prot · GR0971 · 2004-02-18 00:00:00 — Den är vi nämligen skyldiga att betala allihop, oavsett om vi kommer att utnyttja någon kyrkogård eller inte. Det finns en bristande rimlighet i detta. Man kan då säga: Ja, men det är en solidarisk fråga. Men då borde man väl rent solidariskt betala samma begravningsavgift över hela . Då skulle genomsnittssumman bli , och detta skulle då kunna administreras av staten som då skulle leverera in det till eller till den som ombesörjer begravningen. Det är inte bara som sköter begravningarna. Den mosaiska församlingen får summor av dessa medel. Jag har inte lyckats få fram vilka summor det är, men den får i alla fall medel översända till sig. Det finns andra som vill arrangera och sköta begravningarna, och då tycker jag att de ska få göra det. Enligt det avtal som finns ska kyrkan överföra medel, och det gör man åtminstone när det gäller den mosaiska församlingen. De övriga har jag inte fått fram någonting om. Det finns ytterligare en fråga som jag skulle vilja lägga till. Vi säger att det är som får pengarna. har man börjat diskutera inom att bilda bolag, bland annat för begravningsverksamheten. Då skaffar sig en underleverantör. Jag tycker att man då har börjat röra sig mot de områden som handlar om att endera ska vi ta bort begravningsmonopol eller ska vi försöka kommunalisera eller ordna det på något annat sätt. Det finns andra grupper här i samhället som har en helt annan inställning till döden och begravningen och hanteringen av kvarlevorna. Den islamiska föreningen i har till exempel högljutt haft synpunkter på just begravningsavgifter och begravningshanteringen. Den hinduiska föreningen eller svensk-indiska föreningen saknar på de flesta håll i landet en möjlighet att genomföra sina begravningsritualer som består i att man efter kremeringen sprider askan i ett vatten som leder till havet. Jag tycker inte att det finns skäl för dem att behöva betala in pengar till . Vi har ytterligare en ganska stor grupp människor. De som inte tillhör något samfund alls har redan nämnts, men det finns en stor grupp människor som arbetar och lever i , som betalar avgifterna här i för att sedan på sin ålders höst komma hem till sitt eget hemland och begravas där. Då får dödsboet vara med och betala en gång till eftersom det inte har skett några transfereringar av begravningspengar till eller , till exempel. Det finns mängder av oklarheter här. Det är därför som jag skulle vilja att vi fick en möjlighet att börja titta på det här och då låta andra grupper komma till tals. Det handlar om olika religiösa grupperingar men också om människor med en helt sekulariserad syn på tillvaron. Men det har, som det är sagt, varit ett förenklat förfaringssätt när det gäller de här motionerna. Det lär det bli också, misstänker jag, men vi kommer att fortsätta med de här kraven och önskemålen tills vi åtminstone får fram en utredning som ser över problematiken i dess helhet. är det ett avtal som gäller mellan staten och . Alla övriga parter är utelämnade. 41 (): Jag ska uppehålla mig kort kring detta med uppbördshjälp för trossamfund. Det är min erfarenhet sedan jag kom in i att de flesta av våra avgöranden är svåra, att det finns goda argument både för och emot. På det här området, herr talman, vill jag hävda att verkligheten inte är lika komplicerad. Som uppbördshjälpen är konstruerad utgör den något av ett unikum inom det svenska rättssystemet. Här finns dubbla fall av omvänd bevisbörda i ett enda regelverk. Du ska som enskild människa inte bara styrka att du inte är medlem i ett trossamfund. Det räcker att detta trossamfund gör ett påstående om att du har en skyldighet att erlägga avgift för att du också i domstol ska befinnas skyldig att göra detta. Att överklaga de beslut som skattemyndigheterna fattar om uppbörd till förvaltningsdomstolar har visat sig meningslöst. Förvaltningsdomstolarna, länsrätten och kammarrätten prövar inte medlemskap i trossamfund utan visar den frågeställningen ifrån sig. Slutsatsen är att enskilda människor i vårt land tvingas slåss i allmänna domstolar för möjligheten att stå utanför trossamfunden. Detta innebär stora påfrestningar för den enskilde, personligt och också ekonomiskt det finns en risk att man behöver erlägga omfattande rättegångskostnader. har tidigare i debatten nämnt att han i samband med redovisning i utskottet ställde frågan om man för enkelhetens skull inte kunde kräva ett uttryckligt samtycke från medlemmarna i det katolska trossamfundet. Han fick då som svar det var ett svar som han tydligen godtog att ett sådant krav på samtycke skulle vara främmande för kyrkans självsyn. Men, , kan det påståendet rättfärdiga att människor tvingas att slåss i domstolar för sin rätt att stå utanför religiösa samfund? Det är nämligen precis vad som sker . I en rad fall har förvaltningsdomstolarna avgjort dessa mål till enskildas nackdel, och det är sannerligen inte någon akademisk fråga. Det är inte några enskilda fall som vi talar om. Fram har, när det gäller den romersk-katolska kyrkan i , 12 761 fall av begäran om rättelser inkommit till . Jämför man med det medlemsantal som detta samfund hade , och som rapporterades till , märker man att detta motsvarar mer än var femte medlem. Det är dags att ändra det här förhållandet. Det är orimligt att en politisk uppgörelse mellan och flertalet av partierna i den här kammaren ska rättfärdiga de stora brister som finns i fråga om rättssäkerhet i detta system. Jag yrkar bifall till reservation 4. 42 () replik: Jag blev direkt apostroferad trots att vi ska ha en lite kortare handläggning här så jag ska väl ändå svara något. Först och främst tycker jag att det framgick tydligt det framgår också av betänkandet när vi hade besök av i vårt utskott att de verkligen har gjort stora åtgärder för att rätta till de brister som tveklöst har funnits. I grunden är det dock, som jag uppfattade deras åsikt, en principfråga. De menar alltså och det är en uppfattning att man blir medlem i genom dopet. Då är man medlem. Sedan kan man anmäla att man inte vill betala avgiften och utträda i den meningen. Det är inte något slags livstidsinskrivning i fråga om tvång att betala avgifter. Alla kan naturligtvis meddela att de inte tänker betala det gäller och också andra samfund. Det finns dock ett stoppdatum, men rätten att stå utanför finns. Detta kan möjligen vara lite teologiskt, och det går igen i den här speciella konstruktionen av begreppet trossamfund. I detta finns den gamla föreningskyrkliga traditionen, som man säger, hos en del samfund, men de som betraktar sig som traditionella kyrkor och dit hör i hög grad har en lite annan syn på detta. , inklusive , antog faktiskt den här lagen för fem eller , var det väl, som alltså innebär rätt till hjälp med avgiftsuppbörd. Sedan är det problem, men det är för tidigt att säga till regeringen att man bör dra in tillståndet för . Det måste jag tycka. Det vore orimligt. 43 () replik: Om noga läser den reservation som har i det här sammanhanget ser han att vi inte på något sätt vill avskaffa uppbördshjälpen för den katolska kyrkan. Däremot vill vi göra den mer rättssäker. Om en enskild person hävdar att han eller hon inte är medlem i detta trossamfund ska den uppgiften tas för god av skattemyndigheten. Så sker inom alla andra områden i vårt rättssystem . Enligt min uppfattning ska det fungera på samma sätt även här. Det är riktigt att också omfattades av överenskommelsen. Men man måste ställa sig frågan hur långtgående och detaljerad överenskommelsen var. Enligt den proposition som föregick den här lagen förutsatte både parti och mitt parti att om samtycke till medlemskap enligt stadgarna skulle förekomma måste man vara väldigt tydlig i informationen till medlemmarna. Men, , 12 000 människor som har blivit felhanterade i det här sammanhanget antyder att man inte har skött den uppgiften på ett önskvärt sätt. 44 () replik: Det har skett en stor förbättring. gör det lite lätt för sig genom att bara summera de rättelser som har skett under de år som har förevarit . Det har gjorts mycket stora ansträngningar från kyrkan. Det framgår, om behagar läsa, av s. 10 i betänkandet. Det är en mycket stor förbättring. Där framgår också att det finns möjligheter till dispens, till återbetalning och allt möjligt annat. Man kan visserligen ställa sig frågan om man inte ska ändra processordningen här. Jag har inte märkt något intresse för det, vare sig från , som det heter numera, eller . hade väl i och för sig den uppfattningen att den typ av uppbördshjälp som man har krånglar till det, men det är ju inte som bestämmer vad vi ska stifta för lagar. När man kommer till kärnan är det ändå så att har beslutat om ett system som tveklöst innebär rätt för ett samfund att begära hjälp med uppbörd med hänvisning till sina stadgar. Detta beslut fattades för fem eller av i stor enighet. De problem som föreligger har försökt komma till rätta med. Jag tycker att det är fullt rimligt att man avvaktar innan man gör någon vidare åtgärd. 45 () replik: Av samma utskottsbetänkande som hänvisar till framgår det också att i sin föredragning i utskottet efterlyste en mer rättssäker ordning för den här uppbörden. Vidare pekade på den risk som man kunde ana sig till, att fler samfund kommer att utan uttryckliga samtycken ansluta människor till sig på det sätt som gör. Man uttryckte farhågor på den punkten. När det gäller rättelsetakten för tycker jag att drar för långtgående slutsatser. har 1 500 nya fall tillkommit. Det är möjligt att det är något mindre än , men är det alltför många. 46 (): Det här har varit en urintressant debatt om kyrkan och staten. Det är en fråga som engagerar inte bara oss riksdagsledamöter utan lika mycket på den andra sidan alla dem som är engagerade i kyrkliga sammanhang. Jag har ett par funderingar när det gäller kritiken mot att vi är beredda att redan nu ompröva den överenskommelse som har slutits. Jag tycker personligen inte att det faktum att det tog att hitta en lösning och kompromiss för detta är ett argument för att det ska ta lika att ompröva överenskommelsen. Om det hade varit ett vanligt avtal hade man haft en klausul om när man anser att avtalet ska omprövas. Den vanliga klausulen brukar vara omkring . Med tanke på hur det tar att diskutera de här sakerna är det nog ganska bra att ha framförhållning. nämnde omprövningen 2009, alltså. Då handlar det om den kyrkoantikvariska ersättningen. Det är inte hela överenskommelsen som ska prövas då. Jag vill också ta upp det som sade. Om man inte vill finnas på en kyrklig begravningsplats, som i allra flesta fall, så kan man få askan spridd efter tillstånd från . Om man inte tillhör den eller något samfund, om man är icke-religiös och ändå vill ha en jordbegravning, en plats för de anhöriga att gå till, måste man lösa det enligt de linjer som har skisserat i sin reservation. Jag skulle vilja höra hur ser på den möjlighet som jag vet finns i till exempel . Där har jag en släkting som har förklarat att hennes urna ska placeras i en olivlund eller vingård. Kan vi tänka oss att man i också får placera resterna av avlidna i icke vigd jord? Det tycker jag vore en väldigt intressant möjlighet för dem som inte känner att de vill ha en religiös begravning av något slag. När det gäller frågan om inträde i och utträde ur talade om dopet som helt riktigt är det enda medlemsgrundande. Det är ganska knepigt att säga hur man ska utträda och, som jag har gjort, gå in i kyrkan igen. Då får man kanske döpas en gång till. Det är också en sak som jag tycker är ganska knepig att lösa. Jag hade en direkt fråga till om möjligheterna att få sin kvarleva placerad i icke-vigd jord som man tydligen har i andra länder. 47 SKÅNBERG (kd) replik: Det är bra att tar upp den kastade handsken om trovärdighet ifråga om ingångna avtal. Det är nämligen ingen liten fråga vi diskuterar här. för att komma fram till ett avtal, eller som här ett nytt förhållande mellan kyrka och stat, vittnar om respekt. Här handlar det om långtgående förändringar, som jag sade, för nio av tio svenskar. säger att det ska finnas ett bästföredatum . Sedan kan ett avtal sägas upp. Ska vi förstå det som att genom , första namnet i för liberalerna, i fortsättningen endast vill vara uppbunden i större eller mindre avtal? Minns att det bara var som reserverade sig mot det här avtalet! I så fall är det nyheter för förstasidan på många tidningar . 48 () replik: Den nyheten vill jag inte ge här från talarstolen. Det har vi inte diskuterat i riksdagsgruppen. Vi har däremot diskuterat möjligheterna att komma fram till ett slutligt skiljande av stat och kyrka. Jag drog bara den parallellen och sade att det faktum att ett avtal har tagit att sluta inte ska påverka hur man diskuterar fortsättningen. Det var det som var min clue. Det är möjligt att man skulle ha utvidgat den klausul i överenskommelsen som talar om omprövning av kyrkoantikvariska ersättningar. Man skulle ha kunnat komma överens om att det skulle gälla hela överenskommelsen, inte bara ersättningsfrågan. Då handlar det om , vill jag påpeka. Det hade varit rimligt, sett i backspegeln, att man hade tagit en bestämmelse om när man anser att den här frågan skulle prövas igen. Såvitt jag förstår vill Skånberg inte alls pröva frågan igen. 49 SKÅNBERG (kd) replik: säger att det hade varit rimligt att innan vi, bildligt talat, satte vår namnteckning på överenskommelsen skriva in som avtalet skulle gälla. Men vi gjorde inte det. Vi reserverade oss inte. Vi löste den stora frågan, som har tusenåriga rötter, och vi gjorde det i mycket stor enighet, den största som var möjlig med tanke på ideologi. Det är oroande när börjar rucka på möjligheten, och de här tre reservationerna är mer än att rucka på möjligheten, att politiska avtal över huvud taget inte skulle gälla. Det må gälla kärnkraft, det kan handla om försvarsavtal eller det kan handla om monarkin, men en träffad överenskommelse skulle inte gälla. Egentligen ska man skriva in hur den gäller. Och om man inte har skrivit in det, som i detta fall, är man likväl fri att ompröva den närhelst man finner en möjlighet. Det är en ny politisk terräng som och rör sig i. 50 () replik: Jag blir lite förvirrad när jag lyssnar på Skånberg. När jag hör honom verkar det som om han inte tycker att vi över huvud taget någonsin ska kunna ompröva några överenskommelser. Han nämnde monarkin. Vi har en successionsordning . Det har gjorts förändringar i successionsordningen , och det kanske kommer att göras i fortsättningen också. Det vet man ju inte. Vi kan inte säga att man ska vara bunden för tid och evighet utan man måste se på de faktiska förhållandena. Det finns också, herr talman, det måste man erkänna, tillfällen när kompromisser och överenskommelser efteråt visar sig inte vara den allra bästa lösningen. Då måste vi naturligtvis vara beredda att diskutera att ompröva detta. Det tycker jag inte att vi ska vara oroliga för. Tack och lov ser jag att det finns bra möjligheter i detta. 51 () replik: ställer en direkt fråga till mig om jag är villig att jobba för att man själv ska kunna gräva ned en urna. I begravningslagen står det att det inte är tillåtet. Du får sprida askan efter tillstånd från . bestämmer själv villkoren för utströende. Det är alltså inte heller alltid tillåtet att sprida den över vare sig mark eller hav, framför allt inte att lägga den på isbelagt hav. Här finns en lagreglering. Jag har inte någon information om på vilka grunder man har denna rätt i . Jag vet heller inte orsaken till att man inte får gräva ned aska i . Men jag anar att vi har en miljöbestämmelse. Det finns alltså miljökrav även runt begravningsväsendet. Vi har väldigt hårda krav när det gäller krematorier och vilka produkter vi samlar upp efter en kremering. Min tanke är att vi också har ett skäl till att vi inte får gräva ned urnor var som helst. 52 () replik: Jag måste erkänna för att detta är en ny tanke. Jag har inte fört fram den alls i . Det var efter att ha lyssnat på debatten jag kom att tänka på detta. Det här är någonting som jag tycker att vi ska fundera vidare på. Vi ska respektera att det finns personer som vill få sin urna i jord men som av olika skäl inte vill ha den i så kallad vigd jord. Jag vet ingenting om detta, men eftersom efterlevande får hantera urnan efter sina avlidna anhöriga själva kan man ju fundera ibland var en del urnor hamnar. Jag tycker att det här är en fråga vi får fortsätta att diskutera i . 53 () replik: Vigd jord och att få gräva ned sin urna var som helst är egentligen två olika saker. har som entreprenör en skyldighet att hålla, som det står, särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet trossamfund. Det arbetar man väldigt hårt med i de flesta församlingar. Jag vill inte säga alla, men näst intill alla har det alternativet . Det andra däremot är en helt annan sak. Det säger är ju att du i princip ska få begrava urnan var du vill, på ett torp eller någon annanstans som dina anhöriga känner en anknytning till. Det är två olika frågor. 54 () replik: Jag är mycket medveten om att det är två helt olika frågor. Men jag tror att alltfler människor efterfrågar den senare möjligheten. Jag vill signalera att jag tycker att det här är en fråga som vi ska fundera över också i i vårt fortsatta arbete med de här frågorna. Uppenbarligen är vi inte färdiga med dem. Det tycker jag den här väldigt fina debatten har gett intryck av. Föredrogs betänkande 2003/04:KU6 Frågor om trossamfund. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 7 § Sekretess hos ombudsmän Föredrogs betänkande 2003/04:KU8 Sekretess hos ombudsmän (framst. 2003/04:JO2). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 19 §.) 8 § Svenskt deltagande i mission i 55 (): kommer genom deltagandet i mission i att stärka förutsättningarna för en fredlig utveckling i denna del av världen. Tillsammans med andra länder har vi ett ansvar för att verka för bland annat demokrati och respekt i denna och andra delar av världen. Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet föreslår alltså att bifaller regeringens proposition om svenskt deltagande i FN:s mission i . föreslår vi att vi bemyndigar regeringen att eventuellt utvidga operationsområdet. Vi vill också bevilja regeringen att sända en väpnad styrka om högst 240 personer till det här området i världen och göra det . Vi kan inledningsvis konstatera att efter ett stort antal år av inbördeskrig och väpnad strid nu har upplevt några månader av relativ stabilitet. Det tecknades ett fredsavtal , och det har , enligt den information vi har, respekterats av såväl regeringen som andra stridande grupper, de så kallade rebellerna bland annat. Med installerandet av den nationella övergångsregeringen och övergångsparlamentet har landet tagit ytterligare några viktiga steg mot fred och demokrati. De senaste månadernas gynnsamma utveckling i landet innebär en unik möjlighet att bryta den spiral av våld som har kostat tusentals människor livet och drivit miljoner människor på flykt i denna del av världen. Det krävs emellertid ett fortsatt starkt internationellt engagemang enligt min och, vilket jag är glad över, utskottets mening. Det är nödvändigt med detta internationella engagemang för att föra den politiska processen framåt. Det krävs alltså att vi får till stånd en väl fungerande mission att sända till . Denna mission får emellertid ett tungt ansvar och kommer att axla en central roll när det gäller att utgöra en stabiliserande faktor i . Det är nödvändigt för att kunna åstadkomma en framgångsrik process bland annat för avväpning, demobilisering, integrering, återskapande och återanpassande av de väpnade förband som kommer att finnas också. Utskottet och jag menar att det är nödvändigt att vi ställer våra resurser de vi kan avvara till den här missionens förfogande för att fredsoperationen ska kunna fungera på ett bra sätt. Vi ställer ett kvalificerat svenskt förband med god förmåga till fredsbevarande uppträdande till missionens förfogande. Vi i utskottet bedömer att insatsen är väl avvägd och svarar mot ett väsentligt behov inom missionen. Vi vill dock från utskottets sida starkt erinra om de risker som föreligger för den personal som ingår i vårt förband men också i andra förband. Förbandets uppgift att verka som en snabbrörlig insatsstyrka när behov föreligger medför att såväl operationsområdet som hotbilden kan komma att variera. Riskerna för stridigheter skiljer sig mellan olika delar av landet. De emanerar främst från irreguljära enheter utan en klar ledningsstruktur samt från beväpnade kriminella element. Risken att förbandet ska hamna i strid mot barnsoldater ska inte uteslutas. Jag vill yrka bifall till förslaget i föreliggande betänkande. 56 (): Jag vill gärna inleda med att säga att från min horisont finns det ingenting som skiljer mina bedömningar om bakgrunden och om insatsens karaktär från det utskottets ordförande har föredragit. Jag vill också understryka hur viktigt det är att de som åker ut i en sådan svår operation känner att de har ett brett stöd i denna kammare och att vi har en god insikt i vad denna kammare kräver av dem. Mot den bakgrunden känns det bra att försvarsminister är på plats och på så sätt tydligt visar att vi ser allvaret i situationen. Jag ska ge några kompletterande bilder till det redan har föredragit. togs de första landområdena kring Kryddkusten i besittning med koloniala förtecken. Det var dit fartyget anlände från med den första lasten av frigivna slavar. var den förste presidenten när föddes . Huvudstaden namngavs till efter den amerikanske presidenten , och författningen var en kopia av den amerikanska. Men redan från början såddes ett frö till dagens problem, trots namnet de befriades land. har kriget i pågått mer eller mindre oavbrutet. Även om det finns goda möjligheter att hantera konflikter under resans gång om det finns en bred vilja går det ofta att se tecken till konflikterna . har en lång kust mot och gränsar till samt . Det är länder med interna politiska problem. Denna republik har en liten befolkning, 2,9 miljoner invånare. Den senaste folkräkningen var 1999. Befolkningen är uppdelad på flera språkgrupper. talar det officiella språket engelska. Det visar informationsproblemet när inte fler talar det officiella språket i landet. Det finns också grupper med olika etnisk tillhörighet; kpelle, basa, gio, kru, grebo, krahn, mano, mandingo, americo-liberianerna med flera. Religionstillhörigheten beräknas vara fördelad på animister, kristna och muslimer. Det är ett land med vacker och varierad natur. Det finns berg, varav berget är det högsta, och floder, till exempel Cavally och . Landet är rikt på naturtillgångar som järnmalm, naturgummi, ädelträ, diamanter och guld. Landet har också kallats ägg. Så långt låter allt gott och väl. Läget var också länge hoppfullt, men den bild vi har hunnit bekanta oss med är den hotfulla det brutala våldets ansikte. Rubrikerna har varit följande: Våldsamma strider i , Nya strider i , UNHCR rapporterar om flyktingströmmar, Ex-presidenten vill fortsätta att styra i kulisserna. såg jag rubriken miliser terroriserar civila och hotar den sköra freden. Beslutet ska bidra till att vrida tillbaka bilden från den hotfulla bilden till den hoppfulla bilden. Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet har i sitt betänkande konstaterat att i resolution från har bemyndigat upprättandet av en multinationell styrka för att stödja genomförandet av de fredssamtal som överenskommits mellan två rebellgrupper å ena sidan och å den andra sidan. gick i landsflykt. Genom FN:s resolution och uppgörelsen finns förutsättningar för att göra en insats från svensk sida. På biståndssidan har vi funnits länge i . Bland de mest uthålliga vill jag nämna PMU. Dagens beslut ska bidra till att göra vardagen säkrare för liberianerna, och med ökad säkerhet ges också förutsättningar för utvecklingssamarbete och seriös handel, vardagliga kontakter mellan människor, till exempel mellan och .