prot · GS098 · 2004-09-24 00:00:00 — 1 § Bordläggningsdebatt med anledning av proposition 2004/05:5 Vårt framtida försvar Anmäldes Proposition 2004/05:5 Vårt framtida försvar 1 Försvarsminister (): Vårt framtida försvar är namnet på den proposition som regeringen lämnar till . Förslaget innebär att vi fortsätter den stora försvarsreform som inleddes . Internationaliseringen går vidare. Personalförsörjningen och utbildningssystemet reformeras. Materielförsörjningen får en ny inriktning och grundorganisationen reduceras. Utgångspunkten för de här förändringarna tar vi i det förändrade säkerhetsläget. Det är skälet till att vi behöver en mindre men mer flexibel insatsorganisation. En krympande insatsorganisation kräver färre soldater, och då behöver vi inte lika många utbildningsplattformar. Det förändrade säkerhetsläget sätter också fokus på förskjutningen från yttre till inre säkerhet. Ett gott säkerhetsläge i vår närmiljö men fortsatt oro i vår omvärld motiverar att våra försvarsansträngningar inriktas mot ett aktivare deltagande i den internationella krishanteringen. Här finns en tydlig spårbarhet från Försvarsberedningens säkerhetspolitiska rapport, via deras försvarspolitiska rapporter, till regeringens proposition. Försvarsmaktens nya huvuduppgift är att inneha förmågan att kunna föra väpnad strid. Det innebär att kärnverksamheten sätts i fokus och att den blir vägledande för Försvarsmaktens fortsatta utveckling. Förmågan till väpnad strid ska utgöra grunden för vårt försvar av likaväl som möjligheterna till deltagande i internationell krishantering. Försvaret ska alltid kunna upprätthålla en grundläggande försvarsförmåga för att kunna skydda mot de hot som kan uppstå. I det korta tidsperspektivet handlar det om att upprätthålla vår territoriella integritet och att genomföra internationella insatser. Bosnien, Kosovo, , , , , , , , vårt bidrag till internationell krishantering blir alltmer angeläget. Det syftar till att skydda mänskliga rättigheter, men också till att stärka , och därmed , säkerhet. EU kommer med FN som bas att vara vårt främsta forum för internationell krishantering. Styrkan med EU är bredden av instrument, från diplomati, bistånd och handelspolitik till militära fredsframtvingande insatser. Den gör EU till en unik aktör på området. kompletterar vi krishanteringen inom Europeiska unionen med ytterligare ett viktigt verktyg i den militära snabbinsatsförmågan. Där ska vara med och aktivt bidra. Det är vår avsikt att ska leda ett av de kommande europeiska snabbinsatsförbanden, och vi tillsammans med ska utgöra huvuddelen av innehållet. Ett åtagande av denna omfattning ställer mycket stora krav på vårt försvar men kommer att stärka vår egen förmågeutveckling. Men internationell krishantering är inte bara snabbinsatser. Det är viktigt att vi kan vara aktiva i alla former av internationella insatser, militära, civila, långvariga, snabba, omfattande och begränsade. Därför måste en successiv ökning av kontot för fredsfrämjande insatser ske. Men lika viktigt är regeringens satsning på att öka biståndet, så att vi kan bygga upp samhällen när säkerhetsläget har stabiliserats och medverka till det som krävs för fred och försoning för människorna som lever där. Internationaliseringen måste också få prägla personalförsörjningen. Basen är värnplikten. Men i det rådande säkerhetsläget, när vårt operativa fokus är internationella insatser, kommer villighet att tjänstgöra, både nationellt och internationellt, att i allt större utsträckning vara styrande för vilka som tas ut efter mönstring. På så sätt ska utbildning och rekrytering till utlandsstyrkan underlättas. Internationaliseringen ska också främjas av ett nytt utbildningssystem. De allra flesta värnpliktiga gör en lång grundutbildning uppdelad på två terminer. Därefter kommer möjligheten att finnas att frivilligt göra en tredje termin med utbildning mot internationella insatser. Det nya systemet kommer att ge soldater som har längre utbildning med högre kvalitet och som därmed står bättre rustade för uppgifter här hemma och utomlands. Snabbinsatsförmågan kräver att vi har förband som är gripbara och som med mycket kort varsel kan rycka ut för att förebygga och avbryta konflikter. Därför föreslås nu ett system med kontrakterade soldater. Efter fullgjord grundutbildning ska soldater kunna skriva på kontrakt för att utbildas och stå i beredskap för snabbinsatser. Också inom materielförsörjningen måste förändringens vindar blåsa. Även här måste internationaliseringen få ett större genomslag. I det gamla invasionsförsvaret var det motiverat att förrådsställa materiel. är det de omedelbara operativa behoven som i första hand ska styra utveckling och anskaffning av materiel. Industrins långsiktiga kompetens måste säkerställas, och det ska ske genom en medveten satsning på ett begränsat antal nischområden. Det är områden där försvaret har ett behov, där vår kompetens är världsledande och där vi är kommersiellt konkurrenskraftiga. Internationellt samarbete blir allt viktigare för materielförsörjningen, och möjligheten till gemensamt ägande av materiel måste vara en möjlighet. Ett viktigt bidrag till att stärka vår försvarsindustris konkurrenskraft är att ge svenskt försvar en modern inriktning och en strukturell omställning så att de olika funktionerna kan utvecklas. Jag vill hävda att avveckling är en förutsättning för att vi ska kunna satsa på utveckling. Frågorna kring nedläggningar av förband har fått stor uppmärksamhet i debatterna. Jag vill därför påminna om att försvarsreformen syftar till utveckling av vår förmåga, från det förlegade till det moderna. För att göra det till en verklighet måste vi inse att delar av det gamla måste försvinna. Flera verksamhetsställen kommer att försvinna. Låt mig slå fast att det inte finns några dåliga verksamhetsställen. hade vi hundra verksamhetsställen, är vi nere i omkring 30 och ytterligare 10 ska nu bort. Vi har, med stöd av Försvarsmakten, bedömt vilka av dessa verksamhetsställen som har de absolut bästa utbildningsförutsättningarna och som kan expandera om världsläget skulle försämras. Därtill kommer att vi måste ha förmåga att behärska de skillnader i militärgeografin som har. Många har redan uttryckt farhågor för att hela landet inte ska kunna försvaras. Det bygger på en missuppfattning. Vi försvarar inte landet med förband under utbildning utan med färdigutbildade och kompletta insatsförband. Vårt försvar ska ha kompetens för att kunna uppträda inte bara inom riket utan även utomlands. Det moderna insatsförsvaret ska snabbt kunna förflyttas och sättas in där det behövs. Omställningsperioden kommer att vara prövande och svår, inte minst för de omkring 5 000 anställda som berörs. De är i många fall högt utbildade och kvalificerade personer som har kvar att ge på arbetsmarknaden. De ska ha stöd från staten i denna omställning, men även det övriga samhället ska se vilken kompetens och vilka resurser som frigörs för andra uppgifter. Regeringen kommer att ta sitt ansvar för att de orter som drabbas allra mest ska få förutsättningar att kunna utveckla nya områden. Det ska vara en utveckling som inte är beroende av försvarets verksamhet men där man i många fall kommer att kunna utnyttja den kompetens som officerare och civil personal har. Som jag inledde med att säga togs viktiga steg i reformeringen av försvaret . tar vi ytterligare steg i denna förändring. Det tål dock att påpekas att förändringarna inte tar slut med detta. Vi kommer att vara tvungna att kontinuerligt ompröva, utveckla, avveckla och förändra. Erfarenheterna visar att vi har haft svårt att göra detta med strukturen i dagens försvarsbeslut. Vi vill skapa förutsättningar för långsiktiga inriktningsbeslut och årliga uppföljningar där förändringar kan ske när så är nödvändigt. Omvärlden vi lever i förändrar sig inte i tre- eller femårsperioder, den förändras och så måste också försvaret göra. Försvarsreformen kommer att kräva ytterligare beslut på många områden. kommer vi att ta ställning till hur insatsorganisationen ska utvecklas vidare. Kanske finns då ny kunskap som förändrar delar av den inriktning jag redovisar här . Då måste vi visa handlingskraft och våga gå vidare. Försvarspolitikens ansvar är att kunna se behovet av förändring och våga göra någonting åt det. 2 (): I den partiledardebatt som försiggick detta år några av oss befann sig i bestämdes egentligen nivån på försvarssatsningarna de kommande tre åren. Statsminister budskap var tydligt och lättfattligt: Försvaret skulle bantas med . Enligt statsministerns beräkningsmetoder skulle dessa slantar som då blev över användas till annat. I förra försvarsbeslutet var det samma tongångar. Pengar skulle flyttas från det ena till det andra. Då var det sjukvården som gällde. blir det antagligen något annat. Statsministern hade gott stöd för sin inbromsning av försvarsresurserna. Både Vänstern och hade i olika uttalanden gjort klart att besparingsmöjligheterna åtminstone var 3 miljarder, kanske mer. Det talades om halverade anslag, och Försvarsberedningen fick också i uppdrag att utreda minus-6-alternativet. Det fanns alltså detta år en vänstermajoritet i denna riksdag, bestående av socialdemokrater, , som alla på ett radikalt sätt ville skära ned försvarskostnaderna. Inga analyser, inga funderingar på att låta Försvarsberedningen i lugn och ro jobba fram ett förslag som både innehåller säkerhetspolitiska bedömningar och en genomgång av konsekvenserna av dessa bedömningar, nämligen att försöka dimensionera det framtida militära försvaret. Visst jobbade Försvarsberedningen på ett förtjänstfullt sätt, men nivån var redan satt. detta år bestämde i praktiken statsministern hur stort det svenska försvaret skulle vara . Allt arbete utgick i fortsättningen i Försvarsberedningen med mera från att anpassa kostymen till minus 3 miljarder. Budgetanpassning kan vi kalla metoden inte säkerhets- och försvarspolitik utan rätt och slätt budgetanpassning. Stödet fanns i de övriga två vänsterpartierna säkra medlöpare i den fortsatta nedrustningen av det svenska försvaret. , i samband med partiledardebatten , meddelade Moderata samlingspartiet att ställde sig till förfogande för en bred lösning av försvarsfrågan. Bevekelsegrunderna är väl kända, nämligen att hjälpa till med det som kräver uthållighet och beslutsamhet. Svårigheten har varit och är betydande, det vill säga att avveckla personal samt lägga ned förband och utveckla det nya insatsförsvaret avseende personal och materiel. I denna svåra omställningsprocess ska skapas en balans mellan uppgifter och ekonomi. Målsättningen har varit att utveckla och avveckla. Utöver detta har också slagits fast att ska utveckla en battle group, en snabbinsatsstyrka inom ramen för EU:s snabbinsatsförmåga. Förutsättningarna i försvarsbeslutet ändrades således radikalt . Ett besvärligt läge med övergång från det gamla till det nya kräver bred politisk uppslutning. Det var ungefär på det sättet vi resonerade. Den bedömning vi moderater gjorde om en bred politisk bas var inte unik. Den delades av hela borgerligheten. deklarerade de fyra borgerliga partiledarna enighet om just försvarsfrågan. Man kan tycka att det fanns utomordentligt goda förutsättningar för en så kallad pensionsuppgörelse, det vill säga en fempartikonstellation bestående av socialdemokrater och de fyra borgerliga. Om jag hade varit försvarsminister hade jag hängt på telefonen för att nå en snabb och bra överenskommelse. Där var fyra partiledare bredvid varandra som deklarerade behov av konstruktivitet med anledning av de nya hoten, till exempel terroristbekämpning, behov av att skapa förutsättningar för en svensk battle group tillsammans med övrig ökad internationell förmåga, behov mot bakgrund av de nya uppgifterna att införa en särskild anställningsform som möjliggör visstidsanställning av officerare, behov av att skapa tydlighet i försvarets uppgift och säkra balansen mellan vad försvaret ska uträtta och dess tilldelade resurser. Inriktning, uppgifter, pengar och organisation måste höra ihop. Betänk också att de nya uppgifter som försvaret kommer att få kommer att innebära ökade risker för enskilda soldater och förband. Det är därför angeläget att det inte finns partipolitiska skillnader i försvarets förutsättningar utan att det ska finnas en samsyn på vad som ska göras och hur det ska utföras i samband med internationell konflikthantering. Facit har vi : Regeringen misslyckades totalt att åstadkomma en bred lösning som både svenska folket och givetvis anställda inom Försvarsmakten hade önskat. Domen måste vara hård mot den eller de som bär ansvaret för det spel för gallerierna som regeringen har presterat . Förhandlingarna har inte varit förhandlingar utan bara en önskan från regeringen att vi borgerliga skulle tycka som den. Den straffspark som vi borgerliga lade upp hade bara varit för försvarsministern att kliva fram och slå till. Vi stod till förfogande för en överläggning där vi hade mötts någonstans på halva vägen, och resultatet hade blivit bättre än det vi ser . Det hade inte varit himmelriket det hade jag inte kunnat lova men det hade varit bättre än . Det känns förnedrande därvidlag att och inflytande över regeringens budget har vägt tyngre än de fyra borgerligas intresse av en bred lösning av försvarsfrågan. Den uppfattning som regeringen tidigare haft när det gäller och eventuella regeringsdeltagande, på grund av deras bristande trovärdighet i Europapolitik och säkerhetspolitik, gäller inte längre. I den delen har svensk socialdemokrati tagit ett tydligt steg åt vänster. , herr talman, vill jag göra några reflexioner över den proposition som vi sent omsider har fått oss till del. För det första är det faktiskt först nu som vi har tagit del av detta. Delegationer från kommuner, län och andra runtom i landet har haft tillgång till det här materialet. Vi har fått besvara frågor om ett material som vi inte har haft tillgång till och inte kunnat utgå från. Jag skulle säga att det är sjabbel, försvarsministern. För det andra har det när det gäller ersättningsjobben stått klart , sensommaren och långt fram att några paket eller ersättningsjobb inte skulle komma i fråga. Det vet vi också och ropar fortfarande efter de så kallade ersättningsjobben. I sista stund har man , som skållade råttor, sprungit omkring för att försöka åstadkomma någonting just i de orter som drabbas värst, , och kanske . Fiasko, skulle jag säga, försvarsministern. För det tredje och avslutningsvis skulle jag vilja säga så här om ettåriga försvarsbeslut: har kvartalskapitalismen smugit sig in i Försvarsdepartementet. Det finns ingenting som talar för att just årliga budgetöverenskommelser med och Vänstern skulle åstadkomma större tydlighet och mer långsiktighet för försvaret. Det är snarare tvärtom. 3 Försvarsminister () replik: Jag lyssnade noga på . När jag hör den uppräkning av vilken analys man borde ha gjort är det som om fullständigt glömmer bort att vi på försvarsområdet har en beredning, Försvarsberedningen, där företrädare för partier har ett samråd med regeringen för att analysera utvecklingen. I Försvarsberedningen har man lugnt och stilla gått igenom utvecklingen av det framtida försvaret, och man har också hamnat på en möjlig besparing på 3 miljarder. Det är väl ganska naturligt att regeringen då tar Försvarsberedningens breda syn som underlag för de överläggningar och förhandlingar man har haft för att åstadkomma en bred uppgörelse. När de fyra borgerliga partierna nu vill ha en annan nivå, som är väsentligt skild från vad Försvarsberedningen har kommit fram till, och också kanske delvis ett annat innehåll, hamnar man i en svårighet där en bred uppgörelse kanske inte blir ett hjälpmedel för att genomföra en viktig försvarsreform. 4 () replik: Beredningen verkar vara det vapen som man hänvisar till. Men kom ihåg att beredningens utslag, som tydligen också är den proposition som vi har fått på bordet, delas av regeringen, och kanske . Det är uppfattningen. Så är det ju. Det har varit en uppslutning bland de fyra borgerliga. Men med tanke på de ändrade förutsättningar som tillkommit , med ett behov för att delta med en snabbinsatsförmåga, är spelplanen ändrad. Man kan inte fortsätta att spela efter det gamla om förutsättningarna ändras. Det var inte så många minuter sedan som försvarsministern gav uttryck för behovet av ständiga förändringar i försvarsbesluten, från de treåriga till de ettåriga, därför att det sker ständiga förändringar. är plötsligt det som beredningen skrev för snart det som gäller, även om världskartan har ändrats. Det stämmer inte. Ändras förutsättningarna, försvarsministern, måste man givetvis ändra i de möjligheter försvaret har att lösa den uppgiften. 5 Försvarsminister () replik: Just det, . Det fanns en bred enighet i Försvarsberedningen som inte bara omfattade Socialdemokraterna utan hade sin bas tillsammans med och och med god anslutning i viktiga principiella delar också från andra partier. Men sedan var det några som hoppade av. Det var inte så att beredningen hade en annan uppfattning, utan några hoppade därefter av och gjorde beredningsarbetet, det långsiktiga arbetet, överspelat. Det var inte heller så att EU:s snabbinsatsförmåga inte fanns med i beredningen. Den var uppe på bordet och den diskuterades innan Försvarsberedningen kom med sin slutrapport. Sedan till alla de tekniska anmärkningar som gav mig förra gången. är riksdagsledamot och känner till regelverket: Det är först när en proposition överlämnas till som den blir offentlig. Därför har jag inte kommenterat innehållet i den. 6 () replik: Vi vet hur verkligheten ser ut, vi som har deltagit i de så kallade förhandlingarna, samtalen eller vad man ska kalla dem. Det har inte funnits ett intresse eller en möjlighet från regeringens sida att just skapa en bred överenskommelse. Budgetöverenskommelsen med Vänstern och har vägt tyngre än just den borgerliga önskan om en bred överenskommelse. Beredningar och allt vad försvarsministern kommer dragande med har ingen betydelse därvidlag. Det som har haft betydelse är budgetöverenskommelsen med Vänstern och . Det har vägt tyngst. Därför har våra ansträngningar varit förgäves. Allt annat har varit ett spel för gallerierna. Den här förlängningen, utdragningen, att propositionen skulle skjutas upp vad innebar det? Det innebar ingenting. på en verksamhet på 40 miljarder vad är detta? Det är tomma ord, försvarsministern. 7 (): Jag vill också inleda med att beröra den i mitt tycke exempellösa hantering som regeringen utsatt för i samband med den här försvarsbeslutsprocessen. Det är i princip först när talmannen ger försvarsministern ordet i denna debatt som propositionen blir tillgänglig för oss riksdagsmän. Det är knappast vad man kan kalla sportsliga villkor inför en viktig debatt i vår kammare. Sedan säger försvarsministern att det är så här, att det är först när propositionerna läggs som de blir tillgängliga för . Det stämmer inte riktigt, därför att när man lägger budgetpropositionen får företrädarna för oppositionspartierna inför bordläggningsdebatten möjlighet att se igenom det som komma ska. Jag vill också vara kritisk mot den utredning av grundorganisationen, alltså de militära förbanden, som har cirkulerat bland både massmedier och allmänhet. Jag blev uppringd av och fick veta att de hade hela denna utredning, den så kallade dödslistan. De erbjöd sig till och med att faxa ned den till en mindre vetande riksdagsman i . Enskilda människor i skickar mejl till oss riksdagsmän med inskannade citat från utredningen. Det är märkligt att vi som ska bära det yttersta ansvaret för besluten informeras sist av alla. blev det känt att inte kommer att få ta ställning till grundorganisationens nya utformning. Det här bryter mot en parlamentarisk praxis som har funnits i . Så sent som i en interpellationsdebatt mellan mig och försvarsministern uttalade följande: Avslutningsvis vill jag påpeka att ska ta ställning till regeringens förslag till ny utformning av grundorganisationen, inte Försvarsmaktens eller arbetsgruppens förslag. Mellan och är det någonting som har hänt, och jag undrar vad det kan vara. Slutsatsen är att regeringen lagar efter läge. tillfrågas bara om man vet svaret och om svaret passar regeringen. Både och har kallat den borgerliga alliansen för en maktallians, men det är bättre, herr talman, med en maktallians än med maktarrogans. I samband med att tillträdde som statsminister fick vi veta att , när något hände, skulle bli den första instans som blev informerad. Jag kan efter den här försvarsbeslutsprocessen konstatera att detta är ett uttalande som fortfarande väntar på spårbarhet. I förrgår bröt förhandlingarna samman. blev uppgörelsen med om budgeten viktigare än en bred politisk uppgörelse om försvar och säkerhet, också viktigare än vårt ansvar att motarbeta ofred och folkmord i andra delar av världen. Regeringen avvisade en internationell förmåga som skulle ligga i paritet med den förmåga som finns hos våra närmaste grannar. Det handlade inte bara om pengar utan också om de verktyg som ska användas för att förverkliga de internationella ambitionerna. När vi grundutbildar värnpliktiga ger vi först en utbildning. Först därefter ställer vi frågan om de är beredda att stå till förfogande för insatser. är det en av sju som ställer upp. menar att vi först måste ställa frågan om de är beredda att medverka i internationella insatser. Innan vi gör en investering i storleksordningen 1 miljon i en enskild värnpliktigs utbildning måste vi ställa frågan om de vill medverka, inte efteråt. Bara så kommer vi att kunna lösa bemanningen av vår ökande internationella förmåga . Regeringen kommer att prova en egen lösning. Den framgår inte av propositionen, men den handlar om att man ska sänka kvalitetskraven på de personer som utbildas i Försvarsmakten. Man har tillämpat betygen 10-7-7 som en miniminivå när det gäller antagningen till internationell tjänst, men det kommer att ersättas av lägre krav för rekrytering. Framtida missioner handlar inte om att med kikare bevaka fåraherdar som korsar gränser på . Framtidens missioner handlar om att stå öga mot öga med barnsoldater i . Att i det läget acceptera en sämre utbildning, när uppgifterna blir svårare, är en dålig politik. Men, herr talman, man kan konstatera att den traditionella socialdemokratiska utbildningspolitiken nu också letat sig in i Försvaret. Jag förstår inte heller försvarsministerns kritik mot kristdemokrater och centerpartister som upprepats . Det är en stor skillnad mellan Försvarsberedningen och den proposition som ligger på bordet. Till skillnad från Försvarsberedningen tycker regeringen att det är okej att inte kan möta storskaliga terroristangrepp . Regeringen tycker att det är okej att vi och blir de enda länder i som anser att officersyrket ska vara ett livstidsyrke. Det är också tydligare i regeringens proposition att EU:s snabbinsatsförmåga tillåts inkräkta på de långsiktiga internationella åtgärderna. Allra sist, herr talman, vill jag citera ur det säkerhetspolitiska avsnittet i propositionen, s. 24. Där skriver vi apropå våra relationer till andra länder inom EU och Nato följande: vare sig ger eller tar ömsesidiga försvarsförpliktelser. Det måste dock anses som osannolikt att skulle ställas helt ensamt om våra grundläggande säkerhetsintressen hotas. Med andra ord: Vi ska kunna dra nytta av andras hjälp om det behövs men själva kunna slippa ansvaret att hjälpa andra. Detta är ett uttalande som inte bär respekt med sig. Det är uttryck för en säkerhetspolitisk bidragsplanering och, herr talman, en tvivelaktig moral. 8 Försvarsminister () replik: När jag lyssnar på är jag naturligtvis fundersam över om inte själv känner till de regler som gäller för hur propositioner blir offentliga. Vi har gett trycklov efter regeringssammanträdet. Propositionen finns inte tillgänglig . Därför har inte heller jag, av respekt för , under beredningen kommenterat de enskilda delarna.