaring. Hur mycket ska man som förälder betala för att barnet ska ha möjlighet att delta i förskolans pedagogiska verksamhet? Kan jag kanske få ett svar på detta i ett replikskifte? Med de här förslagen raserar ju hela den förskola som finns. Det är svårt att hitta ens ett litet uns av enighet inom borgerligheten i förskolepolitiken. säger ju ja till kvalitetssatsningar, vilket jag med glädje noterar, men säger nej. vill ha mer av skolifiering, men vill ha mindre. vill inte ens ha en förskola med läroplan. vill avskaffa maxtaxan, och vill avskaffa den avgiftsfria allmänna förskolan. Det enda som enar , och är att de är positiva till att förskolan får mer resurser, och ingen säger ja till . Det ska bli intressant att notera och då tänker jag inte på några ynka minuter i denna kammare utan på de år som återstår av den här mandatperioden hur alliansen ska få ihop sin förskolepolitik. Det kommer att kräva ett hårt arbete. 125 () replik: Jag skulle vilja fråga vad det är som gör förskolan så speciell att valfriheten och mångfalden inte får gälla där på samma villkor som i skolan. 126 Statsrådet () replik: Jag noterar att ställer en mycket kort fråga och inte lägger ut orden så väldigt mycket om sin syn på förskola och på någon enighet inom den borgerliga alliansen. När det handlar om valfrihet och mångfald är det riktigt att det finns ett tillkännagivande, men det säger i sig ingenting om etableringsregler utan gäller just mångfald och valfrihet. Jag passar gärna på att ge en liten bakgrund till detta här i kammaren. av all den verksamhet som bedrivs vid våra förskolor sker just i enskild regi. Det finns kooperativa, enskilda och kommunala förskolor, och de har olika pedagogiker. Vi försöker i propositionen öppna upp för möjligheterna att bibehålla de öppna förskolorna, som jag menar bedriver en väldigt viktig verksamhet. Vi stärker rätten till familjedaghem, och vi stärker också föräldrarnas rätt till förskola. När det gäller frågan om etableringsfrihet har jag inte med mig skollagen, och jag har inte för avsikt att avgöra den frågan här, även om jag naturligtvis skulle kunna ägna en lång debatt åt den. Jag har inte för avsikt att göra det eftersom vi inte behandlar den frågan just . 127 () replik: Det är synd att förskoleministern inte kan svara på den frågan, för det är ganska intressant att Socialdemokraterna gör en så oerhört stor skillnad mellan förskolan och skolan och anser att det inte på samma sätt ska finnas någon valfrihet inom förskolan. Jag tycker att det är ett ganska stort mysterium, men det kan väl vara spännande att komma tillbaka till det. Även om man kan säga att det finns möjlighet till ett slags valfrihet är det faktiskt inte så. Någon sådan finns inte i alla kommuner, och då måste man på något sätt ge möjligheter för det, till exempel genom en etableringsfrihet, vilket jag tycker skulle vara oerhört viktigt. En annan fråga som jag skulle vilja ställa handlar om den flexibla skolstarten. Jag ser den som en viktig del i den nya, mer individualiserade skolan och förskolan. Vi har fört fram detta som ett förslag. Ett par kommuner och skolor har testat det här och tycker att det har fungerat väldigt bra. Dessutom tycker att det är en kanonidé att börja med en flexibel skolstart, men regeringen och förskoleministern säger blankt nej till och med till en försöksverksamhet. Man ska inte ens få prova om det fungerar bra för barnen och för skolorna. Jag vill fråga vad förskoleministern egentligen är så rädd för när det gäller individualisering och flexibilitet. Vad är det som i grunden skapar denna rädsla, så att det inte ens ska få finnas en försöksverksamhet med en flexibel skolstart? 128 Statsrådet () replik: Jag tror inte att man behöver vara så rädd. Det är inte vare sig rädsla eller oro som gör att jag inte tycker att vi ska ha en generation elever, barn och ungdomar som försökskaniner i en skolform vars utseende vi ännu inte känner till. Vad händer när man lämnar och börjar i gymnasieskolan? Vilka alternativ ställs man inför , mars eller oktober månad? Det kräver naturligtvis en ordentlig översyn av hela systemet. Vi vet ju också att det finns möjligheter till stor flexibilitet inom rådande system. Jag tycker inte att vi ska blunda för det. Vi har dessutom en skolform som heter förskoleklass, som jag utan att överdriva tror att inte någon kommun i det här landet använder sig av. Möjligheten finns att lämna förskolan vid olika tider och vid olika åldrar. Den möjligheten använder man inte, och jag tycker att vi ska börja med att utnyttja den flexibilitet som det här faktiskt finns utrymme för innan vi börjar experimentera med en hel generation av ungdomar. Sedan tycker jag att det är intressant hur man kan träffa så fel. Det finns många frågor som handlar om kvalitet i förskolan som jag tror att föräldrar, barn och personal skulle vara väldigt intresserade av att vi diskuterar i kammaren. Jag må ha väldigt fel, men jag har inte träffat någon förälder som sagt att flexibel skolstart känns så väldigt viktig att han eller hon själv vill ta ställning till exakt när det egna barnet ska börja i skolan för att det ska kännas rätt. Jag tror att det är väldigt skönt för föräldrar att känna att personalen är så professionell att den kan möta barnen där de befinner sig. Man slussas sakta in genom förskoleklassen in i . Både etableringsfrihet och flexibel skolstart är frågor som för en politiker är väldigt viktiga, men som jag inte tror att föräldrar alltid tycker är så betydelsefulla. Att få anställa 6 000 fler förskolelärare, barnskötare och annan personal tror jag är ett betydligt mer behövligt incitament för att se till att få en bättre kvalitet i förskolan. 129 () replik: Jag tänkte prata lite moral och etik. Det pratas det mycket om i förskolan, och det är viktiga inslag inte bara i förskolan utan även i vuxna människors liv. Små barn måste lära sig att respektera sanning och ta avstånd från lögner. Min fråga handlar om en insändare av som var införd i . I den står att är emot de 6 000 fler anställda och att vi är emot maxtaxan. Jag blev rätt chockerad när jag läste det. Jag undrar nu om statsrådet uttalar sig om politik utan att bemöda sig om att läsa den. hörde jag här att statsrådet har följt den med stort intresse. Eller är det helt enkelt så att statsrådet är okunnig om att det i denna proposition och i UbU3 inte handlar om pengar? Pengarna finns i UbU1, och där yrkar vi bifall till dem. Men, som sagt, hur är det med vår politik? Har statsrådet bemödat sig om att läsa den, eller är det faktiskt så att ljuger? 130 Statsrådet () replik: Det är intressant att börjar diskutera moral och etik här i kammaren. Det var nämligen också min tanke när jag satt och lyssnade på inlägg i den tidigare debatten där hon sade: Vi stöder de 6 000, vi vill ge mer pengar till förskolan men vi avstyrker propositionen i dess helhet. Går vi in i budgeten på utgiftsområde 16 kan vi se att har minus 1 miljard , minus 2 miljarder och minus 2 miljarder . Sedan skjuter man till pengar och säger att vi ska ha en avgiftsfri barnskola för 36-åringar. Jag antar att det kostar pengar att införa en barnskola. Men att ärligt i denna kammare säga att detta är riktade pengar som kommer att gå till personalförstärkningar, , kan du inte göra. 131 () replik: Jag undrar vad 5 miljarder skulle vara till om det inte skulle vara till personal. Det är väl alldeles självklart att det är till personal i denna barnskola, förskollärare i barnskolan och förskollärare i förskolan. Jag vet inte om vi skulle bygga nya hus eller vad statsrådet tänker sig att vi skulle göra. Självklart är det personal! Pengarna till personal finns i UbU1, och där tillstyrker vi dem. Och hur var det med maxtaxan? Var står det att vi är emot den? 132 Statsrådet () replik: Jag kan konstatera att det inte är några riktade pengar som ger till förskolan. Jag kan också konstatera att en avgiftsfri barnskola för 36-åringar naturligtvis innebär att man får kompensera kommunerna för de avgifter man får ta ut för treåringarna i förskolan.