prot · GR09108 · 2004-05-04 00:00:00 — har exempelvis i till förfogande för allmänna regionalpolitiska åtgärder i länet, bland annat i kommun. Kommunen ingår också i nationellt stödområde A, det högst prioriterade området för direkt företagsinriktade insatser. Det innebär att både befintliga företag och företag som etablerar sig i kommunen kan erhålla högsta bidrag för investeringar och sysselsättningsökning. Regeringen har också tillsatt en särskild delegation för norra inland. Dess uppgift är att medverka till att långsiktigt stärka utvecklingen i regionen. Enligt vad jag har erfarit arbetar delegationen aktivt tillsammans med kommun för att stärka näringslivet. 11 (): Först vill jag tacka näringsminister för svaret på min interpellation. Tyvärr måste jag konstatera att det konkreta innehållet är ganska magert. För kommun med 11 000 invånare har HMAB en mycket stor betydelse. Ett sjuttiotal personer är anställda i företaget, och tillsammans med de nio underentreprenörerna och transportföretaget berörs 139 personer direkt om verksamheten vid fabriken i skulle upphöra. Indirekt handlar det om ännu fler arbetstillfällen. Kommunen beräknar att det totalt sett handlar om ungefär 200 personers jobb. Omräknat till skulle detta motsvara över 30 000 personer. De samhällsekonomiska konsekvenserna av en nedläggning av HMAB skulle bli mycket omfattande. När jag besökte HMAB i förklarade kommunalrådet , som är partikamrat till näringsministern, att en nedläggning av torvfabriken skulle innebära en katastrof för kommun, och det är tyvärr knappast överord. I en glesbygdskommun i norra inland gäller det att försvara de arbetstillfällen som finns. Det handlar om en region som annars sedan århundraden har varit utsatt för koloniala strukturer, en region som förväntas leverera råvaror och arbetskraft till centralmakten. Men vi behöver också egna arbetstillfällen. Visst har HMAB lönsamhetsproblem, som näringsministern konstaterade. Men det är kanske inte så enkelt att nå lönsamhet när äger såväl det företag som producerar briketterna det rör sig alltså om briketter och inte om pellets som det företag som köper dem. Det skulle därför vara bra med en annan seriös ägare med ambitionen att utveckla en lönsam verksamhet vid fabriken, och såvitt jag vet har det funnits och finns intressenter som är intresserade. Är näringsministern beredd att medverka till en sådan lösning? Sammanlagt beräknas det att har investerats i en anläggning som fungerar mycket väl. Nog vore det en gigantisk kapitalförstöring att montera ned och skrota fabriken. Vid förklarade styrelseordförande att företaget bidrar till att trygga energiförsörjning, men också till att trygga jobben för våra egna anställda och många, många entreprenörer. Tillsammans rör det sig om tiotusentals personer i de över 140 svenska kommuner där bedriver verksamhet. Det är utmärkt om bolagets höga vinster innebär att kommer att fungera som en tillväxtmotor för både ökad tillväxt och en hållbar utveckling, som styrelseordföranden också uttryckte saken vid stämman. Men då gäller det att leva som man lär. I kommun är tvivlen på ansvarstagande starka från såväl HMAB:s anställdas som kommunens sida. De som direkt eller indirekt är beroende av HMAB för sin utkomst upplever inte sina jobb som trygga , tvärtom. Jag hoppas förstås fortfarande att tvivlen ska skingras och att det ska visa sig att tar sitt ansvar och medverkar till en bra och långsiktig lösning. Såvitt jag förstår pågår det ansträngningar i den riktningen. Därför är det bra att näringsministern så tydligt understryker angelägenheten om att ska göra sitt yttersta för att hitta en långsiktig lösning för verksamheten. Det är bara att hoppas att dessa ministerord också får genomslag i bolagsledningen. vill jag fråga näringsministern: näringsministern verkligen att tar sitt regionalpolitiska och energipolitiska ansvar om man fullföljer planerna på att skrota i ? Det är tyvärr det intryck jag får när jag läser svaret. 12 (): Som vi hörde av föregående talare är detta viktiga arbeten för och . Det skulle påverka denna ort mycket negativt om man skulle verkställa avvecklingsplanerna för företaget. Tycker näringsministern som jag att som är ett helägt statligt bolag vilket jag också hoppas att det kommer att förbli till skillnad från andra företag har ett särskilt ansvar för arbetstillfällen på en sådan ort som ? Anser ministern att har samma ansvar som till exempel försvaret har vid försvarsnedläggningar? Jag anser att man har det. Försvaret och staten genomförde ett omställningsprogram i samband med försvarsnedläggningarna i , i , på och i andra kommuner. Anser ministern att det är läge för att involvera i ett sådant omställningsprogram för att hjälpa orten och för att få framtidsplanerna att fungera för de människor som bor där? Ministern hänvisar i sitt svar till den regionala utvecklingspolitiken och de pengar som finns till , men det är generella pengar som tillfaller alla län. Dessa pengar ska tillfalla även , och andra kommuner i länet. Det här är ett väldigt avbräck för länet, så man skulle behöva ett extra stöd för att hela och ska fungera. Inlandsdelegationen, som arbetar , är en tillfällig delegation som kommer att avslutas , så de kommer inte att kunna involveras i sådant här arbete. Hur ser ministern på att man skulle kunna involvera till exempel , och arbetsmarknadsmyndigheterna i att göra något särskilt för att se till att den här verksamheten fortsätter i en modern regi? 13 (): Jag vill ta fasta på två saker som näringsministern skriver i sitt svar, som jag tycker är en bra utgångspunkt. Det ena som vi är överens om är konsekvenserna som en nedläggning skulle få i lilla . Vi har varit inne på att hundratalet jobb kommer att försvinna. Kommunledningen beskriver det som en katastrof, och det är ett reellt ord att använda i det här sammanhanget. Det andra som vi är överens om är att bör göra sitt yttersta för att hitta en långsiktig lösning. Man kan se på den här frågan utifrån lite olika perspektiv. Jag har besökt och träffat företrädare för som ger lite olika bilder. Men om man som svegbo, härjedaling, tittar på det här ser man ett storbolag som verkar i , ett storbolag som inte har någon förankring på orten och som inte har varit intresserat av att skaffa sig någon förankring, ett storbolag som bara är intresserat av att ska leverera energi till . Man ser inte att det behövs någon långsiktighet och har inte vidtagit åtgärder och insatser för att säkra en fortsättning, även om inte skulle stå som ägare. Till exempel har missat att säkra råvarutillgången. När man sedan pratar med så visst blir det en modifierad bild, men jag måste säga att jag delar svegbornas uppfattning om och bild av hur HMAB har hanterats. Från sida säger man tre saker. Det ena är att det här inte är deras business. Man jobbar inte med bränsle. Man producerar el och värme. Man säger att det här inte är deras region, att det är region. Det är så man uttrycker sig. Sedan hänvisar man till att man har ett ansvar för verksamheten och inte för orten. Det är i och för sig korrekt och säkert inget formellt fel, men slutsatsen är ändå att de extra möjligheter som finns via ett statligt ägande inte alls har kommit den här verksamheten till godo. Mycket av det här är historia. Här och handlar det ändå om att försöka se vad vi kan göra, inte minst från politiskt håll, för att det här ska bli något bra i slutändan. Det är en fungerande processindustri som kan tillverka biobränsle med hög kvalitet. Man har en kunnig och mycket engagerad personal. Man kan tillverka både briketter och pellets. Man kan använda spån, trä och torv i olika kombinationer; det finns en flexibilitet. Och mycket talar för att nog inte är rätt ägare. Här skulle jag vilja ha ett besked från näringsministern, som får många frågor att svara på eftersom vi är många som deltar i debatten. Är näringsministern tillsammans med departementet och beredd att säga till svegborna att man är beredd att seriöst undersöka de möjligheter som finns till fortsatt verksamhet, att man är beredd att diskutera mer insatser det är utlovat 90 miljoner som räknar som avställningskostnad och skjuta till mer medel under för att verksamheten ska få en möjlig fortsättning? Pengar behöver satsas, och då menar vi att det är bättre att satsa pengar på att säkra befintlig verksamhet än att kompensera för arbetslöshet. 14 (): Som det har sagts tidigare får en nedläggning av HMAB förödande konsekvenser för den här bygden. Det är en rad jobb som kommer att försvinna, vilket drabbar väldigt hårt. För den enskilde är det också en tragedi på många sätt, inte bara att jobbet försvinner. Att uppföra ett hus i den här delen av kostar 1,21,, men ska du sälja det på grund av att du kanske mister ditt arbete får du i bästa fall ut för ditt hus som du har låtit uppföra. Det innebär att du blir väldigt fjättrad vid orten. Det är omöjligt att få en ökad rörlighet i regionen på grund av just de här förhållandena. Det här är en fråga om både regionalpolitik och energipolitik men naturligtvis också om företagets sundhet. När det gäller just regionalpolitiken brukar näringsministern hävda att det statliga ägandet är väldigt bra, just mot bakgrund av att man kan ta andra hänsyn än de rent företagsekonomiska hänsynen. Då menar jag att om man skryter om just den möjlighet man har som statlig ägare, är det ett skäl att verkligen agera i linje med vad man säger. I miljöpolitiken och energipolitiken sägs det att torven inte räcker. Detta är ju helt galet. Det finns en väldigt bra brytningsbar torv alldeles inpå stugknuten, nämligen i Tönningsfloarna. Men regeringen har sagt nej till brytning där på grund av naturvårdshänsyn. Om man hävdar den principen menar jag att det är helt felaktigt att ska betala hela landets miljöhänsyn. Där finns det torv, och den är brytningsbar och ligger också logistiskt väl till. är förnybart, ja. Det är väl lite halvtokigt, för visst växer torven, om än lite långsamt. Sedan ska man komma ihåg att nu omfattas även torven av elcertifikaten. Man har ju höjt upp dess status, men man har inte sagt att den är ett biobränsle. Rimligtvis borde man då se till att det blir samma skattebefrielse för torven som för andra biobränslen. Visst visar bolagets siffror på en ackumulerad förlust på för de här åren. Men det är en sanning med modifikation, för om jag äger bolaget och äger kunden är det upp till mig att bestämma var vinsterna ska ligga. Att då glasklart hävda att det är 180 miljoner i ackumulerad förlust är ju fel. Mitt önskemål är för det finns två intressenter, varav den ena tydligen har lite mer preferenser än den andra att bolaget säljs. Om det finns en köpare, se då till att göra det möjligt. Och för att göra det möjligt finns det bara en sak att göra, som jag ser det, och det är att finns med och rekonstruerar det här bolaget innan det tas över av den nye köparen. I sade näringsministern att staten ska fungera som vilken finansfamilj som helst och ska agera som vilken Wallenbergare som helst. Men se då till att agera på ett ansvarsfullt sätt! Se till att den köpare som finns får köpa bolaget och att fullföljer sitt regionalpolitiska ansvar, som regeringen alltid framför som det främsta argumentet för statligt ägande. 15 (): När man kommer på slutet så här är det mycket som redan är sagt, och jag ska försöka att inte upprepa så mycket. När jag läste näringsministerns svar på interpellation och tänkte mig fick jag ett facit som visar att det inte alltid blir som man tror att det ska bli. Jag var med i politiken redan då, när vi bestämde oss för att göra oss mer oberoende av energiimport. Vi skulle satsa på inhemska bränslen och göra oss mindre beroende av exempelvis oljeimport. Det var ett av skälen till att den där fabriken byggdes upp och att vi står här och diskuterar vad vi ska göra med den. Vi satsade på inhemsk energi. Staten satsade stora pengar i fabriken i . används importen som ett argument för att lägga ned eller sälja fabriken. Vi accepterar att avslutar sitt engagemang i . Det har aldrig varit särskilt hett. Det var ju så att när man köpte fick man den här fabriken lite grann på köpet. Jag träffar ju folket däruppe ofta, eftersom jag själv bor i kommunen, och har genom de här åren fått höra att den där fabriken inte är särskilt mycket att hålla på med. Då är det klart att man kan hamna i den här situationen, som man också har gjort. Men vi har svårt att tänka oss att verksamheten inte ska drivas vidare med tanke på att det finns intressenter som har kunskap, kompetens och också resurser för att göra det. Det här handlar ju om en stor och omfattande energiframställning. Den är modern. Den är rationell. Det är en väl fungerande fabrik. Råvarutillgången finns även om säger att den inte finns. Det går att producera fastbränsle . Enligt uppgift går det också att få tillräckligt mycket betalt för att produktionen ska kunna finansieras. Det företag som är intresserat av att köpa fabriken är ju berett att satsa på det här. Jag vill inte gå vidare i polemik med interpellationssvarets innehåll eftersom det svaret inte innehåller framtiden för fabriken i . Det svaret argumenterar ju för en nedläggning. Jag såg ett citat av : Människan är inte där hennes skor står. Hon är där hennes drömmar är. Vi ser inte en nedläggning som ett alternativ. Det är inte våra drömmar. Det är som har den drömmen, men det har inte vi. Vi ser framför oss en utveckling av verksamheten med en konvertering av fabriken i till större träbränsleanvändning. Vi vill att näringsministern ska medverka till att överlåter verksamheten till den intressent som finns när vi nu kan konstatera att inte längre vill driva verksamheten utan har andra planer för energiförsörjningen. 16 Näringsminister (): Flera av kommentarerna har gällt min inställning till vad ska göra , hur de ska förhålla sig till de alternativ som finns eller kan komma att finnas till den nuvarande torvbrytningen. Min åsikt är att ska pröva alla möjligheter till fortsatt produktion var de än dyker upp, från vem de än dyker upp, och att de ska förtjäna en noggrann, ordentlig genomgång. Det inkluderar, som påpekar, en konvertering till att använda andra bränslen. I den frågan hoppas jag på er hjälp med att bilda opinion för den lösningen. Andra intressenter i regionen har ju varit avvisande när självt har velat pröva den vägen framåt. Jag hoppas att det ska bli möjligt att utnyttja den tid som har angivit. Man har ju valt en väldigt långsam övergång. Låt mig säga en sak till som gäller torven. Jag tycker att torven är en bra råvara. Regeringen har använt betydande energi om jag får kosta på mig det uttrycket för att underlätta för torven. har satsat på torven. HMAB har satsat på torven tidigare. Vi har genom elcertifikatssystemet premierat bland annat torvanvändning i energisystemet. Vi hade från regeringens sida gärna sett att torven hade varit undantagen från elcertifikatssystemet. Det förvånar mig lite att se två representanter för prata väl om en torvanläggning som regeringen inte lyckades förhandla med samarbetspartierna om att låta torven slippa vara med i elcertifikatssystemet. Det hade kanske kunnat vara ett litet bidrag till att underlätta marknaden för produkter. : står vi här och diskuterar krav på . Jag skulle vilja ställa en fråga till er som representerar och , ni som vill privatisera . Hur tror ni det påverkar den här typen av diskussioner? Skulle ett ägt av ett försäkringsbolag från ge så lång respit? Skulle de ha investerat , per jobb, i ? Skulle de ha låtit företaget gå med 2 ½ miljon kronor i förlust per person, per anställd, utan att ha lagt ned mycket snabbare, mycket tidigare, med mindre hänsyn till vad som ska komma efter? Hade de givit lika lång respit för att hitta andra köpare, som kan hitta annan användning än de själva har lyckats med? Tänk på det en smula och ge oss andra ett bra svar. Är det inte nu vi ser fördelen med att faktiskt är i hela folkets ägo? hoppas vi kunna göra något bra av den förändring som måste ske, antingen att säljer till någon annan eller att man hittar annan produktion att bedriva på orten. 17 (): Först vill jag berätta för att inte vill privatisera inte i alla fall. Men det är klart att om inte tar sitt ansvar för jobben ökar ju trycket, då man inte ser någon anledning till att låta det vara kvar i statlig ägo. För min del ser jag det som viktigt att är i statlig ägo, i svensk ägo, eftersom det annars skulle hamna i en stor internationell koncern, som vi skulle ha ännu mindre möjligheter att påverka. Men när vi har de här möjligheterna tycker jag att de ska tas. Sedan beklagar jag också att man inte har kunnat undanta torven från detta med utsläppsrätterna är det väl ministern menar? Ja, just det. Jag tänkte också ta upp detta med det energipolitiska ansvaret. Jag tror att och jag är överens om att det nu är viktigt med en omställning till långsiktigt hållbara, miljövänliga energikällor och att ska spela en roll i den omställningen. Det har ju sagts ett antal gånger. Ur det perspektivet vore det inte någon särskilt bra signal om det statliga energibolaget nu skulle skrota största fabrik för produktion av torv- och träbriketter som man offensivt satsar på kol, brunkol och kärnkraftsproducerad energi på kontinenten. Det måste finnas någon linje här. Det måste finnas en samstämmighet mellan den energipolitik vi för i och det agerande som ett statligt ägt företag i energibranschen har. Det tycker jag. Sedan har jag ett par andra synpunkter på näringsministerns svar. För det första är fabriken redan konverterad så att den kan användas till träfiberbaserad produktion till . En mycket bra variant, har man ju märkt i många kraftvärmeverk, är en blandning av trä och torv. I så fall kommer det att finnas torv för än de fem som det talas om. Dessutom håller jag med om att det ju finns resurser nära till hands om man vill utveckla det här i , nämligen i Tönningsfloarna. Jag ifrågasätter om det verkligen inte finns underlag för råvara i landets skogrikaste län om man vill producera träfiberbaserad energi i . Jag har pratat med företrädare för bioenergibranschen, och de kan inte förstå annat än att det finns ett underlag för en sådan produktion. Här står alltså åsikt emot åsikt, uppenbarligen. Men jag tror att det finns! En punkt som förvånar mig lite i svaret är att hävdar att ska få del av projektet som har på gång med garantier för olika sunda affärsprojekt. Det vore ju jättebra, men är det verkligen så? Den information som tidigare kommit från sida har sagt att det enbart gäller inland norr om , och mig veterligen ligger bra långt söder om . Det är bra om ministern har rätt på den punkten, men jag skulle vilja ha det bekräftat i så fall. Till slut hoppas jag med här att fabriken ska finnas kvar. Det är en modern fabrik som kan användas till en viktig del i den svenska energipolitiken. Då gäller det att se till att det kommer in en aktör som seriöst kan driva detta långsiktigt, skapa jobb och sysselsättning och delta i energiomställningen i . 18 (): Näringsminister , ska vara i hela folkets ägo javisst, och jag hoppas att det så får förbli, liksom Posten och SJ. Men det måste skötas bra och öppet, och det måste skötas så att hela folket tycker att det har sin välförtjänta plats i det svenska ägandet. Det finns många saker i historien som gör att facket, svegborna och kommunen inte litar på att har gjort sitt yttersta för att få den här verksamheten att bli en framtidsverksamhet utan att den är en verksamhet som man har fått på köpet och en verksamhet som man, på ett ganska lamt sätt, har försökt avyttra. Vi tycker att måste vara mer offensivt här. Jag är helt övertygad om att har gjort det ensamt kan göra och menar att i det här läget måste tillsammans med kommunen, , och andra myndigheter göra sitt yttersta för att det här ska bli ett framtidsföretag och inte ett nedläggningsföretag. Har man till exempel funderat på den verksamhet som finns i , det vill säga etanolframställning, som är en forskningsverksamhet som staten helt riktigt ger pengar till för att utveckla etanoltillverkningen? Har man funderat på att ha ett samarbete med denna verksamhet och kanske utveckla etanoltillverkningen? Det är ju som tidigare talare sade: Det inhemska bränslet ska vara framtiden. Det finns också fortfarande en tro hos oss när det gäller inhemskt bränsle såtillvida att man ska växla över från någonting till någonting annat. Det är ju skogen som är resurs när det gäller flis, spån och alla möjliga saker i skogen som man försöker utveckla för att använda för att skapa både energi och olika produkter. Kan näringsministern se en framtid, där också är delaktigt, i att aktivt skapa en ny eller modern verksamhet där en del av det här finns kvar och kanske annan verksamhet tillkommer? 19 (): Vi är flera stycken här som deltar i en interpellationsdebatt därför att vi känner ett äkta engagemang för HMAB i , och så möts vi av en näringsminister som kontrar med att angripa oss i andra politiska frågor i stället för att vi koncentrerar oss på den debatt vi ska ha. HMAB har redan konverterat. Man kan tillverka både pellets och briketter och kan tillverka i rent trä och flis, men också i torv och i kombinationer. Vad gäller fördelarna av statlig ägo tror jag att ingen behöver misstro min idé med att vi har verksamhet i statlig ägo, men fördelarna med statligt ägande måste ju också synas i praktiken. Det är rätt intressant: Vi som har varit uppe i den här debatten har inte diskuterat ihop oss före debatten om vad vi ska säga, men samfällt hörs det från representanter från de norra länen att man uppfattar och beskriver detta som en form av kolonisation. Det är rätt intressant att vi har det perspektivet, och jag tycker inte att man bara ska negligera det. Det är en uppfattning som också i sak kan beskrivas och bekräftas på olika sätt. Som jag sade i mitt första inlägg är det mycket som vi är överens om. En sak är att självklart har krav på sig att seriöst pröva långsiktiga lösningar med olika intressenter. Det jag menade i mitt inlägg är att det också kan vara så att det till detta behöver kopplas andra resurser än vad självt kan sätta in, därför att det också handlar om att ta ett samhällsekonomiskt grepp. Det gäller vad som händer i om inte finns kvar där. Det är det som jag hoppas att näringsministern har med sig när den här interpellationsdebatten avslutas. Sedan möter jag gärna i andra sammanhang, där vi kan buffla runt även andra politiska spörsmål. 20 (): Gå från ord till handling, herr minister! Det skulle jag vilja uppriktigt säga till herr näringsministern. Här talar man om det statliga ägandet, om den regionalpolitiska hänsynen med mera. Om man nu har vunnit valet och regerar just med utgångspunkt från de här resonemangen så är det väl verkligen skäl, i det här fallet beträffande och svegborna, att se en substans i de här orden och i det uttryckssätt som regeringen har. Näringsministern säger vidare: Jag gillar torv, jag gillar , jag gillar HMAB och det är jättebra att drar ut på processen. Men det räcker inte. Det är alltså framför allt två saker som regeringen och ministern borde ta tag i. Den ena delen är brytningen på Tönningsfloarna. Den har betydelse för den här verksamheten. Det är inte så att det är antingen eller, när man tillverkar de här briketterna. Man har en inblandning av trä, och det är också det som åtminstone representanter för fabriken tycker är den lämpligaste formen. Men det behövs både torv och sågspån, alltså träråvara. Den andra delen gäller intressenten. Det finns en intressent som är seriös det har sagt och även intressenter för fabriken i . Se till att det följer med pengar i rekonstruktionen, för annars blir det meningslöst. Man har ju tömt det här företaget på pengar just genom att det har varit ett dotterbolag. Man har lagt vinsten någon annanstans. Då finns det skäl, i den här rekonstruktionen med regionalpolitisk inriktning, att man skickar med pengar.