prot · GR0975 · 2004-03-02 00:00:00 — 1 § Svar på interpellation 2003/04:279 om väg 73 1 Statsrådet (): de har frågat finansminister om han avser att verka för ett beslut om pengar till väg 73 samt om han avser att i ett sådant beslut öronmärka pengar till väg 73. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Regeringen beslutade om planeringsdirektiv för den långsiktiga infrastrukturplaneringen . I beslutet angavs att en utbyggnad av mellan och ska ingå i länsplanen för . i redovisade sitt förslag till länsplan för perioden 20042015. Objektet ÄlgvikenFors låg där med byggstart . Regeringen beslutade om definitiva ekonomiska ramar till länsplanerna . I beslutet angavs att i ska inplanera en byggstart för objektet ÄlgvikenFors . tilldelades extra medel av planperioden för att göra detta möjligt. Regeringen meddelade tillåtlighet enligt till objektet ÄlgvikenFors . Sammantaget anser jag att regeringen genom dessa beslut har gjort allt som är möjligt att göra för att få en byggstart av objektet ÄlgvikenFors . 2 (): Jag får börja med att tacka för det positiva svaret om väg 73. Jag tolkar det som att det nu äntligen finns öronmärkta pengar för denna väg. Denna väg, , vägen till , är ju en av mest olycksdrabbade vägar. Vad jag förstår blir det nu fyrfilig väg, två filer åt varje håll med mitträcke. Det är väldigt bra. Vägen behövs för och hela inte minst kanske för . är väldigt beroende av vägen. De nya medlemsländerna i EU, , , och , tror jag kommer att bli ganska berörda av det här. har redan en färja som går till . Jag hade kunnat lämna över en hel pärm till med mina motioner, mina interpellationer och de frågor som jag har ställt om väg 73 sedan jag kom in i 1995. Men det tänker jag inte göra. Jag skulle egentligen också, herr talman, kunna ropa äntligen! Det är dock väldigt många ministrar före , socialdemokratiska ministrar, som har åkt omkring och lovat runt men hållit tunt när det gäller väg 73. Men jag känner att kampen är halvt vunnen . Jag känner mig försiktigt optimistisk. Jag kommer, herr talman, att ropa äntligen! när första spadtaget tas, något som jag hoppas att jag blir inbjuden till. Då ska jag ropa äntligen!, för då tror jag verkligen att detta med väg 73 kommer att bli av. 3 Statsrådet (): Det är roligt att ibland kunna ha interpellationsdebatter där vi är så överens som jag och de är just . är alla beslut som krävs för prövning och finansiering fattade. Jag hoppas att både de och jag får chansen att vara med när första spadtaget äntligen! 4 (): Jag tror också att det här är den första interpellationsdebatt jag har haft där jag har varit överens med ett statsråd. Vi är helt överens. Då kan vi stå där tillsammans när det första spadtaget tas och ropa äntligen!. Nynäshamnsborna kommer att bli jättelyckliga, för de har ju fört en stor kamp för det här. Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Svar på interpellation 2003/04:305 om utbyggnad av 3 G 5 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att tillse likvärdiga konkurrensvillkor för företag i hela landet vad gäller tillgång till modern informationsteknik och för att tillse att operatörerna lever upp till ingångna avtal vad gäller täckning av av befolkningen. Jag, liksom , ser hur viktig utbyggnaden av 3 G och satsningen på bredband är för vår landsbygd. Det är också viktigt att man talar om bredband och 3 G i samma andetag eftersom de båda systemen kompletterar, och bitvis konkurrerar med, varandra. Genom att på lika villkor ge tillgång till modern med hög överföringskapacitet för användare i hela landet skapar vi förutsättningar för nya företag att bedriva sin verksamhet utanför de traditionella storstadsområdena. Ett bra exempel på detta är behoven för biltestverksamheten i norra inland. De högteknologiska företag som behöver bättre mobiltäckning där nöjer sig inte med GSM utan behöver snabbare och mer avancerad överföring än vad som finns . Utbyggnaden av 3 G är ett mycket stort projekt som berör oss alla på olika sätt. Den finansieras, i motsats till många andra infrastruktursatsningar av den här storleken, helt av marknadsaktörerna. som operatörernas tidsplaner för utbyggnaden av 3 G har påverkats av bland annat den allmänna konjunkturnedgången är 3 G-täckningen i redan mycket hög internationellt sett. Vi ser också tecken på att tjänstesektorn börjar utvecklas. Jag är full av tillförsikt inför den utveckling som vi ser framför oss. IT och telekom är framtidsbranscher. Vi ser flera tecken på att det långsamt börjar vända uppåt för branschen igen. Det leder mig över till den andra delen av frågeställning. Det gäller de tillståndsvillkor som ligger till grund för utbyggnaden och täckningen, alltså de löften som operatörerna själva gjorde och som var grunden till att just de fick tillstånden. Under marsapril börjar PTS de officiella mätningarna av täckningsgraden. Jag är medveten om att operatörerna inte kommer att kunna svara upp mot tillståndsvillkoren. Men dessa ligger fast. kommer att granska vad som ligger bakom förseningarna och bedöma omständigheterna kring förseningarna. Jag har gjort stora ansträngningar för att, utifrån gällande tillståndsvillkor, få till stånd ett frivilligt samarbete mellan operatörerna kring såväl mast- och nätdelning som tjänsteutveckling. Dessvärre tvingas jag konstatera att det saknades tillräcklig samstämmighet i branschen för att lyckas med detta. Regeringen arbetar med att på flera olika sätt driva på tjänsteutvecklingen och innehållsmarknaden. Vi gör insatser via exempelvis . Andra exempel på satsningar som regeringen initierat är den IT-politiska strategigruppen och IT-delegationen för offentliga e-tjänster, som båda har till uppgift att stärka roll som ledande IT-nation. 6 (): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Jag skulle kunna fortsätta med att utgå ifrån att denna interpellationsdebatt, liksom den förra, skulle kunna ske i samförståndets tecken. Jag vill ändå börja med att säga att vi har en diskussion generellt om ett tudelat där vissa delar är mer heta än andra och där vissa områden har möjlighet att skapa tillväxt av egen kraft på egna villkor. Det har de tack vare att staten i de sammanhangen faktiskt har skött infrastrukturen. Det finns utbildningskompetens. Det finns också både moderna och gammaldags motorvägar. I andra områden är man hänvisad till stöd och bidrag. Dessa kommer i andra, styrda sammanhang där man inte kan ha självbestämmande och skapa tillväxt på sina egna premisser. Det här gillar inte , och det här gillar inte jag heller. Ministern är inne på att prata om att det är viktigt att skapa förutsättningar som kan ge lika villkor i hela landet. Därför blir jag något upprörd inte på det ministern säger utan just på vad marknaden nu säger. De säger det till och med rakt ut. Det är helt uppenbart att man tänker bryta de avtal som är ingångna när man säger att det är dags att se om det finns andra vägar att täcka teknikutvecklingen än 3 G för de delar av befolkningen som finns utanför de områden som är kommersiellt mest intressanta, de största tätorterna. Man kan också höra citat om att det knappast kan ligga i konsumenternas intresse att vi bränner av en massa pengar i onödan. Jag blir både ledsen och arg på sådana konstateranden. Det innebär att vi fortsättningsvis ska permanenta vissa områden i detta land att vara stöd- och bidragsberoende. Jag skulle därför vilja återföra frågan till ministern som inte rakt ut ställer krav på marknaden att åstadkomma den utbyggnad som man är satt att sköta via de avtal man har skrivit under tidigare. Ministern hänvisar till att i motsats till andra infrastruktursatsningar av den här storleken ska detta skötas av marknadsaktörerna. Innebär det att ministern accepterar att marknaden förändrar de villkor som man var överens om vid avtalsskrivandet? 7 Statsrådet (): Jag delar beskrivning av och oro för den tudelning vi kan se i vårt land. Det är en tudelning mellan orter som bitvis växer så att det knakar och som därigenom får sina problem med trångt på infrastrukturen och bostadsbrist och andra orter som tappar i befolkningsunderlag och där många av dem som bor kvar vittnar om hur livskraften dräneras från platsen. Den tudelningen är en verklighet. Vi gör mycket från statens sida och via politiska beslut för att utjämna olikheterna och för att skapa likvärdiga förutsättningar för enskilda människor och för företag. Ett exempel på det är allt det arbete med infrastruktursatsningarna som vi alldeles har presenterat. Vi tar ett väldigt stort ansvar för vägar och järnvägar, men också för något som vi ska debattera här i en annan interpellationsdebatt. Det gäller kollektivtrafik i glesbygd och uppköp av flygplansstolar, alltså flygturer, på många av de flygplatser som finns i inlandet. Det är också en viktig infrastruktur. Där har staten ett mycket större ansvar än vad vi har på den avreglerade marknad som IT och telekom ändå är. Det är en svår balansgång att ha tydliga spelregler så att marknadens aktörer kan fortsätta att utvecklas i en sund konkurrens som gynnar utbudet och som gynnar oss konsumenter, för att man pressar priserna, och vara beredd att komplettera de områden av vårt land där marknaden inte har intresse av att bygga. Det gör vi till exempel med det arbete som PTS just nu håller på med där man tittar på de så kallade 450-tillstånden. Man har gått ut med en förfrågan, och 13 operatörer har visat intresse för att få tillstånd att bygga med den så kallade 450-tekniken. Det är en ny teknik som erbjuder större täckning än vad den gamla 2 G gör i glesbygd. Det är en viktig satsning, men den ska vi göra vid sidan av de licenser som operatörerna nu har för 3 G. Vi har inga ambitioner att ändra tillståndsvillkoren. De villkor som operatörerna själva har satt upp har man tävlat om att få. De var utgångspunkt för att licenserna kom till var och en av de operatörerna. Man satte själv priset, och man gjorde det i då marknaden såg annorlunda ut än vad den gör . Det har jag förståelse för. Men har PTS ansvar för att mäta var vi har byggt och hur långt vi har byggt, det vill säga hur många människor vi täcker. Enligt operatörerna är täckningsgraden någonstans . börjar PTS täckningen från söder till norr och från väster till öster. De kommer att ge oss ett bra svar på frågan. Regeringen har inga planer på att ändra tillståndsvillkoren. Det är de bud som operatörerna själva lagt som ligger till grund för det de ska leva upp till. Vi har heller inga tankar på att acceptera ett slags infrastruktur i de tätbefolkade delarna av vårt land och en annan, kanske sämre, infrastruktur i de glesbefolkade. Det är inte acceptabelt. 8 (): I de sista meningarna var ministern tydligare än vad som står i svaret. Jag uppfattade det så här: ingen annan teknik än den teknik som är överenskommen, det vill säga 3 G i hela landet med utbyggnad i alla delar av landet. Det är vad ministern nu har satt ned foten för och därmed markerat att det är det som gäller. Jag vill fylla på det som ministern inledde med. Modern teknik är ju en del av förutsättningarna, om det ges rättvisa villkor, att komma undan åtaganden som i efterhand skapar situationer där man måste ge bidrag och stöd i stället för att var och en kan dra sitt strå till stacken på rättvisa villkor. Vi vet att den moderna tekniken med sin större kapacitet är en förutsättning för väldigt många enskilda företagare och enskilda människor att bo kvar ute i bygderna och kanske utveckla sina egna tankar och drömmar om att starta eget. Det är det som är förutsättningen och drivkraften för att kunna skapa rättvisa villkor utanför de större städerna. Ministern skriver att tillståndsvillkoren ligger kvar, även om ministern är medveten om att operatörerna inte kommer att svara upp mot vad man har åtagit sig. Min fråga är: Vilka åtgärder kommer ministern att vidta när man inte har uppfyllt de villkor man är ålagd enligt avtalet? 9 Statsrådet (): Det är framför allt vår tillsynsmyndighet, alltså , som har regeringens och uppdrag att följa de villkor som ligger till grund för licenstilldelningen. PTS använder sig först och främst av förelägganden, i andra hand av förelägganden kombinerat med viten. Först ska mätningen göras; sedan går man tillbaka till operatörerna och påpekar var de inte har byggt klart. PTS ger dem en tidsram för när man bedömer att det ska vara färdigbyggt. Därefter gör man en ny mätning. Med den nya lagstiftning som ställde sig bakom som innebär betydligt starkare verktyg för att kunna agera och kräva samordning av operatörerna till exempel när det gäller har myndigheten de verktyg man behöver. Vi är medvetna om att marknaden ser annorlunda ut än när licenserna delades ut. Det är inget fenomen som vi ser bara i . Det möter vi i alla länder där man har haft en utdelning av 3 G-licenser. Oavsett om det har varit en skönhetstävling, som i , eller ett auktionsförfarande har man inte kommit lika långt och inte byggt lika fort som man trodde från början. Det betyder inte att vi ska sänka ambitionsnivån. Vi får se till att vi bygger i kapp. Målet är detsamma, behovet är lika stort och möjligheterna med ny teknik tror jag att vi bara står i framkanten av, när det gäller enskilda personers möjlighet att använda ny teknik och det privata näringslivets möjligheter, men också när det gäller statens möjligheter att organisera tjänster och information till medborgarna på ett mycket effektivare sätt än vad vi har kunnat göra . 10 (): Avslutningsvis vill jag tacka ministern för svaren. Jag hoppas att förelägganden och eventuella viten är kännbara så att marknaden väljer att följa de avtal man är satt att följa. Marknaden ser annorlunda ut, men när avtalet skrevs hade man ungefär samma förutsättningar på konsumentplanet. Konsumenterna finns i hela landet. De finns där även . Verkligheten i har inte förändrats. Marknaden borde ha en verklighetsförankring till det man åtog sig. Mycket faller tillbaka på marknadens ansvar att fullfölja det man har åtagit sig att genomföra så att vi har modern teknik över hela landet och rättvisa villkor. Den konsument som finns och som marknaden så ofta vänder sig till i andra sammanhang finns över hela landet och ska ha samma rättigheter oavsett om man bor utanför , eller . Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2003/04:306 om indragning av tågstopp 11 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att se till att förhindra att viktiga tågstopp dras in. Bakgrunden till frågan är att de järnvägsföretag som driver trafik på sträckorna GöteborgOslo och KarlstadGöteborg inte kommer att låta tågen stanna på lika många ställen i och som de tidigare gjort. Först vill jag framhålla att jag delar syn när det gäller tågets betydelse för både arbets- och skolpendling. Möjligheten att bo och arbeta runtom i hela vårt land är viktig för utveckling och tillväxt. Det betonas i vårt övergripande mål för transportpolitiken som innebär att just säkerställa en effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Jag vill också nämna regionalpolitiska beslut , där vikten av goda transportmöjligheter särskilt förs fram. När det gäller den interregionala persontrafiken på järnväg har i sitt transportpolitiska beslut slagit fast att en av utgångspunkterna ska vara att den ska ske på kommersiella grunder. Detta gäller för alla järnvägsföretag. Järnvägsföretagen fastställer självständigt sitt trafikutbud baserat på marknadens behov och efterfrågan. Regeringen har ingen möjlighet att direkt påverka något järnvägsföretags beslut i dessa frågor. I de fall som nämner kan regeringen således inte påverka de järnvägsföretag som bedriver kommersiell trafik på de aktuella sträckorna. Men all persontrafik är inte företagsekonomiskt lönsam för järnvägsföretagen. Därför upphandlar staten också interregional trafik när det är motiverat för att uppnå målen för transportpolitiken. Staten, via Rikstrafiken, satsar stora belopp på att upprätthålla en tillfredsställande transportförsörjning. Ett exempel på sådan upphandlad trafik är nattågstrafiken till . Det är Rikstrafiken som bedömer förutsättningarna för staten att upphandla trafik som är transportpolitiskt motiverad. 12 (): Jag vill börja med att tacka infrastrukturminister för interpellationssvaret. Bakgrunden till interpellationen är den förtvivlan och den oro som man just nu upplever på flera orter i och i . I svar kan jag ändå urskilja en förståelse för tågets betydelse för arbets- och skolpendling, och statsrådet hänvisar också till det regionalpolitiska beslutet . När detta är så uppenbart ter det sig märkligt att regeringen inte i de statliga direktiven lägger in regionalpolitiska aspekter. Statsrådet nämner att staten via Rikstrafiken söker upprätthålla en tillfredsställande transportförsörjning. Eftersom Rikstrafikens uppgift är att göra upphandlingar i konkurrens hamnar vi i något slags moment 22-läge. De regionalpolitiska aspekterna kommer här inte med. I de aktuella fallen handlar det om att förkorta restiden för personer som åker hela sträckan, och det handlar om mellan och . Morgontåget söderut skulle i så fall inte kunna ta med sig de ca 70 personer som går på vid de olika järnvägsstationerna. Det kan för mig tyckas kommersiellt svårmotiverat. Jag har själv färdats på de aktuella sträckorna för att bilda mig en egen uppfattning. Långa inbromsningar och långsamma starter gjorde stoppen onödigt långa. Jag har lärt mig att en uppgradering av lokparken kan förkorta dessa moment. Det behöver inte handla om X 2000-lok, utan det kan finnas ett mellanläge. När jag färdades upplevde jag också att det plötsligt blev stopp mitt ute på järnvägen då vi tvingades invänta mötande tåg. Det är inte ovanligt med dylika stopp, och det kan innebära med dessa extra stopp. Jag har även fått reda på att när man når tvingas man också invänta tåg. Genom att råda bot på detta kan man spara in tid. Man hinner dessutom göra dessa snabba stopp vid de orter som hotas med att mista denna viktiga pulsåder. 13 Statsrådet (): Det som beskriver, problemet kring färre turer, är naturligtvis en verklighet för väldigt många kvinnor och män som pendlar till arbete eller utbildning. Ju färre turer det finns, desto svårare är det att pendla. Jag inser att det kan komplicera möjligheten för många att bo på en ort och arbeta på en annan. Vi följer tågoperatörernas turer runtom i vårt land när de upprättar tabeller. Det finns alltid en möjlighet att upphandla trafik utanför de tidtabeller som till exempel SJ har, när man har monopol på en sådan sträcka, om det bedöms att det finns ett samhällsintresse för det. Så gör många länstrafikbolag. De kompletterar de nationella stråken och turerna med regional trafik, interregional trafik eller trafik mellan två län, vilket också ökar möjligheten för människor att pendla. Jag är övertygad om att mycket av det som beskriver som trångt på spåren kommer vi nu också att åtgärda med den infrastruktursatsning som regeringen fattade beslut om . Den innebär att vi nu fördelar . Det är klart att det finns ett stort behov både av att rusta upp en del gamla spår och av att modernisera en del växlar och en del mötesplatser. Men det finns också ett stort behov av att bygga fler spår, speciellt i områden där det bor många människor som här runtomkring , där det är väldigt trångt både att komma in till och att komma ut från Centralen. Det påverkar stockholmare i deras dagliga liv. Men det påverkar också alla oss som ska pendla till för ett arbete. Den satsning vi nu gör på spåren kommer att underlätta för operatörerna, och den kommer också att leda till en del färre stopp när det blir fler och bättre mötesplatser. Sedan räcker det inte att ha bra spår. Vi måste se till att det finns någon som vill köra trafik på spåren också. Och i den satsning som regeringen nu har gjort tillsammans med och avsätter vi också pengar för länstrafikbolagen att ansöka om medel för att kunna köpa in lok och vagnar och köra trafik på de spår som vi nu ska dra fram genom hela landet. 14 (): , till dess att de stora infrastruktursatsningarna är åtgärdade, där också har fått ta emot en stor del, vilket vi är tacksamma för, är det viktigt att vi inte så att säga slår undan benen för detta, eftersom det är så jobbigt att bygga upp någonting om igen. Jag vill kortfattat nämna vikten av att tågförbindelserna GöteborgOslo som trafikeras av Linx fortsätter att göra stopp i . Linx anser sig ha ett uppdrag att driva kommersiell internationell trafik och kommer därför nu enligt planerna att stanna enbart i . Det är lika viktigt att tågförbindelsen KarlstadGöteborg som trafikeras av SJ fortsätter att göra stopp i , , och . Även för SJ gäller dessa ekonomiska grunder. Jag vill informera om att djup lågkonjunktur nu har rest sig. Företag, riksintag för gymnasium och turistsatsningar gör att bygden börjar blomma. Då hotas livsviktiga kommunikationer att skäras av. Jag kan också nämna att en eldsjäl drog i gång en namninsamling med 4 000 namnunderskrifter. Det visar på vikten av att hela bygden vill ställa upp för den här viktiga förbindelsen. , , och med kontakter med högskolor och viktig arbetspendling är också beroende av sin järnväg. Företag på dessa orter är dessutom beroende av goda pendlingsmöjligheter för att kunna locka till sig kvalificerad personal. Min första fråga kvarstår trots allt, om regeringen ändå inte har ett dubbelt ansvar, både nationalekonomiskt och vad avser regional utveckling. Jag menar att en satsning på regional utveckling är nationalekonomisk . Min andra fråga handlar om nollvisionen. Ökade möjligheter att få ungdomar att fortsätta att åka tåg eller tränas i att använda sig av tåget leder till att fler och fler använder sig av den kommunikationen. Den kopplingen till nollvisionen tycker jag är oerhört viktig. 15 Statsrådet (): När det gäller det arbete som regeringen via Rikstrafiken har gjort runtom i vill jag peka på att vi har upphandlat en hel del sträckor just för att ta ett regionalpolitiskt ansvar. Jag vet att det också finns kommuner i regionen som har tagit egna kontakter med SJ för att tillsammans med dem diskutera vad SJ skulle behöva ha i ersättning för att stanna vid just den stationen. kommun är en kommun som har gjort en sådan överenskommelse. Jag utgår från att den dialog som och jag har här i kammaren också fortsätter i regionen och i kommunerna. Jag är mån om att man så långt som möjligt försöker hitta lösningar som skapar förutsättningar både för regionförstoring och för arbetspendling, lösningar som naturligtvis gynnar oss som medborgare. Men det är ändå skillnad mellan de politiskt styrda myndigheter och verk som vi har, som alla ska ta regionalpolitisk hänsyn, liksom vi i också ska ta regionalpolitisk hänsyn när vi fattar beslut, och de bolag som ska agera på en konkurrensutsatt marknad. Marknaden tar aldrig regionalpolitisk hänsyn. Den drivs av andra krafter och kommer att fortsätta att göra det. Då får vi via politiska beslut ta ställning till när vi tycker att vi ska ta ansvar för att komplettera marknaden på ett vettigt sätt. Rikstrafiken har en oerhört viktig roll när det gäller just det arbetet. Det har den och det kommer den att fortsätta att ha. Jag är mån om att de pengar vi nu investerar i bättre räls och bättre järnvägar runtom i vårt land också ska leda till att fler och fler kan använda tåget inom en region eller när man pendlar över större sträckor. Operatörerna spelar en viktig roll för att vi ska kunna leva upp till våra höga ambitioner i transportpolitiken. Kort vill jag också säga någonting om andra fråga som gällde nollvisionen. Där arbetar vi nu för att styra över framför allt tung trafik från vägsidan till järnvägssidan, för att avlasta vägen lastbilar och transportera gods på järnvägen. Men nollvisionen spelar också en viktig roll när det gäller kvinnors och mäns förutsättningar att kunna pendla. Det är oftast en säkrare resa att resa med tåg än vad det är att resa med bil.