prot · GR0964 · 2004-02-05 00:00:00 — Men man dröjer med att vidga flyktingbegreppet. Man begraver frågan om ökad anhörigbehandling. Man förhalar frågan om . Det finns delar av det regeringen föreslår på asylområdet som kan vara riktiga, men mönstret är bekymmersamt. Mönstret är bekymmersamt eftersom alla de förslag som ska göra svensk flyktingpolitik mer human tar tid, medan alla de förslag som handlar om restriktivitet går mycket fort. I partiöverläggningarna klarade inte migrationsministern att svara på när hon bedömde att regeringen skulle verkställa beslutet om att avveckla . Kan du ge någon form av tidsram för det här beslutet? Vi har fattat ett beslut om detta i kammare. Ditt eget parti röstade för detta. Det var en enhällig riksdag. 58 Statsrådet (): Jag vill upprepa det jag sade tidigare: Jag har förståelse för att det finns en frustration. Det har jag verkligen. Det här är en stor och viktig fråga. Det har tagit tid av det skäl som jag nämnde tidigare, med Lagrådet. Jag vill verkligen framföra till att det här inte är något som vi har lagt i en byrålåda och bara låter ligga. Det är inte det. Det är en oerhört viktig fråga. Jag kan försäkra att vi anstränger oss oerhört för att hitta lösningar som blir hållbara för framtiden. 59 (): Jag har en fråga till försvarsministern. Det tycks råda en stor samsyn kring att och fredsrörelsen hade rätt när de 1997 sade: Köp inte delserie 3 av JAS. Det tycks också finnas ett brett stöd för vårt mångåriga krav på att omförhandla JAS-kontrakten. Den nytillträdda överbefälhavaren tycker att man ska omförhandla kontrakten. Försvarsindustrin säger att man är villig att omförhandla kontrakten. Min fråga till försvarsministern är: Är regeringen nu beredd att omförhandla de här dyra JAS-kontrakten och avveckla JAS-affären? Varje plan kostar en halv miljard som skulle kunna användas till något betydligt viktigare i samhället. 60 Försvarsminister (): Först vill jag rätta på en punkt. Det är just delserie 3 av JAS som även det svenska försvaret efterfrågar. Det gör hela komplexiteten kring JAS-frågan lite svårare än vad den kan tyckas vara. Det är inte ett enkelt räkneexempel eftersom inte alla JAS-plan är likadana. Däremot anser jag att det är viktigt och riktigt att man nu tittar på möjligheterna att tillsammans med industrin hitta en lösning som kan vara tilltalande för både staten och industrin, där man kan få mer av utvecklingsbeställningar inom ramen för den kommande perioden. 61 (): Det var inte något riktigt tydligt svar. Min fråga gällde om försvarsministern och regeringen avser att omförhandla och avveckla JAS-kontrakten. Det finns planer på att fortsätta att handla JAS-plan för av skattebetalarnas pengar. Det är flygplan som inte längre behövs. Försvarsmakten säger att man har alldeles tillräckligt av dem i ladorna. Varför vill regeringen fortsätta att handla de här planen? Är man kanske faktiskt beredd att i enlighet med vad tidigare krävt, omförhandla och avveckla de fortsatta inköpen och i stället använda de till skola, psykvård, utbildning och andra mer angelägna områden i samhället? 62 Försvarsminister (): Jag har inte fått något underlag om vilka plan som behövs. Om man behöver ett stort antal delserie 3-plan betyder det att de behöver levereras till det svenska försvaret. Såvitt jag förstår pågår överläggningar mellan försvarsindustrin, Försvarsmakten och FMV. Jag är orienterad om det, och jag biträder att så sker. 63 (): Frågan om är ju central i den politiska debatten just . säger sig ha förståelse för att det finns en frustration. Det gör det verkligen. Det är en enig statlig utredning lade det här förslaget. Det är en enig riksdag fattade beslut om att lägga ned nämnden. Jag föreställer mig att det ansvariga statsrådet på det här området måste ha en uppfattning om när detta riksdagsbeslut ska verkställas , och efter utredningens förslag. När kommer att fatta sitt sista beslut? 64 Statsrådet (): Jag kan inte ge ett datum. Jag önskar verkligen att jag kunde det, men jag kan inte det. Dels pågår en utredning som ser över utlänningslagen. Den ska ut på remiss. Vi måste ha en hel lagstiftningsprocess vad gäller det. bereder vi ärendet, som jag nämnde tidigare. Vi ser över hur det ska gå till när det gäller alla praktiska frågor kring en ny instans- och processordning. Jag ska villigt erkänna att det finns problem. Det förslag som regeringen lade skulle till exempel innebära att vi skulle behöva 100 nya domare. De domarna finns inte. Vi har domarbrist i . Det finns alltså flera praktiska problem. Det ska jag villigt erkänna. Men jag kan försäkra att vi arbetar hårt med att försöka lösa de problemen. 65 (): En parlamentarisk utredning ser över lagen. Det är helt rätt. Det arbetet går väldigt bra, skulle jag vilja påstå. Jag ser inga större svårigheter där. När vi samtalade med företrädare fick vi beskedet att denna utredning skulle tillsättas och att en organisationskommitté skulle bildas för att hantera det praktiska överförandet. Finns denna kommitté i sinnevärlden, och hur långt har man kommit i arbetet? 66 Statsrådet (): Det finns ingen sådan organisationskommitté. Som jag sade tidigare försöker vi på att hitta lösningar på de praktiska problemen. När de är lösta måste det till en genomförandekommitté. Ännu finns det inte någon sådan kommitté. Men jag vill återigen försäkra och kammaren i övrigt att vi arbetar mycket hårt på att hitta lösningar. 67 (): Det händer väldigt mycket inom område, så även min fråga ställs till statsrådet . Det gäller argumentationen kring övergångsregler i samband med EU:s östutvidgning. En poäng med EU är den fria rörligheten: att man kan röra sig fritt, studera, resa och arbeta. Det är ingen oinskränkt rätt. Den förutsätter att man gör rätt för sig och inte försöker leva på andra. Vad är det egentligen som har förändrats sedan en enig riksdag för mindre än sedan slog fast att det inte behövs några övergångsregler? Är det inte så att problem som regeringen anför som vad man kallar social turism faktiskt skulle gå att lösa om viljan fanns hos regeringen? System som kan överutnyttjas av polacker, ester och litauer kan också överutnyttjas av svenskar, danskar och tyskar. Vi är överens om att ingen ska utnyttja våra system för att slippa arbeta. Oavsett varifrån man kommer ska man göra rätt för sig och arbeta efter förmåga. Det skiljer inte dem som bor här från dem som kommer hit för att arbeta. Varför försöker regeringen skuldbelägga våra grannar på andra sidan ? 68 Statsrådet (): hade regeringen en lång och ingående diskussion om just utvidgningen av EU och den fria rörligheten. Den landade i en bedömning att vi kommer att behöva en infasningsperiod av dessa nya medlemsstater. Precis som så tror jag inte alls att det handlar om att enskilda individer på något sätt spekulerar i svenska barnbidrag. Den risk vi ser framför oss gäller i stället att vi har ett system som gör det möjligt för företagare att utnyttja arbetskraft. Jag menar att om vi inte gör någonting så kan vi få ett A- och ett B-lag på arbetsmarknaden. Det är det som vi måste skydda oss emot, och det är också det som vi måste skydda de nya medborgarna i de nya medlemsstaterna emot. Man måste ha samma rättigheter och skyldigheter när man arbetar i . 69 (): Jag är inte nöjd med svar. Faktum är att regeringens retorik utmålar våra grannar i , , och som folk av fuskare och fifflare och som människor som bara vill komma hit till EU för att snylta på vår välfärd. Jag tror inte att många känner igen sig i den bilden. Tvärtom så kommer folk som kommer hit hit för att arbeta, betala skatt och göra rätt för sig. Jag tror att arbetsmoralen i många fall till och med är bättre hos den som utan att knota accepterar jobb som jordgubbsplockare eller andra jobb som inte är så attraktiva. Skäms inte ministern för retoriken som regeringen använder för att försvara att man vill sluta landets gränser för nya EU-medborgare? 70 Statsrådet (): Det handlar inte alls om att stänga våra gränser, utan det handlar om en infasningsperiod för de nya medlemsstaternas arbetstagare. kommer vi att ha ett helt integrerat där alla kan röra sig helt fritt. Det är målet. Det är det vi alla är överens om, och det är dit som vi ska nå. Men för att få övergången och integrationen så smidig som möjligt behöver vi en infasningsperiod. Det är den bedömning regeringen gör. Tiotimmarsregeln, som också hänvisar till, är en verklighet. Det är en verklighet som vi måste förhålla oss till. Det handlar inte om att utmåla de nya medlemsstaternas medborgare som några snyltare, men det är en verklighet som vi inte får blunda för utan som vi måste förhålla oss till. Regeringen gör bedömningen att detta är en infasningsperiod som kommer att underlätta integrationen i . Övervakning av unga lagöverträdare 71 (): Jag vill ställa en fråga till socialtjänstminister . var justitieminister i och pratade om unga lagöverträdare. Han pratade om att försöka införa nya former för dem i stället för fängelse. Böter och fängelse är ingen bra metod för att hjälpa unga människor, tyckte han. har motionerat om att återinföra någonting som fanns tidigare, nämligen övervakningssystem för unga människor. Vi vill kunna bryta ett dåligt eller ett brottsligt beteende tidigt innan det går så långt att man ska behöva bli dömd till fängelse. finns inte möjligheter till övervakning. Det finns ett frivilligt system med kontaktpersoner, men där sätter man inte riktigt samma kraft bakom orden och det går inte att fatta beslut på samma sätt. Är socialtjänstministern beredd att överväga att införa ett system med övervakning? 72 Statsrådet (): Hela frågan om hur unga lagöverträdare och påföljderna för unga lagöverträdare ska hanteras ses över av en utredning som, vilket påpekade, ligger under justitieministern. Jag tror att det är han som i första hand har hand om de frågorna. Rent allmänt kan jag emellertid säga att vi har gjort en hel del på området . Vi införde till exempel en ny lagstiftning lagen om sluten ungdomsvård för de unga lagöverträdare som begår de allra grövsta brotten. När det till exempel rör sig om grova våldsbrott så kan man dömas enligt lagen om sluten ungdomsvård, och då får man en god, adekvat behandling på Statens institutionsstyrelses behandlingshem runtom i landet. Jag besökte för övrigt Råby , där en del av de här ungdomarna finns. De visar goda resultat. Jag tror att frågan om hur vi ska hantera unga lagöverträdare kommer att vara stor . Vi ska med spänning se vad kommittén kommer fram till. 73 (): Jag har också varit på Råby och träffat unga grabbar som sitter dömda av domstol till att vara på ungdomshem. Men för att de inte ska behöva komma dit och för att ingripa lite tidigare, precis som justitieministern egentligen också vill, så finns det möjlighet att via en ändring av socialtjänstlagen ställa lite krav . Vart man än kommer och när man än träffar den här sortens ungdomar så säger de alltid: Varför var det ingen som gjorde någonting tidigare? Jag hoppas att socialtjänstministern tillsammans med justitieministern följer rådet att införa övervakning igen. 74 Statsrådet (): Jag delar helt uppfattning om att det är viktigt att ingripa . Vi vet att när man ser tillbaka över decennierna så rör det sig om en relativt liten grupp människor som kommer att hamna som kroniska brottslingar och kanske stå för hälften av alla brott som begås i ett land. Det rör sig faktiskt bara om några procent. Kan man ingripa när det börjar gå snett för en ung människa så har vi väldigt mycket att vinna, både när det gäller mänskligt lidande och för att kunna få ned de totala brottstalen. Det finns en process till, som ligger på mitt område och som angränsar lite till fråga; jag har gett en kommitté i uppdrag att se över hela den sociala barn- och ungdomsvården för att kunna lägga en nationell handlingsplan för den. Då talar vi egentligen om två grupper både om mindre barn som far illa och om ungdomsvården som sådan när en ung människa håller på att hamna i kriminalitet. Detta ser jag som en av de stora reformerna . Skolskjutsar för handikappade barn 75 (): Jag vänder mig till utbildningsminister . Vi tycker att alla barn ska växa upp hemma och att de ska kunna bo i sin familj under sin uppväxttid. Några grundskolebarn har inte möjlighet till det. Det är i första hand de barn som är gravt hörselskadade och döva. Det är av speciella skäl som vi därför har specialskolor, som i de flesta fall är statliga. Familjer vill naturligtvis bo så nära barnet som möjligt. Men det går inte alltid, utan det blir långa vägar. Staten står för reskostnader över . Men det finns några kommunala skolor där staten inte gör det men där man har tillgång till samma undervisning för döva barn. Problemet är att det då är hemkommunen som ska stå för reskostnaderna. Är det då en liten kommun så kan det innebära stora kostnader, vilket gör att kommunen säger nej och barnet hamnar mellan stolarna. Min fråga till ministern är: Borde det inte vara rimligt, när det gäller så få barn, att staten står för reskostnaderna oavsett om man går på en statlig eller annan skola? 76 Utbildningsminister (): Jag delar helt uppfattning om att grunden måste vara att föräldrar och barn har möjlighet att låta barnen gå i en mycket bra skola nära hemmet. När det gäller de döva barnen har vi också, via statliga initiativ inte minst, sett oss tvungna historiskt att skapa goda specialskolor för att också skapa de miljöer som gör att döva barn får gå i en skola som har hög kvalitet och där man också kan använda teckenspråket på ett naturligt sätt. Dessutom har en del kommuner tagit initiativ till egna skolor med speciella miljöer för de här barnen. I samband med skollagsöversynen ser vi också över frågorna om skolskjuts. Det finns många aspekter som måste redas ut, och då kommer den här frågan att tas in i beredningen. Jag kan inte besvara frågan jakande, även om det vore lockande att göra det. Det finns rim och reson i argument, men detta måste ses i ett sammanhang. utgår jag från att varje kommun värnar sina medborgares rätt till bra skolgång. 77 (): Tack för det svaret! Kan jag tolka det så att det kommer att bli en lösning och att inte barnen ska vara helt beroende av vilken kommun de bor i när det gäller om de ska få möjlighet till skolskjuts eller inte? Jag hoppas på det. Sedan hade jag naturligtvis hoppats på att man skulle kunna gå lite snabbare fram när det gäller just dessa barn. Jag tror att det handlar om max 100 barn i landet. 78 Utbildningsminister (): Det är en liten grupp, men det är en väldigt angelägen fråga. Jag utgår från att kommunerna, som har ansvar för föräldrarnas och barnens väl och ve när det gäller skolgången, har en generös attityd till möjligheten att ta sig till en annan skola. Staten bidrar ju med kostnaderna för resan till en statlig skola. Det pågår en process när det gäller själva skollagen där vi måste se till att ha bra underlag och bra förslag till reformer innan vi återkommer till . 79 (): Kulturministern och jag har haft en del meningsutbyten om regionalpolitik i kulturell bemärkelse, det vill säga: Hur styrande ska statsbidragen vara? är det gjorde ett berömt uttalande och sade att om man permanentar regionförsöken har vi ingen nationell kulturpolitik längre. Då lägger vi ned det hela. Jag har inte samma uppfattning utan tilltror de regionala kulturpolitikerna stort engagemang och stor kunskap inom sina regioner. Jag undrar givetvis om kulturministern har samma inställning nu som . Jag ställde den här frågan i budgetdebatten men fick inget svar. Jag undrar nu och här vilken inställning kulturministern numera har beträffande nationell kulturpolitik i förhållande till regionernas och landstingens självstyre. 80 Kulturminister (): sitter det en stor statlig utredning, som går under namnet , som tittar över vad vi ska fatta beslut om på nivå, på landstingskommunal nivå och på statlig nivå. Två av regionförsöken på kulturområdet har faktiskt lagts ned. De har avslutats. Det finns kvar i fortfarande någon tid. Jag tycker att det är ett ganska tydligt bevis för att de faktiskt inte har fungerat. Regionala och kommunala politiker är kolossalt duktiga på regional och kulturpolitik, men vi behöver en nationell nivå om vi vill att kultur ska vara något som får kosta pengar och som är viktigt och angeläget inte bara i de kommuner som har väldigt gott om pengar. Genom den nationella nivån kan vi sätta upp kulturpolitiska mål och dessutom se till så att vi får en något rättvisare fördelning av de nationella skattepengarna. 81 (): Även om det sitter en utredning uppfattar jag ändå att kulturministerns uppfattning är tämligen likartad. av statlig pekpinnepolitik på det här området, som faktiskt var bra i början, tycker vi att regionerna är i stånd att själva ta ställning till vilka kulturområden man vill prioritera. Om vill prioritera och minska på andra uppgifter, är det deras sak. Om vill prioritera kultur och hälsa, vilket man nu gör, och minska på andra delar, är det deras sak. Jag tycker alltså inte att vi här i eller regeringen ska bestämma vad de ska göra. Vad är det då som gör att kulturministern inte tror att regionerna kan fatta självständiga beslut i kulturfrågor när man kan göra det på så många andra områden? Kan kulturministern åtminstone tänka sig att minska styrningen av statliga pengar till regional kultur? 82 Kulturminister (): Kommuner och landsting beslutar självfallet själva hur de vill prioritera sina kulturpolitiska medel. Men däremot tycker jag inte att det är rimligt att de dessutom ska ta hand om de statliga kulturpengarna utan att staten och den nationella nivån, till exempel denna kammare, har en möjlighet att tala om hur de pengarna i första hand bör användas för att understödja en utveckling som redan pågår ute i kommuner eller landsting eller för att satsa på sådant som innehåller alldeles särskilda komponenter som man kanske inte tycker att en enskild kommun eller ett landsting ska bära ansvar för. Där måste den nationella nivån ta ansvaret och vara en omfördelande kraft så att inte bara de stora starka storstadsområdena har råd att hålla sig med kultur. 83 (): Jag vill ställa min fråga till . Den handlar om kvinnor i krishantering. Det är ett område som ligger mig och väldigt varmt om hjärtat. I samband med ett möte i där försvarsministrarna möttes tog och försvarsministrar initiativ till att i EU:s krishantering implementera 1325, den resolution som FN har antagit som gäller kvinnor i krishantering. Det handlar om att lyfta upp kvinnors behov i en kris och att kvinnor finns med i krishantering på alla nivåer. Jag tycker att det är mycket bra. Det gladde mig mycket när detta genomfördes . Det var många bra förslag som kom fram, bland annat att genderperspektivet ska diskuteras på samtliga nivåer inom krishanteringsorganen, att personal med kompetens ska finnas på fält och som vidare. Mina konkreta frågor är: Vad har hänt med det här initiativet? Vad ska man göra framgent? Hur följs det upp? 84 Försvarsminister (): Det är riktigt som säger att det här ett viktigt initiativ från och . Jag har uppfattat att det har ett starkt stöd i riksdag att så sker. Tanken var att vi lägger fram det här förslaget från början så att vi också kan se till att genderperspektivet förs in när vi bygger upp den gemensamma krishanteringsförmågan. Så sker också. Vi har inga stora starka institutioner, utan än så länge är det små program som kommer till stånd på EU:s krishanteringsområde. Efter har vi inte varit ute i någon ny operation. I samband med konventet diskuterades flera institutioner, men det har inte tagits några beslut i de frågorna. Tanken är att vi ska följa upp det steg för steg. 85 (): Länderna som sådana måste väl också ta upp det i sina lokala arbetsprogram, missioner och hur man nu arbetar. Vi har ju arbetat väldigt mycket här i riksdag för att föra upp resolution och kvinnor i krishantering. Det här en sak. Diskuteras det med de andra ländernas försvarsministrar vad man gör i de lokala parlamenten och andra institutioner? Om vi inte lyckas att ta in genderperspektivet i krishanteringen blir den varken trovärdig eller långsiktig. Jag skulle vilja säga att detta är en grundläggande fråga. 86 Försvarsminister (): Det var väl inte en självklarhet för alla länder och alla mina kolleger att genderperspektivet skulle föras in i EU:s krishanteringsförmåga. Men vid alla de bilaterala överläggningar jag har med andra länder tar jag upp den här frågan. Det finns ett växande intresse. I några länder finns det ett starkt intresse. Förhoppningen är att vi också ska kunna se det konkret när FN är ute på sina internationella krishanteringsuppdrag. Men den här processen tar tid. 87 (): Jag har en fråga till utbildningsminister . har bland annat till uppgift att kontrollera att landets skolor ger en fullgod utbildning till eleverna och att de följer den gällande läroplanen. Det rådet total enighet om detta i riksdag. Kontrollen som gör utförs bland annat med hjälp av inspektioner och intervjuer, både föranmälda och icke anmälda sådana. får inte föräldrarna eller vårdnadshavarna veta om den här inspektionen i förväg och än mindre närvara vid intervjuerna av barnen. Jag vill fråga utbildningsministern om det finns klara direktiv för hur dessa kontroller och intervjuer praktiskt ska och får utföras och om, när och i vilka fall föräldrar eller vårdnadshavare måste informeras. 88 Utbildningsminister (): För mig och regeringen är det en väldigt viktig fråga att vi har ett skolverk som värnar om en nationell likvärdighet i vår skola, som är aktivt ute på skolorna och inspekterar och som ser till att följa upp hur man klarar kunskaperna men också den gemensamma värdegrund som ska gälla i skolan. Den inspektionen ska gälla kommunala skolor och fristående skolor. Det nya skolverk som vi har bildat har verkligen visat på aktivitet på det här området. Det har också haft som särskilt uppdrag att inspektera fristående skolor på religiös grund, vilket jag tror har ett mycket starkt gehör bland befolkningen efter de oroande rapporter och exempel som vi har haft runtomkring i landet på hur värdegrunden kan hotas. Sådana inspektioner måste naturligtvis göras med respekt för barnen, för föräldrar och för lärare, men man måste kunna komma oanmäld för att inspektera. Annars riskerar man ju att få se en verklighet som är friserad och tillrättalagd. Jag har stor respekt för att gör det här på ett bra sätt. 89 (): Jag tackar utbildningsministern för svaret, och jag delar i stort sett allt det som utbildningsministern säger. menar dock att det när det gäller små barn är rimligt att föräldrarna först tillfrågas och får ge sitt medgivande innan barnet intervjuas. All erfarenhet visar ju att barn som av främmande vuxna människor utsätts för intervjuer eller förhör i olika sammanhang känner rädsla, osäkerhet och otrygghet. De svarar oftast som de tror att den vuxne vill att de ska svara. Min fråga till utbildningsministern blir: Upp till vilken ålder på barnet bör enligt utbildningsministerns uppfattning föräldrar eller vårdnadshavare kontaktas innan en sådan här utfrågning sker? Jag frågar efter utbildningsministerns personliga åsikt. 90 Utbildningsminister (): Jag är övertygad om att det finns en mycket stark folklig uppslutning för att vi är mycket noggranna vid tillsyn och utvärdering av alla skolor. Detta gäller också för skolor som bygger på religiös grund. Det är tillåtet i , men det innebär icke att man får avvika från den värdegrund som vi gemensamt har beslutat ska gälla i skolan. Det kan gälla jämställdhet mellan pojkar och flickor, en syn på olika religioner som innebär att man ger en god beskrivning av och information till eleverna, synen på sexualundervisning och alla dessa typer av frågor som kan upplevas som besvärliga i vissa typer av skolor. Allt detta måste genomsyra även de här skolorna. ska arbeta på ett professionellt sätt och visa hänsyn till barnen, och jag har stor respekt för dess företrädares pedagogiska kunnande, men de ska inte väja för den kritik som kommer när man är ute och inspekterar.