prot · GS0917 · 2004-10-20 00:00:00 — Talet om att stockholmarna skulle få bestämma saken i en folkomröstning är bara snack och drömmeri av stadens lokala socialdemokrater lika oinformerade nu om partiledningens avsikter som i valrörelsen då de lokala socialdemokraternas tydliga löften och politiska heder betydde mindre än en vindpust när partiledningen kom på en annan maktidé i regeringsförhandlingarna med . Nog ställer man sig frågor: Hur länge ska regeringen få hålla på med sitt falska spel kring trängselskatterna? Hur länge tror man stockholmarna ska låta sig luras? Hur länge ska det dröja innan det uppenbaras att ingen enda medborgare kan lita på de socialdemokratiska utfästelserna om trängselskatter? Jag tycker att och borde huka sig inför faran att bli förhandlingsmässiga växelmynt och hänsynslöst överkörda vid en framtida regeringsombildning. Med detta, fru talman, vill jag instämma i den borgerliga reservationens yrkande och alltså yrka bifall till den borgerliga reservationen. 139 (): Biltullar, trängselavgifter, trängselskatt eller vad man nu vill kalla det för har debatterats åtskilligt . genomfördes folkomröstningar i tolv av länets 26 kommuner. Motståndet mot biltullar var kompakt. av dem som röstade sade blankt nej. Nej sade även , socialdemokrat från , i valrörelsen . Hon lovade att det inte skulle införas några biltullar i , och det löftet gick många till val på. Men löften till väljare tycks inte vara så viktiga för Socialdemokraterna. Det borde man kanske inte uppröras över, men jag tror att för de flesta av oss andra är det en sorts moral i detta. Det man säger till väljarna står man också för efter valet, speciellt när man bestämt sig att inte genomföra försök med biltullar. Trängselskatter är faktiskt en ytterligare straffbeskattning för oss stockholmare. Det är inte någonting som drabbar från eller från , främsta företrädare som tillsammans med har krävt att just biltullar skulle vara förutsättningen för att stötta regeringen. För oss som bor och verkar i den här regionen innebär biltullarna ytterligare en pålaga, särskilt för barnfamiljer, för vilka de medför en kostnad på runt efter skatt. Det är en kostnad som inte heller kommer att vara avdragsgill. Alltså: Är man tvungen att använda bil för att ta sig till och från arbetet kommer detta det inte att vara en kostnad som man kan dra av för inkomsternas förvärvande. har vi i högsta levnadsomkostnader. I vår region har inte en vanlig barnfamilj med låga inkomster råd att köpa sig ett hus. Det fordrar att man är höginkomsttagare. Så är det varken i eller , såvitt jag vet. Socialdemokraterna påstår att de företräder människor med mindre resurser, men det är just de ekonomiskt svagare som kommer att drabbas värst av införandet av biltullar. Det gäller till exempel mammor som dubbelarbetar, har tider att passa på dagis och fritis och måste använda bilen för att kunna förvärvsarbeta på andra sidan stan. I debatten sade Vänsterns företrädare att trängselskatten var viktig för att uppnå jämställdhetsmålet i trafikpolitiken. Hon sade också att trängselskatten var viktig ur ett klassperspektiv. Man slutar aldrig att förundras! Argumenten för biltullar är från Vänstern, och Socialdemokraterna otaliga. Men när jag är ute och pratar med länets väljare, även de från andra partier, står det fullständigt klart att de inte vill ha biltullar i . Det finns inga bra argument som biter på väljarna, i alla fall inte på dem jag träffat och det är inte bara moderater. Vi vill inte, fru talman, delta som försökskaniner i det storskaleförsök som kommer att kosta staten mellan 1 och 2 miljarder. Det som också skrämmer mig är att även om det vid nästa val blir en borgerlig majoritet i finns inte befogenheter att besluta om avvecklandet av biltullarna. förfogar inte över det beslutet, utan det fattas i . Jag tycker inte att det är demokratiskt. Om det ska finnas biltullar eller inte måste vara en fråga för dem som berörs, för dem som bor och vistas i regionen, alltså för stockholmare i hela länet. sade nej i valet , och de som deltog i folkomröstningarna sade nej, men ingen tycks ta någon notis om det. Avslutningsvis vill jag säga att propositionen förstås ska avslås. Det är nämligen folkviljan i . 140 (): Jag ska börja med att vända mig till . Att den här processen inte skulle vara demokratisk är struntprat. Om man läser lagen, och jag rekommenderar att göra det, framgår där att varje kommun eller region själv avgör om man vill införa detta och följaktligen också beslutar om ifall man vill avskaffa det. Det är ingen tvekan om den saken. Det andra jag skulle vilja säga är, och det är det viktiga, att man inte kan krama ur den här frågan hur mycket som helst genom att säga sådant som inte är sant beträffande lagstiftningen. Allt elände på jorden och allt elände i när det gäller trängsel och andra trafikproblem beror inte på denna lag. Det beror på en rad olika saker. Jag tycker att den här debatten i allra högsta grad börjar närma sig sandlådenivå. Det gäller inte minst när jag hör felcitera mig från en debatt där det dessutom finns protokoll. Det jag sade var att staten skulle ta kostnadsansvaret för den här processen. Jag har aldrig sagt att processen ska fortsätta för att den kostar . Det är viktigt att veta vad som gäller. Det ska hållas en folkomröstning. Stockholmarna ska avgöra frågan, vilket är det intressanta. Under den allmänpolitiska debatten diskuterade och jag också huruvida man skulle ha respekt för de kommuner utanför som hade folkomröstat om detta. Jag får återkomma till den frågan eftersom jag ser att begärt replik. Vi får ta den debatten då. 141 () replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till . Är det rätt eller fel att använda skattepengar till information om statliga skatter, utöver den information som bedriver som ju är självklar? Är det rätt eller fel att använda skattepengar till detta? Jag säger skattepengar eftersom jag inte skiljer på kommunala skatter och statliga skatter, såsom Bråkenhielm gjorde. Är det rätt eller fel att använda skattepengar? Det är den fråga jag vill ställa. Sedan beklagar jag för Socialdemokraternas skull djupt det faktum att och är frånvarande. Jag tycker uppriktigt synd om er. Dessa två partier har drivit fram en lagstiftning som ni inte skulle ha kommit med om ni inte tvingats till det. När det gäller just den punkten vill jag erinra om att det fanns ett annat förslag, nämligen Dennispaketet, som stod bakom. Då gällde det vägavgifter, miljöstödjande avgifter. Vi har inte ändrat åsikt på den punkten utan står fortfarande bakom det förslaget. Detta handlar dock om områdesavgifter, vilket är något helt annat. Jag tar inte upp frågan om domstolarna eftersom jag vet att och jag inte kommer att nå samsyn där. Min viktigaste fråga är alltså: Är det rätt eller fel att i regi använda skattepengar till information om statliga skatter? 142 () replik: För att börja med frågan om avgifter tror jag att det finns en ganska bred uppfattning om att avgifter i trafiken är ett bra sätt att hantera trängsel på. Det vi i stället diskuterar är formerna för detta. Om jag ska sträcka ut handen lite grann vill jag säga att det är tråkigt att debatten hamnat på en nivå där vi diskuterar demokratiska principer, hur beslutet kommit till och så vidare, i stället för att diskutera sakfrågan. Det är tråkigt att det är så. Jag ska också svara på fråga, även om jag i och för sig inte berörde den saken i mitt anförande. Jag tycker att det är rätt att den myndighet som utfärdar skatterna också ska informerna om dem. I det här fallet är det staten. Staten ger ett uppdrag till eller kommunen ifall staten vill att eller kommunen ska ha den informationsverksamheten. I det sammanhanget tycker jag att det är rätt. Det som var fel i , och som vi också kritiserade, var att man hejdlöst kritiserade det statliga skattesystemet som sådant och därmed bedrev politisk propaganda i form av information. I princip bedrev man partipolitik med pengar som togs från det allmänna i stället för att, som brukligt är, använda partistöd. Partistöd har man i , det har man i alla parlamentariska församlingar, men det användes inte. Det var vi kritiska till. 143 () replik: För att börja med det första håller jag med om att frågan om vi ska ha vägavgifter, eller som jag kallar dem miljöstyrande avgifter, är något som vi inte kommer ifrån. Vi hade Dennispaketet där man just skulle bygga förbifarter, broar, vägar och så vidare och ta avgifter för dem. Jag tror, precis som , att det är bra. har vi fått en annan motivering. Det är lite tråkigt att behöva gå in och kommentera en annan talare, som haft en annan motivering än den föregående socialdemokratiske talaren. Han har ju en helt annan motivering för detta. Ni får bestämma er för vilket som är bra, alltså om det ska vara miljöstyrande avgifter på vägar eller om det ska vara områdesavgifter. Det blir en väldig skillnad beroende på vilket man har. Jag tror att och jag möjligtvis skulle kunna komma överens om den saken. Sedan tillbaka till pengarna och skatter. Vi är överens på den punkten. Jag kan med rent hjärta säga att också jag tyckte att bedrev politisk propaganda, vilket jag efter måttet av min förmåga motsatte mig. kan man dock uppfatta det här lite olika. Som jag uppfattar det gör en väldig glidning här. Jag ska inte säga att det är motsägelsefullt, det är kanske fel att säga, men om uppdraget från till en kommun eller ett landsting är att bedriva information uppfattas just ordet information av en del som propaganda. Inte partipolitisk propaganda det var att ta till också i det andra fallet men man kan uppfatta detta med trängselavgifter just som en form av propaganda som man vill avstå från. Då tycker jag att detta är en uppgift för och ingen annan. 144 () replik: Principen är att den ska utgå från , men om upprättar ett avtal om detta med ett landsting, i stället för att själva sköta det, kan jag inte se att det skulle vara någonting fel i det varken principiellt, moraliskt eller utifrån vilka motiv man än har. Jag skulle i och för sig kunna återknyta till , men vet jag att inte har någon ytterligare replik och därför gör jag inte det. Däremot skulle jag vilja kommentera det sista som sades. Jag är mycket väl medveten om vad det är för skillnad på olika avgifter. Avgifter som tas ut när man byggt en bro har tillämpats i . Man gör det till exempel för . Det är, såvitt jag förstår, politiskt okontroversiellt. Den andra formen handlar om trängselavgifter, vilket politiskt är lite mer kontroversiellt. Jag uppfattar att det finns en ganska bred majoritet av alla partier förutom i denna kammare. Man har uttalat i olika sammanhang att man tycker att det är positivt. Det vi egentligen diskuterar är på vilket sätt det har tillkommit. Det tycker jag är tråkigt. Kanske lägger vi ibland ned för mycket tid på det. Är det bra eller inte bra för , eller i det här fallet för ? Det är vad jag tycker att man ska diskutera. Det är på den nivån vi skulle ha fört debatten. är det sannolikt den sista debatten vi har om just detta. Men kommer säkert tillbaka med en interpellation. Då får vi ta den diskussionen. 145 () replik: Demokrati bygger på förtroende. Demokrati byggs upp på ett förtroende mellan väljare och makthavare. Genom löften i val klarar man ut vilken politik man ämnar föra. valrörelse fanns det inget enda vallöfte som var så tydligt som löfte till väljare. Vad var det värt? En vindpust när maktförhandlingarna kring regeringsmakten sattes i gång. Det är klart diskriminerande för demokratin med den typen av beteende. Det gjordes därför att det var så viktigt för Socialdemokraterna. Det var viktigare för Socialdemokraterna att få behålla makten än att behålla hedern. är vi där igen. Socialdemokraterna lokalt i har uttalat sig för en folkomröstning. Men vet vi om den kommer att genomföras? attityd visades i den allmänpolitiska debatten, och det framgår av den tunga argumentationen i budgetpropositionen. Det är ingen tvekan om vad som ska hända där. Vad betyder då folkomröstningar? Nog borde ni fundera på detta, ni som till och med förhandlar med människor som bekänner sig till diktaturer. 146 () replik: Egentligen skulle jag avstå från repliken enbart för sista anförande. Jag tycker faktiskt, , att man kan kräva lite hyfs av också i den här debatten. Jag har inte använt dessa överord i de här sammanhangen. Jag ska säga två saker. Försök att krama ut ännu mer i den här diskussionen. Jag tror att man har kommit till vägs ände. Antalet sympatisörer för trängselavgifter stiger i det här sammanhanget. Jag ska också säga en sak till om folkomröstningen. Av vilken anledning skulle folkomröstningen inte bli av? Varför skulle den i det här sammanhanget inte respekteras? Jag har oerhört svårt att se vilka politiska krafter som skulle ha sagt det. Det fanns dock en skillnad innan valet. visste mycket väl att det både i och i fanns krafter som ville införa trängselavgifter. De företräds huvudsakligen av och . Men de företräds också av kristdemokrater och centerpartister. Så sent som var det en votering i fullmäktige där man röstade om man skulle införa trängselavgift eller inte . Det förslaget röstades ned. , var de som röstade för. Jag vill bara erinra om det i denna debatt. Det låter ungefär som att det skulle vara någon främmande fråga som bara helt plötsligt har dykt upp. Det vet med den erfarenhet han har av dessa frågor att så var inte fallet. Det här var någonting vi hade väntat oss och som vi också hade diskuterat innan hur vi skulle hantera. Det blev inte som vi hade tänkt oss. Men det blir det inte i en förhandling, . 147 () replik: Hur respekterades det tydligaste löftet som gavs valrörelse? Hur respekterades det tydligaste löftet som gavs i lokala valrörelse 2002? Inte ett jota var det värt. Det var pladder i vinden när det väl kom till kritan. Hur ska vi kunna tro på några andra löften, när det dessutom finns klara indikationer på att man avser att permanenta trängselavgifterna? Titta på budgetpropositionen. Det finns till och med en halv miljard budgeterat för det underskott som trängselavgifterna ska ge. Det är det underskott som egentligen skulle ha varit ett överskott och gått till kommunala trafik. Det blir väl nedmontering för att finansiera de 500 miljonerna i förlust. 148 () replik: kan återigen försöka att klämma ut ytterligare lite grann ur detta. Debatten börjar rinna ut. Jag tror att stockholmarna och också denna kammare börjar blir ganska trötta på detta tjatande kring dessa frågor. Säger man nej i folkomröstningen så blir det nej. Men säger man ja, vad ska göra då? Jag skulle kunna ställa motsvarande fråga till . Jag tänker inte vara så taskig just , eftersom han inte kan svara. Om det blir ja och borgerlig majoritet, hur ska man hantera det då? Det skulle vara intressant att veta. Likväl måste vi respektera ett nej i en folkomröstning. Detta har också alla de tre partierna uttalat. Blir det ett nej avbryter man försöket. Det har sagts av samtliga partier. Det är inte bara ett parti som har sagt det. När det gällde att införa trängselskatter var det bara vi som sade nej. Sedan gäller det och hennes löften eller inte. För kanske det var det viktigaste löftet. Det kanske fanns andra viktiga löften om barnomsorgsplatser eller andra saker som för andra människor var viktigt. För var tydligen det här det viktigaste. Jag delar inte riktigt den uppfattningen att det skulle vara det alla viktigaste. Men i hans värld kanske det är så. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 7 §.) 5 § Skatteavtal mellan och Föredrogs skatteutskottets betänkande 2004/05:SkU5 Skatteavtal mellan och (prop. 2003/04:173). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 7 §.) 6 § Utveckling av gymnasieskolan Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2004/05:UbU13 Utveckling av gymnasieskolan (prop. 2003/04:140). 149 (): ska debattera regeringens proposition Kunskap och kvalitet elva steg för utveckling av gymnasieskolan. Låt mig börja med att yrka bifall till den moderata reservationen nr 2 samt säga att vi för tids vinnande avstår från att yrka bifall till våra övriga reservationen även om vi naturligtvis står bakom samtliga. Gymnasieskolan är en förberedelse, så sägs det ofta i debatten. För dem som läser yrkesprogrammen borde den framför allt innebära ett slutförande. Men faktum är att när landets gymnasieelever går till skolan är det för många av dem inte några nya eller spännande uppgifter som möter. Det är tvärtom alltför ofta en repetition av innehåll som dominerar. Till och med den första kursen på gymnasiet kan vara som den sista på . Uppgifterna är desamma, stilen känns igen och misslyckandena duggar tätt. Det som skulle ha varit en ny, intressant och spännande miljö blir i stället till en tvångströja. Grunden för detta är de problem som brottas med. Det är inte svårt att se hur det har blivit på det viset. Tanken var och är ju att eleverna först ska gå den obligatoriska , sedan den frivilliga gymnasieskolan och slutligen bedriva universitetsstudier. I själva verket går många först utan att nå gymnasiebehörighet. Sedan går de det individuella programmet och kanske klarar gymnasieskolan . Därefter går de direkt till komvux. Sedan gör de ett collegeår, och det är inte ett amerikanskt college som vi pratar utan en förberedelsekurs komvuxundervisning, för att kunna läsa på högre utbildning. Har de sedan riktig tur kommer de kanske slutligen in på den utbildning som de efterfrågat, men mest troligt är ju att de får harva med kurser som de inte känner för. är det ju så att bara var femte högskolestudent läser på sin drömutbildning. Det ger lite perspektiv på utbildningsminister prat om att utveckla gymnasieskolan. Jag ser att han sitter där borta och hukar mellan bänkraderna. Jag tror dock inte att det beror på min kritik, utan det beror nog snarare på ett samtal. För många elever blir den dominerande känslan till slut som att vara instängd i en torktumlare. Det är mörk, det går runt och man kommer aldrig ut. Det har tagit regeringen att leverera den här propositionen. har man kontinuerligt visat bort alla frågor ifrån den här kammaren och i valrörelsen med motiveringen att man håller på med en proposition. Det är mycket värdefull tid som har förslösats då man i stället kunde ha gjort de nödvändiga förbättringarna. Resultatet av att dagens gymnasieskola inte fungerar ser vi bara alltför tydligt. Bara två tredjedelar av alla gymnasieelever fullgör gymnasiet inom den avsedda tiden, alltså . Bara tre av fyra elever fullgör gymnasiet ens . Det individuella programmet har svällt över alla bräddar från ett undantagsprogram till att vara det tredje största i skolan. Av de elever som faktiskt börjar på det individuella program får knappt var femte slutbetyg . Det kan tyckas att det är bara är siffror, men bakom varje siffra döljer sig faktiskt en verklighet som vi som beslutsfattare inte kan gömma oss för, i synnerhet inte när man som vissa partier haft makten i den här kammaren . För eleverna i områden som , , och har problemen dessutom ökat explosionsartat under de här tio åren. För dem i synnerhet har den här propositionen ingenting att erbjuda. Tvärtom förstärks och försämras den situation som redan råder. Detta för oss in på diskussionen om de elever vars intresse kanske inte ligger på akademiska studier och som inte ser en doktorsexamen vid som slutmål. För dem finns som sagt ingenting att hämta i den här propositionen. För att öka attraktionen och kvaliteten i de yrkesinriktade programmen behöver arbetsformer och pedagogik utvecklas. Så säger vänsterkartellen i sin text i propositionen. Men vad betyder det exakt? Vi moderater menar att grundproblemet är kravet på att alla elever ska läsa akademiska ämnen. Regeringen har angivit ett mål om att av varje årskull som påbörjar gymnasiet ska gå vidare till högre utbildning. Men med ett sådant mål tvingas elever att läsa ämnen som de inte har något intresse för. De blir en restpost i och i vänsterkartellens skola. De är icke önskvärda och bortglömda. Det gäller i synnerhet elever med utländsk bakgrund. Vi moderater vägrar att acceptera detta. Ända , när den dåvarande skolministern utlovade en modern lärlingsutbildning, har vi kritiserat detta. Det här löftet har återkommit i regeringsförklaring efter regeringsförklaring. Statsminister har stått här i samma talarstol som jag står nu och lovat och lovat, men ingenting har hänt. Ytterligare ett logiskt felsteg är regeringens sätt att hantera utvärderingen av kunskapsinhämtningen, alltså betygssystemet som är de lågpresterande elevernas bästa garanti för att de inte blir just restposter. Den oftast förekommande kritiken mot dagens betygssystem är att antalet betygssteg är för få. Det är en bild som bekräftas vid hart när varje skolbesök som vi moderater gör. Lärare och elever verkar helt ense. Fler betygssteg ger utrymme för en mer rättvisande betygssättning som elever och lärare har förtroende för. Från moderat sida anser vi därför att antalet betygssteg bör utökas. Vad gör då regeringen i stället för att genomföra den här av alla berörda önskade förändringen? Jo, man föreslår i stället att kursbetygen ska avskaffas och ersättas av ämnesbetyg. Regeringens argument för ämnesbetyg är att minska stressen och det man kallar för fragmentiseringen av gymnasiet. Men det finns inga belägg för att detta skulle leda till att man kommer till rätta med de här problemen. Vad egentligen vill göra är att stöpa om gymnasieskolan bakvägen med glidande ämnesbetyg. Såväl kursplaner som ämnesindelning kommer att behöva ändras om detta ska vara möjligt. Resultatet riskerar att bli en ökad likriktning av gymnasieskolan. En del kurser kommer faktiskt bara att byta namn och kallas för ämnen. Andra kurser kommer att slås samman eftersom kurserna måste passa ihop ämnesvis inför slutbedömningen. Men om nu en elev efter vill läsa upp sina betyg på komvux tas ju det gamla, det inaktuella, ämnesbetyget upp för ny bedömning. Innebär det att allting måste prövas på nytt? Det får vi inget svar på, och vi har inte fått något svar ända sedan den här propositionen presenterades och fram till nu när vi har den här debatten. Regeringens tanke är att betygen i den sist lästa kursen ska ersätta de tidigare. I ämnen där kurserna bygger på varandra väldigt tydligt, som i språk eller filosofi, är detta kanske möjligt, men det finns ju 100 ämnen till där kurserna i huvudsak inte bygger på varandra utan är parallella. Det gäller till exempel fysik, datakunskap och många yrkesämnen. Jag kan ge ett exempel som är väldigt illustrativt. Ämnet datakunskap innehåller bland annat kurserna programmering A, B och C, webbdesign, lokala nätverk A, B och C, IT-samordning, databashantering och så vidare. Betyget i den sista kursen speglar naturligtvis inte kunskaperna i de tidigare eftersom de är så olika. Hur sätter man ämnesbetyg i ett sådant ämne? Kan utbildningsministern möjligen förklara det när han får ordet här ? Om glidande ämnesbetyg ska tillämpas kan en elev per definition inte tentera upp ett betyg i en underliggande kurs som eleven misslyckats i. Felet med dagens modell är ju inte att eleverna vill lära sig mer, vilket man skulle kunna tro om man studerar regeringens politik. Felet är att detta kan ske först efter gymnasietidens slut, vilket leder till konkurrenskomplettering på komvux för att höja betygen. Det måste därför, som vi moderater ser det, bli möjligt att tentera upp och tentera av kurser redan under gymnasietidens gång. Den stora risken är emellertid att elever kommer att välja bort fördjupningar. Det är uppenbart att många elever som har varit framgångsrika i de första kurserna kommer att avstå från fördjupning längre fram för att inte riskera ett lägre slutbetyg. Man stannar när man har fått ett bra betyg, och viktig kunskap uteblir. Fördjupning premieras definitivt inte i den socialdemokratiska skolan. Många gör taktiska val.