prot · GR0962 · 2004-02-03 00:00:00 — Till den sista konferensen som arrangerades bjöds således den krets av länder som aktivt har deltagit eller anmält sitt intresse för att delta vid de tidigare konferenserna in. Vår förhoppning är att dialogen med denna krets av länder ska leda fram till förslag som sedan kan behandlas av hela världssamfundet, i första hand inom . Det är därför med stor glädje vi välkomnade FN:s generalsekreterares närvaro vid . Syftet med den avslutade konferensen har varit att i stället för att värdera enskilda konflikter tala om ansvaret hos regeringar att förebygga och stoppa nya konflikter som kan leda till folkmord. Temat för konferensen har bestämts från det svenska värdskapets sida. 44 (): Herr talman, minister och alla som lyssnar! Deltagarlistan vid konferensen om att förebygga folkmord men även den vid de tidigare konferenserna om kampen mot intolerans, för sanning, rättvisa och försoning och konferensen om Förintelsen har diskuterats och kritiserats. Det är de fyra konferenser som har hållits. Det är viktiga och angelägna frågor som har diskuterats på alla fyra konferenserna. Många av dem som utsätts för kränkningar av mänskliga rättigheter har kritiserat vilka har bjudit in till konferenserna. Några av dem som bjudits in är länder som inte följer FN:s konventioner utan kränker dem på allvarliga sätt. har till exempel skapat en egen, ny säkerhetspolitisk doktrin som strider mot FN-reglerna. har fångar på Guantánamobasen och andra baser som inte behandlas utifrån de regler som finns i FN. bryter också mot , både genom ockupationen av och och annekteringen av östra . gör det också genom det våld man använder, speciellt mot civila och mot politiska ledare. Man genomför utomrättsliga, illegala avrättningar. har bjudit men inte tjetjenerna. har bjudit men inte uigurerna. har bjudit men inte kurderna. har bjudit , , och men inte romerna, men inte mapuchefolket, men inte mayafolket, men inte det ockuperade . Listan kan göras väldigt mycket längre. Man har bjudit in regeringar som kränker de mänskliga rättigheterna, naturligtvis i olika stor utsträckning, men man har inte bjudit in dem som får sina mänskliga rättigheter kränkta. Det har kritiserats mycket. Många i vill att ska lyfta fram utsatta grupper i världen, att de också ska få delta i den här typen av konferenser. De ska få vara med i diskussionen om tolerans eller försoning, i diskussionen om att förebygga folkmord. Där behövs fler. Inbjudningslistan från svensk sida har en konstig karaktär och den har ifrågasatts. Jag undrar om anser att de grupperingar som jag har nämnt, som inte var bjudna och som får sina rättigheter kränkta, inte är viktiga att lyssna till. Jag undrar också vilken signal man ger till länder som och , rika och mäktiga länder som bryter mot FN-regler vilket övriga västvärlden är mycket kritisk till. Vilken signal ger man till dem när man bjuder dem men inte grupper som de är i konflikt med? Jag skulle gärna vilja att ministern kunde utveckla det och säga att man tänker bjuda in till en konferens mer öppet. 45 (): Jag vill börja med att rikta ett djupt känt tack till för det svar som han har avgivit. Det är balanserat, nyanserat och rör inte upp de känslostormar som lyckades röra upp genom sina uttalanden här i kammaren alldeles . Att relativisera det hemska som sker, som faktiskt är folkmord, som hon gör när hon talar om beteende under den terrorintifada som pågår är faktiskt farligt. Det relativiserar folkmordsbegreppet, och det är faktiskt livsfarligt. Den folkmordskonferens som alldeles har avslutats har givit oss möjlighet till reflexion över folkmord som har skett genom historien. Men folkmordskonferensen har också påmint oss på djupet om att ökade kunskaper är det enda verkningsfulla medlet mot grupphat och hets mot folkgrupper. Ökad kunskap kan leda till att världssamfundet ingriper tidigare mot hotande etniska rensningar, varav den största är Förintelsen där sex miljoner människor offrades. Främlingsfientlighet och ytterst antisemitism har en lång och fasansfull historia med systematiska mord av judar, däribland en miljon barn och fem miljoner handikappade, oppositionella, homosexuella, romer och oliktänkande. kan vi se en ny våg av antisemitism i , enligt en rapport från EUMC. Det är oerhört smärtsamt att tala om det. Självklart kan man som , , Vänstern och alla vi andra kritisera politik och de företeelser som sker där. Vi kan till och med kritisera dem hårt utan att det kan anses vara antisemitiskt. Men att i samma andetag säga att det skulle vara nära folkmord, det tycker jag är anstötligt. Det är viktigt att den debatten förs också här i kammaren på det sätt som statsministern, och andra har gjort på ett föredömligt sätt. Det är viktigt att vi sätter punkt för de strömningar inom Vänstern och som faktiskt relativiserar folkmordsbegreppet. Det är mycket angeläget. 46 Statsrådet (): Under blott mördades, slaktades 800 000 människor i . Detta inträffade inte utan det inträffade mitt under informationstidsåldern, en tidsålder då information flödar över gränser och kontinenter med ljusets hastighet. Vi kan inte skylla ifrån oss och säga att vi inte vet hur det ser ut i andra länder eller på andra kontinenter. Det kanske fanns då man kunde göra det. Det kan inte nutidsmänniskan göra. Bakgrunden till , den fjärde och avslutande konferensen, var att fylla orden aldrig mer med substans och framför allt att förmå så många länders regeringar som möjligt att sluta upp bakom ett gemensamt politiskt förpliktande och se till att ett , ett aldrig någonsin mer blir verklighet. Den konferens vi har bakom oss hade tre syften. För det första att , då FN:s konvention mot folkmord antogs, samla världssamfundet kring frågan hur man ska förebygga folkmord. För det andra att vara en mötesplats mellan å ena sidan ansvariga beslutande regeringars politiker, å andra sidan världens främsta experter på det här området och låta oss beslutsfattare lära av dem som kan de här frågorna i grunden. För det tredje att åstadkomma ett uttalande i form av en deklaration där länders regeringar förpliktar sig att göra sitt yttersta för att förhindra folkmord. Alla dessa tre syften uppnåddes vid . Därtill gjorde FN:s generalsekreterare, , ett oerhört viktigt inlägg när han föreslog att en kommission, en särskild rapportör, ska inrättas i FN-systemet och ha till uppgift att direkt rapportera till säkerhetsrådet i syfte att förhindra folkmord. Det hade vi inte förväntat oss, och vi är naturligtvis väldigt glada över det som skedde. Den här konferensen handlade inte om enskilda regionala konflikter. räknade upp ett antal regionala konflikter runtom i världen. Det är precis som hon säger, listan skulle dessvärre kunna göras betydligt längre. Framför allt om man talar i folkmordstermer skulle man kunna nämna ett antal konflikter som finns i . Vi diskuterar den afrikanska kontinenten alldeles för lite i den svenska utrikespolitiska debatten. Vi har en tendens att diskutera en fråga i taget, när de stora hoten mot enskilda befolkningsgrupper kanske finns i . Jag tänker på konflikter i , , och runt de . En konferens gör naturligtvis inte skillnad. Skillnad görs om länder går samman och förpliktar sig. Självklart är det, som säger, oerhört viktigt att ge forum för minoriteter, grupper och befolkningar som på ett eller annat sätt är förtryckta. Det försöker göra i alla tänkbara och otänkbara sammanhang. Det är inget tvivel om den saken. Men var och en av de konflikter som räknar upp förtjänar en konferens i sig själv. Det var inte möjligt att greppa alla enskilda konflikter vid ett och samma tillfälle. Däremot lyckades vi åstadkomma en mötesplats mellan beslutsfattare och världens samlade expertis. Dessutom förmådde vi 58 länder att samla sig kring ett gemensamt förpliktande aldrig någonsin mer ett , ett . 47 (): Jag delar det brinnande engagemang som visar här mot folkmord och det ansvar vi alla har för att förebygga folkmord. Jag hoppas att vi kan göra de insatser som vi i borde göra som kan bidra till detta, nämligen mer bistånd och mindre vapenexport. Det finns en lång lista på åtgärder och saker man kan göra. Men det handlar också om att behandla alla regeringar, när de begår övergrepp mot mänskliga rättigheter, enligt samma måttstock. Tyvärr är det med den utrikespolitiken samma sak som med den deltagarlista som har funnits till alla de fyra konferenserna. De tar alla upp viktiga och angelägna ämnen, och jag är väldigt glad över att de diskuteras. Men man har bjudit de som är mäktiga och i mycket mindre utsträckning de som omfattas av övergrepp av dem som vi har bjudit. Det väcker tyvärr känslor av att kurdernas rättigheter inte är lika mycket värda som turkarnas eller att palestiniernas rättigheter inte är lika mycket värda som israelernas. Varför är inte samerna inbjudna? Jag vet så många grupperingar som är besvikna och ledsna och inte finner någon logik i deltagarlistan. Det här är någonting som har diskuterats och kritiserats tidigare. Jag tycker inte att det handlar om att säga: Nej, vi kan inte ta tag i alla regionala konflikter. Jag håller med om att det här inte skulle bli en , en fråga om kurdernas rättigheter eller en fråga om hur man kan uppnå mänskliga rättigheter i . Det var inte de konkreta sakfrågorna som skulle upp utan snarare principer och större grepp. Men deltagarlistan är jag fortfarande tveksam till. Jag vill ändå ta upp en viktig sak. Vi vet vad som pågår. Sedan kanske inte alltid allmänheten får den informationen därför att medierna inte har intresse för alla konflikter som finns och alla övergrepp som görs i världen. Men kunskap finns för dem som vill ha den om var vi har konflikter, om var det begås övergrepp av mänskliga rättigheter och om var det begås folkmord. Problemet är att många av de länder som har deltagit i den här konferensen har sina egna intressen. Och de intressena gör att man inte tar ansvar när en konflikt uppstår eller när ett folkmord står för dörren. Det handlar inte om att man inte visste utan om att man noggrant analyserat vilka politiska risker man kan ta och vilka eventuella vinster man kan göra genom att ingripa. Det var som ökade biståndet till efter folkmordet på kurderna, då över 100 000 kurder mördades. Det var ett politiskt medvetet beslut. Därför blir det upprörande. Jag förstår att vissa grupper är upprörda. Jag är själv upprörd över att vi hade den deltagarlista vi hade. Jag tycker inte att den visar på att har stått på de svagas sida. Det är dessutom oftast de som inte har en stat som är de svagaste, som till exempel tjetjenerna, uigurerna och många andra grupperingar. De är de svagaste. Jag hävdar att skulle kunna göra väldigt mycket för att försvara de grupperna. Det är oftast de grupperna som löper störst risk att bli utsatta för folkmord . De borde få göra sin röst hörd, och skulle kunna bidra till det. Förhoppningsvis kan vi göra det i större utsträckning än vad som har gjorts . 48 (): arbetade jag i , som är en liten uppländsk ort. Aldrig någonsin kommer jag att kunna glömma kontakten med de flyktingar som då kom dit från kriget i det . Bilderna av barnen och deras föräldrar och av de gamla människorna kommer aldrig att blekna bort. På blanketterna till myndigheterna stod som skäl för deras asylansökan två ord: Etnisk rensning. har gått , av brott mot mänskligheten. Vi har nämnt länderna , , , , , . Risken för nya etniska rensningar och nya folkmord är inte borta. Det krävs , precis som vid , ett tydligt avståndstagande från all form av rasism och främlingsfientlighet. måste demokratins alla aktörer mobiliseras. Jag tycker faktiskt att regeringen har tagit ett föredömligt ansvar som har arrangerat de här konferenserna. Jag är glad och stolt över detta. Hat försvinner inte av sig självt, herr talman. Hat måste motarbetas och bekämpas. Det är allas vårt ansvar att kämpa mot främlingsfientlighet, rasism och hat i vår vardag. Det är bara då som vi kan skapa ett öppet samhälle, tolerant och demokratiskt. Annars tynar viktigaste, mest dyrköpta lärdom bort. Om fördomar tillåts slå över i hat och hets kommer vi att tvingas se nya folkmord och nya etniska rensningar . Vi ska också komma ihåg att det vi lever i har vuxit fram ur ruinerna efter ett världskrig som utlöstes av en nazistisk regim vars främsta mål var etnisk rensning, att utrota det judiska folket. Tillåt mig, herr talman, att avslutningsvis citera den skrift som tillkom på initiativ om detta må ni berätta. 49 Statsrådet (): Jag vill verkligen försöka förstå kritik. Jag vill inte tro att det är ett allmänt gnällsjukt inlägg eller ett försök att misstänkliggöra en konferens som världens samlade experter på folkmord samfällt tyckte var oerhört värdefull. Det är första gången som något liknande genomförts. Jag ska ändå försöka att positivt förstå vad är ute efter. Jag hade förstått kritiken om det hade varit så att den hade varit flat i sin kritik mot den turkiska regeringen när det gäller kurdernas sak eller om det vore så att regeringen visade en flathet inför ockupation av och för att ta de två exempel själv nämnde. Sanningen är den att det förmodligen inte finns någon europeisk regering som har varit så tydlig i kritiken mot den turkiska regimens behandling av den kurdiska befolkningen. var den som gick allra längst allra först i sin kritik. Hon räddes inte å den vägnar att öga mot öga ta upp kurdernas sak i sina samtal med sin turkiska kollega. Sak samma gäller . Vi är oerhört engagerade i den frågan. Dagen efter besöktes av två utländska företrädare, nämligen och , två av initiativtagarna till det så kallade Genèveinitiativet. Det är kanske den enda hoppingivande riktning som finns just nu i . Det finns en underton i det som säger, nämligen att vi skulle vara flata och passiva i de olika regionala konflikter som finns runtom i världen eller att vi skulle blunda inför kränkningar av mänskliga rättigheter. Så är inte fallet. Detta var en regeringskonferens med ett tema, nämligen hur vi ska förebygga folkmord . samlar vi nu världssamfundet kring den frågeställningen. FN:s generalsekreterare var här och gjorde ett för framtiden oerhört viktigt ställningstagande. Han sade att FN-systemet måste reformeras i syfte att förhindra folkmord . Vi fick över 50 länder att förpliktiga sig att göra sitt yttersta. Många av dessa länder väljer vi att kritisera i olika sammanhang, men har vi svart på vitt fått ett förpliktigande från dem. Deras respektive folk, inte minst minoriteter, kan visa upp detta förpliktigande som har gjorts i . Det går inte att smita undan sitt ansvar. Det var själva syftet med konferensen. Jag hoppas och tror att detta inte är ett försök att smutskasta en konferens som de som var där uppfattade som oerhört viktig för framtiden. 50 (): Jag förstår att de som var där tyckte att det var en värdefull och viktig konferens. De som inte var där borde också ha varit där, nämligen de grupperingar i världen som får sina mänskliga rättigheter kränkta. Att regeringen bjöd in de som var inbjudna ger uttryck för en syn där förtryckta folk och minoritetsgrupper inte ges rättigheter. Jag tycker att man inte har reflekterat över att det är dessa grupper som i dagens värld är mest utsatta för allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter, etnisk rensning och hotet om framtida folkmord. De hade behövts i diskussionen om hur man ska förebygga folkmord, de skulle ha behövts i diskussionen om tolerans och de skulle ha behövts i diskussionen om försoning och rättvisa. Jag är inte grälsjuk, men jag är inte överens med om att regeringen har gjort tillräckligt när det gäller att försvara till exempel palestiniernas och kurdernas mänskliga rättigheter. Det finns fler grupperingar, tjetjener, uigurer och andra, vars mänskliga rättigheter devalveras. De har inte samma värde. På vilket sätt agerar man handgripligen för att förhindra att palestiniernas, kurdernas och uigurernas rättigheter kränks? Alldeles för lite. Man behandlar tyvärr länder som , , och inte på samma sätt som man skulle ha behandlat , och andra länder. Man använder inte samma politiska påtryckningar. Man kanske vågar göra lite mer mot och , men absolut inte mot och . Det är problematiskt. Jag hoppas att vi kan se en förbättrad linje i de frågorna . Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 10 § Svar på interpellation 2003/04:247 om åtgärder inom för att förebygga brott och förstärkning av samhällets värdegrund 51 Statsrådet (): har frågat mig om vilka åtgärder jag avser vidta för att i alla kontakter med ungdomar ska främja en gemensam värdegrund om respekt för andras liv, egendom och integritet. Vidare har frågat mig om vilka åtgärder jag avser vidta för att stärka möjligheter att samordna de åtgärder som behövs för att hjälpa ungdomar som riskerar att hamna i fortsatt brottslighet samt för att underlätta samverkan mellan socialtjänst, skola och polis. Jag vill börja med att hålla med om att hela samhället måste engageras i arbetet med att värna och utveckla vår gemensamma värdegrund och att rop på strängare straff och fler poliser riskerar att skymma detta allas vårt gemensamma ansvar. Vi måste alla ta ansvar för att motverka ungdomsbrottsligheten, och en självklar grund för detta arbete är den generella välfärdspolitiken. Jag håller även med om att en väl fungerande socialtjänst kan vara av avgörande betydelse för att nå ut till ungdomar som riskerar att hamna på en brottslig bana. arbetar en utredning (Ju 2002:14) om översyn av det allmännas ingripanden vid ungdomsbrott. Inom ramen för detta uppdrag kommer det också att lämnas förslag som förtydligar roll och ansvarsområde i arbetet med unga lagöverträdare. Det är många som behöver ta sitt ansvar när en ung flicka eller pojke visar tecken på att utvecklas ogynnsamt. Behovet av samverkan är därför stort. har fattat beslut i enlighet med regeringens förslag i propositionen (2002/03:53) Stärkt skydd för barn i utsatta situationer som förtydligar ansvar för att samverkan kommer till stånd. Regeringen har också fattat beslut om att i samverkan med och Myndigheten för skolutveckling ska ta fram en övergripande strategi för samverkan när det gäller barn som far illa eller riskerar att fara illa. Vår gemensamma värdegrund måste värnas, och de grundläggande värden som vårt samhällsliv vilar på måste förmedlas och förankras. Det handlar om människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta. Jag menar att spelar en viktig roll i detta arbete. Min utgångspunkt är att ett samhälle ska bedömas utifrån dess förmåga att ta hand om sina mest utsatta medborgare. Därför måste vi utveckla vårt sätt att sprida kunskap om, och förmågan att förmedla, sådana värden. Unga flickor och pojkar lever i en tuff verklighet som alltmer präglas av ökad kommersialisering och sexualisering. Regeringen beslutade därför att starta ett projekt om unga flickors självbild. Regeringen har också på olika sätt tagit initiativ till utvecklingsarbete kring värderingsfrågor inom . Ett sådant är regeringens uppdrag till att följa upp, analysera och redovisa könsskillnader inom hälso- och sjukvårdens och verksamhetsområden. Ett annat är regeringens uppdrag åt att kartlägga i vilka situationer och i vilka ärenden en persons sexuella läggning kan ha betydelse för bemötandet inom . Dessa uppdrag och den tidigare nämnda utredningen kommer att ge oss ytterligare underlag för det fortsatta arbetet. Det bådar gott att jag och verkar vara överens i mycket när det gäller roll i arbetet med att förebygga ungdomsbrottslighet. 52 (): Jag vill börja med att tacka för svaret. Jag känner en grabb som fick en ljusgrön cykel. Han var stolt, och ögonen lyste. Han åkte till skolan och parkerade cykeln på skolgården. plockade någon i en bil upp hans och flera andras nya cyklar. Jag glömmer aldrig den förtvivlan som grabben, som för övrigt var min son, kände. Han var kränkt. Någon hade tagit hans cykel. presenterade vi från en rapport, Ett tryggare samhälle börjar med barnen. Vårt budskap är att vi, för att komma till rätta med kriminaliteten, måste ha ett samhälle med tydliga normer, respekt för varandras åsikter, respekt för varandras övertygelser, respekt för integriteten och respekt för äganderätten. Vi har en våg av våldsbrott. Med rätta ställs krav på mer polisresurser, och det handlar om domstolarnas roll. Det var inte minst statsministerns intentioner i partiledardebatten. Det är en insikt som vi från hälsar välkommen. Det har vi jobbat för . Det behövs mer resurser, men det är inte alls tillräckligt. För att det ska bli en minskad kriminalitet är det än viktigare att för det första just arbeta med förändring av normer och värderingar, för det andra att förebygga och satsa på familjen och för det tredje att tidigt ingripa. I vår rapport lyfter vi fram några frågor som är speciellt angelägna. Barn måste få ta tid. Vi måste ha noll tolerans mot droger. Vi måste ha en fungerande integration. Listan kan göras lång. Jag tycker att ministerns svar på min interpellation är okej, om än något allmänt hållet. Jag skulle vilja ställa några följdfrågor. För det första vill jag säga att vi, när vi pratar om värdegrund från sida, bland annat har sneglat på skollagen, som är ganska tydlig i den delen. Min konkreta fråga är om ministern är beredd att se om man i socialtjänstlagen i detta sammanhang skulle kunna föra in tydligare skrivningar om värdegrunden. För det andra vill jag säga att förebyggande är det allra viktigaste när det gäller att stärka och att samordna åtgärder. Vi pekar i vår rapport om förebyggande insatser och på att kan ha en ökad inverkan, vara mer offensiv och aktiv i den delen. Vi menar att det är mycket angeläget att stärka civilsamhället. Det handlar om olika självhjälpsgrupper, som AA och NA, och andra exempel. Vi tar upp föräldragrupper och betydelsen av att samhället ger ett ökat stöd till föräldrar så att de kan ta sitt ansvar. De allra flesta föräldrar fixar det, men några föräldrar behöver samhällets stöd, och ska det finnas ett starkt och varmt samhälle som ska ge det stödet. Vi behöver metodutveckling när det gäller mötet mellan socialarbetare och klient. Det är i mötet mellan de två parterna som det behövs kompetensutveckling. Vi behöver se över möjligheter till samverkan i andra former. Små kommuner borde till exempel få ökade möjligheter att ha gemensam myndighetsutövning för att på det sättet kvalitetssäkra sin verksamhet. Hur ser statsrådet på det? 53 PER (): Låt mig börja med att säga att jag tycker att den här interpellationen och tre andra som har lagts fram om värdegrunden är oerhört viktiga och betydelsefulla. Utan att på något sätt göra debatten onödigt filosofisk tycker jag ändå att det är viktigt att vi backar några steg och tittar på vad vi menar med de olika begreppen. Här dyker ju upp såväl värdegrund som normer och värderingar. Och det kanske inte riktigt ut vilka förhållanden de har till varandra och vad som avses, hur man definierar detta. Med all respekt för orsaken till den här interpellationen vill jag säga att i den första frågan talar om respekt för såväl andras liv som egendom och integritet. Med hjälp av den värdeteoretiska litteraturen, om man nu kan vara så svepande, identifierar i alla fall jag ett grundläggande värde som rätteligen hör till en värdegrund, och det är liv. Egendom kanske inte i en socialistisk och ännu mindre i en kommunistisk tradition skulle ses som ett grundläggande värde. Det kan vara en intressant diskussion i och för sig, men vi är överens om att äganderätten är väldigt betydelsefull. Sedan har vi ordet integritet. Integritet betyder egentligen någon typ av okränkbarhet. Det leder in på människosyn. Jag tycker att det bör slås fast vilken människosyn som ska ligga till grund för en värdegrund. Människosynen och de olika etiska uppfattningar och teorier man har ligger också till grund för den värdegrund som ligger fast.