prot · GS0917 · 2004-10-20 00:00:00 — Det må vara till den gamla arbetsplatsen eller till en ny arbetsplats. , som leder genomförandet av organisationen för den nya myndigheten, kommer längre fram med en beskrivning av hur han har tänkt sig den nya . Det jag har hört av honom tycker jag låter bra. Processen mot att skapa den nya myndigheten har också genomförts på ett öppet och bra sätt, enligt försäkringskasseanställda. Däremot har det synts protester om lönenivåer från de anställda, eftersom de kommer från olika myndigheter med olika lönenivåer, men detta kan och ska vi inte lösa här i . Personalen på de nuvarande lokala försäkringskassorna har uttryckt att de är nöjda med att det blir en samlad myndighet och att man då får en enhetlig personalpolitik. Det finns också förhoppningar om att den interna utbildningen och kompetensutvecklingen blir bättre. vill jag säga att vi i också hoppas på att personalens egen arbetsmiljö och egna arbetsförhållanden bättre ska uppmärksammas i den nya . Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 13 § Redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden under m.m. Föredrogs socialutskottets betänkande 2004/05:SoU2 Redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden under m.m. (skr. 2003/04:125). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 14 § Internationella adoptionsfrågor m.m. Föredrogs socialutskottets betänkande 2004/05:SoU3 Internationella adoptionsfrågor m.m. (prop. 2003/04:131). 273 (): I detta ärende behandlar utskottet regeringens proposition 2003/04:131 Internationella adoptionsfrågor. Vidare behandlas 21 motionsyrkanden som väckts med anledning av propositionen samt 13 motionsyrkanden från allmänna motionstiderna 2002 och 2003. har inkommit med yttrande i frågan. Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i bland annat lagen om internationell adoptionsförmedling och socialtjänstlagen. Lagändringarna införs i syfte att stärka barnens rätt i adoptionsprocessen. Förslaget att omvandla för internationella adoptionsfrågor, , till Myndigheten för internationella adoptionsfrågor, , tillstyrks av ett enigt utskott. bör vidare enligt utskottets mening anta förslagen till ändringar i bland annat i avsikt att jämställa adoptivförhållanden med biologiskt släktskap vid tillämpningen av reglerna om äktenskapshinder och partnerskapshinder. Utskottet tillstyrker även övriga lagförslag och avstyrker samtliga motioner. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I betänkandet finns 18 reservationer och ett särskilt yttrande. Med denna inledning överlämnar jag ärendet till debattörerna. 274 (): Svenska adoptionsorganisationer bedriver ett värdefullt arbete på många plan. En del av de här organisationerna samordnar sin adoptionsverksamhet med annat, till exempel biståndsverksamhet, hjälparbete, kyrklig verksamhet eller rehabiliteringsverksamhet. är biståndsverksamhet en förutsättning för att man ska kunna bedriva adoptionssamarbete med utlandet. Och precis som det står i propositionen ligger det i sakens natur att de här båda verksamheterna inte är totalt oberoende av varandra. Regeringen föreslår, trots det, att de villkor som finns för auktorisation av organisationerna ska kompletteras med ett krav om att det ska vara personell åtskillnad mellan de här verksamheterna, som en grundregel, och att det bara ska kunna frångås genom att man gör ett undantag. adoptionsfrågor, , det som ska bli , säger i sitt remissvar om just den frågan att det egentligen inte är möjligt eller särskilt effektivt att i alla lägen skilja på personer som arbetar med adoption respektive bistånd. Det är till exempel orimligt när det gäller ledningsnivå, framhåller man från NIA:s sida. Från moderat håll menar vi att det kan vara svårt för en organisation som har begränsade personalresurser att ha en alldeles ren personell åtskillnad mellan de här verksamheterna. Vi menar att det faktiskt borde räcka med att man håller adoptionsverksamheten ekonomiskt åtskild från övrig verksamhet för att en sådan auktorisation, alltså att arbeta med internationell adoptionsförmedling i , ska kunna beviljas. Det är alltså helt i linje med NIA:s remissvar men tyvärr inte i linje med regeringens förslag. Ett annat förslag från regeringen är att adoptionsmyndigheten ska eftersträva en bättre balans när det gäller storlek mellan de svenska sammanslutningarna, som det heter i propositionen. Förslaget innebär att om flera sammanslutningar ansöker om auktorisation för ett land ska den nya myndigheten kunna prioritera den mindre sammanslutningen, och det ska man göra även om en befintlig sammanslutning som finns på plats i det aktuella landet varken har misskött sig eller är kvalitetsmässigt sämre. Vi vill varna för att det här kravet kan komma att leda till att organisationer tvingas att lämna ett visst land för att sedan kunna återkomma. Vi avvisar det här förslaget, bland annat därför att vi tycker att det kommer att bli en brist på kontinuitet och för att det blir en nackdel för de föräldrar eller familjer som adopterar från ett visst land via en organisation och sedan vill adoptera ett syskon från samma land. Dessutom försvåras möjligheten att hjälpa adopterade att få veta mer om sin egen bakgrund, något som vi vet är oerhört viktigt. Vi tycker att det är orimligt att regeringens mål om balans mellan sammanslutningar och resonemanget om att sammanslutningarna ska vara av ungefär samma storlek ska gå ut över barnens rätt att få syskon från samma land eller adoptivbarnens rätt att på ett bra sätt kunna söka sina rötter. Vi tycker att det skulle vara avsevärt mycket bättre om man i stället uppmuntrade de här organisationerna till ett ökat samarbete med varandra, och det har vi utvecklat i reservation nr 3. Det finns en annan fråga där vi har reserverat oss, och det gäller förslaget om utbildning vid medgivande om att ta emot ett barn. Vår uppfattning från moderat håll är att den bestämmelse som finns i socialtjänstlagen om att medgivande till adoption bara får lämnas om den som söker detta är lämpad att adoptera och att man ska ta särskild hänsyn till de sökandes kunskaper och insikter om adoptivbarn och deras behov är fullt tillräcklig. Då behövs det inte någon särskild föreskrift i lag om ett obligatoriskt deltagande i en av kommunen anvisad föräldrautbildning. Hör ni hur det låter? Obligatoriskt deltagande i en av kommunen anvisad föräldrautbildning. Det är klart att det krävs kunskaper, fru talman, men det krävs inte ytterligare lagstiftning utöver det vi redan har. När det fattas beslut i adoptionsfrågor får det väldigt stor betydelse för dem som är berörda. Det är av största vikt att de beslut som rör adoption fattas utifrån de allra bästa kunskaper som finns och den forskning som finns. Just att de hemutredningar som görs inför adoptionen ska kunna hålla en hög och jämn kvalitet vill vi understryka ännu mer. De som gör utredningarna måste vara väl utbildade och ska självklart använda kvalitetssäkrade metoder. Det finns fler adoptionsorganisationer som säger att kvaliteten på hemutredningarna varierar väldigt kraftigt över landet. Vi menar att så får det inte vara. De krav vi tidigare i andra sammanhang har ställt på certifiering av socionomer skulle kunna medföra en både säkrare och tydligare kvalitet i de här utredningarna. Utredaren ska ha utbildning förstås, eller möjligtvis vidareutbildning, i adoptionsfrågor, för adoptantens skull och framför allt för den adopterades skull. Det är de som är de viktiga ur vår synvinkel. Jag och står självfallet bakom samtliga reservationer i betänkandet med m efteråt. Men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 1. 275 vice talman (): Den utredning som ligger till grund för den här propositionen och det betänkande som vi behandlar nu fick en hel del välförtjänt kritik vad gäller åldersgränserna för adoptivföräldrar. Från tycker vi att det är bra att regeringen lyssnar på kritiken. Vi har därmed fått våra synpunkter på åtminstone åldersgränsen tillgodosedda. I propositionen och i betänkandet står det att det yttersta målet bör vara att internationell adoption blir obehövlig. Såsom tillståndet i världen är och kommer att vara är detta ett utopiskt uttalande. Det kommer framöver att finnas barn för vilka adoption betyder att de undslipper djup misär och död . Det är mening att lagstiftningen kring internationella adoptioner ska ta hänsyn till detta faktum och till att internationell adoption inte ska försvåras i onödan. Vi har därför i vår motion fört fram sådana områden som vi anser kommer att riskera att försvåra internationella adoptioner. Vi har också lagt reservationer till det här betänkandet. När det gäller de ekonomiska krav som med den nya 6a § i lagen om internationell adoptionsförmedling uppställs för auktorisation att arbeta med adoptionsförmedling i ett annat land är punkt 3 om redovisningen av central betydelse. Den är också väl utformad och väl motiverad i betänkandet. När det däremot gäller punkt 4 i samma paragraf anser vi att socialutskottet borde sett till att förarbetena fått det innehåll som ansluter sig till det som adoptionsfrågor anfört, nämligen: Det är en humanitär självklarhet att ge en viss rimlig ersättning till ett barnhem för de barn som är kvar på barnhemmet, när förhållandena är undermåliga. Det gagnar samtliga barn de som blir kvar och de som adopteras internationellt att levnadsbetingelserna på barnhemmen är goda. Visserligen sägs det från regeringen och utskottet att de i mångt och mycket delar NIA:s synpunkter, men sedan inskränker man den acceptabla ersättningsnivån till barnhemmet till att avse endast kostnader som är förknippade med den internationella adoptionsverksamheten, däribland de kostnader som avser det barn som blir adopterat. Om detta beslut går igenom här i finns risken att den nya myndighetens tillämpning blir alltför snäv och att detta blir till skada för de barn som inte blir internationellt adopterade. Jag yrkar därför bifall till vår reservation nr 2 under punkt 4. Ett annat förslag som kan motverka adoptionsförmedlingen här i är att en nybildad adoptionsförmedling ska ha ett startkapital som även räcker till att fondera medel för eventuella avvecklingskostnader. Det riskerar att hindra och i onödan försvåra att nya adoptionsförmedlingar startas. Däremot är det ju viktigt att alla adoptionsorganisationer, när de väl har satt i gång sin verksamhet, ser till att fondera medel för en avveckling för att kunna betala tillbaka pengar till de föräldrar som har anmält sig till dem och inte har fått något barn genom förmedlingen och naturligtvis också för avveckling av personal och andra kostnader som kan uppstå när man avvecklar en verksamhet. För blivande adoptivföräldrar är det många olika processer att gå igenom innan man får ett barn. Det görs en genomgripande utredning om föräldrarnas lämplighet med beaktande av eventuella sjukdomar, ekonomi, sociala nätverk med mera. Man gör anmälan till och kontaktar en eller kanske flera adoptionsorganisationer innan man hittar rätt med de önskemål man själv har och känner trygghet att det passar in på vad man vill ha ut av en adoptionsförmedling. Det är också efter hemkomsten med ett barn en massa byråkrati som ska av, som man naturligtvis har fullt upp med att knyta den viktiga kontakten till det nya barnet som säkert tar väldigt mycket tid. I den nu föreslagna ändringen av socialtjänstlagen är ett av de centrala villkoren för att socialnämnden ska lämna medgivande till adoption att särskild hänsyn ska tas till om den sökande har kunskaper och insikter om adoptivbarn och deras behov. anser att denna bestämmelse är fullt tillräcklig och att det därför inte finns ett behov av att i lag föreskriva ett obligatoriskt deltagande i föräldrautbildning som är kommunalt anvisad. Föräldrautbildning behöver inte i samtliga fall ha just en sådan anknytning till kommunen. och andra ideella sammanslutningar kan också ha en viktig roll i en sådan här utbildning. Vi välkomnar däremot att den nya adoptionsmyndigheten ska utarbeta ett utbildningsmaterial på det sätt som redovisas i propositionen och betänkandet. Det tycker vi är bra. Det behöver vara en enhetlig utbildning. Det har vi inte haft tidigare. Vi har ytterligare en invändning mot det betänkande som vi behandlar. Det gäller att äktenskaps- och partnerskapshinder inte fullt ut jämställer adoptivbarn med biologiska barn. Vi anser att den särbehandlingen av adoptivbarn är mycket tveksam. Ur lagstiftarens synvinkel måste det överordnade målet vara uppväxtförhållanden där adoptivbarnets relation till sina familjemedlemmar i en adoptivfamilj i så liten utsträckning som möjligt skiljer sig från ett icke adopterat barns till familjemedlemmarna i sin biologiska familj. Vi anser att de sociala och psykologiska faktorer som talar emot äktenskap mellan personer som biologiskt sett är helsyskon borde väga lika tungt när det gäller äktenskap mellan ett adoptivbarn och adoptivföräldrarnas biologiska barn. 276 (): Det här betänkandet handlar om barn. Det är barn som har varit med om mycket, ofta svåra traumatiska upplevelser. Det är barn som har skilts från sina föräldrar, barn som är födda i en helt annan kultur och som plötsligt inte har någon familj och något hem att bo i. Jag vill börja utifrån det perspektivet för det är faktiskt det hela adoptionslagstiftningen handlar om. Det är barn som är i behov av ett hem. Lyckligtvis finns det familjer i som gärna tar emot ett barn som inte har någon annan familj. Det är en alldeles fantastisk insats. En adoption är bland det mest definitiva som finns i . Den kan inte upphävas annat än om barnet och en förälder gifter sig. Det är det mest definitiva ställningstagande man kan göra. Har man adopterat ett barn är det ens eget barn. Naturligtvis är detta oerhört viktigt för både föräldrar och barn. När man diskuterar frågor om adoption bör man ha med att det rör sig om ett definitivt, ofta svårt ställningstagande. vet vi att de par och ensamstående i som vill adoptera har en oerhört stor längtan efter barn och vill göra det allra bästa för sina barn. Det är därför som det är angeläget att påpeka att vi behöver fortsätta att forska om barns behov och om hur det har gått för de barn som har kommit till . Det gäller inte bara tills barnen är , utan man bör undersöka hur det går för dem när de , när de har bildat egna familjer. I reservation 4 tas behovet av förmedlare upp. Det är viktigt att det fungerar när barn får en familj i . Det bör finnas en mångfald av adoptionsorganisationer. Regeringens förslag, att mångfalden ska beaktas vid beviljandet av auktorisation, är naturligtvis behövligt. Men än mer verksamma åtgärder kan vara nödvändiga för att säkerställa att de olika adoptionsorganisationerna får likvärdiga förutsättningar till utveckling. Det är därför som vi anser att adoptionsorganisationernas arbetsförutsättningar och lämpliga åtgärder för att säkerställa en uthållig mångfald av adoptionsorganisationer bör utredas. Det är vad vi tar upp i reservation 4. Sedan håller jag med de föregående talare som har tagit upp reservation 6 om medgivande att ta emot ett barn. Det finns många andra som är lämpliga att utbilda föräldrar inför den situationen. Däremot är hela utskottet överens om att det är viktigt att alla får en bra och bred utbildning för att kunna vara de allra bästa föräldrarna för barnet. Sista delen av mitt anförande vill jag ägna åt adoptionslagstiftningen över huvud taget. Det är en ganska gammal lag. Jag tror att den är , kanske något äldre. Jag tycker att det är dags för en ordentlig parlamentarisk översyn av adoptionslagen. Också utredningen i homosexuella familjer påtalade att det behöver göras en parlamentarisk översyn av hela adoptionslagstiftningen. har inte utskottet i sin helhet ställt sig bakom detta, men jag vill ändå yrka bifall till reservation 17 där jag och har tagit upp vikten av att man ser över nuvarande regler som möjliggör så kallade ensamståendeadoptioner. Det är viktigt att man följer de barn som adopterats av en ensamstående förälder och ser över hela proceduren. Jag är ganska övertygad om att det allra bästa för ett barn som kommer från ett annat land är att det får två föräldrar, en mamma och en pappa. Statistiken visar att det inte är så många ensamstående som adopterar barn, och det förstår jag av olika skäl. Det är ju ett enormt stort ansvar som man tar på sig, och därför är det viktigt att man är två. Avslutningsvis: Detta är en verksamhet som är väldigt viktig. Vi vet att både barn och blivande föräldrar kan få en upplevelse som är en av de största upplevelserna i livet över huvud taget. Men vi måste vara medvetna om att barnet ändå har en ryggsäck, och vi måste se till att vi har kunskap och kompetens i vårt samhälle för att det enskilda barnet ska få de allra bästa förutsättningarna för ett gott liv. 277 (): Propositionen som detta betänkande bygger på har utarbetats i samarbete med regeringen, och . anser det särskilt välkommet att lagförslaget tar sin utgångspunkt i barnets rätt och barnets behov. Vi står bakom huvuddelen av betänkandet som vi anser vara nödvändigt för att säkra barnperspektivet i adoptionsprocessen. Det är en viktig perspektivförskjutning, nämligen att en adoption handlar om ett barns behov av vuxna och inte om vuxnas behov av barn. Betänkandet pekar förtjänstfullt på vikten av att den adopterade ges stöd och kunskap om sitt ursprung. Det förutsätter dock att den adopterade känner till att han eller hon är adopterad, en kunskap som många uppfattar som en självklarhet, men som tyvärr inte alltid är det. För de allra flesta adoptivföräldrar är det antagligen självklart att berätta om barnets ursprung. Om ett färgat barn adopteras av vita föräldrar är det dessutom svårt att dölja. Men erfarenheten hos de barn med svenskt ursprung som adopterats av svenska föräldrar är entydig. Flera av dessa barn har sent i livet fått vetskap om sitt ursprung och kan vittna om de svårigheter det innebär. Dessa barn är ju vuxna personer . som har arbetat först med propositionen och sedan med betänkandet har vi kommit i kontakt med ett antal fall där personer i vuxen ålder fått höra eller råkat få fram uppgifter som har fått personens världsbild att rasa totalt. Ens närmaste anhöriga, mamma och pappa, är inte de personer som man alltid betraktat dem som. En livslögn rullas upp. Det är faktiskt så, fortfarande , att alla adopterade inte vet att de är adopterade. Representanter för adoptionsorganisationer har för oss berättat att det antagligen finns nyblivna föräldrar, också , som inte kommer att berätta att barnet är adopterat. Jag vill här också påminna om att alla adopterade inte kommer från länder med annan hudfärg eller icke europeiskt utseende. När det gäller den här delen i betänkandet anser jag att vi misslyckats hålla fast vid barnperspektivet. I stället har man låtit vuxnas behov gå före barnets behov. majoritet avstyrker motionerna som föreslår laglig rätt att den adopterade får kunskap om sitt ursprung med hänvisning till ett pågående arbete i . Men regeringen har inte utlovat någon lagändring i propositionen, utan man säger endast att man bereder en sådan. I lagutskottets yttrande kan vi också ta del av en, enligt min mening, mycket märklig ståndpunkt, nämligen att det i något fall inte kan uteslutas att det aldrig kan anses lämpligt att barnet får information om att det är adopterat. har ett antal tunga experter , och tillstyrkt förslaget om att adoptivföräldrar så snart det är lämpligt bör informera barnet om att det är adopterat. Jag kan inte låta bli att reflektera över att majoriteten i lagutskottet därmed struntar i och om att barn har rätt till kunskap om sitt ursprung. Jag kan inte komma på några fall där det inte är lämpligt att barnet får veta sitt ursprung. Däremot finns det stor risk att barnet får veta detta av någon annan om föräldrarna väljer att inte berätta. Är inte detta det yttersta sveket mot barnet? I lagutskottets yttrande kan vi också läsa att om den eller de som adopterat ett barn inte upplyser barnet om att det är adopterat, torde det ankomma på att stödja föräldrarna så att barnet får nödvändig information. Vad är det för förklaring? När adoptionen är klar är barnet som vilket barn som helst i familjen, och ärendet är avslutat hos . Jag vill yrka bifall till reservation nr 9. Avslutningsvis några ord om partnerskap och adoption. Det finns en motion med förslag om att i sina allmänna råd för handläggning av adoptionsfrågor bör ge adekvata upplysningar om HBT-frågor och att HBT-kompetensen är viktig inom familjerätten. anser att dessa frågor är viktiga och har också kännedom om att det numera antagligen finns fall där HBT-kompetensen har sviktat när vi talar om partnerskap och adoption. kommer emellertid en proposition att behandlas här i kammaren som förbjuder diskriminering på grund av sexuell läggning inom det sociala området i hälso- och sjukvården och i . Lagen kommer att träda i kraft , så vi anser att behöver inga ytterligare åtgärder vidtas. 278 (): Internationella adoptioner och därtill hörande frågor är mycket viktiga frågor. Hur kan samhället på bästa sätt medverka till att de adopterade barnen får det riktigt bra, att barnens bästa alltid står i centrum? Min erfarenhet är att de allra flesta föräldrar som önskar adoptera verkligen har barnens allra bästa för ögonen och är beredda att ge kärlek, omsorg och fostran och erbjuda ett varmt hem. Man ska dock inte blunda för att det kan uppstå påfrestningar. Adopterade barn kan få problem med identifikationen med mera. Därför är det viktigt med en klarsynt och nyanserad inställning och att ha som tydlig utgångspunkt att samhället ska medverka till att ge bästa tänkbara förutsättningar för en för alla parter lyckad adoption. ställer sig positivt till huvuddragen i regeringens proposition, vars syfte är att stärka barnets rätt i adoptionsprocessen. Vi ställer oss också bakom ombildandet till , Myndigheten för internationella adoptionsfrågor, och andra förslag. välkomnar föreslagna ändringar i och i lagen om registrerat partnerskap, som innebär att möjligheten för adoptivbarn och adoptant att gifta sig eller registrera partnerskap tas bort. De förslag som vi från har lagt fram på några områden har fått en positiv och klarläggande behandling i utskottet. Det gäller till exempel föräldrautbildningen som vi är överens om ska vara obligatorisk med kommunen som ansvarig, men, och det är viktigt, den kan bedrivas av någon annan. Likaså har förslag om att den nya lagstiftningen, som vi står bakom, om homosexuella pars rätt att bli prövade som adoptivföräldrar ska följas upp och utvärderas. Finns det behov av ytterligare kunskaper? Finns det behov av ytterligare informationsinsatser? Jag menar att det gör det på det området. Det redovisas också att det är åtgärder på gång, och det är bra. På några områden är vi inte nöjda med utskottsmajoritetens ställningstaganden. Tillsammans med och står vi bakom denna synpunkt som kommer från : Det är en humanitär självklarhet att ge viss rimlig ersättning till ett barnhem för de barn som är kvar på barnhemmet, när förhållandena är undermåliga. Det redovisas mer utförligt i reservation nr 2. markerar också i reservation nr 4 värdet av att slå vakt om en mångfald av adoptionsorganisationer och undvika en process med utslagning av mindre adoptionsorganisationer. Regeringen säger att mångfalden ska beaktas. Vi efterfrågar dock mer tydliga åtgärder. I avsaknad av dessa förordar vi en utredning för att säkerställa att de olika adoptionsorganisationerna får likvärdiga förutsättningar till utveckling. har flera statliga utredningar framhållit det adopterade barnets behov av att få kunskap om sitt ursprung och att få veta att det är adopterat. Senast var det i departementspromemorian Föräldrars samtycke till adoption m.m.