prot · GR0993 · 2004-04-02 00:00:00 — Låt mig då först bara säga att vi anser att det är oerhört angeläget att lägga ned kraft på hur vi ska kunna forma framtidens yrkesutbildning. Men jag är angelägen om att säga att vi ska vara klara över att det sker en oerhört stor expansion och utveckling på detta område, och den ska följas nogsamt. Man måste också veta vad det är i just friheten hos de respektive yrkesutbildningarna som måste finnas kvar. Sedan håller vi med om, vilket naturligtvis framgår av betänkandet, att det är bra att få en bild av hur det ser ut just på de punkter som vi har ställt oss bakom. Men jag tror att det är för tidigt att låsa fast exakt hur yrkesutbildningarna ska se ut. Jag tror att mångfalden och det som händer ger klokskap och erfarenheter som är viktiga. sade att vi lyssnar dåligt och att det är därför som han upprepar. Men jag lyssnade väldigt noga, men jag hörde inga argument för och inga förklaringar till att en rättighetslagstiftning skulle vara så väldigt bra. Inte heller hörde jag några argument för att ett samlat kommunalt ansvar skulle vara bra, inte heller hörde jag hur man skulle lösa ansvarsfrågan. Det bekymrar mig att det inte finns någon genomtänkt syn på detta. 31 () replik: Det kom inget konkret svar från på frågan om yrkeshögskola och yrkesutbildning, inte ett enda konkret ord. Vi kristdemokrater vill ha ett flexibelt system. hyllar plötsligt mångfalden. Det var en nyhet. Det ska bli oerhört intressant att se vad det leder till konkret. Vi vill ha en mångfald där människor har möjligheter att under livets gång ändra inriktning, byta väg i livet. Det ska finnas ett generöst system med en ordentlig mångfald. Men vi ska också ha en yrkesutbildning och ett utbildningssystem som svarar upp mot de behov och de krav som finns från arbetsmarknaden. Bristen på yrkesutbildad arbetskraft är ett av de största tillväxthindren, och Socialdemokraterna har plötsligt börjat tala så mycket om tillväxt även om vi som vanligt inte har sett så mycket . Då borde till och med kunna se att det här behövs konkreta åtgärder som vi inte bara kan sitta och vänta på, utan här måste det till något konkret och det snart. Validering är en nödvändig metod för att fånga upp människors kunskaper. Socialdemokraterna har löst detta genom att tillsätta en delegation. Min fråga till är på vilket sätt han tror att en ny myndighet, inte i eller i men likväl en myndighet, ska kunna hjälpa de människor som verkligen har behov av att få kunskaper validerade, beräknade på ett bra sätt så att de kan komma vidare i sina liv utbildnings- och yrkesmässigt. 32 () replik: , jag ska börja med att besvara din sista fråga om validering eftersom du tog upp den även i ditt inledningsanförande. Myndigheten är inte det enda verktyget, långt därifrån. I mitt anförande talade jag om hur oerhört viktigt det är att man nu kan se en ökad kompetens utifrån lärcentrum och utifrån samverkan i kommunerna. Man börjar nu verkligen att ta hänsyn till det som människor har med sig i ryggsäcken från tidigare kunskaper och lärande. Det menar jag är det allra starkaste. Men vad Valideringsdelegationen framför allt ska göra är att understödja den här utvecklingen på en lång rad sätt med åtgärder. Där tror jag, och vi har andra liknande erfarenheter, att väldigt mycket kan bli positivt. Sedan ska jag också vara sjyst och försöka svara på frågan om yrkesutbildningarna och högskolan. Vi delar inte uppfattningen att man ska samordna detta under en hatt. Vi menar att yrkesutbildningarna, KY, har en oerhört bra utveckling, ett bra resultat och en bra kvalitet. Man kan bara titta på hur stor andel av dem som har deltagit i dessa utbildningar som har gått rakt in i arbete. Då ser vi att detta har varit oerhört värdefullt. Kvaliteten är bra, och det är en flexibel utbildning. Det innebär inte att man stänger dörren för andra former av yrkesutbildningar . Vi vet också att det på högskolan har öppnats upp möjligheter för en yrkesinriktad utbildning. Det finns en stor flod av vägar och möjligheter. Att benämna det en renodlad högskoleutbildning rakt över, om vi fattat era tankar rätt, tycker vi är fel. 33 () replik: Det var en mycket blomstrande beskrivning av vuxenutbildningen vi fick från socialdemokratiskt håll. Om det är så bra och vi har det så fantastiskt vill jag först fråga: Hur kommer det sig att vi har fått reda på katastrofen med unga som står utanför? Det är en före detta socialdemokratisk partisekreterare som har utrett frågan. Han har kommit fram till en mycket dyster bild. Det finns en stor grupp ungdomar som inte arbetar, inte studerar, inte är sjuka och som inte har någon plats i samhället. Vår vuxenutbildning är stimulerande, öppen, flexibel och skapar väldigt mycket kunskap. Hur kommer det sig att vi har några tiotusen unga människor i åldern som hänger utanför livet? 34 () replik: Jag vill först till säga att jag uppfattade hennes anförande i talarstolen som ett lovord till vuxnas lärande, något som vi fattade beslut om här i kammaren . Jag är glad för det. talade sig varm för flexibiliteten. Hon talade sig varm för att möta vars och ens behov, och så vidare. Hon gjorde dessutom en resa och berättade om egna upplevelser av satsning på vuxenutbildning. Det är en del tankar som Moderata samlingspartiet borde ta till sig när man skriver om det ena och det andra. Sedan vill jag säga till att det skulle vara mig främmande att vara nöjd eller slå mig till ro. Varken jag eller någon i mitt parti kommer att göra det så länge vi har någon som står utanför och inte har möjlighet att vara med i samhället. Detta sagt med tanke på det sade om dem som inte får chansen. Det är precis just därför som vi satsade så starkt på . Det var över 40 miljarder om man lägger till den studiefinansiering som fanns . Det är också därför vi har lagt fast en nivå som ligger över det vi har haft tidigare på vuxnas lärande. Vi får aldrig någonsin acceptera att det finns en enda människa som står utanför samhället och som inte får chans till en ny omstart i livet. Det är bara att instämma i detta. Det gäller att gå vidare och ha en bred och ordentlig uppslutning. Det skulle vara glädjande om fler än så lovordade vuxnas lärande och då inte minst från Moderata samlingspartiet. 35 () replik: Jag tror att det föreligger ett litet missförstånd i tolkningen av mitt anförande. Jag lovordade den fantastiska alternativa utbildningsmöjligheten i . Jag försökte förklara att man har förlorat väldigt mycket . En av mina förklaringar är att det har blivit trögt och stelbent när man har samlat för mycket i kommunerna. Jag är övertygad om att vi behöver en mycket öppnare arena för utbildningen för vuxna för att kunna bli så flexibla som vi behöver vara. Jag känner också mycket väl till den mycket lyckade formuleringen i den socialdemokratiska valkampanjen: Stolt men inte nöjd. Men den har blivit lite grann av ett skämt på väldigt många områden när vi ser hur arbetslösheten växer och stora grupper riskerar att hamna i en utanförposition. Vi har en ganska så allvarlig situation framför oss. Jag har en sista fråga. Den senaste integrationsrapporten för berättar att en femtedel av de utrikes födda som studerar på grundläggande nivå redan har högskoleutbildning. Vad har de att göra där på grundläggande nivå? Samma rapport säger att det finns högutbildade utrikes födda som är kvar i vuxenutbildningen efter femelva terminer. Tala om slöseri med människor, pengar, tid och med allt! 36 () replik: Jag ska börja med att svara på sista fråga. Det är just därför jag mitt anförande talade om hur viktigt det är med validering och det som sker i lärcentrum och liknande. Det är klart att den som har med sig i ryggsäcken en lång rad av lärdomar och kunskaper inte ska behöva göra om det. Det var också just därför vi fattade beslut om vuxnas lärande. Det är en oerhört flexibel möjlighet. Du ska kunna läsa in någonting du har missat på grundskolenivå eller gymnasienivå som du läser kanske något ämne på högskolan eller läser någon del av en yrkesutbildning. Eller varför inte kombinera det med att du jobbar delvis på något sätt? Den flexibilitet som talar om ska finnas här. Det var därför vi lade fast den så tydligt. Det är därför vi är rätt stolta över den ansatsen och det som vi har lagt där. Det är alldeles klart. Vi antog detta i kammaren . Att gå från det till att säga att det inte finns skäl att komma tillbaka och göra justeringar och utveckla det vidare är långt. Vi har sagt att vi ska göra det. Vi ska komma tillbaka. Det finns säkert anledning att göra det. Det finns skäl att ytterligare spänna bågen och göra kraftansträngningar på området. 37 (): Hantverkarna märks inte förrän de är borta. Denna tidningsrubrik berättar om en yrkesgrupp som håller på att försvinna. har 100 000 hantverkare gått i pension, och vi har dålig beredskap för att ersätta dem. I utskottsbetänkandet kan vi läsa om hur 3,8 miljoner avsätts för försöksverksamhet med lärlingsutbildning för vuxna inom hantverksyrken. Det är bra. Men det handlar också om att vi måste få fram en attitydförändring inom utbildningsväsendet, ja, egentligen hos hela befolkning. Vi behöver få en allmän uppvärdering av handens kunskaper. Vi kan ta lärdom av vårt grannland där det är lika fint att vara VVS-tekniker som akademiker. Därför utfärdas 30 000 gesällbrev i att jämföra med knappt 1 000 i . Det finns också några andra siffror. I är svenskarna i åldern i yrkesutbildning. Det europeiska snittet är . Ja, vi har mycket att lära av sätt att hantera hantverksutbildningen. Detta ville och jag få fram genom att i vår motion peka på möjligheten att låta bli ett försöksområde för hantverksutbildning. Det är en utbildning i nära samarbete med näringsliv, branschföreträdare, parterna på arbetsmarknaden och de danska motsvarande aktörerna. Motionen avstyrks, men jag vill passa på att inbjuda ledamöter till ett samtal kring behovet av hantverksutbildningar. Platsen är socialutskottets sessionssal kl. 13.0015.30. Då kommer stiftelsen hantverks- och yrkescentrum att informera om nya spännande förslag till hantverksutbildning. Man kommer bland annat att berätta om en ny gesällutbildning som ska hjälpa skånska mjölkbönder att få tag i djurskötare. Det är en utbildning som passar bra för invandrare med jordbruksbakgrund. är de första gesällerna på väg ut till gårdar som kan bli deras framtida arbetsplatser. Detta projekt omfattar 20 platser. är det utbildning på gårdarna. Den femte dagen går gesällerna på något av naturbruksgymnasier. Filosofen sade om den tidens skola: Tyvärr lära vi icke för livet, utan för skolan. Den kritiken kan ibland passa in på vår tids hantverksyrkesutbildningar. Utan att förringa betydelsen av kunskaper i engelsk grammatik så tror jag att billackeraren och VVS-teknikern behöver annat med sig i bagaget för att klara av att utöva sitt yrke. Det behövs mer tid ute i företagen, mer kontakter mellan skola och företag och bättre stöd till handledarna på företagen. Företagen är inte ovilliga att ta emot lärlingar, men det behövs mer information från utbildningssidan. Jag ska säga något om våra invandrares hantverkskunskaper. kom en man till mig och sade: Jag jobbar gratis hos dig bara jag slipper ifrån alla dessa kurser som jag tvingas gå för att kunna försörja min familj. Mannen var kosovoalban. Han var utbildad ingenjör och bilmekaniker. Han hade bott i . Han talade bra svenska. Men hans vilja att arbeta och hans grundkunskaper från hemlandet hade inte tagits till vara. Tänk vilken möjlighet det finns hos alla dessa invandrare som ofta har en gedigen yrkesutbildning från sitt hemland! Här behövs praktikplatser hos hantverkare och företag. Jag tror att de går att ordna, men vem tar egentligen ansvar för detta? Är det socialtjänst, skola, arbetsförmedling eller ? De måste samarbeta mer. Det behövs mer av kreativitet inom hantverksutbildningen. kan en murare utbilda sig till ekonom, men för en ekonom är det svårare att utbilda sig till murare. Vårt land har fina hantverkstraditioner. Ska vi kunna möta den förväntade bristen på yrkeskunnigt folk så måste vi få en gymnasieskola med lärlingsutbildning men också en vuxenutbildning som vänder sig till dem som är något äldre och vill gå in i ett hantverksyrke. Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2003/04:UbU8 Vuxenutbildning. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 9 § Kränkande behandling i skolan 38 (): Mobbning är en skala av situationer som inleds med utfrysning och gliringar och som kan sluta med våld och misshandel om ingenting görs för att hindra det. Det finns en systematik och en ojämlikhet i maktförhållandena. Det sociala klimatet på många av våra skolor behöver omstruktureras. Min bedömning är att mobbningen har tenderat att förgrovas . De som mobbar andra är därtill överrepresenterade i brott och drogmissbruk senare i livet. Därför ligger det i allas intresse att tidigt stoppa varje tendens till mobbning och kränkning. Mobbningen är ett av största välfärdspolitiska misslyckanden. 100 000 barn beräknas vara mobbade i svenska skolor. Hundratusentals föräldrar, syskon och övriga anhöriga är också berörda. Det kanske är bortåt en halv miljon svenskar som vardagligen kommer i kontakt med och lider av mobbning och kränkningar i skolan. Jag tror att den förälder som aldrig har funderat på hur barnen accepteras i skolan är fullständigt unik. Det behövs därför insatser för att förebygga mobbning och kränkningar, för att tidigt upptäcka och stoppa mobbning och kränkningar och för att stärka elevens rätt i lagen när saker hanteras fel eller inte hanteras alls, inte minst därför att det här sätter press på skolpolitiken att förbättra arbetet mot mobbning. Politiken har ett betydande ansvar. Barn åläggs via skolplikten att vistas i en miljö där politiken inte kan garantera deras trygghet och säkerhet. Men politiken har också ett ansvar för att bevisa att effektiva metoder mot mobbning faktiskt inte används , vilket för mig är en fullständig gåta. Gemensamt för alla regeringens förslag och projekt om mobbning är nämligen att de saknar forskningsstöd. Så var det med och så är det med Myndigheten för skolutvecklings arbete. Det räcker inte med att vilja väl, men det är nödvändigt att vilja väl. I den senaste redovisningen av antimobbningsprogram som finns från myndigheten sägs uttryckligen att avsikten inte är att värdera kvaliteten i de olika program mot mobbning som speglas i skriften. Det är fullkomligt bakvänt. Hur kan man utveckla skolan utan att utvärdera metoderna som skolan använder? Jag påstår att regeringen inte förstår vad mobbning är eller hur den fungerar. Senast visade det sig när skolminister försökte göra mobbningen till enbart en fråga för diskrimineringslagstiftningen. Det är liktydigt med att reducera mobbningen till någonting annat än den är. Diskriminering är i sig allvarligt, men mobbning är ett mycket vidare problem. En utvidgad diskrimineringslagstiftning kommer inte att ge tillräckligt stor effekt mot mobbningen. Vi vet att vill se kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och funktionshinder som kriterier i lagstiftningen. Diskriminering handlar om att ogynnsamt särbehandla någon. Men här uppstår problem. Om en tjej mobbas på det sättet att hon kallas för hora till exempel så kan det straffas enligt lagstiftningen. Men om hon i stället pekas ut som dum, ful, tjock eller värdelös är den nya lagen tandlös. Fokus ligger alltså fel. Det skolan måste reagera emot är varje gång som någon tas ifrån sitt människovärde. Vi vet att mobbningen skulle kunna halveras om alla skolor använde de existerande forskningsbaserade åtgärdsprogrammen. I antal skulle det innebära att 75 000 barn, om man inkluderar både dem som är offer och dem som är förövare, skulle kunna befrias från mobbningen. Men vi vet också att bara enstaka skolor i alla fall mycket få i vårt land använder de här programmen. Kontrasten är därvid mycket skarp mot . Där ges alla skolor inom ramen för ett femårigt projekt tillgång till kunskap och utbildning om forskningsbaserade åtgärdsprogram. Det är nu mer än 400 skolor som deltar. Insatsen är mycket billig; den kostar för staten och därtill lika mycket i forskningspengar. Vad ska vi då göra? Först och främst måste kunskap om forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning och kränkningar börja spridas också till alla skolor. Svenska barn borde därvidlag ha samma rättigheter som norska. Vi vet också att som vi ser den här mycket goda effekten av forskningsbaserade åtgärdsprogram så visar utvärderingar att de hemmagjorda programmen på en skola till och med kan bidra till att öka mobbningen med en tredjedel. Man måste alltså veta vad man gör. Det andra vi bör göra är ge Myndigheten för skolutveckling, som den heter, i uppdrag att löpande låta forskningsmässigt utvärdera och verifiera kvaliteten i olika åtgärdsprogram. Genom att agera på det viset kan en lista med dokumenterat fungerande program upprättas, kunskap samlas in och utbildning erbjudas för att höja skolans kunskapsnivå om mobbning. Det tredje steget blir att samtliga landets skolor bör använda något av de forskningsbaserade kvalitetscertifierade åtgärdsprogrammen mot mobbning. Då vet vi att skolans lägsta nivå höjs. Det fjärde är att våldsbrott i skolan bör polisanmälas av skolan. Det är en politisk uppgift att markera detta. Annars sviks barnen två gånger: först genom att de utsätts för våld i vad som borde vara en trygg miljö och sedan genom att de själva får ta tag i situationen. har det varit så, herr talman, att majoriteten av våldet i skolan har fått polisanmälas av barn och föräldrar själva, inte av skolan. Det femte vi behöver göra är att se till att stärka elevens rätt i skollagen. Vi ser att såväl skollag som läroplan är tydliga i att mobbning inte ska förekomma. Däremot sägs ingenstans i dagens regelverk vad skolan bör göra för att hindra att det förekommer. En erfarenhet vi kan dra av de senaste årens domstolsutslag, när enskilda elever har stämt sina kommuner för bristande insatser mot mobbning, är att närmast varje insats anses tillgodose lagens krav. Skollagen har ändrats från att skolan ska särskilt bemöda sig om att hindra våld och mobbning, till att skolan ska aktivt motverka våld och mobbning. Det är förvisso bra, men det stärker verkligen inte alls barnets rätt tillräckligt mycket. Det är nämligen inte skollagen som används i de uppmärksammade fall som går till domstol. Det är inte en tillämpbar lag i domstol, utan det är i stället skadeståndslagen som får användas. Skadeståndslagen ställer helt andra och mycket lägre krav på skolans agerande. Därför menar vi att lagen måste ändras så att en elevs rätt att juridiskt ställa skolan till svars när skolan genom underlåtelse eller aktiva handlingar kränkt elevens rättigheter förs in i lagen. I lag eller förarbeten måste det förtydligas vilka krav samhället ställer på skolans arbete för att förebygga, upptäcka och stoppa mobbning. Hovrätten menade i det uppmärksammade Grumsfallet att det emellertid inte rimligen kan krävas att en kommun för att undgå skadeståndsansvar också i realiteten ska lyckas hindra all mobbning från att uppkomma eller att stoppa varje form av pågående mobbning. resonerade på precis samma sätt: Skolan ska ha gjort vad rimligen kan begäras. Det kan inte ställas något reservationslöst krav på att åtgärderna varit framgångsrika. Detta står i direkt strid med läroplanen. Det görs klart att mobbning inte ska förekomma alls. Men civilrättsligt, som är den enda möjlighet en elev har att få sin sak prövad, kan det inte krävas av kommunen att mobbning inte förekommer. Inte ens tillsynen av skolan spelar någon som helst roll. Skolan i hade fått kritik för sina insatser av , men det menades vara irrelevant i domslutet. Hovrätten menade också att det inte finns och heller inte funnits någon helt enhetlig modell för arbete mot mobbning. Därför finns det heller ingenting att jämföra skolans agerande med. Då blir det till slut så att vad skolan än gör för insatser, oavsett om de är effektiva eller om de är totala skott i mörkret, accepteras de som en tillräckligt åtgärd, därför att dagens lagstiftning har brister. Det är just därför vi moderater kräver att kraven måste förtydligas. Skolan kan alltså i okunskap vidta åtgärder som till och med förvärrar mobbning men komma undan ansvar eftersom den gör någonting alls. Så kan vi inte ha det. Det är helt uppenbart att arbetet mot mobbning inte är färdigt utan bara har börjat. Jag noterar att den så kallade för fram tankar som går precis i den riktning som vi moderater fört fram i kammaren under och som regelmässigt avvisats av majoriteten. Avslutningsvis, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation nr 1 av . Jag vill också säga att tragedin med mobbning att 100 000 barn löpande får reda på att de inte duger till, att de inte är någonting värda, att de kränks, att deras framtidsmöjligheter stängs när självförtroendet körs i botten förstärks av att det finns åtgärder som kan vidtas men som majoriteten i helt enkelt bara väljer att avstå från. För oss är det inte acceptabelt. Barnets rätt måste stärkas. 39 AXEL DARVIK (fp): Jag skulle vilja börja med att yrka bifall till reservation 24. Jag står naturligtvis bakom samtliga reservationer, men då tiden är knapp och med hänsyn tagen till mitt rykte bland de andra ledamöterna i kammaren och ledamöternas helgfirande nöjer jag mig med att yrka bifall enbart till reservation 24. liberalernas skolpolitik är en politik som grundar sig på att vi vill höja kvaliteten och skapa en tydlig utvärdering och en god arbetsmiljö i skolan. När jag nu står här i talarstol är det väldigt skönt att veta att det var just dessa saker som mina klasskamrater på gymnasiet absolut tydligast uttryckte var det som behöver förbättras i skolan och det som de mest av allt värdesatte. Även om det är endast jag lämnade gymnasiet vet jag genom ett antal skolbesök att det är dessa saker som elever fortfarande trånar och suktar efter ute i dagens gymnasieskola. I dagens debatt är det åtgärder för en god arbetsmiljö som står i skottgluggen, alltså sådant som rör kränkande behandling mer specifikt. På detta område, liksom på andra områden inom skolpolitiken, finns det en konflikt, får man ändå säga, mellan regeringen och liberalerna, mellan mesig flummighet och ansvarstagande, mellan att tvinga mobboffer att flytta och att flytta mobbare, mellan dem som blundar för problemen och dem som vågar se dem rakt in i vitögat. Det är också en ideologisk skillnad mellan socialism och liberalism. Jag kan dra fler paralleller. måste vi sätta en gräns. Samhället ska inte tolerera mobbning. Unga tjejer ska inte behöva utstå förnedrande språkvåld. Invandrade elever ska inte trakasseras i skolan. Lärare och elever ska inte behöva misshandlas. De 130 000 elever som enligt beräkningar mobbas i skolan, eller utsätts för mobbning under sin skoltid, och bär dessa sår med sig i själen ska inte behöva utsättas för detta. Jag vill dra en gräns här. Vi i liberalerna vill resa en mur mot mobbningen, och den ska byggas i tre viktiga etapper. Här kommer ett antal konkreta förslag, som regeringen har varit väldigt senfärdig att genomföra. De socialdemokratiska representanterna i kammaren kan fatta pennan. När det först gäller förebyggande åtgärder behövs det fler speciallärare och extra stöd för de elever som behöver det. Det krävs också stöd med läxhjälp och så vidare, för att elever som behöver extra stöd ska känna att skolan är betydelsefull. Det krävs undervisning om förtryck som fascism, kommunism och religiös intolerans har fört med sig. Det krävs att man arbetar med attityder och normer för att ta avstånd från till exempel sådana saker som en sexualiserad och förråad kvinnosyn. Det krävs att skolan har ett tydligt budskap om att det inte är tufft eller fräckt att vara taskig mot sina skolkamrater eller att strunta i skolan. Skolan ska vara meningsfull för dem som går där. Det är den viktigaste förebyggande åtgärden mot mobbning.