prot · GS0949 · 2004-12-13 00:00:00 — Jag vill också passa på att tillönska alla mina vänner en riktigt god jul. 183 (): Jag vill inledningsvis begränsa mig till att yrka bifall till reservation 4, även om också övriga reservationer som undertecknat är väl värda kammarens totala uppslutning. Då majoritet av någon oförklarlig anledning avvisat förslag till inriktning av den ekonomiska politiken och de ekonomiska ramar som följer av detta kommer inte våra förslag till ändringar på anslagsnivå att behandlas av kammaren. De beskrivs därför översiktligt i ett särskilt yttrande. Låt mig återkomma till dessa . Det gångna året har, fru talman, varit turbulent och fyllt av stor osäkerhet för svenska jordbruksföretagare. har beslutat om hur EU:s nya jordbrukspolitik ska tillämpas , men ännu är inte alla regler på plats. Frågan om hur den beramade dieselskattesänkningen ska utformas och tillämpas är väl inte heller riktigt utklarad. fick jordbruksföretagarna besked om att de får vänta till på utbetalningar av EU-stöd för grödor och djur som de anmält . Något som blir alltmer klart är dock hur de omfördelningseffekter som EU-reformen innebär slår mot enskilda företagare. Flera av de nötköttsproducenter som lyssnat till och följt de signaler som tidigare givits och investerat i nya rationella anläggningar och utökad produktion får nu över se sina kalkyler dramatiskt försämrade. Under de samtal som fördes i utskottets kontaktgrupp med inför beslutet om tillämpningen av jordbruksreformen påpekades gång på gång från bland andra oss kristdemokrater att omfördelningseffekterna får inte drabba utökare och nyinvesterare på det sätt som blir fallet. Det är anmärkningsvärt att regeringen, med alla experter och myndigheter man har till förfogande, inte lyckas hitta en lösning. Man är ju rätt så fingerfärdig i andra sammanhang. hörde vi i informationen inför kommande miljöråd hur man i EU:s olika arbetsgrupper och i gör allt för att få hela EU att reservera sig vid ratificeringen av Århuskonventionen till förmån för att inte medge en oberoende prövning av regeringens beslut angående begäran om att få ta del av handlingar. Man uttryckte stora förhoppningar om att kunna lyckas begränsa offentligheten på detta område skickligt och bra förhandlat. Men när det gäller att fixa obalanser i det ekonomiska stödet till svenska lantbruksföretagare icke. Socialdemokraternas misslyckanden på detta område kommer att förstärka utvecklingen mot en allt större importandel av nötköttskonsumtionen i vårt land. Jag hoppas utvecklar sin syn på detta i sitt anförande. Jag hoppas också att hon ger sin syn på det faktum att vi i , enligt en rapport från , importerar salmonellasmittat kycklingkött under beteckningen köttberedning. I detta sammanhang vill jag fråga hur hennes parti ser på förslaget från veterinärhåll om obligatorisk ursprungsmärkning i butik av all mat som innehåller kött, mjölk och ägg. Det förslaget kom väl eller om det var till och med. Det skulle också, fru talman, vara intressant att få höra Socialdemokraternas och övriga vänsterkartellens syn på utvecklingen av det svenska jordbrukets lönsamhet och konkurrenskraft. Hur ser ni på att dieselskatten, efter den beramade sänkningen från , är ca per liter högre i än i och nästan per liter högre än EU-genomsnittet? Att ytterligare en gång försöka få ett intellektuellt redbart svar på frågan om varför Socialdemokraterna väljer ut en grupp företagare, jordbruksföretagarna, att diskriminera genom senareläggning av utbetalningarna ska jag inte ens försöka. anser att jordbruket inte är vilken näring som helst. Det handlar om förvaltarskap, att vårda, bevara och utveckla grundläggande livsbetingelser. Det är livsbetingelser som berör oss alla . Det handlar om livsmedel i dess verkliga mening. Jordbruket förvaltar och förmedlar viktiga värden att bruka jorden, att odla och producera mat, att hålla landskapet öppet, att ta till vara det naturen ger, att vårda miljön. ser livskraftiga jordbruksföretag som en bas för en levande landsbygd där ett ekologiskt uthålligt brukande av jorden och produktion av högkvalitativa och fullvärdiga livsmedel är huvuduppgiften. Denna grundsyn leder oss till slutsatser som presenteras i vår partimotion. I sju punkter sammanfattar vi vår huvudsakliga politik på jordbruksområdet. 1.Jordbruket är inte vilken näring som helst. 2.Jordbruk och öppna landskap i hela landet. 5.God etik i djuromsorgen och miljövänligt åkerbruk. 6.En balanserad hållning gentemot genmodifierade livsmedel. 7.Konsumenterna kräver trygghet, ursprungsmärkning och livsmedelssäkerhet. De anslagsförändringar som förespråkar framgår av det särskilda yttrande som bifogas betänkandet. Bland annat ökar vi anslagen till naturvårdsavtal och ersättning för viltskador. Vi vill införa ett statligt skördeskadeskydd och ett stöd till avbytartjänst. Återföring av skatten på handelsgödsel bör fortsätta, och stödet till miljöförbättrande åtgärder utökas. Låt mig få säga att ökningstakten i vissa anslag som regeringen föreslår, bland annat och , minskas, dämpas, något vi har också några minusposter. Sammanfattningsvis menar jag att med kristdemokratisk politik skulle svenska jordbruksföretag i hela landet ha bättre förutsättningar att utvecklas än med den politik som förs, eller inte förs, av den för tillfället regerande vänsterkartellen. 184 (): Vårt utgiftsområde omfattar 38 anslag fördelade på sju politikområden. Det är svårt för en enskild riksdagsledamot att i en debatt som denna försöka att prata om alla anslagen och områdena. Därför gäller det att välja några, och jag kommer att inrikta mig på jordbruket med MTR-reformen, livsmedelsfrågor, ekologisk produktion, djurskydd och kanske något till. MTR-reformen är en stor förändring för jordbruket, och det är nu man väljer väg för framtiden. Det är många lantbrukare som sitter och räknar på stödrättigheter och försöker hitta svar på många av de svåra frågor som uppstår vid en omläggning. Inom vissa regioner, till exempel , har reformen skapat både debatt och oro. Men det nya systemet kan öppna möjligheter. Det kan innebära att jag som lantbrukare har utvecklat min livsmedelsproduktion och hittat nya produktionsformer. Samverkan, nätverksbyggande mellan lantbrukare, forum där det spånas och där tankar och idéer tas upp kommer att vara viktiga för framtiden. Att det blev en blandmodell tror jag är bra. Det finns fördelar som att all mark kan ges ett relativt högt grundvärde som omfattar i princip all jordbruksmark. Även betesmarken ges i denna modell stöd. En annan fördel är att de förändringar i brukarstruktur som har inträffat efter referensperioden till stora delar kan beaktas. Blandmodellen innebär att stödrättigheterna kommer att fördelas till den som brukar marken . Absolut för att söka detta gårdsstöd vad gäller stödrättigheterna för areal är . Har man inte sökt då blir man utan stödrättigheter. , alltså, kommer det ett slutgiltigt besked om tilldelningen av stödrättigheterna, och utbetalningen av stödet ska enligt informationen göras . I budgetpropositionen står det att regeringen eftersträvar en jordbrukspolitik som främjar konkurrenskraftig produktion vilande på långsiktigt hållbara produktionsformer. Med hållbara produktionsformer avses resursbevarande, uthålliga, miljöanpassade och etiskt godtagbara produktionsformer på såväl små som stora gårdar. Produktionen ska styras av konsumenternas efterfrågan, och jag tror att svenskt jordbruk har goda förutsättningar för produktion av högkvalitativa livsmedel. Våra svenska mervärden som skapats bland annat genom nationella regelverk för miljö och djurskydd är här av stor vikt. Men för att uppnå målet för en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion kan det vara motiverat att gå in med stöd för att tillfredsställa samhällets krav på och behov av kollektiva nyttigheter som marknaden inte förmår att ordna men som jordbruket kan bidra med. Vi behöver inte bara öppna landskap. Vi behöver levande landskap. kommer miljö- och landsbygdsprogrammet att förstärkas genom modulering, det vill säga överföring av EU-medel från produktionsstöd till miljö- och landsbygdsprogrammet. Inom miljö- och landsbygdsprogrammet finns det ett flertal åtgärder som syftar till att minska växtnäringsförlusterna från jordbruksmarken. Anslutningen till miljöersättning för minskat kväveläckage genom odling av fånggröda och senarelagd jordbearbetning var fyra gånger större än det uppsatta målet. Jag hoppas att denna positiva utveckling fortsätter även om det trots detta verkar vara svårt att uppnå miljökvalitetsmålet Ingen övergödning. Nästa miljö- och landsbygdsprogram planeras att träda i kraft och löpa till 2013. Det är viktigt att vi får en bra inriktning på detta program. Programmets miljöåtgärder är av hög vikt för uppfyllelsen av flera miljökvalitetsmål. Jag hoppas att det även fortsättningsvis kommer att vara ett stort fokus på miljöåtgärder inom nästa program. Men det är mycket beklagligt att förslag verkar innebära kraftiga begränsningar av miljöåtgärderna jämfört med nuläget. Det hoppas jag att vi kan ändra på. Nuvarande LBU omfattas av fördelade på runt 25 olika öronmärkta insatsområden. De stora summorna är stödet till öppet och varierat odlingslandskap med över 500 miljoner och kompensationsbidraget med . Medel som avsätts till utveckling av ekologisk produktion och marknadsstödjande åtgärder tycker jag är mycket angeläget. En ökad ekologisk produktion medför mindre gifter och en ökad möjlighet att klara miljömålet Ingen övergödning. visar det sig att efterfrågan på ekovaror ökar i hela världen, och många säger att det går att sälja mer, men produktionen hänger inte med. Uppskattningen är att vi konsumerar ekomat för 4 miljarder , vilket är av den totala livsmedelskonsumtionen här i landet. En tredjedel av försäljningsvärdet av ekomat kommer från mejeriprodukter, och det är den största produktgruppen. På andra plats kommer frukt, bär och grönsaker och på tredje plats kött och chark. Utvecklingen inom livsmedelssektorn i har gått mot centralisering och storskalighet. Jag hör ganska ofta kritik från konsumenthåll mot den storskaliga livsmedelsproduktionen och önskemål om ökat inslag av lokala och regionala produkter. Det finns många fördelar med lokal livsmedelsförsörjning. Ett viktigt argument är att konsumenten får ökade möjligheter att kommunicera direkt med producenter och representanter för småskalig livsmedelsförädling. Jag tror också att det går att göra miljövinster när vi ökar den lokala livsmedelsförsörjningen. Transportsträckorna blir kortare, men de största vinsterna finns säkert i matkvaliteten och i ord som mer varierat utbud av produkter, miljövänligt, den lokala identiteten stärks, det är enklare att fullfölja kretsloppstänkandet, säkra livsmedel, lokal utveckling och ökad sysselsättning på landsbygden. Flera faktorer har haft betydelse för framväxten av lokala livsmedelssatsningar, men kanske har miljöfrågornas ökade betydelse och att vi har fått uppleva kritiska händelser i det moderna livsmedelssystemet varit ganska avgörande. Men ett ökat intresse för landsbygdsfrågor och strukturförändringar i lantbruket är också avgörande faktorer. Det finns många bra exempel på lyckade satsningar i , men det behövs också ett nationellt centrum för att man ska ha möjlighet att stödja företagare inom hela . För mig är Eldrimner det naturliga resurscentrumet, och jag förutsätter att Eldrimner kommer att erhålla de bidrag som och vi i skriver om i vårt särskilda yttrande. Syftet är att skapa en mötesplats för företagare inom småskalig hantverksmässig livsmedelsförädling, ett centrum för tillämpad kunskap som hjälper i gång och stöder företagare inom denna bransch. går alltför snabbt, och jag skulle ju också nämna något om djurskydd. En god djurhållning är en viktig del i livsmedelskedjan. Djurmiljön ska anpassas till djurens behov i så hög grad som möjligt, och djuren ska ges möjligheter att bete sig naturligt. I mitt parti anser vi inte att farmade pälsdjur, som , har denna möjlighet. Och om inte djurskyddskraven uppfylls finns inte förutsättningen för denna näring. Minkfrågan kommer vi med all säkerhet att återkomma . Bättre djurskydd och djuromsorg vid djurtransporter inom EU måste även fortsättningsvis vara en mycket högt prioriterad fråga för . Tyvärr är det inte en prioriterad fråga inom EU. Jag hoppas att EU-eliten börjar lyssna på intresseorganisationerna och den stora gruppen av allmänhet som kämpar för bättre djurskydd och djurvälfärd. Med ett litet tidsöverdrag vill jag yrka bifall till reservation 1, men i övrigt står jag bakom detta budgetbetänkande. 185 () replik: anser att ekologisk odling har drivit utvecklingen framåt i en mer miljövänlig riktning. Detta har tillsammans med konsumenternas krav och bonderörelsen, världens renaste jordbruk, inspirerat och drivit också de konventionella brukarna i en miljövänligare riktning. Greppa Näringen och Odling i Balans har exempelvis haft en stor kunskapsförmedlande och inspirationsrik roll. I SLI:s årsrapport , , konstaterar man däremot att stödet till ekoodlarna är ineffektivt och för högt. Ekoodlarna står för av landets brukare. Med anledning av detta bör man granska var de miljömässigt mest effektiva insatserna ska sättas in. Är det bland dessa ? Eller ska man sätta in ett effektivt batteri bland de konventionella odlarna, så att man förmår jobba i en ännu mer miljövänlig riktning. Vad är åsikt om detta? 186 () replik: Tack för frågan! vet nog att vi också tycker att ekologisk odling är något väldigt viktigt, men naturligtvis finns det fortfarande brister när det gäller den ekologiska odlingen, och visst kan man ibland se var man gör bäst miljönytta. Men jag är nog av den uppfattningen att den ekologiska odlingen ändå har bidragit med väldigt mycket bra tänkande och att vi kan pressa på och få bra kvalitet när det gäller livsmedel. Men det handlar också om det lokala tänkandet och om en ökad miljömedvetenhet. Det tror jag är ett mervärde som vi också ska ta till oss. Att mäta djurvälfärd kan vara ganska svårt. Jag tror att de ekologiska odlarna fortfarande behöver bidrag, men vi behöver också rikta mycket stora satsningar på forskning av den ekologiska produktionen. Man kan inte säga att forskningen vad gäller ekologiskt producerad mat har varit så stor. Det har inte pågått , och det är väldigt mycket mindre resurser som ges till den ekologiska forskningen om man jämför med den konventionella. Så det behövs säkert ytterligare ansträngningar. 187 () replik: Min fråga var egentligen vilken åsikt var om vilken den bästa och mest effektiva insatsen skulle vara, om det var de till de ekologiska odlarna eller om man skulle få ut mycket mer om man satsade på Greppa Näringen och Odling i balans som arbetar oerhört mycket, bland annat med övergödningsproblematiken, något som nämnde i sitt anförande. Det är ju så att i växande gröda förmår växterna suga upp mycket av kväve exempelvis. Vore det inte rimligt att på ett bättre sätt uppmärksamma och ge de projekten de verktyg som behövs för att sprida miljötänkandet och arbetet hos samtliga konventionella odlare? 188 () replik: Det är riktigt att vi behöver väldigt många verktyg och att vi också behöver rikta oss till den stora gruppen. Det görs ju. Vi har själva i utskottet varit ute på Greppa Näringen-projekt i . Jag har sett att det händer väldigt mycket. LRF arbetar med det här på ett förträffligt sätt. När det gäller miljö- och landsbygdsprogrammet förde jag fram från talarstolen att miljöperspektivet är viktigt och att det är viktigt att vi satsar ganska mycket pengar där. Där går också en hel del pengar till konventionell odling. Jag vet att lantbrukare rent generellt är väldigt miljöintresserade. De tar till sig av den information som finns. Det tror jag är viktigt, men det är också viktigt att vi som konsumenter ser efter vad det är för vara vi får, vad det är för vara vi köper i butiken. Om vi visar att det finns en stor efterfrågan på ekologiskt producerade livsmedel bör produktionen också öka. 189 () replik: Som av en händelse råkade vi hamna i samma område, nämligen den ekologiska produktionen. Det som gjorde att jag gick upp var att sade att det här var utomordentligt angeläget, att han såg det som mycket viktigt. Jag tror att vi är överens om en sak i alla fall, . Det är att om politiken säger att det här är så viktigt att det är värt ett stöd och ett bidrag så skickar man en utomordentligt tydlig signal om att det är ekologisk odling som vi ska ha. Då blir per automatik det traditionella jordbruket fel. Då kan man fundera över varför man över huvud taget tillåter det traditionella jordbruket. Det vore intressant att få ett svar av på den punkten. Ska det läggas ned och i så fall hur snabbt? Sedan har jag bara en liten fundering. Vilket tycker är bäst, ett traditionellt svenskproducerat kött eller ett naturkött från ? Vilket skulle föredra för den svenska marknaden? 190 () replik: Jag svarar på den sista frågan först. När jag köper kött vill jag gärna köpa svenskt kött så att vi kan upprätthålla vårt öppna landskap och ha ett levande landskap. För mig är det viktigt. Vi importerar kött från till exempel eller . Det är långa transporter. Jag tror att den boskapshållning som man ser i kan leda till ganska stora globala miljökatastrofer. När det gäller fråga om huruvida det konventionella jordbruket ska läggas ned tror jag inte han har hört mig säga något sådant. Jag tycker att den svenska lantbrukaren gör ett fantastiskt arbete. Det har också hänt väldigt mycket miljömässigt när det gäller vårt konventionella lantbruk. Så är det. Det är här vi gör det mesta. Men vi tror att en ekologisk produktion ger ett säkrare livsmedel och har ganska många berikande kvaliteter. Det är i regel mer lokalt producerat, och vi vet att man inte har så mycket bekämpningsmedel i det. Jag tror att det är ett viktigt mervärde för många konsumenter. Efterfrågan på ekologiskt producerade livsmedel är mycket högre än det som tillverkas. Här finns en nisch. Jag tror att man som ekologisk bonde kan tjäna bra med pengar här i . 191 () replik: Det är intressant att lyssna på svar. Han föredrar själv att köpa svenskt kött. Han hänvisar till att naturkött kan leda till erosion. Jag tycker att det är en ganska häpnadsväckande koppling han gör. Det innebär att när det är i andra länder kan det leda till erosion men inte någon annanstans. Därför väljer han svenskt kött. Jag noterar det. konstaterar att svenskt lantbruk gör stor nytta. Vilket lantbruk är det då vi talar om? Är det det ekologiska eller det traditionella? får vi försöka vara tydliga och dela upp det här. Gör det traditionella jordbruket någon nytta eller bara det ekologiska? säger att han bedömer att ekologiskt jordbruk ger säkra livsmedel. Det innebär alltså att det traditionella jordbruket ger osäkra livsmedel. Så måste det naturligtvis bli, eftersom det ekologiska ger säkra. Man kan fundera på varför man över huvud taget ska tillåta traditionellt jordbruk om det ger osäkra livsmedel. säger också att den ekologiskt odlade produkten ger ett mervärde för många. Men det är uppenbarligen inte tillräckligt många för att det ska kunna stå på egna ben. är ju villig att spendera skattebetalarnas pengar, som är mycket lättare att spendera än sina egna, till att subventionera det här ytterligare. Är det rättvist mot de traditionella jordbrukarna som faktiskt ser till att det här landet inte svälter? 192 () replik: sade att jag skulle vara tydligare. Jag tycker inte att tydlighet är något som kännetecknar här. Jag tycker att det är en lite förvirrad frågeställning, men jag ska försöka svara ändå. När jag pratar om säkra livsmedel utgår jag ifrån det som konsument, och jag pratar med många i vår väljarkår. De upplever att när de får en ekologiskt odlad produkt, kanske Kravodlad, så vet de att det inte finns kemikalier och bekämpningsmedel i det. Det känns säkrare då. Man vet kanske var det har odlats. Det är väldigt viktigt. Man har kanske kunskap om producenten, om var den ekologiska bonden bor. Man kan ha en kontakt också som jag tror att många upplever som väldigt väsentlig. Det tror jag har ett mervärde. Det betyder inte att vi har osäkra livsmedel från den konventionella lantbrukaren. Jag tycker att vi har en ganska bra livsmedelssäkerhet i . Vi jobbar mycket med det. Vi har mycket stor kunskap på till exempel. Vi har också en bra djurvälfärd, eftersom vi har haft en av världens bästa djurskyddslagstiftningar. Det är sådant som jag hoppas att vi kan fortsätta att arbeta med. Det tror jag är värdefullt, för då kan vi kanske också visa att vi är ett bra exempel för resten av världen. De signalerna är det nog viktigt att ge i med många stora problem, inte minst på miljö- och djursidan. 193 (): Jag ska börja med att konstatera att det finns en bred samsyn i alliansen om att yrka bifall till reservation 4, vilket jag härmed gör. När det gäller den gröna sektorn som debatteras här tycker jag att det är viktigt att ge lite inblick i vad de som är aktiva i den här sektorn säger, i föreningsrörelser, i bygdegårdar och så vidare. Jag upplever att det finns en osäkerhet bland aktiva brukare när det gäller NDR-reformen. Det är en osäkerhet som jag tror att man kan klara av utom i de fall som har refererats här. Det gäller de stora omfördelningarna som regeringen inte har lyckats fixa. I övrigt tror jag att vi kan klara av osäkerheten kring NDR. Jag möter också frustration från företagare som kanske har investerat i ett djurstall. Det är en frustration över ständigt ändrade regler. Myndigheter ändrar regler snabbare än man lyckas bygga färdigt ett stall. Det här är inte bra, för det behövs långsiktighet. Jag möter pessimism över hela lönsamheten i hela sektorn. Jag möter också en besvikelse över den backning som man upplever att den ger de gröna näringarna i landet. Och jag möter vrede över det system som har valts för utbetalningarna av EU-stöden. Jag betraktar valet av modell, att flytta utbetalningarna över , som en spottloska i ansiktet på aktiva svenska lantbrukare. Jag hoppas att detta inte kommer att upprepas . Det är ju nästa års budget vi diskuterar . Jag möter också en vilja att investera, men också en tveksamhet därför att man inte litar på politiken. Man är rädd för ändrade förutsättningar under betydligt än den tid det tar att skriva av en långsiktig investering. Sedan går jag in på lite positivare tongångar. Jag möter en nyfikenhet bland aktiva lantbrukare på energiproduktion. Det är kanske inte i första hand därför att politiken ger signaler, utan därför att man uppfattar signaler från marknaden och övrigt samhälle. 50-dollarsnivån på oljepriset, som vi har sett , uppfattas som en mycket positiv signal för den gröna sektorns möjlighet att producera energi. Jag möter en ökad medvetenhet och en ökad acceptans för att växthuseffekten är ett faktum, också en ökad medvetenhet bland samtliga aktörer att oljan faktiskt är en ändlig resurs. Det här ger positiva signaler för att producera energi. Jag tror att bränslebyte i våra bilar blir ett stort framtida uppdrag för den gröna sektorn. Vi kan nog vara ganska övertygade om att vi inte kommer att få några överskottsproblem när det gäller att producera energi från jord- och skogsbruk. Det kommer att förbättra miljön genom att växthuseffekten minskas, och det kommer att minska trycket på den ändliga resursen olja. Vad som efterfrågas är framför allt forskning, som har lagt en rejäl peng på, och långsiktiga regler en signal om att det här är något samhället långsiktigt vill satsa på. Jag ska sedan gå in på frågan om skogen som också ligger under det här området. Det målas ofta upp motsättningar mellan natur- och produktionsintressen. Jag tror att det är ganska onödigt. Det finns bra sätt att försäkra sig om vård av betydelsefulla naturområden utan att konfiskera enskilda markägares marker. Naturvårdsavtal är ett sådant sätt som vi har propagerat för. Jag tror också att det går att bibehålla långsiktigt höga avverkningsnivåer kombinerat med en bra naturvård.