prot · GR0960 · 2004-01-29 00:00:00 — Jag skrev in ordet ungdomsarbetslöshet i sökverktyget, och jag sökte bland pressmeddelanden noll träffar. Jag sökte på tal noll träffar och jag sökte på rapporter noll träffar. Det verkar som om man inte har någon politik, inga åtgärder och inga idéer om hur vi ska få ned arbetslösheten bland unga människor i . Att det inte finns några propositioner för att få ned arbetslösheten är en sak, och det är illa nog, men att det inte heller i skrivbordslådorna finns förslag är eländigt. I svaret tar arbetslivsministern upp gymnasiepropositionen, men den kommer ju snarare att försämra läget. är det 25 000 ungdomar som hoppar av från gymnasiet. Ofta leder det till att de går arbetslösa. På vilket sätt anser att det nya i gymnasieskolan skulle innebära att fler ungdomar stannar kvar i gymnasiet och färre blir arbetslösa? Ungdomsarbetslösheten är i sig ett svårt och växande problem i , men det är också ett problem som spiller över till väldigt många andra områden. Inte minst får det sociala konsekvenser. har några idéer. Det handlar om att sänka kostnaderna för arbetsgivare så att det blir fler som anställs, om att göra det lite lättare att anställa och om att ha lite andra arbetsrättsliga regler. Vi har också idéer om att snabbt införa riktiga lärlingsplatser. Vi har en del förslag, och min fråga till är: Är regeringen beredd att pröva de här förslagen för att få en politik som ger färre unga arbetslösa i ? 116 (): Jag vill påstå att vår arbetsmarknadspolitik trots många prövningar och trots hård kritik varit mycket lyckosam. Så sade arbetslivsministern i ett anförande i . Jag tror inte att den beskrivningen överrensstämde med arbetsmarknadsläget då, och har det blivit ännu värre. är alltför många människor arbetslösa, i arbetsmarknadsåtgärder, sjukskrivna eller förtidspensionerade. Det som känns allra svårast är alla de ungdomar som saknar ett arbete. redovisar oroväckande siffror i sin interpellation, och refererar till utredningen utanför, där arbetslöshetens sociala konsekvenser redovisas. Ja, det är en bister verklighet som många lever i. I uttalar sig Per Estling på arbetsmarknadsenheten i . Han säger: Det har aldrig satsats så lite resurser på unga som . Om det är så är det verkligen allvarligt, för ungdomarna är vår framtid, och de behöver allt det stöd som kan ges. I interpellationssvaret menar ministern att det är viktigt att ungdomarna fullföljer gymnasieutbildningen för att kunna få ett arbete. Om detta ska vara möjligt tror jag att den avveckling av det individuella programmet som aviseras i utredning inte är så klok. Jag tror inte på idén att låta alla elever läsa tillsammans oavsett förmåga. I stället behöver vi, som i , få en uppvärdering av handens kunskaper, en uppvärdering av de praktiska färdigheterna, och i nära samarbete med företag få en utveckling av allt det som var bra i systemet med lärlingar. Hur ser ministern på ett sådant förslag? Var finns då de presumtiva arbetsplatserna för unga människor ? Jo, naturligtvis i de små och medelstora företagen. Varför tvekar de då att nyrekrytera fastän arbetsuppgifterna finns? Kan det möjligtvis bero på det komplicerade regelverket med närmare 23 000 sidor text? Jag vill därför fråga ministern hur det går med förslagen från Simplexgruppen. Finns det där några tankar som kommer att hjälpa till med att få ned den alarmerande ungdomsarbetslösheten? Jag har ytterligare en fråga: Hur fungerar de praktikplatser för ungdomar som finns ? Är de en väg till fast arbete, eller är det bara en tidsbegränsad insats, vilket innebär att det gäller för den unga människan att hitta en ny praktikplats, trots att han eller hon har trivts bra och arbetsgivaren vill att praktikanten ska stanna kvar ytterligare ? 117 Statsrådet (): Det är ju inte direkt utifrån någon styrkeposition som och representanter här attackerar regeringen på arbetsmarknadsområdet, om man ser till den senaste period då och hade regeringsmakten. Ni bekymrar er för 10 000 långtidsarbetslösa ungdomar . Jag håller med om att det är för många, men för att ge en rimlig proportion åt detta kan jag ju påminna om att när och hade regeringsmakten var det inte 10 000 utan 65 000 ungdomar som var långtidsarbetslösa. Det är flera än . Som en motbild till närmast groteskt dystra beskrivning av arbetsmarknadsläget, där talar om den lavinartat ökande arbetslösheten, om att arbetslivet har slutat att fungera och om att vi har demoniserat arbetsgivarna, kan det vara på sin plats att i varje fall titta på hur bedöms inom EU i förhållande till andra länder när det gäller viktiga arbetsmarknadsfrågor. Vi fick en rapport på detta område från kommissionen , och för del faller den bra ut. Överlag får ett väldigt gott betyg både för våra resultat och för de ambitioner som vi har. Låt mig bara nämna att är ett av de tre länder som redan har nått alla Lissabonmålen på arbetsmarknadsområdet. Vi har klarat sysselsättningsmålet totalt samt för kvinnor och äldre. Tittar man på statistiken över sysselsättningsmålet för äldre jag måste göra det för att ge en rimlig motbild finner man att land efter land ligger på en sysselsättningsgrad för äldre på mellan och , medan ligger på . Det finns således skäl att också se på helheten. Vi har en låg arbetslöshet jämfört med övriga EU. När den här jämförelsen gjordes hade vi arbetslöshet, och den ligger enligt de senaste siffrorna på . Snittet för EU är . Vi har en av de lägsta långtidsarbetslöshetsnivåerna inom EU, och vi har en högre produktivitetsökning än många andra länder. Vi beröms för att ha en bra social dialog. Vi har bra kvalitet i arbetet med jämställdhet, föräldraförsäkring och utveckling när det gäller livslångt lärande. Det här beror på att vi som helhet har haft en lyckosam politik men också på att arbetsmarknadspolitiken har varit lyckosam och på att vi har haft och har högt ställda mål. Stolt men inte nöjd skulle jag vilja säga. Vi har anledning att vara stolta, men inte nöjda. svar på arbetsmarknadspolitiken och insatserna framöver om de skulle komma till regeringsmakten är att minska resurserna till AMS och privatisera arbetsförmedlingarna. Ja, inte tror jag att det bidrar till att upprätthålla de resultat som vi har nått jämfört med övriga . 118 (): Ja, ja, paradiset på jorden finns i . Det har vi hört, massor av gånger! Men vi vet att statistiken i är mycket speciell. Vi har i vår befolkningsstatistik en kolumn som heter övriga. De räknas inte i arbetslöshetsstatistiken, fast de inte jobbar, inte är sjuka, inte är pensionerade och inte studerar. Men det här kan inte de som skriver internationella rapporter veta. Förresten är de siffror som arbetslivsministern grundar sin fantastiska skönmålning av arbetsmarknaden på gamla. Jag talar om det som händer . Och det som händer är mycket allvarligt. Vi har en accelererande arbetslöshetsökning, och en av orsakerna är dogmatismen. Man håller med näbbar och klor fast vid föreställningar som inte har någonting med verkligheten att göra. En av dem är att vi har en så dålig arbetsmiljö att folk blir utslagna. Men herregud, har en av de bästa arbetsmiljöerna i världen! Ändå har vi problem med utslagning. Det är vad jag kallar demonisering av arbetsgivarna. Man talar om arbetsgivarens ansvar för hälsan, men man ser inte på den börda som man lägger på arbetsgivaren. Man vill inte ens diskutera detta. En annan sådan dogmatisk föreställning som leder till utslagning har grundat ett gymnasium som inte fungerar. Arbetslivsministern väntar på propositionen om gymnasiet, men vi vet inte när den kommer. Den hade utlovats mycket tidigare. Och om den följer den kommittébeskrivning som har kommit så löser den inte den viktigaste fråga som den faktiskt var kallad att lösa, nämligen frågan om studier för praktiskt begåvad ungdom: hantverksstudier, lärlingsprogram och tekniska studier som leder rakt ut i arbetslivet med en mycket rik erfarenhet av konkret kunskap inom olika områden. Det finns en tredje dogm som jag skulle vilja ta upp här. Det är dogmen som säger att man kan tvinga fram en viss struktur i arbetslivet. Jag tror att tanken fortfarande finns hos väldigt många socialdemokrater att man förr eller senare ska lyckas tvinga fram en sådan struktur i arbetslivet att alla människor i landet ska bli fast anställda livet ut. Men det är inte möjligt med den teknikförändring och den ekonomiska dynamik som finns i dagens arbetsliv. Detta leder till utslagning. 119 (): Så var vi där igen: Det var värre förr, och det är värre i andra länder. Det är klart att så kan man tycka och tänka. Det är kallt i , men vintrarna var ju ännu kallare, och det är säkert kallare på . Men det gör inte att jag känner mig varmare eller fryser mindre i . På samma sätt är det med ungdomsarbetslösheten. Unga som står utanför arbetsmarknaden har ingen glädje av att det har varit värre förut eller att det är värre i andra länder. De får det inte bättre för att andra människor i andra länder eller i andra tider har haft det sämre. Därför är det så viktigt att vi funderar framåt och ser dem som har problem och har det jobbigt . Hur ser vi till att de får en chans att få jobb, en chans att ta sig in på arbetsmarknaden och en chans att ta sig in i samhället? Faktum är ju att håller på att fastna i en total arbetslöshet på . Vi håller på att fastna på en nivå som skulle ha varit fullständigt omöjlig att tänka sig. Vi håller på att fastna på den nivån, och ändå är det väldigt lite debatt om arbetslösheten och väldigt lite debatt om hur vi får fram fler jobb. När det gäller ungdomsarbetslösheten har , som vi har varit inne på, fört fram att det behövs en lärlingsutbildning. Det behövs en förändring i gymnasieskolan det är vi överens om men det behövs också en förändring till det bättre. En lärlingsutbildning är en del av detta. Vi har föreslagit en akut satsning som skulle kunna ge 10 000 nya lärlingsplatser i . Om arbetslivsministern är intresserad av detta kanske vi skulle kunna få se ett samarbete mellan Socialdemokraterna och där vi har konkreta förslag som innebär att fler unga människor kan få jobb. Vi kanske kan samarbeta om instegsjobb med sänkt arbetsgivaravgift, därför att det skulle kunna innebära att fler unga människor, som är långtidsarbetslösa , kan få ett jobb. 8 000 personer : Så mycket har arbetslösheten bland ungdomar stigit. Särskilt allvarlig är situationen bland de långtidsarbetslösa. är ökningen i . Den politik som leder till en arbetsmarknad där ungdomar stängs ute är en riktigt dålig politik. Det är inte bara dåligt för den arbetslöses ekonomi, utan det är också dåligt för självförtroendet, för det sociala nätverket och för möjligheten att förankra sig i samhället. Det är också dåligt för den långsiktiga styrkan i svensk ekonomi, därför att de som är på väg in på arbetsmarknaden är de som ska se till att vi har hög tillväxt och bra ekonomi i när fyrtiotalisterna en gång pensioneras. Det är då vi måste se till att vi använder varje människa som kan och vill jobba på allra bästa sätt för att ha råd med de krav som då kommer att ställas. Gymnasiereformen, för att återkomma till den, tror jag kommer att leda till ytterligare avhopp. Tusentals ungdomar hoppar av , framför allt därför att de tycker att de teoretiska kraven är för hårda. De är skoltrötta. De skulle hellre vilja ha någon form av lärlingsutbildning där de kan jobba eller ha mer praktik i gymnasiet. Vad jag har förstått kommer den utredning som har lagts fram att innebära att åtminstone innehåller mer teori på de praktiska programmen. Hur skulle det kunna leda till att ungdomarna på de här programmen blir mindre skoltrötta? Nej, snarare blir det väl så att fler kommer att hoppa av gymnasieskolan, och precis som arbetslivsministern tidigare sade och AMS har visat fastnar väldigt många av dem som hoppar av från gymnasieskolan i arbetslöshet på kort sikt, men också alldeles för ofta på lång sikt. Jag skulle vilja höra arbetslivsministerns funderingar kring detta: Hur kan en gymnasieskola som stöter ut fler ungdomar innebära att färre ungdomar fastnar i arbetslöshet? 120 (): Jag vill upprepa mina frågor om en eventuell uppvärdering av handens kunskaper, om Simplexgruppens arbete kan åstadkomma någon lättnad för företagen och därmed minska ungdomsarbetslösheten och hur det är med dagens praktikplatser för ungdomar. I en debatt tidigare här i kammaren diskuterade vi om det var möjligt att återinföra ROT-bidraget som en stimulans för tillväxt. Jag tror att ROT-bidraget också är en möjlighet att minska ungdomsarbetslösheten. Snickare, målare, plåtslagare och byggnadsfirmor skulle få jobb med det renoveringsberg som finns i , och de skulle i sin tur behöva medhjälpare, unga människor som på så sätt får kunskap och meningsfull sysselsättning. Jag undrar: Hur ser ministern på ROT-bidragets roll i arbetslöshetssammanhang? skogar är i stort behov av röjning en alldeles utmärkt sysselsättning för ungdomar med frisk luft, kamratskap och närhet till naturen. Det är bara att sätta i gång efter någon veckas introduktion. Vad jag vill ha sagt med detta är att svensk arbetsmarknadspolitik behöver mera flexibilitet och mindre centralstyrning. Mer makt och resurser behöver föras ut till länsarbetsnämnder, arbetsförmedlingar och ytterst till varje person som är arbetslös, alltså ett mera decentraliserat system. Beslut och resurser ska läggas där kunskapen om de lokala förhållandena finns. På så sätt minskas arbetslösheten för både vuxna och unga. 121 Statsrådet (): säger apropå jämförelser om temperaturer i norr och söder att det inte är någon glädje för dem som är arbetslösa att det var sämre . Möjligen kan det vara en glädje för många att det inte är som har regeringsansvaret, för då var det fler som var långtidsarbetslösa. Låt mig sedan säga till att det är orimliga och groteska beskrivningar hon gör när det gäller demoniseringen av arbetsgivarna. Det där saknar all trovärdighet. När vi diskuterar förutsättningar för samarbete på olika sätt är det ju inget som man blir uppmuntrad till efter verklighetsbeskrivningar. När arbetsgivarna tar det ansvar de faktiskt har för god arbetsmiljö och låg sjukfrånvaro fungerar det riktigt bra. Jag skulle nästan på stående fot kunna räkna upp 15 namngivna arbetsplatser där arbetsgivarna tar ett utomordentligt fint ansvar för arbetsmiljöproblematiken och ohälsoproblematiken och når väldigt goda resultat. Man ökar trivseln och möjliggör för människor att komma tillbaka tidigt från sjukskrivning. Detta gäller dock inte alla utan bara några stycken. Om alla arbetsgivare och deras organisationer själva förmådde göra det som några kan göra , utan att vi har infört en enda regel för arbetsgivarna, skulle vi naturligtvis inte behöva göra regelförändringar. Men det gör de inte. Problemet är att bara några få vill ta det ansvar som vi tycker att alla behöver ta. Låt mig avslutningsvis bara säga detta när det gäller långtidsarbetslösheten bland ungdomarna: Ja, det är allvarligt när ungdomar börjar sin karriär i arbetslivet med arbetslöshet. Varje ung människa som får göra det är ett misslyckande. Men det gäller också att ha rimliga proportioner i problembeskrivningen. De långtidsarbetslösa ungdomarna är ungefär 10 000. Den siffran har vi goda förutsättningar att halvera med de åtgärder och det intensifierade arbetssätt som AMS nu använder sig av. Men ser man ytterligare längre fram de som har varit arbetslösa blir långtidsarbetslösa i statistiken visar det sig att av ungdomarna är långtidsarbetslösa. De är i åtgärder, har fått jobb eller har gått över till studier. Jag säger inte detta för att förminska problemet med ungdomsarbetslösheten; jag säger det för att vi ska få en rimlig och saklig beskrivning av hur det faktiskt är. Detta går att förbättra ytterligare, men det är inte så nattsvart som i varje fall försöker göra gällande. 122 (): Jag svartmålar inte. Jag lever bland långtidsarbetslösa. Jag har nämligen valt det. Jag har valt att arbeta tillsammans med långtidsarbetslösa akademiker från andra länder. Vad jag har upplevt under mina i denna miljö önskar jag inte någon av mina politiska motståndare att få uppleva även om de skulle behöva det. Retoriken som hänvisar till den öppna arbetslöshetens tal har ingenting med den förtvivlan som jag upplever i vardagen att göra. Mina arbetslösa är inte registrerade hos arbetsförmedlingen och finns inte heller med i Unga utanför. Inte var de siffror som redovisade i Unga utanför så låga som arbetslivsministern påstår . På ett ställe var det 25 000 ungdomar som är fullständigt utanför, men på ett annat ställe figurerade en siffra på över 100 000 människor mellan som inte arbetar, inte är sjuka och inte studerar. Är detta acceptabelt? Jag tycker att vi måste ha modet att se verkligheten som den är. Sedan hänvisar man jämt och ständigt till det som hände under den senaste borgerliga regeringen. Glöm inte att det som hände då var en ackumulation av katastrofer som inte de borgerliga hade åstadkommit! 123 (): Jag tror inte att unga arbetslösa människor bryr sig särskilt mycket om vilket parti det är som regerar eller vilket parti som har sagt eller gjort vad vid vilket tillfälle. De är nog mer intresserade av att det finns en regering som gör saker, en regering som har en politik som ger fler jobb. Vi har i den här debatten från sida fört fram några förslag att stoppa den här gymnasiereformen som förmodligen kommer att innebära fler avhopp från gymnasiet, att införa en ordentlig lärlingsutbildning samt att ge chans till instegsjobb där man sänker arbetsgivaravgiften för unga och också inför lite lättare regler för företagarna. Jag tycker att det var bra att sade att läget var ett misslyckande, att varje ung människa som fastnar i långtidsarbetslöshet är ett misslyckande. Det är ett bra erkännande. Ett annat misslyckande är att vi håller på att fastna. Vi håller på att vänja oss vid en arbetslöshet på i . Vi håller på att vänja oss vid att vi ska ha ungdomsarbetslöshet i kommunerna. Vi ska inte tycka att det är en katastrof att långtidsarbetslösheten bland unga i har ökat . Det är ett jättelikt misslyckande att debatten om arbetslösheten inte är mer intensiv än vad den är. Det finns en chans kvar i den här debatten att kommentera det här med lärlingsutbildningar vi kanske kan göra en gemensam satsning på detta eller sänkt arbetsgivaravgift för dem som anställer unga arbetslösa människor. Ni kanske inte gillar våra förslag, men kom då med egna! Här är inte läge att vara vare sig stolt eller nöjd, utan här är läge att verkställa förslag som ger fler jobb. 124 Statsrådet (): Jag är ledsen att tiden inte medger att svara på viktiga frågor och föra en nyanserad diskussion. Jag får ägna tiden åt att bemöta alldeles felaktiga påståenden, och jag måste göra det en gång till. har sagt att regeringens ambition är att alla ska bli fast anställda. Det kommer inte att vara så, och det är heller inte ambitionen. Det kommer alltid att finnas behov av att korttidsanställa. Men det finns absolut inget behov av att korttidsanställda ska vara korttidsanställda under kanske fem, sex, sju, åtta eller , vilket många hamnar i. Det måste vi göra någonting åt. Den särskilt unga människa som bara erbjuds korttidsanställningar kommer inte att våga skaffa familj, skaffa barn, skaffa hus, konsumera och annat som behövs för att vi ska kunna ha ett bra samhälle . Därför måste vi klara av att balansera arbetslivets behov av flexibilitet i form av visstidsanställningar och människors behov av trygghet med fasta anställningar. Detta ska jag återkomma till i en proposition . Jag är också ledsen över att jag inte kunnat svara på en enda av frågor, men jag ska göra ett försök . Med min bakgrund vågar jag säga till dig att jag inte är alldeles ointresserad av systemet med ROT-bidrag. Jag ska medge att det är någonting som jag för min del funderar på just . Jag ska be att få återkomma i den händelse det är någonting som skulle kunna bli verklighet. Dessutom skulle jag vilja säga till att jag gärna diskuterar lärlingsutbildningsfrågorna. De intresserar mig. Jag är själv lärlingsutbildad och har goda erfarenheter av det. Jag är emellertid inte särskilt optimistisk. Jag har deltagit i den diskussionen , och det har hänt väldigt lite, inte minst därför att många arbetsgivare inte är särskilt intresserade. Men, låt gå vi återkommer till den diskussionen. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2003/04:227 om den demokratiska processen och eventuella förstatligande 125 Statsrådet (): de har frågat på vilket sätt statsrådet avser att garantera att sedvanliga demokratiska spelregler iakttas när det gäller pågående remisshantering samt kommande riksdagsbeslut om ett eventuellt förstatligande av försäkringskassorna. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Som jag har redovisat i ett frågesvar i samma ämne har frågan om en ändrad organisation för socialförsäkringsadministrationen utretts . Förslaget om inrättandet av en sammanhållen statlig myndighet, som lämnades i ett delbetänkande , har vid remissbehandlingen fått ett mycket positivt mottagande av en stor majoritet av remissinstanserna; bland annat gäller det de anställdas fackliga organisationer. Jag understryker att frågan om omorganisation av försäkringskassorna och redan har besvarats av remissinstanserna. En synpunkt som lämnades, såväl under utredningsarbetet som vid remissvar i samband med hearing, var att den förändring som åsyftas bör genomföras snabbt, främst av hänsyn till personalen. Ett annat skäl för en snabb organisationsförändring är att en ny organisation för socialförsäkringsadministrationen är viktig för det intensifierade arbetet mot ohälsan i samhället. För att inte föregripa ställningstagande men likväl ge förutsättningar för ett snabbt arbete har organisationskommitténs uppdrag, som beslutades av regeringen , villkorats med beslut i frågan. Utredarens uppdrag inleds med följande. Utredaren skall, under förutsättning av att erforderliga beslut fattas av och regeringen, vidta de åtgärder som krävs för inordnande av RFV och försäkringskassorna i en ny sammanhållen statlig myndighet för administration av socialförsäkringen. Ett inordnande av försäkringskassorna i en statlig myndighet förutsätter en lagändring. Lagändringar beslutas av efter sedvanlig demokratisk process. Denna demokratiska process har jag varken formell möjlighet eller intresse av att förbigå. 126 (): Om min fråga hade berört sakfrågan, det vill säga ett eventuellt förstatligande av , hade det känts naturligt och bra att stå här och föra en debatt med . gällde min fråga någonting helt annat. Den handlade om den demokratiska processen. Då känns det inte lika naturligt eller lika bra. Det hade faktiskt känts bättre att få diskutera med , som är demokratiminister. Men står vi här i alla fall, och jag inser att jag får ta debatten. Det började med ett delbetänkande som kom . Remisstiden var , och kallades det till en hearing. Det tycker jag kanske inte är det allra bästa sättet att få ut det man vill av en remiss. Men så var det. Statsrådet säger att det gav ett väldigt positivt svar. Jag var där själv, men jag tycker inte att alla var så positiva som statsrådet ger sken av. Men det är en annan sak. Jag tycker att det var märkligt med denna hearing med tanke på att det var . Dessutom innehöll delbetänkandet fortfarande en mängd frågetecken. Sedan kom slutbetänkandet . Remisstiden går ut . fanns det såvitt jag förstår ett förslag på hur den här organisationskommittén skulle se ut och vilka uppdrag den skulle få. Det var alltså efter att slutbetänkandet var lämnat, långt innan remisstiden har gått ut, långt innan det finns en proposition, långt innan har kunnat ta ställning till förslaget. bestämmer regeringen vem som ska vara ordförande i den här organisationskommittén, . Allt detta händer innan remisstiden har gått ut och, som sagt, innan vi har en proposition på bord och har hunnit fatta något beslut.