prot · GS0921 · 2004-10-27 00:00:00 — Det finns visserligen inte med i skrivelsen, men vi hoppas att det är en fråga som kommer upp och blir aktuell . De människor som av olika skäl vill stödja en kulturinstitution, en ideell förening eller en idrottsklubb bör kunna göra det utan att drabbas av skatt. Det finns också, som vi ser det, en moralisk dimension i det här, och därför är det intressant att notera att i helt har tagit bort det övre taket för avdrag för gåvor i de privata deklarationerna. Frågan är: När kommer det hit? Rätt att dra av i deklarationen har ju faktiskt förekommit i . Jag har från hört att under hade var och en rätt att dra av för gåvor till hemvärnet eller sjövärnskåren. Det är uppenbart att det är möjligt. I skrivelsen redogör regeringen för sin syn på en prövning av de nuvarande reglerna för sponsring, men jag tycker också, precis som att det är anmärkningsvärt att det har tagit så att behandla skatteutskottets beställning, i synnerhet med tanke på att man inte får fram så mycket mer än att nuvarande regler är klumpiga. får inte någon särskilt lätt sits, i synnerhet inte som tolkningarna inom verket har skilt sig åt i olika delar av . Vi moderater anser i stället att regeringen ska återkomma till med förslag om tydliga regler för sponsring såväl på idrotts- och kulturområdet som inom den ideella sektorn. Men det blir väl, fru talman, skulle jag tro en ny regering som får ta itu med det här, för visst är det en ideologisk fråga. Och med tanke på att de fyra icke-socialistiska partierna står bakom en gemensam reservation finns det goda förutsättningar för det. Även jag yrkar bifall till reservationen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 22 §.) 17 § Lag om luftfartsskydd Föredrogs justitieutskottets betänkande 2004/05:JuU2 Lag om luftfartsskydd (prop. 2003/04:154). 122 (): I detta betänkande behandlar utskottet proposition 2003/04:154 Lag om luftfartsskydd jämte tre motioner som väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslås att en ny lag om luftfartsskydd införs och att lagen om särskild kontroll på flygplats ska upphöra att gälla. Lagen om luftfartsskydd innehåller kompletterande bestämmelser till en EG-förordning om införande av gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten. Förslaget innebär att den som driver en flygplats ska ha ansvaret, inklusive det ekonomiska ansvaret, för att det finns tillräckligt med personal, lokaler och utrustning för luftfartsskyddet på den egna flygplatsen. Säkerhetskontrollerna ska även fortsättningsvis ske under polismans ledning, och polisen ska ha det yttersta ansvaret för denna kontroll. Företag som godkänts av behörig myndighet får dock själva svara för säkerhetskontrollen av den egna personalen. För finansiering av säkerhetskontrollen av passagerarna och deras bagage föreslås att ett särskilt avgiftssystem skapas. Utskottet tillstyrker propositionen med den ändringen att lagen i sin helhet ska träda i kraft då den tidigare lagen om särskild kontroll på flygplats ska upphöra att gälla. I ärendet finns fem reservationer, och härmed överlämnar jag, fru talman, ordet till de anmälda talarna. 123 (): I detta betänkande föreslås att en ny lag om luftfartsskydd införs. En del av förslagen i propositionen skulle ha trätt i kraft , men det är naturligtvis inte möjligt. Men det räcker inte med att regeringens förslag missar tidtabellen. Det innehåller dessutom ett antal oklarheter och enligt vår uppfattning inte helt genomarbetade förslag. Utskottets förslag till riksdagsbeslut innehåller fem beslutspunkter. Vi moderater är inte nöjda med förslagen utan efterlyser djupare analyser och konsekvensbeskrivningar på en rad punkter. Därför har vi reservationer på fyra av beslutspunkterna. Vi står givetvis bakom samtliga reservationer, men för att vinna tid som det brukar heta, yrkar vi bifall bara till reservation nr 1. Det är viktigt att personer som arbetar på våra flygplatser kontrolleras. Vi anser inte att det är tillfredsställande att ett företag som arbetar på en flygplats självt ska få ansvara för säkerhetskontrollen av den egna personalen. Det är inte så länge sedan som vi i utskottet uppvaktades av Arlandapolisen, som framförde krav på att kontrollen av de anställda inom måste förbättras. Det handlar inte bara om dem som är misstänkta för terrorism. Även de som sysslar med annan brottslighet kan vara farliga för flygsäkerheten. Vi anser att samtliga säkerhetskontroller vid flygplatser ska genomföras under polisens ledning och av poliser eller av särskilt utsedda personer som förordnats av polismyndighet. Mot detta anför utskottsmajoriteten följande: En sådan ordning skulle dock sannolikt medföra ökade kostnader för polisen. Ja, det var i alla fall ett snusförnuftigt konstaterande. Poliser kostar pengar, men är inte ökad säkerhet värd detta? Längre fram skriver utskottsmajoriteten: Det finns med andra ord skäl som talar för och skäl som talar mot den i motionen föreslagna ordningen. Det aviserade utredningsarbetet bör avvaktas. Jag vill därför, fru talman, fråga majoriteten: Om det finns skäl både för och emot att polisen ska ansvara för kontrollen, varför då inte hålla oss på den säkra sidan som vi väntar på den aviserade utredningen? Många av dagens flygplatser är inte bara flygplatser. På många flygplatser finns en mängd affärer och restauranger samt hotell och konferensanläggningar. På finns till och med ett systembolag. Vi saknar i både propositionen och betänkandet definition av vad som är flygsida och landsida. Man kan alltså bli kroppsvisiterad om man besöker någon av butikerna. Detta avfärdar utskottsmajoriteten med att det i regel torde saknas anledning att kroppsvisitera personer som t.ex. endast uppehåller sig i en terminalbyggnad utan avsikt att gå in i ett behörighetsområde. En sådan möjlighet bör utnyttjas endast när särskild anledning föreligger. Vi reservanter tycker att det är bättre att klart definiera var kroppsvisitation av människor får ske, i stället för att svänga sig med sådana svävande ord som torde och bör. Vi anser att det ska regleras i lag vem som bär ansvaret för de skador som uppstår på grund av bristande säkerhetskontroll. Dessutom är det viktigt att säkerhetsansvariga och flygplatser kan förutse sitt kostnadsansvar. Sedan kan jag inte låta bli att kommentera utskottsmajoritetens resonemang om hur kommunerna kan komma att sköta säkerhetskontrollerna på kommunala flygplatser. Man skriver nämligen att det finns risk för att en icke-statlig flygplatshållare frestas till underlåtenhet i säkerhetskontrollen just eftersom det är staten som får bära ansvaret om något skulle inträffa. Jag tycker inte att sådana insinuationer borde stå i seriösa betänkanden. Också då det gäller finansieringen av säkerhetskontrollerna har vi en annan uppfattning än majoriteten. Vi anser att det krävs en djupare analys av vem som ska stå för kostnaderna för säkerheten vid resor. Säkerhetskontrollerna är till för att förhindra att flygtrafiken utsätts för terrorhandlingar. Det är det öppna demokratiska samhället som är terroristernas mål. Passagerare och flygplan är bara medel för att komma åt och skada det öppna demokratiska samhället. Skyddet av det öppna demokratiska samhället ska inte privatiseras. Från vårt parti tycker vi att mycket kan privatiseras, men skyddet av det demokratiska öppna samhället är en statlig angelägenhet och ska så vara. Det är ett skydd som varje demokratisk stat ska ställa upp med för sina medborgare. Man kan tycka att en avgift på är överkomlig och inte mycket att orda om. Vi anser dock att det krävs en djupare analys och genomlysning av frågan. Till exempel: Hur fungerar det i andra länder? Vem ska ha ansvaret? Hur påverkar denna avgift konkurrensen? Låt mig avslutningsvis säga att även om det är en blygsam summa som ska tas ut kan den göra ganska mycket på lågprisresor. Där är man ibland nere på för en resa, och då utgör en ganska stor andel av summan. Inte minst kan det ha betydelse för , där vi har och . Dessa flygplatser har samma upptagningsområde, i alla fall för oss svenskar som bor där nere. För oss i och är det i många fall enklare att ta sig till än till tack vare bron och tågen som går där. För resenärerna i har det alltså ingen betydelse vilken av flygplatserna man väljer. Därför borde man ur konkurrenshänseende också titta på denna avgift. Men, fru talman, främst är det samhällets uppgift att slå vakt om säkerheten i det öppna demokratiska samhället. Den ska inte privatiseras. 124 (): förändrade världen, kanske för alltid. Säkerheten har skärpts, inte minst på världens flygplatser. Den lag som reglerar säkerheten på våra flygplatser i är . Det är en lag som är skriven och utarbetad i en annan tid. Jag vill därför kraftigt understryka vikten av att den nya lagstiftningen blir tydlig, effektiv och anpassad till den tid som vi nu lever i. Enligt min uppfattning har förslaget till ny lagstiftning några tydliga brister. Jag vill särskilt peka på en av dessa. Kontrollen på flygplatserna får omfatta personer, föremål och fordon. Dessa kontroller ska utföras av polisen eller av en av polisen utsedd och förordnad person, som det heter i texten. Detta för att kontrollen ska bli både effektiv och rättssäker. När en förordnad person utför kontrollen ska detta ske under polismans ledning. Det finns dock ett olyckligt och kanske till och med farligt undantag från denna bestämmelse: Företag som är verksamma inom en flygplats område ska enligt lagförslaget själva få ansvara för säkerhetskontrollen när det gäller den egna personalen. Passagerare och besökare ska alltså kontrolleras under polismans ledning, medan anställda i företag på flygplatsen ska kontrollera sig själva. Detta är orimligt! På arbetar 16 000 personer. Dessa ska kontrolleras av företagens egna säkerhetskontrollanter, som normalt har elva timmars utbildning i de här frågorna. En förordnad flygplatskontrollant har minst 120 timmars utbildning och arbetar som sagt under polismans ledning. Jag menar att samma regler ska gälla för alla verksamma eller besökare på flygplatsen och att undantaget för anställda vid företag på flygplatsen därmed borde utgå. Dagens beslut innebär en ekonomisk lättnad för polisen. Kostnaderna för säkerhetskontrollerna på flygplatserna kommer att vara lika för samtliga flygplatser och ingå i ett avgiftsutjämningssystem. De som kommer att stå för kostnaderna i fortsättningen är flygbolagen och ytterst de som åker med flyget, nämligen passagerarna. Detta kan betraktas och ska betraktas, tycker jag som ytterligare en liten men dock privatisering av rättsväsendet. Vi har alla följt rapporteringen om hur de privata väktarna blir fler och fler och i många landsändar vida överstiger antalet poliser. Larm- och bevakningsbranschen har en guldålder. Det finns exempel på fall där man som privatperson i inte har fått sin situation behandlad eller utredd av den svenska polisen och därför vänt sig till utländska privata bolag för att få sin rätt. Åtta av tio ICA-handlare hävdar i en undersökning gjord av att man får stå för kostnader för sin säkerhet som man tycker ankommer på samhället i stort. ska också flygbolagen och passagerarna fullt ut stå för kostnaderna för säkerheten inom luftfarten. Isolerat är detta kanske en ganska liten händelse, men sett i ett större perspektiv är det en del i en systematisk överflyttning av ansvaret för uppgifter som traditionellt åvilar samhället och rättsväsendet till privata intressen. Detta är svåra överväganden. som polisens uppgifter måste renodlas får tryggheten och säkerheten inte bli en handelsvara. Tryggheten i samhället är allas rättighet och får inte bli en fråga om ekonomiska resurser. Vi har därför i vår motion och i en reservation föreslagit en bred genomlysning av konsekvenserna för rättssäkerheten och tryggheten om alltfler uppgifter flyttas från rättsväsendet och det allmänna till den privata sektorn. Jag tycker att det är både förvånande och beklagligt att den socialdemokratiska majoriteten säger nej till det här förslaget. Avslutningsvis vill jag därför yrka bifall till reservation 5. 125 (): Efter har vår uppmärksamhet på luftfartsskyddet ökat avsevärt. Det var ett uppvaknande för mig, och säkert för många av er andra också, att flygplan kunde användas för allvarliga och fruktansvärda terroristdåd. vet vi att så kunde ske. EU har tagit fram och infört gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten. Jag ser detta som ännu en bekräftelse på fördelen med att EU finns och att är medlem i unionen, något som vissa partier som bekant inte vill. Det skulle vara intressant att höra hur dessa båda partier tycker att luftfartsskyddet skulle ha utvecklats om de fått som de ville och vi inte hade varit med i EU. Den proposition som vi debatterar innehåller kompletteringar till förordningen. Jag vill börja med att säga att dessa kompletteringar i huvudsak är bra. Det utjämningssystem mellan flygplatserna som föreslås är nödvändigt, och det ställer till fullo sig bakom. Däremot vill vi ha en närmare analys av vilka uppgifter och kostnader som ska vara polisens och vilka uppgifter och kostnader som privata, kommunala eller andra statliga aktörer ska stå för. Som borgerlig politiker har jag inga problem här kan jag instämma i vad vi har hört med att låta privata aktörer ta över en hel del uppgifter som ligger på det offentliga. Men när det gäller samhällets trygghet, användande av tvångsåtgärder och kontroll av enskilda tycker jag att vi ska vara mycket försiktiga. Jag tycker att den socialdemokratiska regeringen och majoriteten i har tagit denna diskussion lite för lättvindigt. Betänk Socialdemokraternas ofantliga och för mig helt obegripliga motstånd mot privata aktörer inom sjukvården! I det perspektivet blir det ännu svårare att förstå att samma regering inte ens blinkar när man ger ansvaret och kostnaderna till privata företag när det gäller tusentals människors liv under flygresor från svenska flygplatser. En jämförelse kan också göras med den så kallade teknisk-operativa flygsäkerheten, det vill säga säkerheten kring till exempel landningsbanor och själva flygplanen. För denna uppgift finns en myndighet, , som ligger under . Men för att klara säkerheten kring passagerarna och bagaget accepterar vi privata företag. Jag säger naturligtvis inte att vi ska ha en ny myndighet, vi har alldeles för många myndigheter redan i det här landet, men det är värt att fundera på hur säkerhetsarbetet har kunnat bli så här olika för olika uppgifter på samma flygplats. Varför måste en myndighet ha ansvar för vissa delar medan vi kan acceptera att privata aktörer har ansvaret för andra delar av säkerheten? Därför vill jag att regeringen tillsätter en utredning som bland annat ska se över finansieringen av säkerhetskontrollerna. Jag yrkar också bifall till reservation 5 under punkt 5. Den andra reservationen som också står bakom, som redan yrkat bifall till, handlar om företags säkerhetskontroll av den egna personalen. Jag tycker det borde vara självklart att personalkontrollen utförs av andra än de egna arbetskamraterna. Alla borde veta att det inte är så enkelt att kontrollera sina egna arbetskamrater. I betänkandet medger majoriteten att det underlag som regeringen tagit fram är undermåligt för att fatta beslut om någon annan ordning än att personalkontrollen ska ske av egen personal. Majoriteten säger också att det finns skäl som talar för vår reservation. Tyvärr lyckas dock majoriteten inte nå fram till ett tillkännagivande till regeringen om olämpligheten i att säkerhetskontroll görs av egen personal. Det hade varit lämpligt om majoriteten kommit fram till detta, kan man tycka, men det tyckte tydligen inte majoriteten. I andra sammanhang har inte minst och , som en liten jämförelse, framfört att polisen inte ska få utreda den egna personalen. När det finns misstankar mot poliser ska inte andra poliser få utreda dessa och då jobbar inte ens de poliserna på samma arbetsplats som de misstänkta poliserna. Här litar man dock på att personal i privata företag ska kontrollera sina arbetskamrater på ett tillfredsställande sätt. Man kan alltså fråga sig om ni litar mer på anställda i privata företag än på statliga tjänstemän. blir man lite förvånad. 126 (): Jag vill starta med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. finns i privata flygplatser som drivs av kommunala bolag eller på annat sätt har kommunala ägarintressen samt statliga flygplatser som drivs av . På de statliga flygplatserna svarar för säkerhetskontrollerna enligt en överenskommelse med . På de icke-statliga flygplatserna det är dem vi talar om svarar polisen för genomförandet av kontrollerna. Det är vanligt att det är polis som utför kontrollerna på dessa flygplatser, men det är också möjligt för polisen att på egen bekostnad överlåta kontrolluppgifter på vaktbolag. På de statliga flygplatserna finansieras luftfartsskyddet genom avgifter som tas ut av flygbolagen och som genom biljettpriser förs över av bolagen på passagerarna. Det sker alltså . På de privata och kommunala flygplatserna delas finansieringen mellan huvudmännen och polismyndigheterna. Polismyndigheterna ansvarar för den del av luftfartsskyddet som omfattas av lagen om särskild kontroll på flygplats. Propositionen rör polisens roll vid de icke-statliga flygplatserna. De nya EG-reglerna kräver att ytterligare betydande resurser används till flygplatskontroll, vilket är till nackdel för polisens kärnuppgifter. Huvuddelen av de uppgifter som polisen ansvarar för på de kommunala och privata flygplatserna kan inte sägas falla under polisens kärnverksamhet. Polisens roll i luftfartsskyddet bör därför få en långsiktig lösning som är neutral mellan dem som äger flygplatserna. En överlåtelse av ansvar ligger således väl i linje med en renodling av polisverksamheten och kan därmed frigöra resurser för deras kärnverksamhet. En utgångspunkt för regeringen är att det bör vara de som reser som betalar för det luftfartsskydd som kommer dem till godo via alla skyddsklassade svenska flygplatser, på samma sätt som alltså sker på till exempel . Det är även av intresse att alla resande får en avgift som är lika hög oavsett från vilken flygplats i de reser. Dagens lagförslag kompletterar och rådets förordning om införande av gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten. upphäver vi lagen om särskild kontroll på flygplats. Den nya lagen innehåller regler om bland annat undersökning av personer och förvaringsställen som finns i lagen om särskild kontroll. Dessutom innehåller den regler om att svenska flygplatser och andra berörda organ och personer ska underkasta sig inspektioner som utförs av EU. Lagförslaget innehåller också regler om att och får föreskriva om strängare åtgärder än de som fastställs i förordningen i vissa fall. Strängare åtgärder kan till exempel vara regler som ger polisen rätt att undersöka alla personer som uppehåller sig på flygplatsens område eller att allt bagage ska gås igenom fysiskt i stället för att bara genomlysas. Dessutom kan beslut om strängare åtgärder exempelvis komma i fråga när får kännedom om förhållanden som kan motivera ett sådant beslut. Den som driver en flygplats ska anordna de säkerhetskontroller som krävs. Flygplatshållaren ska även se till att flygplatsen är inrättad och utrustad enligt förordningens regler och svenska nationella tillämpningsbestämmelser. Dessutom ska man ha kostnadsansvaret för detta. Säkerhetskontrollerna ska enligt förslaget fortsatt ske under polisens ledning, och polisen ska ha det yttersta ansvaret för denna kontroll. Genom förslaget placeras dock såväl den traditionella kontrollverksamheten som kostnadsansvaret för luftfartsskyddet på den som driver flygplatsen. Säkerhetskontrollerna ska utföras av personal som har den utbildning som EG-förordningen föreskriver. Vaktbolag kan, som tidigare, utföra kontrollen om deras personal har den föreskrivna utbildningen. För finansieringen av luftfartsskyddet ska ett särskilt avgiftssystem skapas. De faktiska kostnaderna för luftfartsskyddet varierar betydligt mellan olika flygplatser beroende på bland annat storleken på passagerarflödena och kan ibland bli orimligt höga på vissa flygplatser. I propositionen föreslås därför ett system för utjämning, så att en enhetlig avgift av en viss storlek kan tas ut av alla resande. Avgiften, som ska beräknas per passagerare, tas ut av flygbolagen. Den ska täcka de samlade kostnaderna för kontroll, undersökning och säkerhetsbevakning av passagerare och deras bagage vid svenska flygplatser. De närmare principerna för hur systemet för utjämning kan förvaltas bör enligt förslaget fastställas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Äntligen kan vi nu anta ett lagförslag som lyfter av polisen en kostnad och en arbetsuppgift som bara har ålegat dem på icke-statliga flygplatser och som de inte ska ha. Jag yrkar fortfarande bifall till utskottets förslag. 127 () replik: Efter att ha hört i hennes anförande måste jag få nöjet att ställa en fråga. Ska skyddet mot terrorism avgiftsfinansieras? Är det i så fall flera skydd här i samhället som vi ska ta ut en avgift för av en del medborgare men inte av alla, eller ska skyddet vara solidariskt finansierat? Man skulle också kunna tänka sig att man tog ut avgifter av de människor som blir bestulna i sina hem. De orsakar ju samhället kostnader. 128 () replik: går det till på det sättet vid våra vanliga flygplatser, där har bestämmanderätten och äger flygplatserna. Vi talar om de icke-statliga. I mitt eget län och för min egen polismyndighet har det alltså betytt att polisen plötsligt fick en ökad kostnad på enbart för att man inte kan sköta det här skyddet så som man gör på de statliga flygplatserna. Jag förstår inte riktigt. har fungerat så här . Det är bra att som exempel ta en flygplats som är nära. Där betalar man alltså för det här. Det allmänna skyddet mot terrorism ska inte betalas av den enskilda, men koll av bagage när man ska resa någonstans och Falcks vakter på till exempel tycker jag faktiskt ska betalas av den som ska flyga. Jag ska bara lägga till att det redan är på det sättet när det gäller sjöfartsskyddet. 129 () replik: Vi vet det, och vi är inte speciellt glada åt det heller. När det gäller har vi också fått reda på att väldigt många av dem som arbetar där faktiskt har en i viss mån kriminell bakgrund. Ni skriver att man både kan ha polisen och inte kan ha polisen, därför ska vi avvakta utredningen. Jag ställde frågan: Varför inte vara på den säkra sidan och låta polisen sköta den viktiga kontrollen av de personer som jobbar på en sådan här arbetsplats fram till dess utredningen har kommit med något bra förslag? Sedan kan jag inte låta bli att ställa en annan fråga. Är och utskottsmajoritetens signal till alla de kommuner som driver kommunala flygplatser att ni inte litar på dem? 130 () replik: Det finns en missuppfattning om att personalen på inte skulle vara kontrollerad utan att den enbart går igenom de här bågarna. Alla människor som arbetar inom det här säkerhetsområdet, och det är ganska stort på till exempel , är registerkontrollerade. Det har ingenting med den typ av kontroll vi diskuterar att göra, utan alla personer i företag som på något sätt har en verksamhet inom säkerhetsområdet på är registerkontrollerade mot Säkerhetspolisens register och mot de vanliga belastningsregister vi har. SAS sköter sin egen kontroll . Jag är övertygad om att ingen har haft några synpunkter på det. Det har fungerat jättebra, vad jag vet. SAS har väl all anledning i världen att se till att deras piloter och flygvärdinnor inte bär med sig bomber på flygplanen. Det borde de vara närmast till att tycka är viktigt. Så jag förstår inte heller riktigt att detta skulle kunna vara en sådan förfärlig förändring mot det som sker . Jag har inte hört ett ord kritik mot hur och de statliga flygplatserna fungerar i den här delen. Men regeringen säger att det finns anledning att titta över detta. Det är just därför vi inte tycker att det behövs ett tillkännagivande.