prot · GS0948 · 2004-12-10 00:00:00 — Vi kan ha en väldigt spänstig debatt här med . Jag som har varit bostadspolitiker i och mött där känner inte alls igen den spänstighet som vi möter med i den här debatten. Välkommen in att föra denna fantastiska framåtsyftande debatt när det gäller bostäder! Den är jag väldigt glad för. Jag hoppas att vi ska kunna ha den och att vi ska kunna nå gott resultat framför allt. När det gäller bostadsanvisningslagen delar jag naturligtvis ministerns uppfattning. Jag vill bara peka på en sak där. Man skulle kunna tro att det handlar om en massa fastighetsägare som struntar i att anvisa några lägenheter alls. De allra flesta fastighetsägare är ju små fastighetsägare med en eller två fastigheter som praktiskt tagit inte har några lägenheter alls att anvisa. Man måste komma ihåg att huvuddelen av fastighetsägarna kanske har någon lägenhet . Den ger de kanske till sin dotter eller någon annan. Man kan fundera över om det är korrekt eller inte, men det är i alla fall så situationen ser ut. Det andra jag skulle vilja koncentrera mitt inlägg på är storstädernas förortsområden. Jag skulle vilja beskriva mitt eget lite grann. Man kan säga att det byggdes upp med stora ambitioner , men det förfaller sakta men säkert. Jag är understundom borta från . Som alla vi riksdagsmän reser jag bort en liten tid då och då. Så kommer jag tillbaka och kan nästan se hur förfallet har inträtt steg för steg varje gång jag kommer hem. Därför skulle jag vilja säga att vi i bostadspolitiken och samhällsplaneringen måste lyfta in arbetet i den fysiska miljön, inte bara kring själva bostäderna. Bostäderna behöver säkert rustas upp de också, men det tror jag att bostadsbolaget sköter ganska bra. Det handlar om hur den fysiska miljön ser ut runtomkring. Det handlar om grönområdena, torgen och de kommersiella lokalerna som kanske var avsedda för att vara kommersiella lokaler men aldrig har fungerat som det. När det gäller att hitta andra alternativ till dem och möjligheter att utveckla det på ett bra sätt tror jag vi behöver ett ordentligt tankearbete där många aktörer är inblandade för att vi ska få de här stadsdelarna att lyfta sig. Man försökte bygga villor i mitt inne bland alla hyreshus, men jag har inte sett någon utvärdering av det. Är det en möjlighet att gå vidare med det? För att kunna lyfta de här bostadsområdena har vi provat med alla möjliga projekt. Jag tror nu att det är dags att inte bara genomföra projekt som innebär att man i svepande ordalag ska minska arbetslöshet och annat. Man måste också satsa kraftfullt på den fysiska miljön. 12 (): Vissa skenåtgärder bör man vidta, andra inte. En skenåtgärd som man bör vidta är att bygga ut kollektivtrafiken i . Där har alldeles rätt. Vi har många exempel på att det har otrolig betydelse också för bostadsbyggandet. Det finns ett direkt samband med att kunna bygga. Dessvärre har vi i något exempel som jag kan ta upp i annat sammanhang som innebär att man inte kommer att kunna bygga som var tänkt genom att det har skjutits . Andra skenåtgärder bör man inte vidta. En sådan är att införa en bostadsanvisningslag. Man måste nämligen göra saker i rätt ordning. och dåvarande statsrådet drev igenom bostadsanvisningslagen. Men den kom i en situation där det fanns ett miljonprogram. Vi hade inte alls den bristsituation som vi har . Om man inför en bostadsanvisningslag i det här läget när vi har sådan jättelik brist blir det på något sätt ett försvar för att vi ska ha kvar denna bostadsbrist. Vi ska fördela nästan inga lägenheter av de nya som inte byggs. Vi måste ta bostadspolitiken i rätt ordning. Jag tycker att man måste vända på svaret och titta på statsrådets svar på de sju punkterna. Målsättningarna finns det ju ganska bred enighet om. Något måste göras för att öka utbudet. Det är det väsentliga. Jag läser i svaret om bostadsanvisningslag att det finns för- och nackdelar. Jag tror att det är viktigt att man inte tror att bostadsanvisning är en lösning på ett problem. Problemets grund ligger någon annanstans. Då kommer man inte ifrån sådana saker som S:t Eriks-domen 1995 som i och övriga parter på ett framgångsrikt sätt försöker neutralisera. Är det inte viktigt att trepartsöverenskommelsen materialiseras utöver utredningsstadiet så att vi kan komma i gång och få möjligheter att bygga fler nya hyreslägenheter? Hyresrätten är hotad just nu beroende på att det byggs inga nya hyresrätter. Hyresrätter omvandlas till bostadsrätter. Man måste titta på om kommunala bostadsförmedlingar över huvud taget fungerar. Jag tog mig friheten att titta på den enda kommun där har en egen majoritet, nämligen . Finns där någon bostadsförmedling? Svaret är nej. Det beror naturligtvis på något annat, nämligen att där finns en bostadsmarknad i balans. Det är många människor där som väljer att bo på annat håll. Det är samma sak i , och . Där behövs inga bostadsförmedlingar. Bostadsförmedlingar måste åtföljas av att det finns ett aktivt bostadsbyggnadsprogram. Jag skulle gärna vilja återkomma till några andra punkter när det gäller hyressättningen. Man kan inte bygga hus där hyrorna är per kvadratmeter och kostnaden är per kvadratmeter. 13 (): Statsrådet säger i ett annat svar att statsrådet ser inte någon anledning att ändra på regeringens nuvarande förhållningssätt till bostadspolitiken. vet jag inte riktigt vad det innebär, men jag känner lite oro inför det uttalandet. Varför byggs det inga bostäder där de behövs i storstadsområden där det saknas så många bostäder? Varför har det byggts så många bostäder där de uppenbarligen inte behövs eftersom det finns drygt 20 000 tomma lägenheter på många orter? Det kan knappast vara en bra bostadspolitik som ger ett sådant resultat. Fler restriktioner ger inte fler bostäder. Fler tvångsåtgärder i bostadsförmedlingen ger inte fler bostäder men fler bestämmelser att bryta mot. Svarta pengar ger möjligheter att bryta mot bestämmelserna och för dem med goda kontakter att mygla sig runt. Fler nya bestämmelser brukar också behövas för att reglera brister i de gamla bestämmelserna. Man kommer verkligen in i en ond cirkel och skapar goda jordmåner för en osund bostadsmarknad, vilket vi faktiskt har sett stora exempel på. säger i interpellationen att utsattheten för många av de bostadssökande beror på en liten och oreglerad bostadsmarknad. Jag är förvånad. Det är första gången jag hör en miljöpartist säga att är en liten marknad. Men om jag förstår på det sättet att det är viktigt att blir större så att alla som flyttar hit kan få någonstans att bo håller jag med. Alla bostäder är uppenbarligen inte heller dyra. I finns exempel på studentbostäder i kvarteret som jag tror är de billigaste som har byggts i . Det gäller alltså att belöna dem som bygger. Ett återinförande av bostadsanvisningslagen skapar inte fler bostäder, men med bostadsanvisningslag och liknande bestämmelser kan bostadsförmedlingen råka ut för fler mutbrott än . Vi måste göra det lönsamt att bygga bostäder. Det får inte beslutas, som i , att sänka redan förhandlade hyror. Det stoppade effektivt nybyggnationen. Det går inte att bygga om inte hyrorna räcker till för att täcka de kostnader som finansieringen kräver. och andra har påpekat, och det kommer nog upp i nästa interpellation, att det finns anledning att se på kommunikationerna i för att komma till nya bostadsområden så att det kan bli effektivt fungerande resor mellan bostad och arbetsplats utan att kollektivtrafiken pajar ihop. 14 Samhällsbyggnadsminister (): Låt mig säga först till att jag verkligen ser behovet av att skyndsamt se på frågan om en bostadsanvisningslag, som ju interpellationen ursprungligen handlar om. Jag kan inte säga ett datum , men januari, februari. Då ska vi ha diskussionen bland annat med storstadskommuner. Jag vill återigen betona att det självklart är en oerhörd skillnad på bostadsmarknaden i eller i . Det vi diskuterar nu är framför allt , och . De tre kommunerna har olika lösningar för hur bostäder anvisas. Därför är det intressant att ta en diskussion med de tre kommunerna innan jag sätter ned foten. Självklart ska vi ha en diskussion med samarbetspartierna. pekade på det jag verkligen jobbar mycket med och tycker är spännande för fortsättningen. Det är stadsutvecklingen. Det är det som frågan gäller. Vi arbetar nu med att lämna en skrivelse till om ett nationellt stadsutvecklingsprogram. En del av de beståndsdelar som pekade på måste ingå. Bland annat gäller det hur vi på ett mycket mer spännande sätt ska kunna blanda upplåtelseformer och också rent fysiskt få in andra typer av lokaler i bostadsområdena. Jag vill för tankar under jullovet tipsa om läsning i den debattartikel som fanns i i går. En grupp från beskrev på ett spännande sätt hur man skulle kunna utmana tankarna om att dels göra en ny form av bostadsmässa med en annan inriktning, som var inne på, dels hur man med fysiskt planerande också kan närma sig frågor om segregation och utanförskap. Med de tankarna som utgångspunkt avser jag att återkomma till om hur vi tillsammans ska kunna utveckla staden. var bland annat inne på . Remisstiden går ut snart. Om jag inte minns fel var det , . Sedan ska vi få ett så skyndsamt hanterande som möjligt och lägga fram förslag till . Det har vi diskuterat förr i kammaren. Jag ser fram emot att kunna kasta mig över det ordentligt. Men det är fel att kalla diskussionen om bostadsanvisning som har startat för en skenåtgärd. Det är det verkligen inte. Det är en rejäl, saklig och verkligen konkret diskussion. En bostadsanvisningslag löser inte bristen. Det är det ingen som har påstått, varken jag eller . Inte heller att den skulle vara den enda lösningen absolut inte. Det är viktigt att vi också diskuterar hur vi ska bygga mer och hur det bostadsbestånd vi har ska bli mer tillgängligt. Det behöver jag inte upprepa . Men man måste också kunna närma sig diskussionen om att underlätta byten, att öppna för rörligheten. var inne på att en bostadsanvisningslag inte ger fler bostäder. Det är klart. Det är det väl ingen i kammaren som tror. Men jag vill föra diskussionen att fler kan vara med och efterfråga de bostäder som finns tillsammans med många andra i kammaren om inte diskussionen är mogen att se på bostadsanvisningslagen. Med de utgångspunkterna hoppas jag att återkomma relativt snart . 15 (): Tack återigen, samhällsbyggnadsministern, för svaren på de två frågor jag ställde! Jag kunde nog inte hoppas på att få detta svar, både att det här ska ske skyndsamt ska regeringen ha satt ned foten och att givetvis ska vara med i den beredning som kommer att ske. Det ser jag fram mot det kommer att bli trevligt. Jag tackar också för komplimangen att jag skulle vara spänstig i de här frågorna. Jag replikerar väl med sammalunda. Det finns en missuppfattning, spridd i den här debatten både av Vestlund och av Skårman, att inte vill bygga lägenheter i storstadsregionerna. Så är det inte. Däremot ser vi problem i att många lägenheter har projekterats i områden där man på förhand kan veta att man kommer att få överklagandeprocesser. Den diskussionen hade man i den förra interpellationsdebatten. För oss är en av anledningarna till att människor vill flytta till storstäderna att det finns gröna lugna områden, parker, gröna kilar och grönområden. Att ta dem till intäkt för att bygga bostäder är, som vi ser det, kontraproduktivt. Vi har gjort en översyn i som visar att det går att bygga 90 000 lägenheter i utan att inkräkta på parker och grönområden. På gammal industrimark, på och på andra områden finns det goda möjligheter att bygga bostäder. I frågan om en bostadsanvisningslag, herr talman, har vi fått höra av och att det kan man inte ha för det löser inte alla problem. Men säg den som kan presentera ett förslag till kammaren som löser alla problem! Det är givetvis inte så att bostadsanvisningslagen är det som ska ge oss fler lägenheter. lyckades på något sätt höra att kravet på en bostadsanvisningslag var, som han sade, ett försvar för att vi har så få lägenheter. Då tror jag att får rensa öronen, för vi har alla pratat om att vi ska ha fler lägenheter och bygga mer. Men de lägenheter vi har ska fördelas på ett rättvist sätt, så att det inte bara är kontakter eller plånbokens tjocklek som avgör utan man också kan ställa sig i en kö och bli tilldelad en bostad på ett rimligt sätt i rimlig tid. Det är det som är bostadsanvisningslagens fördel. understryker någonting som givetvis är viktigt. Inför man regler finns det också de som kan tänka sig att bryta mot de reglerna, eller kommer att försöka bryta mot de reglerna. Vi ser det på bostadsmarknaden : 1 miljard omsätter den svarta marknaden i . Jag tycker att vi inte ska ge vika för presumtiva lagbrytare. Det är alltid fel metod. Vi ska i stället se till att öka arbetet mot svarthandel. I den motion vi lägger om en lex ingår kravet på att kriminalisera svartuthyrningen fullt ut och att den som i sin fastighet får in pengar på att människor hyr svart också ska kunna tvingas betala tillbaka de hyror man förvärvat på det sättet. Det är ett sätt att komma åt svarthandeln. Men det krävs fler metoder, och bland annat mer polisiär verksamhet. Det är de metoder vi ser. Jag ser problemet, men jag har en annan lösning än . Segregationen på bostadsmarknaden, som detta landar i, möjligheten för människor utan så stor plånbok eller utan rätt kontakter för att få en lägenhet i våra storstäder, kräver givetvis fler lösningar än en bostadsanvisningslag, som många har varit inne på. Jag skulle vilja ställa två kompletterande frågor utifrån de frågor jag tidigare ställt till samhällsbyggnadsministern. Den ena frågan är: När vi nu ska försöka lösa hemlöshetsproblematiken just inom bostadsmarknaden, kommer regeringen att ta initiativ för att föra en dialog med Föreningen ? Jag tog upp det i en bostadsdebatt , och jag hoppas få ett positivt svar på den frågan. Den andra frågan gäller detta: I en del länder och storstäder, till exempel , ställs kraven inte bara på att bostadsanvisningen ska ske på ett rimligt sätt, utan också på att man inte ska kunna få ställa vilka krav som helst när man förmedlar lägenheter. Det är ett av problemen när det gäller bostadsmarknaden att privata värdar ställer en del krav som gör att olika grupper inte kan komma åt bostäder. Kommer man också att se till att den nya lagen inte ger fastighetsägare möjlighet att ställa den typen av krav, utan att också de som har en liten plånbok ska ha möjlighet att få en lägenhet? 16 (): Om jag gav en komplimang till för att det var en spänstig debatt, får jag lov att säga att det är ett trött och väldigt tråkigt gäng på den andra sidan här. De har samma argument år ut och år in. De kommer inte med någonting nytt. De har inte tillfört mycket till den här debatten på mycket länge, utan det är samma litanior som kommer . När man får pröva det i verkligheten håller det inte. Det vet vi av den erfarenhet vi har i . Jag vill kommentera en sak. tog i sitt svar till mig upp den artikel som skrevs där man väldigt mycket betonar bostadsrättsomvandlingen och det som hade skett. Det som är intressant med , som visar att gänget här har väldigt mycket fel, är just att där finns bostadsrätter. Det var strax tidigare, och det var som ombildades. Det här har ingenting med ägandet att göra, utan det har med andra faktorer att göra. Det är det jag tror att vi måste fundera över: Vad är det vi ska göra i de sammanhangen för att förändra och för att få en stadsförnyelse som gör att det känns spänstigt inte bara att få en bostad, att vara nöjd med det, utan även att känna att det är min hembygd, här vill jag leva och bo, här vill jag inte se det som ett tillfälligt boende tills jag kan få någonting annat. Sedan vill människor naturligtvis ha en bostadskarriär, och den kanske inte kan erbjudas just på det ställe där man bor , utan det kanske är naturligt att man då flyttar till ett annat område. Men det är i varje fall inte så att man i första hand vill flytta därifrån. 17 (): Jag vill börja med att säga till att det är mycket värre än vad han säger. Vi har samma tråkiga bostadspolitik år och nästan inga nyheter alls. Det beror på att vi tror på den här politiken, att den ger resultat. Jag är övertygad om att vi inte heller kommer att ha någon annan bostadspolitik , eller , utan vi tror på den här politiken. Jag är alltså väldigt glad att vi kan ha en så tråkig politik och nästan aldrig några nyheter. Till vill jag säga att jag både hör bra och ser bra, och jag förstår också bra vad han säger. När man då tittar ut över bostadsmarknaden, hur ser det ut med socialdemokratisk, miljöpartistisk och vänsterpartistisk bostadspolitik? Ja, men det är ju på det sättet som vill att det inte ska vara, nämligen att det är den tjocka plånboken som styr. Svarthandeln har brett ut sig något fruktansvärt. Alla partier är överens om att vi måste göra någonting åt detta, men vi har lite olika metoder. ska jag ta ett konkret exempel som kan glädja herr talmannen. När man tittar i de olika kommunerna måste man konstatera att det är som bygger allra mest. De bygger nu 22 lägenheter per 10 000 invånare. Det är fem gånger så mycket som i . Det beror naturligtvis på något. Men man kan också göra misstag i borgerliga kommuner, och jag ska ta ett exempel. Sollentunahem, i en kommun som är styrd av de borgerliga, har byggt ett jättelikt hyresområde som de gör stora förluster på. Det har att göra med att de har byggt för per kvadratmeter men bara får ut en bruksvärdeshyra på . Tyvärr är detta ett sådant exempel att det sätter stopp för varenda privat krona in i hyresmarknaden i . Jag tycker att det är förfärligt att man inte kan reformera detta ordentligt. Vi måste se till att värna hyresrätten genom en vettig hyressättning. 18 (): Det kommer nog inte att bli så lätt att glädja herr talmannen så här . Det är så, som säger, att vi kommer med samma lösningar. Och det är inte något att förvånas över, när problemen är desamma. dominans av socialdemokratisk bostadspolitik är problemen desamma. Det är en brist som man försöker lösa genom nya regleringar. Vad hjälper det att öka människors möjligheter att efterfråga när det inte finns några bostäder att efterfråga? Det är ju det som är problemet. En debatt om hur vi ska fördela de bostäder som inte finns blir då en skendebatt. Det blir bara ett sätt att skapa nya frestelser för dem som funderar på hur de ska bryta mot reglerna och mygla sig förbi de hederliga människor som står i bostadskö. Vi behöver naturligtvis bygga fler bostäder. behöver växa norr och söder om . Vi måste förverkliga Mälardalsstaden. Det skulle kunna lösa många av problemen. Men då behövs det å andra sidan kommunikationer. Där skulle vi kunna få en fungerande bostadsmarknad och arbetsmarknad på en gång i ett av norra bästa områden. Det är annat än att diskutera ytterligare regleringar som faktiskt bara innebär att vi skapar större möjligheter för myglarna. 19 (): är inte kvar i kammaren, men han ansåg att det kom så många tråkiga budskap från oppositionens sida. Mitt budskap till är: Man kan kalla det tråkigt, men jag skulle hellre kalla det långsiktigt. Men för att övergå till frågan om bostadsanvisningslagen vill jag förmedla ett samtal som jag fick från en förtidspensionerad man som heter . Han hade försökt att ställa sig i kö vid fem olika kommunala bostadsföretag, men han konstaterade ganska krasst: Jag var inte ens välkommen in i systemet, det vill säga ställa mig i kö. Då kan man ju undra vad det hjälper med köer. Vilket var budskap? Jo, han säger så här: Det viktigaste just nu är att se till att det byggs fler bostäder. Då kanske fastighetsägarna inte är så kräsna. Jag tycker att det är ett väldigt viktigt budskap som förtidspensionerade kommer med, och det kändes viktigt att få förmedla det . Jag tror att vi alla här är överens om att det är prio 1 att det byggs fler bostäder. Jag vill säga till representant som har framställt interpellationen att lagar gäller ju för hela landet. Man ska inte stifta lagar som gäller specifika regioner. Om det är så som var inne på att det finns regioner och kommuner där den här frågan inte är aktuell och där det inte finns något behov av en tvingande lagstiftning, varför ska man då lösa specifika storstadsregioners kommuners problem med en tvingande lagstiftning? Är det relevant och riktigt? Sedan tycker jag att det intressant och viktigt det som statsrådet säger om att man ska föra samtal med storstädernas kommuner. Men i och med att lagen gäller för hela landet kanske man också borde inbjuda de övriga kommunerna som har andra typer av bekymmer, detta i syfte att se till att lagstiftningen gäller i hela landet. Det är ingen hemlighet att vi i inte tror på den här lagstiftningen som en lösning, så vi förordar inte den. Vi menar att det måste till andra åtgärder. Stiftelserna är också en fråga som tar upp i sin interpellation. Mitt tips till statsrådet är att det finns en möjlighet att utöka tillsynen. Det har länsstyrelserna gjort när det gäller insamlingsstiftelserna. En möjlighet som statsrådet har är att ge ett uppdrag till att göra en översyn för att se hur de stiftelser som förmedlar bostäder fungerar. Dessa bostäder fördelas ju inte till en generell kö, utan de ska fördelas utifrån de stadgar som finns. Det tycker jag är en bättre lösning för att komma åt problemen med stiftelserna. Jag vill återigen framföra att jag i svaret saknade möjligheten med ägarlägenheter. Jag vet att vi har helt olika uppfattningar om det. Jag tror personligen att det är ett viktigt inslag som marknaden kunde ta ställning till och en möjlighet att använda sig av om man nu anser att det är en bra metod. Framför allt är min fråga till statsrådet: det inte rimligt att en lag ska gälla för hela landet? Om nu lagen inte är aktuell för hela landet, ska man då verkligen föra fram ett sådant förslag? 20 Samhällsbyggnadsminister (): Först konstaterar jag att vi diskuterar storstäderna, eftersom interpellation handlade om bostadsproblematiken där. Jag har också redogjort för att situationerna är olika i olika delar av landet, därom är vi alla överens. Men storstäderna är inte vilka städer som helst. En väldigt stor del av vår befolkning bor i , och . Framför allt bor en stor majoritet av våra ungdomar i de städerna. Många av dem ser storstaden som sin hembygd där de både är födda och vill fortsätta att leva. Det är därför som vi har en särskild diskussion om storstäderna. Innan jag sätter ned foten när det gäller lagstiftning vill jag diskutera detta med storstädernas kommuner. Om man vill gå vidare med lagstiftning finns det många lösningar på hur man ska göra den så pass flexibel att den träffar just de delar av som den är till för, nämligen storstäderna. Men det får vi återkomma till . Till vill jag säga att jag ska bjuda in föreningen för hemlösa och diskutera med den. Dessa frågor resonerar man ju redan om i , men det är intressant också för en bostadsminister att lyssna på den diskussionen. Dessutom finns det en del spännande byggprojekt som rör hemlösa, inte just i men i andra delar av landet. Vi kanske kan dra nationella lärdomar av dem. Sedan säger både och att oavsett som det finns en bostadsanvisningslag eller inte finns det grupper av människor som har väldigt svårt att efterfråga bostäder. Det gäller både om de står i en kö eller i köer hos privata fastighetsägare. De har det svårt och tufft. Om man till exempel har väldigt låg inkomst, om man inte har något fast jobb eller om man inte betalat en räkning så att man hamnat i kronofogdens register har man väldigt svårt att få en bostad. Därför har regeringen ganska lämnat ett uppdrag till för att se om vi kan bidra med lösningar som gör det lättare för dessa grupper att efterfråga lägenheter. Självklart måste vi, , ta hänsyn till detta när vi tittar på hur reglerna i en eventuell bostadsanvisningslag ska se ut. Jag tycker inte att tråkig är rätt uttryck. Du varken låter tråkig eller ser speciellt tråkig ut. Er politik är inte heller speciellt tråkig, den är bara liberal och låter ungefär som den alltid har gjort.