prot · GS0917 · 2004-10-20 00:00:00 — Man accepterar mer eller mindre sakerna som de är och säger att individuella programmet är så stort som det är. Sedan låter man det vara och betalar ut lite mer pengar i stället för att se till att göra och gymnasieskolan mer flexibla och satsa på kunskapsmålen. Där finns det en stor skillnad mellan oss. 182 () replik: Jag tror inte att man ska överdramatisera skillnaden. Det är klart att man kan diskutera och fokusera på förslag som inte ligger på bord i stället för att fokusera på de förslag som finns i den här propositionen. Det märks på flera replikskiften och anföranden att man egentligen tycker att propositionen innehåller ganska mycket som är bra, men man fokuserar på andra saker. Jag tror inte att avsikten från några av våra tre partier har varit att den här propositionen ska rymma allt inom skolan, från förskolan till gymnasiet. Här finns ett antal förslag som kommer att utveckla gymnasieskolan och förbättra kvaliteten. Sedan finns det annat till exempel som vi måste se vidare på i andra sammanhang. Jag håller med om att man måste göra saker för elever i mycket tidigare åldrar. 183 (): Vi behandlar betänkandet UbU13 som behandlar proposition 2003/04:140 Kunskap och kvalitet elva steg för utveckling av gymnasieskolan och motionsyrkanden i anslutning till denna. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Den svenska gymnasieskolan håller i ett internationellt perspektiv hög kvalitet. Den medger stor valfrihet för eleverna och erbjuder ett brett utbud av utbildningar och kurser. Till skillnad från de flesta länder omfattar vår gymnasieskola både studieförberedande utbildningar och yrkesutbildningar med en gemensam kunskapsbas. Reformen av gymnasieskolan som genomfördes innebar en väsentlig ambitionshöjning, framför allt för eleverna på yrkesinriktade utbildningar. För det första betonades principen att gymnasieskolan är till för alla ungdomar. För det andra etablerades kärnämneskurser på alla gymnasieprogram. Kärnämneskurserna ger alla elever den gemensamma kunskapsbas som behövs för deltagande i samhällets demokratiska processer, yrkesliv och för fortsatta studier. För det tredje förlängdes yrkesutbildningarna till att omfatta . Gymnasieprogrammen byggdes upp av kurser med betyg efter varje kurs, och elevernas valfrihet ökade väsentligt. Kommuner och skolor fick ökade möjligheter att profilera sitt utbud. Reformen var i stora stycken framgångsrik. går, med få undantag, alla elever i en årskull vidare från till gymnasieskolan. Jämfört med läget före reformen är det dubbelt så många som slutför en treårig gymnasieutbildning. Arbetslivet har välkomnat den kompetenshöjning hos eleverna som en förlängning av de tidigare tvååriga yrkesinriktade utbildningarna med ett tredje år och gemensamma kärnämneskurser har medfört. har var femte nybörjare i högskolan gått en yrkesinriktad gymnasieutbildning. Gymnasieskolan behöver emellertid utvecklas och kvaliteten höjas så att fler elever når de gemensamma målen. Därmed får eleverna de kunskaper som krävs för personlig utveckling, aktivt deltagande i ett demokratiskt samhällsliv, ett utvecklande arbetsliv, vidare studier och ett livslångt lärande. Framtidens gymnasieskola måste bättre än dagens svara mot de krav som det moderna samhället ställer på såväl breda kunskaper som hög specialisering. Det är därför dags att genomföra ett antal viktiga förändringar för att modernisera gymnasieskolan och komma till rätta med en del av bristerna i programgymnasiet. Alla elever måste få möjlighet att nå målen, det måste vara målsättningen. För att kunna göra de rätta valen behöver eleverna få råd och stöd. Därför är det angeläget att alla elever får individuella studieplaner. Den proposition som detta betänkande behandlar innehåller elva viktiga förslag till förändringar inom dagens programgymnasiums ram. De elva förslagen är: Ämnesbetyg ska ersätta dagens kursbetyg. En gymnasieexamen ska införas med ett gymnasiearbete. Det ska bli ökad kvalitet på individuella program. Frisökning ska införas. Historia blir ett nytt kärnämne. Kvaliteten på yrkesinriktade program ska förstärkas. En modern lärlingsutbildning ska införas. Kärnämnen bör präglas av utbildningens inriktning. Större kurser för sammanhang och fördjupning ska införas. Lokala kurser måste kvalitetssäkras av . Jag kommer att beröra bara några av dessa förslag. Förslaget om ökad kvalitet på det individuella programmet ligger mig väldigt nära. Det ger de elever som inte har fått en reell chans möjlighet att klara ett nationellt gymnasieprogram. Förslaget innebär att elever som ej är behöriga till ett nationellt program ges utbildning på heltid. Parallellt med att man läser in det eller de behörighetsgivande ämnena från som man ej är godkänd i kan man läsa kurser på ett nationellt program, det så kallade PRIV. För PRIV gäller inte allt eller inget. Helt beroende på förutsättningarna för varje enskild elev gör man upp en individuell studieplan. Det kan innebära att eleven kan gå in i ett nationellt program eller att elever undervisas i så kallade PRIV-gruppper med mindre omfattning eller lägre studietakt. Hur detta ska organiseras är upp till den enskilda skolan och de elever som det berör. Det är viktigt att poängtera att alla elever inte klarar att gå in i PRIV-lösning. Dessa elever ska då få ta del av en verksamhet som håller hög kvalitet med ett innehåll som består av undervisning och annan framåtsyftande verksamhet. Tanken med denna förändring är att förstärka individuella program så att de leder till att fler får lära sig mer, även om det inte leder till en fullständig gymnasieutbildning. Från kommer regeringen att tillföra kommunerna 450 miljoner som ska gå till dessa obehöriga elever. Det gläder mig mycket att förutom Socialdemokraterna, har även ställt sig bakom detta förslag. har bara mer bråttom att genomföra detta, och man vill att det ska träda i kraft . Jag stöder det och vill poängtera att den möjligheten finns , men vi har angett eftersom det är då som nya resurser tillförs kommunerna. Det är viktigt att ge ungdomarna goda möjligheter att få välja både utbildning och skola. Att få gå den utbildning man önskar ökar motivationen och kan därför ge bättre studieresultat. För att öka elevernas valfrihet ska de kunna söka program och inriktningar i andra kommuner även om dessa finns i hemkommunen. Eleven ska antas i mån av plats. En grundläggande yrkesutbildning med hög kvalitet är nödvändig för att möta såväl individens som samhällets behov. Av de som inte fullföljer gymnasieskolan är elever från yrkesinriktade program överrepresenterade. Det är bekymmersamt. Därför behöver kvaliteten öka inom dessa program, bland annat genom en bättre koppling till arbetslivet. Lokalt samråd mellan kommuner och arbetsmarknadens parter i frågor som rör alla yrkesinriktade utbildningar kommer att göras obligatoriskt. Minst 15 veckors APU gäller fortsättningsvis för yrkesinriktade program, men det bör ytterligare understrykas att elever som går på studieförberedande program också ska beredas möjlighet att få arbetsplatsförlagt lärande, även om det inte är i samma omfattning tidsmässigt. För att öka attraktionen och kvaliteten i de yrkesinriktade programmen behöver arbetsformer och pedagogik utvecklas. En ny gymnasial lärlingsutbildning föreslås som ett valbart alternativ inom gymnasieskolans nationella yrkesinriktade program. Det är angeläget att lärlingsutbildningen blir en attraktiv utbildning av hög kvalitet. Därför ska lärlingsutbildningen ha samma kunskapsmål som den skolförlagda utbildningen. En annan möjlighet till kvalitetsökning ges genom att undervisningen i kärnämneskurser präglas av den utbildning som eleven går på, så kallad infärgning. Även om utbildningen i kärnämneskurserna får olika uppläggning ska mål och kursplaner även framöver vara gemensamma. En gymnasieexamen införs, och det införs ett gymnasiearbete som omfattar 100 gymnasiepoäng och blir ett krav för att få gymnasieexamen. Det nya gymnasiearbetet blir, inte minst för elever på yrkesutbildningarna, ett viktigt kvalitetsinstrument för att eleven ska kunna visa att hela utbildningens mål är uppnått. De förslag till förändringar inom programgymnasiets ram som vi i och med detta betänkande beslutar om kommer att innebära väsentliga kvalitetsförbättringar och mer rättvisa mellan elever. Sedan är jag klart medveten om att det sker mycket förändringsarbete ute i landet som inte vi dikterar utan som styrs av engagemang från olika aktörer. Därför vet jag att det, trots att vi inte med denna proposition beslutar om bredare ingångar, pågår ett sådant förändringsarbete ute i många kommuner. Jag tror på att vår gymnasieskola ska vara i ständig förändring, för det är ett tecken på att man vill vara med och påverka framtiden och ge en god utbildning till eleverna så att de blir anställningsbara. 184 () replik: Jag ska bara ställa ett par korta frågor. inledde med att säga att svensk gymnasieutbildning håller hög kvalitet i ett internationellt perspektiv. Jag hoppas verkligen att det är så. För att vi ska kunna göra den kvalitetsjämförelsen är min fråga: Hur ser avhoppen ut och hur stort är antalet elever med ofullständiga betyg i vår omvärld? Min andra fråga är: Hur anser att man ska komma till rätta med det utbredda skolket i gymnasieskolan? 185 () replik: När det gäller avhoppen är det som gör det svårt att göra en jämförelse mellan olika utbildningar att vi ger utbildning till alla elever i gymnasieskolan, medan andra länder inte ger alla elever den möjligheten reellt sett, utan de går första året och sedan hoppar de av. Jag kan tyvärr inte svara på hur det ser ut i hela när det gäller avhoppen. Det räcker med att ta hand om avhoppen för vår egen del. Det som bekymrar mig mest är att avhoppen egentligen är störst bland de elever som är behöriga. Då får man fundera på hur innehållet ska se ut i de olika utbildningarna för att eleverna ska stanna kvar och fullfölja sin utbildning. Då är det inte behörighetskraven som styr. 186 () replik: Det var faktiskt en nyhet för mig att avhoppen är störst bland dem som är behöriga. Den statistiken ska jag läsa när jag kommer tillbaka till mitt rum. Vi ger utbildning till alla. Ja, på papperet gör vi det. Därför undrar jag hur det ser ut i andra länder där man har lite annorlunda uppläggning och erbjuder mer av det som flera varit inne på, yrkesutbildningar och lärlingsutbildningar. Ger det inte i själva verket en högre kvalitet därför att fler tar sig igenom skolan? Vad är svaret på min andra fråga om skolket? 187 () replik: Jag tycker att skolket är bekymmersamt. Vi ser nu mätningar på att man inte når resultat. Då siktar vi in oss på att undervisningen kan vara undermålig. Men det första kravet för att man ska klara undervisningen är att man deltar i den. Den är ju inte intravenös på något sätt, utan man ska finnas i skolan och delta i undervisningen. Det är inget som vi kan råda över i den här kammaren, utan det är ledning och kommuner som måste vara väldigt stränga på att det är närvaro som gäller. Jag tycker att det är slappt om man låter elever skolka och framför allt om man inte vidtalar hemmen eller vidtar åtgärder så att eleverna faktiskt förstår att de ska delta i undervisningen. 188 Utbildningsminister (): Låt mig börja med att tacka våra samarbetspartier, och , för ett väldigt fint samarbete kring den proposition som vi nu lagt fram, Elva steg för att stärka kvaliteten i gymnasieskolan. Det är ett väldigt viktigt led i det arbete som vi håller på med för fullt med att stärka hela det svenska utbildningsväsendet. Låt mig också säga att det har varit en oerhört intressant scenförändring i utbildningspolitiken bara . Jag kommer tillbaks till det. Men för mig som socialdemokrat och med vår tradition och historia är det så självklart att kunskap är grunden för människors frihet. Kunskap är grunden för att kunna göra egna val, att kunna vara en självständig medborgare. Kunskap är grunden för att kunna påverka vårt samhälles utveckling. Vi ser i ett väldigt snabbt föränderligt arbetsliv att kunskap spelar en allt större roll också för människors trygghet. Kunskap är en förutsättning om man ska ha en chans att få ett bra arbete som man kan leva på och utvecklas i och kunna behålla en fot i arbetslivet under ett helt yrkesliv med de snabba förändringar som vi ser, inte minst genom den globalisering som vi möter med nya länder som kommer in i det internationella handelsutbytet. De erbjuder enkel produktion till mycket låg kostnad och är beredda att ta över produktionen från västvärlden . Den utvecklingen sätter ännu starkare fokus på vad kunskap betyder för människors möjligheter . Det är också en av orsakerna till att det går bra för jämfört med de allra flesta länder. Vi har en mycket hög kunskapsnivå. Vi har bakom oss av en revolution i människors möjligheter att få en god utbildning. Det är klart att det stärker vår exportindustri, stärker vår offentliga sektor, stärker servicenäringarna i att vi har mycket mer kunskap som medborgare än vi hade . När jag blev utbildningsminister var det två starka budskap från borgerligheten. Det ena var en total svartmålning av skolan. Det fanns inte ett uns av något positivt att säga, utan vi var verkligen under isen. Man brydde sig inte om internationella jämförelser som satte oss väldigt högt upp eller verkligheten från skolans vardag. En svartmålning var det. Det andra var att man påstod sig ha ett väldigt starkt kunskapskrav. Man sade: Vi som borgerliga företrädare för att människor ska ha höga kunskaper har höga krav på skolan. Vad här hänt och i den här debatten? En väldigt intressant scenförändring var när nye partiledare i partiledardebatten ägnade en stor del av sitt anförande åt att berätta att har svensk skola utvecklats väldigt starkt och fint. Han valde inte att säga , noterade jag, då det har funnits borgerliga med och styrt skolpolitiken. Det var välgörande att han därmed drog av det plåstret. Efter det kommer ju ingen borgerlig att kunna fortsätta den konsekventa svartmålning som ni har ägnat er åt. Det andra är ju att den här debatten, och inte minst de senaste veckornas utveckling, har visat att det här med att borgerligheten har höga kunskapskrav inte stämmer. leder nu marschen högerut. Det går så fort att det betänkande och den reservation som har lagt fram i kammaren inte längre stämmer med politik. och har skrivit en debattartikel med en ny gymnasiepolitik. Man ska gå från treåriga gymnasieprogram till tvååriga gymnasieprogram. Det har aldrig förut hänt i svensk utbildningspolitisk historia, och jag kan inte se ett enda europeiskt exempel, eller ett enda exempel i världen bland rika länder, där man ger budskapet: förkortar vi utbildningstiderna, nu sänker vi kunskapskraven. Här verkar det vara osäkert om inte övriga borgare också följer med. reste sig upp och sade: Det kan vi också tänka oss. Det gjorde de utan att tänka djupare, utreda, se efter. Det stämmer inte heller överens med reservation, men man var beredd. vet vi inte . Det kopplas till de sänkta kunskapskrav som högern driver i , med lägre kunskapsinnehåll. I gymnasieskolan har de lägre kunskapskrav. Det gäller också den rävsax man sätter människor i genom att också dra undan möjligheterna till vuxenutbildning, en andra chans. Här finns ju rader av dramatiska besparingskrav på vuxenutbildningen. Det blir en intressant valrörelse vi kommer att ägna oss åt när vi talar om vilka som står för höga ambitioner för våra barn och ungdomar, vilka som är beredda att stöta undan de ambitionerna och vilka som väljer att inte ha kunskapskrav. Vår gymnasieskola står sig väl internationellt. Men våra ambitioner är mycket högre än så. Åtta av tio fullföljer ett nationellt program . Dubbelt så många slutför en treårig utbildning som , när de stora reformerna genomfördes. Men det är inte tillräckligt. Det är därför vi nu lägger fram en proposition och fattar beslut om ett betänkande som handlar om elva steg framåt för att utveckla gymnasieskolan. Det individuella programmet måste stärkas och ge de elever, de individer, som finns där bättre stöd för att få de kunskaper de behöver för att kunna gå vidare i sin gymnasieutbildning. Här har vi haft en rasande debatt under ett par års tid. Det är väldigt intressant att se att det finns en samhörighet i kammaren, inte minst i och med att , har i det närmaste identisk uppfattning . Då räknar jag med att i den maktallians man nu ingår i kommer att stå fast vid det mod som man har visat genom att säga att de här eleverna behöver ju bättre hjälp och stöd inte som , som vill skicka 17- och 18-åringar tillbaka till , vilket kommer att ta bort mycket av deras motivation. 450 miljoner i insats för att stärka de här elevernas möjligheter och ställning är viktigt. De yrkesinriktade utbildningarna är det som kommer att vara viktigt i förändringsarbetet de kommande tio åren, att stärka de yrkesförberedande programmen, att införa lärlingsutbildningar med utveckling och utbildning ute på arbetsplatserna så att man får inspirationen att också läsa de viktiga kärnämnena. Vi vill ha starkare samverkan mellan skola och arbetsliv. Vi har också nu en yrkesutbildningsdelegation som aktivt kommer att vara med ute i regionerna för att stärka samverkan kommunerna emellan för att få fram de goda exemplen på hur yrkesutbildningarna, de yrkesförberedande programmen, kan utvecklas. Kärnämnena är viktiga. Det är inte så att vi vill att ska gå i högskola. Vad är det för en konstig diskussion? Vi tror att människor i vårt samhälle behöver svenska, engelska, matematik, samhällskunskap, religion och historia för att kunna förstå sitt samhälle och verka i det samhället i sitt yrke och som medborgare. Här börjar det också svikta i synen. har traditionellt stått för att alla ungdomar har rätt till kunskaper. börjar man svikta, och det är inte säkert att de längre håller fast vid detta. lämnar det fullständigt. tycker att kärnämnen i princip ska vara valfria. Vad är det för kärnämnen? Det handlar ju om att alla ska ha rätt till grundläggande kunskaper. Det är inte ansvarsfullt att sänka kunskapskraven dramatiskt, och att lägga fram förslag om tvååriga yrkesprogram är att behandla de här viktiga yrkena mycket illa. Vilka yrken ska bara ha utbildning? Är det undersköterskor? Är det byggnadsarbetare? Är det fordonsmekaniker? har inte närmat sig den frågan, för man vet att då möter man och fackföreningsrörelsen, som säger: Vi vill inte ha sänkta kunskapskrav. Det här är yrken där det krävs mer av kunskaper. Titta på och vad som håller på att hända där med globala koncerner som funderar på var de ska investera framöver. Det är klart att man behöver kunskapskrav och kunskapsambitioner. Vi behöver mer av sammanhang, mer av fördjupning och mer av att sätta kvaliteten i fokus i gymnasieskolans utveckling . Gymnasieexamen blir väldigt viktig på det sättet. Vi visar värdet av att fullfölja sin utbildning, en tydlig kvalitetsstämpel. Ämnesbetygen med den modernisering av kursplanerna som arbetar med efter beslut i kammaren, innebär att vi också får mer av sammanhang och kurser som hänger bättre ihop. Vi får bort taktiserandet och det här uppsplittrande, fragmentiserande som är risken annars. För gymnasiearbetet blir det en krona på verket för att visa att man verkligen har lärt sig . Inte minst inom yrkesförberedande program kommer det att bli väldigt viktigt. Gymnasieexamen kommer också att bidra till att stärka kvaliteten. Särskilt glad är jag att historia blir nytt kärnämne. är det ju så att man inte riktigt törs säga emot det från de borgerliga partierna. säger man att kärnämnen är något som vissa ska läsa, inte alla. Men det är klart att vi behöver historia också på gymnasienivå. Vi ser ju alla vad som händer i vår omvärld och hur svårt det är att förstå det. Hur ska man kunna ta ställning till det om man inte också får historiska kunskaper? Vi behöver mer samverkan mellan kommuner. Kommuner är inte tillräckligt stora för att själva, självständigt, bedriva gymnasieskola. Det frisök som vi inför innebär ju att kommunernas drivkraft att verkligen gå ihop och stärka gymnasieutbildningarnas kvalitet kommer att bli mycket kraftigt förstärkt. Där kommer också Yrkesutbildningsdelegationen att aktivt vara med för att få regional samverkan. Det finns ju så fina exempel. invigde jag motorbranschens tekniska gymnasium i . Det är högkvalitetsutbildning. Man lockar ambitiösa ungdomar. Man samverkar med näringslivet, i det här fallet stora bilkoncerner. Så ska vi gå framåt. Vi ska inte ha den här inställningen att nej, vi ska inte ha några ambitioner för våra yrkesarbetare. 189 () replik: Under valrörelsen gjorde ju både och en mycket stor sak av frågan om ämnesbetyg eller kursbetyg. Det sades att detta var The Question, den riktigt stora frågan. Den skulle avgöra hela den svenska gymnasieskolans framtid. Sedan har det visat sig i förhandlingarna med och Vänstern att det kanske inte var den där riktigt stora frågan. Min fråga till blir: Hur ska nu betygssättningen ut? Vi har hört från och att de känner mycket stor skepsis inför det förslag som ligger på bordet i det här avseendet, speciellt från . Min fråga blir naturligtvis: Är det inte rätt märkligt, om man tittar på det här i ett lite större sammanhang, att man inte har kunnat formulera åtminstone ett klart direktiv till hur man ska kunna inrymma ämnesbetyg i en kursrelaterad skola? 190 Utbildningsminister () replik: Varför jag är för att vi har ämnesbetyg hoppas jag har framgått av mitt anförande. Jag tror att det gynnar fördjupning, förståelse, sammanhang. Det är klart att det inte är några problem att genomföra det när man gör en revidering av kursplanen. Det är det som är en av de viktiga effekterna av ämnesbetyg, att då också går igenom kursplanerna och ser till att våra kursplaners innehåll harmonierar med den kunskapssyn som jag har. Att ha det som vill, ett ständigt smörgåsbord av småkurser med slutbetyg i varenda kurs, skapar stress. Det skapar taktik. Det bidrar inte till att ungdomar känner att här måste jag gå vidare och fördjupa mig. Sedan ska vi, tillsammans med till exempel , se till att vi också får antagningsregler till högskolan som ytterligare stimulerar den här fördjupningen. Låt mig fråga : Hur ser ni egentligen på kunskapsambitionerna i den framtida gymnasieskolan? Ni har ju sviktat när plötsligt föreslog tvååriga yrkesförberedande program. Ställer upp på det? Ni sviktar när det gäller kärnämnena och kunskapsinnehållet. Ni möter ett näringsliv som inte förstår vad ni menar. gick ut med ett pressmeddelande där man rasande gick mot dessa förslag. Var står egentligen här? 191 () replik: Låt mig ta den sista frågan först, den som handlade om vår syn på förslag. Nej, vi var väldigt tydliga. Ur principiell synvinkel anser vi inte att det är några som helst svårigheter att gå igenom den svenska gymnasieskolan under . Det tycker vi är ett alldeles utmärkt förslag. Men det är inte riktigt det som har presenterat. Vi har sagt att om en elev rör sig fortare fram i kursplanen är det självklart inte något problem för oss. Den möjligheten och den friheten ska givetvis finnas. Men det är anmärkningsvärt att man i vänsterkartellen är så splittrad att man kommer till med ett förslag där man inte tydligt och klart kan precisera hur man så att säga ska kunna trycka in ämnesbetyg i ett kursrelaterat gymnasium. Vad händer när man inte kan se kunskapsproduktionen, , i mitt exempel med datakunskap? Vad gör man då som enskild lärare? Vad är ditt besked till den svenska lärarkåren om hur man ska ta sig an det här problemet? Hur ska man kunna garantera rättssäkerheten i betygsgivandet, det som faktiskt är en otroligt viktig fråga? Slutligen har ni inte anslagit en enda krona. Ni dirigerar inte några som helst medel för att garantera den fortbildning som den svenska lärarkåren måste få för att kunna klara av detta. Det skulle vara intressant att få litet klarare och tydligare besked på den här punkten.