prot · GS0913 · 2004-10-13 00:00:00 — Man har gjort en del med Wärnerssonpengar, som sedan har slagit snett. har regeringen erkänt det i och med vad som skrivs i förskolepropositionen. Varför inte göra det friare för kommunerna och skolorna, det vill säga ge dem tillräckliga resurser. I vår kommun, vår skola, är det viktigt att satsa på just detta. Det ska inte vara som Socialdemokraterna säger med lika över hela landet. 104 () replik: Jag noterar att återigen kritiserar att vi anställer fler lärare och specialister i den svenska skolan. är uppenbarligen av åsikten att mycket av de pengar som har gått till lärare och andra specialister i skolan skulle ha gått till annat i den kommunala vardagen. Jag delar inte den uppfattningen. Vi socialdemokrater tror att skolan för att bli bättre behöver fler lärare och andra specialister. Om gör en annan bedömning får det stå för er. Sedan var det frågan om flexibel skolstart. Det blir lite grann en teoretisk diskussion. sade sedan att invändningen är vad som händer med eleverna när de slutar. Om de börjar tidigare, ska de sluta tidigare mitt i terminen för att sedan gå vidare till gymnasiet? De kommuner som har sagt att de vill gå vidare med denna sak har inte kunnat svara på den frågan. De vet inte hur det ska gå till. Om de inte vet bör man titta på frågan innan man går vidare. Det är exakt det den socialdemokratiska regeringen har sagt ska göras. 105 () replik: Jag konstaterar att i likhet med en tidigare socialdemokratisk talare är nöjd med situationen som den är, nämligen att en fjärdedel hoppar av gymnasieskolan. Jag ska inte ta upp den frågan igen. Jag konstaterar att inte tror att det behövs några större reformer trots att så många hoppar av. för fram myten om vad nationell skolpeng är. Jag råder att titta på motioner. Vi konstaterar att av den skolpeng vi funderar på kommer att på olika sätt vara specialriktad för särskilt behov av stöd beroende på geografiska eller sociala förutsättningar. Jag skulle vilja fråga om lärartätheten. Menar utbildade lärare eller anställda i största allmänhet? Andelen icke utbildade lärare som har fått fast anställning har ökat kraftigt i den svenska skolan. Alla undersökningar visar att bland det viktigaste som finns i en skola är utbildade lärare som är duktiga pedagoger. Vilka förslag har för att vi ska få fler utbildade lärare till den svenska skolan? 106 () replik: Jag tror inte att det finns någon skillnad mellan och Socialdemokraterna i synen på att det är bra om det finns utbildade lärare i våra skolor. Det finns heller ingen ambition från vår sida att minska dem. Däremot går det att säga att utan de riktade statsbidrag som har gått till kommuner i för att anställa fler lärare och specialister hade det blivit svårt att anställa fler riktigt utbildade lärare. var emot den reformen också och hade hoppats att kommunerna skulle plocka fram de pengarna i alla fall. Jag är tyvärr övertygad om att det hade blivit färre både utbildade och outbildade lärare i den svenska skolan. Det handlar om att satsa på lärarutbildningen. Det görs också. Man ser nu resultaten av att bygga ut lärarutbildningen. Det är bra att har övergett tanken om en nationell skolpeng lika för alla. Det blir fel. Det är bra att ni har förstått det. Jag förstår inte riktigt varför man måste titta på nationell nivå för se vilka behov som finns i enskilda skolor. Ni misstror lokala företrädare och skolor att se var behoven är störst. Det intressanta är om kommer att övertyga det stora moderata allianspartiet i sin uppfattning eller om det blir nationella skolpeng som gäller. Det blir intressant att se. 107 () replik: När det gäller de här lärarpengarna har fel. Vi har röstat för de pengarna i budgeten, ända sedan de kallades Wärnerssonpengar. Däremot har vi röstat för ett alternativt användningssätt. Det som var det knepiga med konstruktionen av det här statsbidraget var just att det missgynnade kommuner som ville anställa utbildade lärare. Det var inte tillåtet att säga upp icke-utbildade lärare för att anställa utbildade lärare. Det är många kommuner som har hört av sig och beklagat sig över det, för man måste öka personalen. I verkligheten har det här bidragit till en ökad andel icke-utbildade lärare i skolan. Det är en rekordstor andel i jag tror att det är en fjärdedel av lärarna som är icke-utbildade. Alltfler är dessutom fast anställda. Min fråga är: Kommer även det nya statsbidraget i stor utsträckning är det nu riktat till förskolor att förbättras så att det uppmuntrar till att anställa utbildad personal? 108 () replik: Det fanns ingenting i reglerna för Wärnerssonpengarna som hindrade en kommun att anställa bara utbildade lärare. Det fanns ingenting sådant i reglerna. Det är en felaktig upplysning. Det skapar en bild av Wärnerssonpengarna som inte är korrekt. Alla kommuner som hade möjlighet att anställa utbildade lärare kunde göra det och behövde inte anställa någon outbildad lärare. Det var fullt möjligt med Wärnerssonpengarna. Att kommuner vill göra på ett annorlunda sätt och att vissa skolor väljer att anställa lärare som inte är utbildade är ett lokalt problem, som jag ser det, inte minst på våra många friskolor, där man har en väldigt låg andel behöriga lärare. Det ser vi som ett problem, och det får vi väl komma tillbaka till i andra debatter, som handlar om till exempel lärarutbildningens framtid. 109 () replik: Det finns många elever som är utsatta för kunskapssegregation, och detta borde debatten handla om, säger väldigt djärvt. Ja, den gjorde just det när jag tog upp det med din kollega . Tyvärr fick jag ett väldigt luddigt svar, men du har möjlighet att reparera det. Det återstår att diskutera den ungdomsproposition som har presenterat inför kammaren. Där sägs det att vi från ska skicka i armarna på regeringen, som regeringen senare ska besluta över. Låt mig då få ställa frågan: Vilka strategiska insatser är det som de här pengarna ska användas till? Tala om vad du tycker är en viktig insats som kan göras för att i grunden ändra förutsättningarna i , , , , eller något annat av de segregerade områden som finns i det här landet! Jag tror att vi alla är mycket spända på att få åtminstone ett konkret exempel från en representant för socialdemokratin här . 110 () replik: Det finns många exempel, och jag ska återkomma till dem. Men först ska jag ta bakgrunden. Tanken är att ska fördela de här pengarna på de lokala projekt som man bedömer ger mest effekt, så att vi också får ökad kunskap om hur vi ska gå vidare med det här. Jag tror inte att det vore bra politiskt sett om vi i riksdag bestämde att det finns bara tre sätt att lösa det här på och sedan ska alla skolor jobba på samma sätt. Jag tror att det vore förödande för skolutvecklingen i om man skulle ha sådana recept som efterfrågar. Däremot kan man se att läsförståelse är en nyckel till framgång. Vi har i forskarrapporter sett hur viktigt det är med läsförståelse. Vi kan se hur modersmålsundervisningen men också möjligheten att bedriva undervisning på modersmål har gett bra resultat inte minst i Malmös skolor. Det finns många goda exempel. Men framför allt måste man ha extra mycket resurser i skolor i segregerade bostadsområden för att kunna ge eleverna där riktigt stöd och stöttning så att de kan utvecklas. Där har vi exemplet från min stad, , där konsekvent motarbetar möjligheten att omfördela pengar till fattigare bostadsområden för att på så sätt utjämna utbildningskvaliteten. 111 () replik: I har den socialdemokratiska majoriteten på fullt allvar föreslagit att man ska bedriva förskoleverksamhet och skolverksamhet enbart på ett språk, nämligen arabiska. Detta har man sedan försökt sälja med utgångspunkten att det skulle vara en språkförskola. Det lyckades vi stoppa, och det är jag väldigt glad över. Det har aldrig handlat om pengar. Det var resurssatsningar som vi pratade om. Det har aldrig någonsin handlat om pengar i den här debatten. Mer pengar löser inte de problem som finns. Det löser inte problemet med att man på pratar 37 olika språk. Det löser inte problemet med den boendesegregation som finns i de här områdena. Vad det här handlar om är kosmetika. Det är precis samma typ av projekt som vi har sett . Det är precis samma typ av insatser. Det är precis samma typ av recept från en socialdemokrati som uppenbarligen har regerat sig sönder och samman och som lägger ytterligare ett fullkomligt meningslöst förslag för att råda bot på de problem som vi har vad gäller integration i det här riket. 112 () replik: Det var ett väldigt klargörande inlägg: Resurser är oväsentliga. Då kan jag förstå varför ni går emot satsningen på de segregerade bostadsområdena, att ni går emot de miljonerna. Jag förstår att ni vill införa en nationell skolpeng som för mitt partidistrikt, , skulle innebära minskade resurser med 1 miljard. Det är inte vad som helst. Det är jättemycket pengar, inte minst för skolorna i , som har stora problem. Nästan hälften av eleverna där går ut skolan utan tillräckliga resurser. Säg åt skolchefen i att den här regionen får 1 miljard mindre med en nationell skolpeng enligt förslag. Då tror jag inte att han kommer att säga att det är oväsentligt. Det här är viktiga frågor, och det handlar om att våga prioritera resurser och satsa på dem som har störst behov. Vill man inte se det, som gör, tror jag att man hamnar helt fel i integrationsdebatten. Det är tydligt att vi får en debatt om detta framöver. 113 () replik: Det var intressant att lyssna på det första inlägget. Först slog sig för bröstet och talade om hur bra allting var i den svenska skolan, och det var Socialdemokraternas förtjänst. Sedan vände han plötsligt kappan, och var i opposition. var det väldigt mycket som var dåligt segregationen, att barnen inte klarar sig så bra som de skulle och många andra saker. Det var det debatten skulle handla om. Och vill Socialdemokraterna ändra på detta. Då är min enkla fråga: Varför har ni inte ändrat på detta som gått? 114 () replik: De viktigaste insatserna för att göra det lättare att möta de elever som har stora behov är, tror i alla fall vi socialdemokrater, att anställa fler lärare och specialister i skolan. Det har varit en strategi. De andra strategierna redogjorde jag för. Det är kvalitetsprogram, och , som fick i uppdrag att jobba just med de segregerade skolorna. Då kan man säga så här: Var det jag som var optimistisk och sedan gick i opposition? Nej, jag citerade moderatledaren , som sade att den svenska skolan har blivit bättre . Det finns alltför mycket smutskastning om den svenska skolan, tror jag att han sade . Det var moderatledarens ord. Det kanske inte är syn på skolan, men det får ni diskutera med . Finns det andra strukturer? Vad gör det svårt att klara det här? kom med en rapport som visade att också den sociala strukturen i dessa bostadsområden, alltså föräldrarnas ekonomi och utbildning, påverkar frågan jättemycket. Om föräldrarna är arbetslösa, långtidssjuka eller går på socialbidrag påverkas resultaten i skolan. Då tycker jag att bör fundera på vad sänkning av ersättningen till skulle betyda för skolornas utveckling i de här områdena. 115 () replik: Som gammal lärare i flera kommunala skolor vet jag mycket väl att man inte ska generalisera. Det finns skolor som fungerar väldigt bra, och det finns skolor som fungerar mindre bra. Låt mig ta ett konkret exempel, eftersom själv drar in . Där ordnades under den borgerliga majoritetens tid en möjlighet att välja skola oavsett bostadsort. Det var ett mycket bra exempel på hur man kommer till rätta med segregering. Denna möjlighet ville Socialdemokraterna ta bort. Ett annat exempel när det gäller att få fler elever att klara målen i skolan är att vi kristdemokrater jättelänge fick slåss för att utvecklingssamtalen skulle dokumenteras skriftligt. Det har vi äntligen fått med Socialdemokraterna på. Det finns ett antal sådana här exempel där ni pratar om att ni vill göra saker, men när det kommer till kritan händer inte det som borde hända. Det finns bra förslag som ni som har makten skulle kunna genomföra. 116 () replik: Först och den gymnasieregion som håller på att växa fram här: Jag vet inte om du är medveten om att det håller på att växa fram en gymnasieregion där valfriheten är väldigt stor för eleverna. Jag kommer själv från en kommun som införde valfrihet långt innan gjorde det, nämligen , och det gjorde Socialdemokraterna tillsammans med . Det finns nog olika bilder av det där. Men tro inte att valfriheten mellan olika kommuner och olika skolor automatiskt löser segregationsfrågorna. Om man på allvar menar att barn till de föräldrar som har sämst inkomst och sämst utbildning och bor i segregerade bostadsområden får sämst betyg, är det också deras barn som har minst möjlighet att välja. De barn som kommer från de här områdena är de vilkas föräldrar är utbildade och har en god inkomst. Det kan ytterligare förvärra segregationen, om det inte hanteras på ett väldigt smart sätt och verkligen satsas ökade resurser på de områden som har störst behov. I går de borgerliga just nu emot ett resursfördelningssystem som ökar satsningen på de sämsta områdena. Det är tydligt. 117 (): Jag var glad att förskoleministern stod efter mig på listan. Av den anledningen ska jag nu ägna min tid åt att diskutera utvecklingen inom förskolan, och jag hoppas att vi ska kunna få ett utbyte här . Socialdemokraternas inriktning när det gäller förskolan går inte att ta miste på. Våra småbarn ska tas om hand i en verksamhet som mer och mer liknar den vanliga skolan. I propositionen om förskolan, som vi fick hit till , tas nya stora kliv åt det hållet. Förskolan ska bli en egen skolform. Verksamheten ska kallas utbildning. Förskolechefen ska kallas rektor. Barnen skulle också kallas elever, var det tänkt, men kritiken från oss kristdemokrater och många andra blev lite för stark för att regeringen skulle våga föreslå det. Får jag fråga: Vilka föräldrar har efterlyst de här förändringarna? Jag har aldrig någonsin hört en mamma eller pappa säga: Det är för lite utbildning på min dotters dagis. Däremot har jag ofta hört föräldrar som oroar sig för att det är för många barn i varje grupp. Lyssna nu på lite siffror och tänk er att det bakom de här siffrorna finns barn! Cirka 15 000 barn mellan ett och vistas i grupper som innehåller mer än 16 barn. talar jag om blöjbarn, barn som knappt kan gå, som ska matas, som behöver ständig tillsyn, omsorg, kramar, tröst. Det är ett- till treåringar. Bland de lite äldre men fortfarande små är det inte ovanligt med grupper med mer än 20 barn. Det är 52 000 barn som går i en sådan grupp. Och de största grupperna innehåller mer än 26 barn, och i en sådan går 10 000 barn. Allt det här är enligt regeringens egen beskrivning i propositionen. Det här problemet löser man inte genom att göra förskolan till skola. Dessvärre löser man det inte ens med mer personal. För en tvååring är det onormalt att behöva vistas i en grupp på över 20 barn även om det kommer till ytterligare en vuxen. Du har ansvar för att situationen ser ut som den gör. Genom att använda ekonomiska morötter eller styrmedel, om man så vill, så har ni, du och den regering du ingår i, utan att inse konsekvenserna eller, ännu värre, genom att blunda för dem försatt föräldrar och barn i den här situationen, och det trots att ni gick till val på att ni skulle minska barngrupperna och kanske vann valet just på grund av det. Även om ni mot förmodan skulle hinna göra något före valet kommer den som var när löftet gavs ha hunnit passera förskolan vid det laget. Tala om svikna löften! Vad har du att säga till de tiotusentals föräldrar som känner sig svikna och som har sitt barn i en av de stora grupper som jag beskrev och som oroar sig för konsekvenserna av det? Jag har en viktig fråga till att ställa till . Det finns nämligen en beställning från som inte är levererad. är landets högsta beslutande organ. Om en majoritet i ger regeringen ett uppdrag ska det uppfyllas oavsett vad regeringen anser om saken. Det är den demokratiska ordningen. begärde att regeringen skulle öka mångfalden inom barnomsorgen. Begäran preciserades med att det skulle handla om barnomsorg med olika inriktning i såväl som kooperativ regi, att kommunerna skulle kunna erbjuda likvärdiga villkor för alla godkända barnomsorgs- och förskoleverksamheter. Det betonades att valfrihet också innebär en möjlighet för dem som i större utsträckning vill vara hemma med sina barn. Några förslag i den riktningen finns inte med i förskolepropositionen, trots att har hänvisat till just den när vi har ställt frågan tidigare om vad det här beslutet har tagit vägen. Hur tänker förskoleministern tillgodose de föräldrar som ingenting hellre vill än att ta hand om sin egen två- eller treåring men som inte har råd att avstå från förvärvsarbete? De föräldrarna är inte få. I ett sextiotal kommuner har föräldrar gjort namninsamlingar, fått till folkomröstningar med en enda inriktning, att få igenom möjligheten till ekonomisk ersättning för vård av sina egna småbarn. Fler och fler kommuner skriver dessutom till regeringen och ber om tillåtelse att få fördela sina egna skattepengar så att de kommer också de här föräldrarna till del. Regeringens svar är blankt nej. I vår svenska demokrati kan alltså den socialdemokratiska regeringen, trots att har begärt det och trots att föräldrar i massor av kommuner kräver det, vägra att genomföra en sådan reform. Det är en gåta för mig. Kan ge mig lösningen på den ? 118 Statsrådet (): Låt mig bara inledningsvis säga, för att inga missförstånd ska råda, att jag har hört samtliga inlägg när jag har suttit utanför och också givit min lilla dotter lite mat. Jag har lyssnat och hört allas inlägg. var jag på ett fantastiskt roligt politiskt möte. På , , hade jag bjudit in barn till för att ha en hearing. Barnen var mellan , och de gick på en förskola i till exempel , eller . De berättade för mig vad de tyckte var bra med förskolan, vad som var läskigt, vad som var mindre bra. Och barnen var duktiga på att framföra sina åsikter. Det var med blandat mod och självförtroende som de hävde sig ur stolarna och lade sig över mötesbordet för att komma riktigt nära mikrofonerna. De berättade hur roligt det är att klättra i klätterställningar, att bygga med lego och sjunga. Dessutom är det bra i förskolan för fröknarna är så snälla. Det som inte är så bra är att bli jagad eller när de andra barnen slåss. Barns röster ska göras hörda, och vi vuxna har ett ansvar att lyssna och ta åsikterna på allvar. Förskolebarnen berättar att det viktigaste och roligaste är att få leka. Jag kan också konstatera att den pedagogiska förskolan har just leken som grund för lärande och utveckling. Jag vill också betona den fria lekens betydelse för barnen. Leken ger barnen möjlighet att utveckla lust och nyfikenhet, och genom leken skapar barnen också en tilltro till sin egen förmåga. Att förskolan bidrar till att stärka varje barn är betydelsefullt. Det ger en god grund för det fortsatta organiserade livslånga lärandet, och barn i förskolan ska vara barn, inte elever. Regeringen har presenterat propositionen Kvalitet i förskolan. I den finns ett kapitel där barnen själva kommer till tals och beskriver bra och dåliga saker i förskolan. Det är åsikter som kommer från tusentals barn som ritat och berättat för mig . Några av dem har sedan djupintervjuats. Mig veterligen är det första gången barns åsikter om sin egen verksamhet lyfts fram på ett sådant sätt i en proposition. Om det finns någon som mot all förmodan bara har tänkt läsa ett enda kapitel i förskolepropositionen vill jag säga: Läs kapitel 5, Barnen har ordet. Även FN har, när det gäller , intresserat sig för sättet att på allvar lyfta fram barns röster och bett att få en översättning av just det kapitlet. Vid barnhearingen framkom det att barn är både nöjda med och glada över sin förskola, och det är också det intryck jag får när jag reser runt i landet och besöker förskoleverksamheten. Också föräldrar är nöjda med verksamheten. Faktum är att förskolan är den samhällsservice som har högst andel nöjda brukare. Det visar mätningar som Svenskt Kvalitetsindex gör, och det är ingen tillfällig mätning, som kammaren väl känner till, utan förskolan har legat i topp de senaste fem sex åren. Självklart är det roligt att många, både barn och föräldrar, uppskattar verksamheten. Jag tror också att personalen känner den uppskattningen. Men att många är nöjda med sin förskola innebär inte jag vill betona det så att vi slipper den delen av replikskiftena att vi tycker att allting är perfekt, att allting är bra, att vi ska slå oss till ro med detta. Men vi måste kunna se en verklighet som inte är svart eller vit utan som faktiskt har många nyanser. Förskolan kan och ska fortsätta utvecklas och bli ännu bättre. Den ska fortsätta ha sina dubbla syften, det vill säga dels innebära en möjlighet för föräldrar att arbeta och ha familj, dels finnas för barnens egen skull så att de kan ha den pedagogiska verksamheten och det sociala umgänget och träffa sina kompisar, och så att de inte helt plötsligt behöver få en annan vardag för att föräldrarna råkar i arbetslöshet eller för att de får ett nytt syskon. Även om barngruppernas storlek inte ökat så ligger den på en fortsatt hög nivå. Och även om det inte ser likadant ut över landet så vet jag utifrån både brev, samtal och statistik, som tidigare framförde, att många känner oro över att barngrupperna är för stora och vill att storleken minskar. Vi socialdemokrater gick till val på att anställa 6 000 fler i förskolan. Det löftet kan vi nu infria genom att ge riktade pengar till landets kommuner för att anställa 6 000 fler förskollärare, barnskötare och annan personal. En ökad personaltäthet ger förutsättningar för att minska barngrupperna och öka kvaliteten. Förskolan är det första steget i det organiserade livslånga lärandet. Det är upp till kommunerna att själva avgöra hur de vill disponera pengarna så länge de används till personalökningar i enskilda kommunala förskolor. Det går att välja inriktning efter kommunens ambitioner. Ett alternativ kan vara att satsa på mer personal jämnt fördelat i kommunen ett annat att satsa på de yngsta barnen eller de mest utsatta stadsdelarna. Ytterligare ett alternativ är att göra profilerade satsningar på till exempel jämställdhet, mångfald eller hälsa. Jag tycker att det ska bli intressant att se hur kommunerna väljer att använda pengarna och hur många som tar vara på möjligheten att anställa annan personal: musikpedagoger, dramapedagoger, dietister eller varför inte genuspedagoger. 6 000 nya anställda innebär en nästintill tioprocentig ökning av personalen. Det är den största satsningen med riktade medel till personalökning i förskolan . som vi gör stora personalsatsningar i förskolan gör vi också förskolan till en egen skolform. Det innebär att förskolan ska dela övergripande mål om demokrati och delaktighet med andra skolformer. Det betyder inte att vi förändrar förskolans uppdrag. Tvärtom betonas det genomgående i propositionen att förskolans uppdrag är oförändrat och att dess särart med leken som grund ska bevaras och utvecklas. Barn i förskolan ska inte känna press och stress av att de ska prestera ett visst resultat. Därför handlar målen i förskolan om verksamhetens kvalitet, inte om enskilda barns lärande. I förskolepropositionen stärker vi både barnskötarnas och förskollärarnas positioner. Behörighetsregler införs, och förskollärarna får det övergripande pedagogiska ansvaret. Både barnskötare och förskollärare kan ingå i arbetslaget. På regeringens initiativ har arbetats fram en kursplan för en ettårig barnskötarutbildning på påbyggnadsnivå i den kommunala vuxenutbildningen därför att personalen är en oerhört viktig kvalitetsfaktor för förskolan. Vi socialdemokrater vill att föräldrarna ska ges ett större inflytande i förskolan. Det är en kvalitetsfråga att det finns ett väl utvecklat föräldrasamarbete. Samarbetet mellan föräldrar och personal ska bygga på förtroende och respekt. ska utvecklingssamtal genomföras i förskolan.