prot · GR0987 · 2004-03-24 00:00:00 — Därför kan jag replikera och fråga: Varför i herrans namn har inte ställt upp på reservationer när vi har haft reservationer när det gäller kampen mot sexuella trakasserier? 190 () replik: Det är innan vi ska rösta, så det finns chans att ångra sig. Reservationerna har, i alla fall under de som jag har varit i utskottet, skrivits så att man justerar. Om hade velat vara med på de här skulle man väl justera. Så har vi jobbat tidigare. kryper hon bakom och säger: Det här tycker jag är jätteviktiga ärenden. Men var finns det någonstans? Jag vill ha fört till protokollet att det inte kan vara så viktigt för och när det inte finns någon reservation. Man hänvisar till någonting som departementet har på gång när det gäller det här. Dessutom säger i talarstolen att hon kommer tillbaka . Ja, men det markeras inte i de här handlingarna. Därför är det så viktigt att i protokollet markera att inte fullföljer vad hon säger i de här ämnena. Sedan ska jag inte försvara mig när det gäller sexuella trakasserier och polisanmälan, för det är inte vår reservation. Jag marknadsförde den, eftersom jag tyckte att jag kände igen lite grann av vad sade från talarstolen. tyckte vi att det var en bra skrivning i reservation 6. Därför ställde vi upp på den. Vi har också med det här i vår motion, som vi inte har haft tidigare. har vi det här i en motion, och vi fullföljer det i vår reservation. Det tycker vi är den politik som förekommer här i kammaren. Jag är faktiskt lite förvånad över hur , och , agerar här. Det är inte likt henne, eftersom det är en fråga som engagerar henne djupt och hårt. Det vet jag. Det är någonting som är fel. 191 () replik: Ja, det är en fråga om engagerar mig djupt och hårt, och jag är jätteglad över att nu är med på båten. Jag är mycket glad för det, för det är faktiskt samfälldhet vi behöver. Vi behöver gå fram väldigt hårt och markera det här. Är det någon som tvivlar på mitt eller engagemang i de här frågorna kan man gå tillbaka till andra handlingar, och mitt särskilda yttrande är faktiskt klargörande. Jag tror inte att behöver vara orolig för att jag har tappat mitt engagemang, och behöver inte heller vara orolig för att jag på något sätt ska tystna i den här frågan. Jag har inte gömt mig. Jag kommer att fortsätta att kämpa mot sexuella trakasserier tills varenda kvinna i Försvarsmakten kan säga: Jag har inte blivit sexuellt trakasserad. Jag känner att Försvarsmakten har en bra politik och en bra inriktning. Det kan vara fullständigt övertygad om. 192 (): Dagens debatt är en av flera som vi i försvarsutskottet har då vi diskuterar uppföljning och revision av Försvarsmakten, en uppföljning som med all önskvärd tydlighet har varit nödvändig. Revisionen är för mig en kontroll av vad som har hänt men också av vilka åtgärder som behöver vidtas för att de här problemen inte ska uppstå igen. Det känns väldigt skönt, efter att ha lyssnat på debatten, att vi inte har hamnat i fällan då vi bara frågar oss: Varför har ingenting gjorts? Det finns en konstruktivitet som betänkandet andas men också debatten. De fel som har uppstått ska givetvis rättas till, och det ska kritiseras, men det är oerhört viktigt att vi tar ett antal steg framåt och att vi är positiva, och det tycker jag att vi är i det här betänkandet. Som har konstaterats är personalkostnaden en betydande del av anslagen till Försvarsmakten. Det är mycket olyckligt att man inte har lyckats minska kostnaderna i den utsträckning som det var tänkt. Det får till exempel i en myndighet som Försvarsmakten konsekvenser för den övriga verksamheten. Det får konsekvenser för hur pass bra försvar vi får. Det är inte acceptabelt när det visar sig att antalet anställda har minskat med en fjärdedel men att kostnaderna inte har minskat över huvud taget. För att det här inte ska upprepas måste regeringen bli bättre på att följa upp och styra Försvarsmakten, men vi i måste också ta ett större ansvar. Vi måste bli bättre på att följa upp. Då krävs det också, precis som betänkandet påpekar, att vi får en bättre information och ett bättre underlag från regeringen. De här frågorna är några av de viktigaste inför höstens försvarsbeslut. Därför är det så viktigt att kontrollen och uppföljningen förbättras. Om det inte sker riskerar vi att stå här återigen och föra precis samma diskussion. Betänkandet tar även upp delar av personalfrågorna i Försvaret. För mig och är det självklart att antalet kvinnor i Försvarsmakten ska öka. För att det ska bli verklighet krävs det ett antal åtgärder. En åtgärd är givetvis införandet av en allmän plikt för både kvinnor och män. Men för att dagens kvinnor och framtidens kvinnor ska kunna känna sig intresserade av att arbeta i Försvarsmakten krävs det att vi gör några läxor. Det är bra att vi kan uppvisa en sådan enighet kring att det är oacceptabelt med all form av diskriminering. Det har kommit ett antal rapporter där det visar sig att både diskriminering och sexuella trakasserier förekommer, både mot värnpliktiga och anställda inom försvaret. Det här får inte fortgå. Det är positivt att regeringen har vidtagit de här åtgärderna och att försvarsministern kräver svar från bland annat Försvarsmakten om hur man ska åtgärda detta. Här har vi ett ansvar allihop att fortsätta att vara tydliga, både i våra ställningstaganden och i de signaler vi skickar till Försvarsdepartementet och Försvarsmakten. För gick alla män igenom Försvarsmakten. försöker vi få in fler kvinnor. Men för de här kvinnorna och männen konkurrerar Försvarsmakten med oerhört mycket annat. Man konkurrerar med till exempel högskolor och universitet. För att de ska bli intresserade krävs det att Försvarsmakten har ett bra varumärke, att det känns som en modern arbetsplats, en arbetsplats där både kvinnor och män och människor med olika sexuell läggning och bakgrund känner sig hemma. Det här ska vi fortsätta att jobba med. Jag kan garantera att om det här inte blir verklighet kommer jag att göra henne sällskap på podiet och fortsätta att kräva det. 193 () replik: Det var tjatigt, viskar någon här. Men debatten är väl till för att vi ska diskutera hoppas jag. Publiken kan ju gå hem när den vill. Det är värre med oss som ska debattera. Jag har inga problem, , med hur jag ska rösta . Vi har ju reservationer med glasklar uppfattning. Men jag skulle tro att om någon kommer in och läser den här handlingen så funderar de nog över vad tycker. Tycker man exakt så här som det står ordagrant? Är det uppfattning? Jag måste fråga. Det har ju gått förra försvarsbeslutet där var med. Dessutom har man gått ut och förklarat i stora debattartiklar hur mycket man har kört in till sjukvården. Vad har ni gjort för att rätta till exempelvis arbetsgivar- och personalfrågorna? Var det bara ett klubbslag, och sedan var det bra? Ni har ju haft folk med till och med i Försvarsdepartementet. Hur har varit med? Vad tänker göra för att rätta till det här? De stora problemen har vi varit överens om . höll sig inte till den delen så mycket som gällde arbetsgivarfrågorna. Det var den andra delen som gällde kvinnobiten. Den är väl så viktig, men den har vi diskuterat med . Frågan är vad har gjort och vad tänker göra. Det är väldigt viktiga frågor. Om man läser den här handlingen så finns nästan inte i försvarsfrågan. Tycker man att det här är exakt riktigt? Tycker man då också att det är riktigt det som revisorer med bland annat Centerpartister har kommit fram till, den svidande kritik som vi debatterar? 194 () replik: Det är väl ingen nyhet att vi tillhör majoriteten både vad det gäller det förra försvarsbeslutet och det här betänkandet. Vi står bakom det här betänkandet. Vi har varit med och påverkat. Som jag sade i mitt anförande är det många delar i det här som vi måste rätta till. Betänkandet är tydligt i sin kritik mot regeringen och mot Försvarsmakten. Det tycker jag är bra. Givetvis står vi bakom detta. Den här politiken är den som ska föras. 195 () replik: Att ni står bakom kritiken är första steget. Vi konstaterar att kritiken finns. Jag kan läsa något om Högkvarterets organisation. Revisorerna konstaterar i rapporten att Högkvarterets ansvar för personalfrågorna var oklart. Personal- och arbetsgivarfrågor hanteras inom olika delar av Högkvarteret. Rapporten visar att olika och ibland motstridiga styrsignaler har gått ut till förbanden från Högkvarteret. Den oklara ansvarsfördelningen har också lett till att ingen avdelning i Högkvarteret följt upp förbandens lönekostnader, och så vidare. Jag återkommer till den här frågan. Vi konstaterar att det är så här. var positiv, och jag försökte hänga på det. Men vad har gjort? har ju varit med i den här uppgörelsen och har i debattartiklar i landets alla tidningar snart klappat sig för bröstet och förklarat hur otroligt bra uppgörelsen var. Men vad har gjort som har gått sedan förra försvarsbeslutet, och vad har gjort för att reda upp de här frågorna? Det är svidande kritik. Det är revisorer som har gjort revisionen som är drygt . Jag fick inget svar. konstaterade bara att så här var det. Men nästa steg är vad ni har gjort och vad ni tänker göra i den här frågan. Om vi inte rättar till det här är vi illa ute. 196 () replik: uppehåller sig vid vad vi har gjort. Jag konstaterade i mitt anförande att det inte har gjorts tillräckligt. Jag är kritisk mot det sätt som Försvarsmakten har hanterat personalpolitiken. Det är ju utskottet som helhet, så jag tycker inte att det är någon överraskning. Utskottets majoritet och även många andra är tydliga med att vi vill ha fortsatt information och en bättre uppföljning. Jag är också tydlig med att försvarsutskott måste bli mycket bättre i sin uppföljning. Jag har inga problem. Jag tycker också att det finns delar av det förra försvarsbeslutet som inte har uppfyllts. Men en del som var väldigt viktig var den omfördelning av pengar som man gjorde från Försvarsmakten till sjukvården. Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2003/04:FöU3 revisorers förslag angående Försvarsmaktens arbetsgivarpolitik och vissa personalfrågor i försvaret (förs. 2002/03:RR14). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 18 § Försvarsmaktens förbandsutveckling en uppföljning av försvarsbesluten och 2001 197 (): Betänkandet FöU5 är resultatet av försvarsutskottets första egna utvärderings- och uppföljningsprojekt, åtminstone det första som har satts på pränt. Det har fått rubriken en uppföljning av försvarsbesluten och 2001. Utskottet har valt att studera det med hjälp av en utredare som vi känner väl, , före detta föredragande i försvarsutskottet. Vi tycker att tidpunkten är väl vald med tanke på att det snart är dags för ett nytt omfattande försvarsbeslut, nämligen detta år. Det har varit en bra genomgång och förberedelse för utskottet. Det är vår övertygelse att betänkandet kan bidra till ett gott utgångsläge och ett bättre underlag inför nästa beslut. med det här arbetet har utskottet hanterat och hanterar ett antal rapporter från revisorer. Jag tror att jag får medhåll när jag säger att vårt betänkande i relevanta stycken har fört resonemangen från de rapporterna framåt. Vi kunde ha valt att lägga ihop alla rapporterna med den egna utvärderingen till ett betänkande. Men vi valde flera betänkanden. är det upp till oss att se till att de hänger ihop sinsemellan och att det är lite konsistens. Men det ska vi säkert klara. Betänkandet har resulterat i ett tillkännagivande och en liten lagändring. Här finns inga motioner, inga reservationer. Men, herr talman, jag är övertygad om att det blir en trevlig debatt i alla fall. 198 (): Jag känner glädje . Jag känner glädje därför att vi i detta initiativärende från utskottets sida har funnit en samsyn och en enighet. Jag tycker att det är viktigt i det här sammanhanget. vill jag konstatera att vi , för att inte säga året, har ägnat mycken tid åt uppföljning och utvärdering av de senaste försvarsbesluten och effekterna av desamma. Det har, mot bakgrund av det mycket omfattande omställningsarbete som pågått under , varit lärorikt och nyttigt. Många tankar har väckts hos mig, och jag hoppas hos alla andra också. Min förhoppning är att det bestående resultatet av utskottets arbete ska bli att vi får större möjligheter att fatta än klokare beslut . Jag menar nämligen att det allra viktigaste i vårt politiska arbete är att lära av det som har varit, inte alltid grälsjukt söka fel hos varandra utan verkligen på allvar ta till oss lärdomar men också blicka framåt. Jag menar också, lite grann apropå den debatt som har varit , att de senaste försvarsbesluten är värda att försvara. Var skulle vi ha stått om inte modiga kvinnor och män hade satt i gång den process som är i gång? Att vänta på att allting blir fullständigt utrett så att man rent teoretiskt skulle kunna fatta det perfekta beslutet innebär i praktiken att man aldrig skulle kunna fatta några beslut. Så kan vi inte ha det i ett samhälle. Vi är alltså mitt uppe i ett arbete som jag menar att vi måste fortsätta med. Det finns ingen väg tillbaka. Och varför inte det då? Jo, därför att omvärlden dramatiskt har förändrats under en mycket kort tidsperiod sett i ett historiskt perspektiv. Vad är det då vi ska göra för framtiden? Jag tänkte ge några blickar på hur jag och vi i resonerar när det gäller utgångspunkter för det fortsatta omställningsarbetet kring det svenska försvaret. Vi tycker att omställningsarbetet fortsatt ska utgå från den säkerhetspolitiska verklighet som vi lever i. när de militära hoten mot vårt land i stort och smått har klingat av och vi fått lite andra typer av hot att titta på, både nationellt och internationellt, hot som kanske i viss mån ökar, är det givet att det måste vara dessa nya hot som fångar vårt intresse och som vi ska bygga ett försvar runtikring. Resurser måste alltså fortsätta att omfördelas så att vi står väl rustade inför dagens och allrahelst morgondagens säkerhetspolitiska situation och hot och ingenting annat. Grundläggande detta vill jag verkligen poängtera för oss och mig är att vi kraftfullt satsar på att tillsammans med övriga EU-länder bygga upp civila och militära förmågor som är användbara för att medverka till fred i vårt närområde, men också globalt. kan inte utgå från att alltid är berett att ta ansvaret för det som naturligt ligger på oss européer att samverka kring och själva klara av. Med det har jag alltså sagt att våra satsningar på det internationella området måste fortsätta att öka. För mig är det viktigt att kan bidra med högkvalitativa militära och civila resurser inom EU, men också inom Natoledda insatser, och inom ramen för uppbyggandet av EU:s krishanteringsförmåga. Det är också viktigt att försvarets förmåga kan utvecklas och prövas under andra former och inom andra verksamhetsområden än vad vi kan göra här hemmavid och vad förutsättningarna här medger. Å andra sidan kan det finnas resurser som av olika skäl har bundits upp i förband och verksamheter som vi inte längre behöver, och lika självklart som att vi ska bygga upp de nya resurserna tycker jag det är att vi måste frigöra resurser från det vi inte behöver längre. Om inte detta lyckas får vi personal- och materielkostnader för sådant som vi varken har användning för nu eller, vad vi vet, i en mer avlägsen framtid. Målet för framtiden måste vara att producera det vi kallar för prioriterade och i framtidens uppgifter användbara förband. Det uppföljningsarbete som utskottet har ägnat sig åt visar också nödvändigheten av att vi får årliga verksamhetsresultat konkret redovisade för oss och uttryckta i konkreta, användbara termer, detta som ett kvitto på vad resurserna har använts till. Detta är inte en intern sak för Försvarsmakten, utan det är en absolut nödvändighet att så sker vilket vi också redovisar i vårt betänkande så att regeringens och vårt, alltså , fortsatta viktiga reformarbete kan bygga på det som har varit. Men det är också fråga om att vi kan ge och ska ge skattebetalarna, det vill säga svenska folket, ett kvitto på vad man har fått för pengarna. De förändrade krav som bland annat de internationella insatserna ställer innebär att vi i delar behöver se över, som jag ser det, också tillämpningen av värnplikten. De mönstrades och värnpliktigas intresse för internationell tjänstgöring behöver uppmuntras och tillvaratas bättre än vad som är fallet , speciellt om vi, som jag tycker, ska öka våra internationella insatser. Systemet för beredskap, utbildning och övning för internationella insatser behöver alltså utvecklas. vill jag säga att jag är beredd att överväga om värnpliktssystemet kan och behöver kompletteras med anställd personal för att säkerställa att vi kan leva upp till de tidskrav som ställs i vissa internationella insatser. Inför årets försvarsbeslut är det viktigt att fundera kring frågan om vilken nivå vi ska fatta beslut om. Klart i det här sammanhanget är det hoppas jag att vi är överens om att roll är att ange inriktning och göra de stora, principiella avvägningarna. Regeringens uppgift är att bereda beslut, självklart, men också att se till att de verkställs genom ansvariga myndigheter. Så fungerar vår svenska demokrati. De problem som vi tillsammans har lokaliserat, bland annat genom de revisioner och uppföljningar som vi har gjort , visar emellertid att det inte alltid har varit så. De har gjort att det har blivit svårt med ansvarsfördelningen och ansvarsutkrävandet. De har också gjort att det samlade resultatet av den verksamhet vi har att förvalta inte alltid har blivit sådant som vi trodde och hade hoppats att det skulle bli. Målet ska läggas fast och vara tydligt, men det ska också ge möjlighet till uppföljning och ansvarsutkrävande. Endast så kan ett fruktbärande och förtroendefullt samarbete åstadkommas mellan olika aktörer. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga ett par ord om systemet med försvarsbeslutsperioder. Dessa är treåriga. Jag känner, och detta vill jag gärna säga till mina kamrater här, en allt större tvekan till att fortsättningsvis ha treåriga försvarsbeslutsperioder. De behov av långsiktighet som vi ser när vi jobbar med frågorna om säkerhet och försvar täcks inte genom att vi bara jobbar . Personalförsörjning, materielanskaffning, forskning och mycket annat kräver en betydligt längre framförhållning än . Jag hoppas att regeringen inför årets försvarsbeslut noga överväger huruvida det är det mest optimala att fortsätta med treåriga försvarsbeslutsperioder. 199 (): Som var inne på är det här betänkandet lite speciellt eftersom det gäller ett initiativärende. Jag hade förmånen att få vara med i den grupp som utsågs att leda det här jobbet. Som också sade hade vi den stora äran att få anställa att göra jobbet åt oss. Inledningsvis vill jag säga några ord om det. Jag tycker att det var ett alldeles utmärkt sätt att jobba på. då underlaget, på ett utmärkt sätt, plockades fram hade vi konstruktiva diskussioner. De har landat i att vi har fått ett betänkande där vi alla är överens. Det tror jag att det är värt att peka på. Jag tror att det här är något som vi ska fortsätta att fundera på när vi ska försöka dyka lite djupare i så komplexa och så svåra frågor som det här handlar om. Det här är nämligen, herr talman, inte så enkelt. Jag satt med i försvarsutskottet när vi fattade förra försvarsbeslutet och när herr talmannen var försvarsminister. Jag tyckte väl då att vi fattade ett beslut som var väldigt klart. Jag tyckte att vi diskuterade noga. Vi debatterade mycket. Vi stötte och blötte och fattade ett beslut som vi tyckte var klart. Men så här ser man att beslutet inte var så klart, utan det går att tolka det på många olika sätt. Det hade säkert varit bra med ytterligare underlag för att få ett ännu klarare beslut som hade gett en mindre tolkningsmån. Det hade säkert gjort det lättare för oss när vi ska fatta beslut. Det som vi i det här betänkandet pekar på och som sägs i tillkännagivande är alltså följande: Vi vill ha ett fullödigare underlag för att kunna fatta ett bra beslut som eliminerar så mycket som möjligt av tolkningsmöjligheterna på olika håll i Försvarsmakten och kanske också på andra sidan Strömmen i försvarsministeriet och här. Vi ska kunna ha ett så klart beslut som möjligt. Som jag sade tidigare tycker jag att det här var ett bra sätt att få fram ett underlag för att sedan kunna lägga ett förslag till att fatta beslut om när det gäller hur försvaret ska se ut. Just detta med svårigheterna med en så stor verksamhet visar sig i den här rapporten och i alla de rapporter som finns inbakade här. Den är mycket större än vad någon av oss som då fanns i denna kammare hade klart för sig. Det visar också att vi inte var ensamma om att göra den felbedömningen, utan det gjorde alla tre inblandade parter Försvarsmakten, försvarsministern och Försvarsdepartementet vill jag påstå. Vi kunde inte förutse allt det som skulle kunna hända. I det sammanhanget vill jag ansluta mig till vår vördade herr ordförande som gjorde en programförklaring som jag kan ställa upp på och som också mitt parti till stora delar kan ställa upp på. Men det gör det, tror jag, ännu viktigare att vi är ännu mer noga med att försöka använda tiden fram när vi en gång till ska fatta beslut och fortsätta med den här omställningen. Vi måste se till att vi får så mycket fakta och klara uppgifter som möjligt på bordet, så att det beslut vi fattar blir så rätt som möjligt, för jag tror inte att det kommer att bli lättare att fortsätta med den ominriktning som vi påbörjat. Tvärtom har vi, precis som sade, kommit en bra bit på vägen, vilket också rapporten visar på. Till stora delar har det vi beslutat genomförts. Men på ett antal punkter ja, ganska många punkter har det, av flera anledningar, inte blivit som vi beslutade. Jag tror att det kommer att vara fortsatt svårt framöver att få försvaret inriktat på precis det som vi beslutar i denna kammare därför att saker händer så fort. Det är ju det som är skillnaden mellan att fatta beslut i försvarsärenden och att göra det . Det var betydligt enklare då vi visste varifrån fienden kom och var vi skulle vara. Jag gjorde min värnplikt och har också gjort fyra repövningar. Jag visste exakt var jag, som det heter, skulle börja gräva grupperna på i vid varje repmöte. Det gjorde det naturligtvis betydligt enklare. vet vi inte hur fienden ser ut. Alla de nya hot som vi inte är klara över hur de ser ut gör det naturligtvis mycket svårare för oss att forma en försvarsmakt som kommer att kunna fungera framöver. Därför tror jag, som jag inledningsvis sade, att det sätt som vi jobbat på med att skaffa fram underlaget är mycket bra. Jag tror att det kommer att vara avgörande för hur beslutet blir. Om vi inte försöker dyka djupt och undersöka utfallet kommer vi inte att kunna fatta ett bra beslut. Det viktigaste är, tror jag, att vi får klarhet detta för att kunna fortsätta att följa upp detta. Jag tror, precis som , att treåriga försvarsbeslutsperioder är något som vi kanske ska fundera på att ändra. Men det vi framför allt ska fundera på är, tror jag, att vi ska göra uppföljningar mycket tätare och att vi ska kunna justera kursen vare sig denna är treårig eller den är femårig, sexårig eller vad det nu blir. Detta tror jag är viktigt för att komma så rätt som möjligt och få maximal användning av de pengar som vi satsar på försvaret. 200 (): Jag börjar med att yrka bifall till betänkandet Försvarsmaktens förbandsutveckling en uppföljning av försvarsbesluten och 2001. Till vill jag rikta ett tack. Jag har gillat din pragmatism och tydlighet i jobbet med att ta fram det här underlaget. Jag riktar alltså ett stort tack till dig. Det är ett enigt utskott. Därmed kan det tyckas att allt är gott och väl men så är det inte. Tillståndet i vår försvarsmakt är allt annat än gott. Jag skulle vilja säga att mycket arbete återstår för att få den här Atlantångaren på rätt köl igen med en inriktning och en kurs som är tydlig och klar.