prot · GS0949 · 2004-12-13 00:00:00 — är kallat till ett informationsmöte med tillfälle att lämna synpunkter på arbetet, och om någon månad ska arbetet vara klart. Det räcker inte längre med att lappa och laga i nuvarande system för miljöpolitiken. Speciellt tydligt ser vi detta i det splittrade och ineffektiva havsmiljöarbetet. Den hållbarhetskommission föreslagit bör tillsättas. Kommissionens första uppdrag bör vara att ge förslag på hur splittringen i dagens nationella havsmiljöarbete kan överbryggas och därefter studera hindren för en hållbar utveckling i kommunikationssektorn. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. 147 (): Jag vill tacka för ett mycket bra och engagerat anförande som vanligt när det gäller havsmiljöfrågorna. Jag vill annars inledningsvis yrka bifall till reservation nr 1. , året om, nås vi bland annat via medierna av rapporter om situationen på miljöområdet. Visst finns det en rad positiva signaler. Enskilda människor som gör och gjort stora insatser lyfts fram. Senast var det som fått . Kväveläckaget ut i havet från jordbruket minskar det har vi läst. Satsningar på rent dricksvatten i förekommer. Utvecklingen av alternativa bränslen och motorer för att möta klimathoten går vidare, även om det går för sakta. Men rapporteringen, fru talman, domineras dock av mer bekymmersamma tongångar. Fler än man trott dör i till följd av markozonet. har bara en enda berguvsunge fötts i och östra . Bestånden av torsk i och i är allvarligt hotade. I erkänner man att skövlingen av skogar gör landet till en av jordens värsta miljöförstörare. Avskogningen av delar av leder till naturkatastrofer. Värsta oljekatastrofen sedan har inträffat utanför , och på landar tonvis med olja från fartyget M som gått på grund öster om . Detta är bara några små klipp från den allra senaste tidens publiceringar. Till detta kan läggas allt det som skrivs om de accelererande klimatförändringarna och deras konsekvenser. Vi människor påverkar miljön lokalt, nationellt, regionalt och globalt. Den utveckling och den levnadsstandard som vi i väst tillägnat oss har fått ödesdigra konsekvenser runtom på jorden. Med full kraft träder nu nya länder fram med en enorm utvecklingspotential. och nämns ofta som exempel. Tillväxten i sägs redan starkt ha påverkat såväl olje- som stålpriset. Om, eller kanske när, dessa och andra länder utnyttjar miljöutrymmet på samma sätt som vi i väst har gjort är den totala katastrofen ett faktum. Även om de dramatiska beskrivningarna kan vara överdrivna av vad som händer när alla kineser börjar köra bil eller om alla använder vatten eller kylskåp på samma sätt som vi så pekar de beskrivningarna ändå på grundläggande frågor som vi har att ta ansvar för att ta itu med. Av den här utvecklingen kan man naturligtvis dra många slutsatser, bland annat att det är nödvändigt att söka lösningar på problemen där problemen finns. Det handlar om gemensamma överenskommelser och åtaganden på global nivå men naturligtvis också om konkret agerande på hemmaplan. Det handlar om att västvärlden, vi som har tagit för oss av naturresurser och miljöutrymme, går före när det gäller åtaganden och teknikutveckling. En hel del görs naturligtvis genom FN, genom EU och nationellt, men totalt sett, fru talman, görs alldeles för lite. Vi fortsätter i ganska stor utsträckning som om ingenting har hänt. Jag är rädd för, eller nästan säker på, att olika variationer på dagens budgettema inte har en alltför avgörande betydelse för de nödvändiga miljöförbättringar som behövs om vi inte tillsammans förmår mobilisera de allra flesta medborgarna i vårt land, i och globalt till en större medvetenhet. Det behövs en hetare vilja att förändra de konsumtions- och produktionsmönster som enligt de flesta bedömare fortsätter att utarma jordens resurser. förslag till inriktning av den ekonomiska politiken och förslag till budgetramar har inte vunnit riksdagsmajoritetens bifall den här gången. Våra förslag till förändrade anslag inom miljöpolitiken kommer därför inte upp till behandling. I det särskilda yttrande som bifogas betänkandet framgår att vi vill avsätta större resurser än regeringen när det gäller sanering och återställande av förorenade områden, mer pengar till miljöforskning och ett mer omfattande stöd till klimatinvesteringar och skogsmarkskalkning. Vi vill ha en ändrad inriktning när det gäller inköp av skog för bevarande av den biologiska mångfalden och har därför en lägre ökningstakt än majoriteten på detta område. Jag skulle önska att dramatiskt kunde öka anslagen till sanering och återställande av förorenade områden. Det gäller framför allt områden där statlig verksamhet svarar för förödelse av mark och vattendrag. Skifferoljeaktiebolagets ödeläggelse i industriområde i min hemtrakt har jag nämnt i tidigare anföranden. Vid ett besök i läste jag i därvarande blad att man upptäckt hur SJ:s verksamhet i , , nu kräver stora saneringsinsatser. På det här området räcker inte regeringens ambitioner till för att man tillräckligt snabbt ska kunna komma till rätta med problemen. Samma sak är det när det gäller programmet för klimatinvesteringar. Utvärderingar visar att de så kallade LIP- och Klimppengarna är effektiva när det gäller att reducera utsläppen av växthusgaser. Här finns ansökningar för , men anslagen är otillräckliga. Hållbar utveckling, som är ett centralt begrepp också i miljöarbetet, återspeglar väl en av de principer som är grundläggande för förhållningssätt förvaltarskapsprincipen. Den ger oss människor ett speciellt uppdrag och ansvar. Vi ska agera med en långsiktig helhetssyn med respekt för vår samtida omgivning och kommande generationer. Detta, fru talman, gör oss kristdemokrater även fortsättningsvis starkt motiverade till ett aktivt arbete med miljöfrågorna. 148 (): Till att börja med ska jag yrka bifall till reservation 1. Vi står givetvis bakom vår andra reservation, men vi nöjer oss med denna den här gången. Behovet av en god miljö är något som vi alla är överens om. En god miljö berör oss alla. Det handlar om att få dricka rent vatten, äta fisken vi fångar och få uppleva naturens fantastiska mångfald. En god miljö är en överlevnadsfråga och en fråga om livskvalitet. För att vi ska kunna dricka det här rena vattnet och kunna andas ren luft måste miljöpolitiken utgå från människors engagemang. På just denna punkt skiljer sig politik tämligen markant från majoritetens. Framför allt kan man säga att linjen är att vi i sätter betydligt större tilltro till både det civila samhällets och marknadens förmåga och vilja att bidra till miljö- och naturvård. Ett tydligt underifrånperspektiv som stimulerar engagemang och tillväxt är en av nycklarna i omställningen till ett hållbart samhälle, och vi har i vårt budgetalternativ lagt ut kursen för hur vi vill se vägen in i ett kretsloppssamhälle. Den globala tillväxten, energiförsörjningen och miljöproblematiken väcker stora frågor, och den långsiktiga lösningen för ett samhälle som bygger på en hållbar utveckling är ett samhälle där vi använder förnybara resurser. Miljöpolitikens område har stor vikt både på kort och på lång sikt. På kort sikt handlar det om vilken livsmiljö vi som lever ska ha tillgång till. På lång sikt handlar det om i vilket skick vi vill lämna över jordklotet till våra barn och barnbarn och kommande generationer. Det finns ett antal jobspunkter för att vi med gott samvete ska kunna lämna över vårt jordklot till kommande generationer. Den helt klart tuffaste och mest överskuggande frågan är klimatfrågan. Den är avgörande för allt liv på jorden. Vi kommer i att drabbas av klimatförändringar. Regnigare somrar och mildare vintrar är bara några av effekterna. Det finns ingen anledning att sitta och vänta på olika varianter av skräckscenarier. De miljöeffekter som vi redan har sett av de fossila bränslena är skäl nog att agera. En viktig del för att minska utsläppen av de fossila bränslena är att ställa om vårt transportsystem. Då krävs det tydliga signaler. Det är säkert ingen nyhet för kammaren, men jag väljer att återupprepa det. Från skickar vi en sådan signal. Vi vill att det sätts en bortre parentes för nytillverkade fordon som drivs på fossila bränslen. Den parentesen ska sättas . Genom att visa en sådan vilja skickar vi en signal till marknaden att det är dags att ställa om och dags att ställa in sig på att den här signalen kommer att komma. En bortre parentes skulle främja teknikutvecklingen. Den skulle också leda till större investeringar för producenter av biodrivmedel. Det kan också konstateras att det finns en stor outnyttjad kapacitet på svenska åkrar och i svenska skogar. Det finns förutsättningar för att öka produktionen av bränsle och drivmedel. Det finns också en ny växande produktionsarena för de gröna näringarna. Vi i har tydliga visioner om ett hållbart samhälle och en hållbar tillväxt. Utan ett hållbart samhälle försämrar vi möjligheterna för tillväxt och ett sunt nyttjande av naturresurser och människor. En långsiktig hållbar tillväxt kräver nytänkande. Där är nya fordonsbränslen en viktig del. En omställning till ett hållbart samhälle är grunden för fortsatt tillväxt. En hållbar tillväxt kommer att främja hela landet. Om vi brukar våra naturresurser på ett klokt och ansvarsfullt sätt kan det skapas nya och goda förutsättningar, framför allt på landsbygden. Ett bra exempel är just det som jag nämnde tidigare vad gäller omställningen av transportsystem. För att det här ska bli verklighet krävs det både rätt styrmedel, rätt signaler och bättre villkor för företagande. Det krävs signaler att det ska gå att tjäna pengar på att vara företagare men också signaler om att det ska vara möjligt att tjäna pengar på att vara miljövänlig. Men låt oss inte förledas till att i den här kammaren peta i detaljer och försöka styra teknikutvecklingen. Däremot ska vi formulera styrmedel som drar åt rätt håll. Då handlar det inte om skattehöjningar och fel utformade skatteväxlingar, som tyvärr verkar vara den enda lösningen från den nuvarande majoriteten. har lagt en motion och avsatt budgetmedel för hur vi vill öka användandet av förnyelsebara bränslen. Vår strategi är en skattesänkningsstrategi i motsats till den skattehöjningsstrategi som majoriteten har slagit in på. Det är självklart för oss att bilen behövs och att alla ska ha möjlighet att göra ett medvetet miljöval. Man ska inte ha dåligt samvete bara för att man är tvungen att köra bil. Tekniken för de alternativa fordonsbränslena ligger bara i startgroparna. För att hänga med i utvecklingen och också visa vägen i omställningen till ett grönt transportsystem krävs det att vi satsar på forskning och utveckling. Det är viktigt att satsningarna inte ger förtur åt något särskilt bränsle eller någon särskild teknik. Det är slutresultatet, effektiva och förnyelsebara fordonsbränslen, som vi efterfrågar. Våra förslag ger utan överdrift en tio gånger så stor miljönytta som den så kallade gröna skatteväxling som regeringen föreslår. Regeringens politik, där man straffar bilägarna i stället för att gynna dem som vill göra ett medvetet miljöval, leder till ökade kostnader. Vi kan se nu senast i ett antal undersökningar att det leder till ökade kostnader för dem som verkligen behöver bilen och inte kan välja ett annat drivmedel eller fortskaffningsmedel. De satsningar som vi gör skulle inte bara skapa en miljönytta. De skulle också skapa tillväxt i . Om vi kan nå till att de företrädesvis produceras i landet kommer fler arbetstillfällen att genereras och stora möjligheter till miljöteknik öppna sig. Oavsett hur mycket pengar vi från olika partier här i kammaren lägger på miljöpolitiken och oavsett hur mycket satsningar vi gör kommer det tyvärr inte att räcka till att få en värld där vi andas ren luft och dricker rent vatten. Det krävs, precis som också var inne på, att vi samarbetar internationellt för att lösa miljöproblemen. Vi gläds alla åt att Kyotoprotokollet nu äntligen kan träda i kraft. Men det räcker tyvärr inte. I miljöpolitiken har EU en väldigt viktig roll att spela. Från sida vill vi se att EU ägnar sig åt de stora frågorna och låter bli de små. Förhoppningsvis kan vi inom EU och hela ta sig an miljön som nästa stora utmaning. För att det här ska kunna bli verklighet krävs det att EU blir en starkare kraft och att man får medel för att bli den starka kraften på miljöområdet. Vi vill se en möjlighet att öppna upp för gemensamma miljöskatter. Tyvärr är regeringen och majoriteten fortfarande ovilliga att låta EU få ett tydligt redskap i kampen för en bättre miljö. Att införa miniminivåer för miljöskatter i EU och att besluta dessa nivåer genom majoritetsbeslut vore inte bra bara för miljön. Det skulle även vara ett bra sätt att skapa likvärdiga konkurrensvillkor inom EU. Det här är i grund och botten en miljöfråga, inte en skattefråga. Att införa gemensamma miljöskatter betyder inte att EU ska ha harmoniserade skatter på alla områden. Men miljön är en överstatlig fråga som kräver överstatliga beslut. 149 (): I tycker vi att en av politikens allra viktigaste uppgifter är att se till att den mänskliga aktiviteten anpassas efter de ekologiska ramar som finns. Med naturen kan man inte förhandla. Vi förhandlar ofta i politiken om olika saker. Om vi vill ta hänsyn inte bara till oss själva utan även till resten av världen och framtida generationer behövs det politik. Jag tycker att har skilt ut sig väldigt mycket från alla övriga talare här. Om man lyssnar på alla talare är det i grunden en rätt stor enighet om att miljöpolitik är något väldigt viktigt och någonting som inte kan överlämnas till den enskilde även om den enskildes engagemang är viktigt. Men verkar ha slagit in på en annan väg. Visst är det så att miljöpolitiken inte bara handlar om anslag, . Där kan jag verkligen hålla med. Och tur är väl det. Det är ju en så otroligt liten del av budgeten som är miljöanslag egentligen. Men de är nog så viktiga. Det finns så mycket annat, till exempel skatter och ekonomiska incitament. talade en del om det och tyckte att det skulle vara jättebra om EU hade minimiskatter på miljöområdet. Det tycker jag också, men det verkar som om i så fall är för skattehöjarvägen på EU-området men emot nationellt, där man vill ha en skattesänkarstrategi. Den majoritet som samarbetar om budgeten har både en skattesänkar- och en skattehöjarstrategi. I den gröna skatteväxlingen ingår ju miljöstyrande skatter men också skattesänkningar på arbete. I den här budgeten sänktes skatterna på arbete ungefär dubbelt så mycket som miljöskatterna höjdes. Dessutom finns det en skattesänkarstrategi. Vi har tagit bort både energiskatten och koldioxidskatten på biodrivmedel. Men det räcker inte för att göra till exempel etanol, som värnar om, tillräckligt slagkraftigt ekonomiskt. Den gröna skatteväxlingen behövs också. Vi har förmånsbilsprogrammet. Om man väljer en tjänstebil som är en miljöbil får man lägre skatt. Det är en typisk skattesänkarstrategi. Ett annat positivt ekonomiskt styrmedel är att från blir av alla bilar som köps in miljöbilar. Det är jättebra för alla som inte har råd att köpa ny bil. Om är de ute på begagnatmarknaden. Det är också en sak som sänker kostnaden. Det behövs alltså både skattehöjningar och skattesänkningar. Lagstiftning är givetvis någonting jätteviktigt också som vi inte kommer att debattera här så mycket men som är viktigt i en sammanhållen miljöpolitik som handlar om både skatter, lagstiftning och anslag. Miljö borde debatteras mer på en massa olika politikområden här i kammaren, till exempel i konsumentpolitiken och trafikpolitiken, och även i jordbrukspolitiken, men jag tycker att vi brukar vara rätt så duktiga i miljö- och jordbruksutskottet. Vi diskuterar ofta miljöfrågorna. Forskningen är ett annat viktigt politikområde där miljöfrågorna borde komma in mycket mer. Just nu pågår förhandlingar om forskningspropositionen. Något annat som kommer att bli väldigt viktigt är ramarna för energiforskning, som vi menar måste ökas. I budgeten kom vi bara överens om preliminära ramar för energiforskningen. Jag förutsätter att vi i vår kommer att kunna göra förbättringar där. För att vi sedan ska kunna fatta alla de bra beslut som behövs krävs det opinionsbildning. En liten sak som finns med i budgeten, men som inte har uppmärksammats så mycket, är att miljöorganisationerna får möjligheter att söka medel från flera statliga myndigheter till olika projekt och till opinionsbildning. Jag skulle vilja ställa några frågor till , eftersom hade en lite egen profil i den här debatten. Pengar till marksanering anser ni är viktiga, men inte just nu utan kanske . Blir det lättare senare? kanske vi har det mer pressat ekonomiskt av bland annat demografiska skäl, och just nu är ju inte den ekonomiska situationen så där väldigt tokig. Jag funderar också på anslagen till biologisk mångfald. Trots att vi i har fått upp anslagen så mycket kommer det att dröja ända till 2018 innan målet nås. är ju det parti som vill skära ned mest på biologisk mångfald, även om det finns andra partier som också vill skära ned. Man hänvisar då till andra skyddsformer och till att markägaren kan fortsätta att äga marken. Men även om markägaren ska fortsätta att äga marken blir det ett produktionsbortfall som ska ersättas. Det kommer ändå att kosta pengar även om det givetvis är positivt om man till exempel kan bilda reservat med samma krav på skydd av den mark som markägaren fortsättningsvis äger. Kanske kan markägarna göra det lite billigare därför att det känns bra att få fortsätta äga marken. Men det kommer ändå att kosta pengar, och det är så oerhört långt kvar om vi ska nå de miljömål som har beslutat om. När det gäller och Klimp säger ni att investeringar ska ske på marknadsmässiga grunder. Men om man vill ha de investeringar som är bra för miljön gäller det väl att man har en sådan marknad som efterfrågar den typen av investeringar. Det tycker jag att från var väldigt tydlig med. Måste man då inte jobba med olika typer av ekonomiska incitament politiskt? jobbade jag med en utredning, Konsumenterna och miljön. En slutsats som vi drog där var faktiskt att det inte går att lita enbart på den enskilda människan, därför att det är inte säkert att attityden leder till ett ändrat beteende på miljöområdet. Det kan vara så att man först ändrar sitt beteende och att det leder det till en bättre attityd på miljöområdet. När det gäller enkla handlingar kan man kanske komma ganska långt, till exempel handla miljömärkt när det finns en tydlig miljömärkning. Men när det gäller livstidsfrågor har det visat sig i stort sett omöjligt att lita på allas vårt enskilda engagemang, för där finns den så kallade free rider-principen, att när man måste ändra på någonting och det kan vara obekvämt att ändra på saker tänker man: Men om bara jag gör det här lilla och alla andra fortsätter som vanligt så spelar det ingen roll. Jag tror inte att det finns stöd någonstans bland beteendeforskare för att man kan lägga över hela ansvaret på den enskilde. är det anslagen. Jag tycker att de tre partier som har samarbetat ett tag , för andra mandatperioden, om budgeten kan vara ganska stolta på miljösidan. Anslagen har ju ökat från ungefär 1,2 miljarder till att nu ligga på 4 miljarder. Det är en liten del av statsbudgeten, men det betyder oerhört mycket för miljön. Sedan är jag glad över det stora engagemang som finns i kammaren, förutom hos . Men lite sorgsen kan jag bli när jag läser det borgerliga samarbetsprogrammet där miljön inte har kommit med. Jag får väl gratulera till en bra förhandling och till att det inte blev någon arbetsgrupp om miljöpolitiken. 150 () replik: Jag tycker att det är lite fräckt att påstå att är ett parti som inte har någon form av miljöintresse. Vi kan möjligen ha lite olika syn på hur vi ska forma samhället och vilka verktyg som är effektivast, men att säga att vi är det parti som över huvud taget inte bryr oss om miljön är djupt felaktigt. Jag ska försöka svara på frågor där hon menar att vi skiljer ut oss från andra partier. Ja, vi har en grundläggande skillnad i åsikter. Vi har inte en politik som innebär att hela ansvaret och tror jag att jag citerar ska föras över till enskilda människor. Jag tror fortfarande att lagstiftningen har en mening. Jag tror också att ekonomiska verktyg har en poäng i miljöarbetet. Däremot är jag bekymrad över hur staten på olika sätt och i för stor utsträckning har flyttat ansvaret från enskilda människor till den politiska sfären. Till exempel nämnde kontot biologisk mångfald. Vi har valt att inte ta bort det kontot, som jag tyckte att det lät på , utan vi halverar det. Det handlar om att vi är emot att man socialiserar mark på det vis man har gjort i . Många av de miljövärden som man nu vill bevara har kommit fram genom enskilda initiativ, till exempel enskilda människors sätt att bruka skogen. Det är det som vi tycker att man missar när man nu går in och tvångssocialiserar mark i så här stor utsträckning. Det handlar snarare om att rikta de pengar som vi satsar på detta till skötsel av den mark som har tagits om hand av staten och inte, som , att satsa så mycket tid, energi och pengar på att förvärva mark att man helt enkelt glömmer förvaltandet i alltför stor utsträckning. Jag får återkomma i nästa replik. 151 () replik: Jag sade inte att inte har intresse för miljöfrågor. Det tror jag att många moderater har, och jag har mött många sådana lokalt. Men jag uppfattade absolut ditt anförande som att det framför allt handlade om den enskildes ansvar och att politiken inte var så viktig. All erfarenhet tyder på att politiken är väldigt viktig. De förbättringar som har skett på miljöområdet har ofta skett tack vare politiken. På de områden där vi inte ser tillräckligt stora förbättringar anser de flesta som är lite insatta att det beror på brist på politik. Beträffande biologisk mångfald är det klart att det enskilda ansvaret är oerhört viktigt och att man också som markägare gärna ska göra lite extra själv. kanske skulle införa också markägarnas ansvar i grundlagen och inte bara markägarnas rättigheter. Den möjligheten finns i andra länder. menar väl ändå att markägarna genom olika typer av avtal ska kunna få ersättning för de hävdåtgärder som menar är så viktiga. har ju tillsammans med andra partier för länge sedan, , stärkt markägarnas ersättning. , som inte ville göra den förändringen i planlagstiftningen , är ju det parti som förutom de partier som samarbetar om budgeten har ställt upp bäst för biologisk mångfald. Man kan ju undra lite grann hur det är med logiken där. 152 () replik: Jag vänder mig mycket kraftfullt mot att säger att det är politiken som har gjort att en hel del miljöförbättringar har skett . Min fasta övertygelse är att det beror på de enskilda människornas förändrade beteende, enskilda företagares övertygelse om att man ska ha en mer miljövänlig produktion. Det började och har sedan genomförts , 70-talet och framåt. Det tror jag har haft en betydligt mycket större effekt på den miljösituation som vi har jämfört med politiken. Jag tror också att många av de problem som dök upp då, försurningen och en hel del andra problem, har lett till en betydligt bättre situation än . Det är många enskilda människors och framför allt företagens sätt att arbeta med detta som har lett till det. När det återigen gäller biologisk mångfald har vi förutom de förslag om halverat konto 1 miljard i en fond för biologisk mångfald. Vi vill alltså ha en något bättre kontinuitet i det här arbetet. När det gäller pengar till marksanering tycker vi att staten tar en för stor andel av dessa investeringar. Vår mening är att om det finns en efterfrågan på att bebygga mark ska inte staten gå in och ta över dessa åtaganden från den privata marknaden. Däremot har vi pengar kvar på kontot så att den mark där det inte finns något kommersiellt intresse faktiskt ska hanteras. Slutligen har jag en helt annan uppfattning när det gäller Klimppengar.