prot · GS0944 · 2004-12-06 00:00:00 — Jag vill i sammanhanget framhålla att det är viktigt att man får fortsätta så att det inte blir så som säger, att anslaget dras ned med hälften. Det kan vi inte ställa upp på. Och väntar jag bara på frågan: Vad ska ni göra om det blir en borgerlig regering? Jag ska svara på den frågan innan någon hinner ställa den. Vi i de fyra borgerliga partierna demokratiska partier ska givetvis komma väl överens om sossarna har klarat av att komma överens med kommunister, vänsterpartister och miljöpartister. Det ska gå utmärkt bra. Jag tror att vi kommer att få med oss på vagnen när det gäller detta. 56 (): Jag ska tala om tre ämnen idrott, folkbildning och ideella arbetsinsatser. Det är inte jag såg på TV-sporten från en basketbollmatch, inte bandymatch. Den innehöll exakt det som har engagerat mig till att vara ordförande för basket. Det var en match mellan killar och tjejer, unga och medelålders i samma lag. Det som förenade dem var att alla hade någon form av förståndshandikapp. Elitverksamhet i sig är delvis finansierad av oss sportintresserade i egenskap av publik, en publik som i sig också förenas och bör skapa trygghet, styrka och gemenskap i stället för slagsmål och skadegörelse. Elitverksamheten behöver vi inte orda så mycket om här och , men den ska inte förringas som en för vårt uppväxande släkte. Jag vill emellertid påstå att kravet på drogfrihet och god etik måste bli en självklar arbetsmodell. Däremot vill jag uppehålla mig vid barn- och ungdomsidrotten som är oerhört viktig för vår debatt . Även om inte anslår mer pengar än regeringen, kan jag inte låta bli att lyfta fram behovet av ett stöd till barn- och ungdomsidrotten. Visst har alla sorters barn- och ungdomsföreningar behov av pengar. Det är sant, och vi ska vara noga med att inte göra alltför kraftiga styrningar i fråga om vart stödet ska gå. Men idrottsrörelsen är en tillgång för det uppväxande släktet. Därför är Handslaget en god investering. Men jag oroas över hur regeringen tänker handlägga detta betydelsefulla stöd . Och jag skulle gärna vilja ställa en fråga till ministern: Hur kommer Handslaget att fortleva ? Kommer vi fortsättningsvis att få del av ett ekonomiskt stöd till våra barn och ungdomar på detta område? Idrottsrörelsen är till stor glädje i vårt arbete för ökad integration och jämställdhet. Det är helt uppenbart. Denna målsättning får aldrig glömmas bort eller förringas på något sätt. Idrottsrörelsen och och Idrottsbildarna är betydelsefulla i att förmedla etik och värderingar. Kampen mot dopning måste således fortgå kraftfullt. Det besvärar mig mycket att vi inte har anammat trafikens målsättning om nolltolerans när det gäller självmord bland ungdomar. Många av våra ungdomar lever ett hårt liv och saknar erkännandet. Och det är med sorg i mitt inre som jag konstaterar att vi i har upplevt ännu ett självmord av en 15-årig människa som inte orkade leva längre. Vårt ansvar som föräldrar och vuxna är stort. Därför krävs det goda insatser för att skapa och leda ungdomar till en trygg tillvaro. Jag tror att kultur- och idrottsområdet är en viktig del i detta. Idrotten engagerar mig mycket. Speciellt breddidrotten är oerhört viktig, så även spontanidrotten, och här bör idrottsklubb omnämnas som ett gott exempel i ett hälsoperspektiv. Vardagsmotionen är betydelsefull i detta sammanhang, och jag vill lovorda idrottsrörelsen och uppmuntra till fortsatta osjälviska insatser. Som folkbildare, tidigare sådan, är det inte svårt att tala om behovet av stöd till den här verksamheten som gång på gång lyfter fram enskilda individer till ett större välbefinnande. Den kommunala skolan är suverän på att ge utbildning. Det kan vi inse och konstatera. Men det inskränker sig till praktiska och teoretiska ämnen. Man skulle kunna uttrycka det på följande sätt: Gymnasieskolan ger färdighet, och folkbildningen ger värdighet. Detta är inte oviktigt. Erkännandet att vara en person i ett socialt sammanhang är så oerhört värdefullt. Därför kan vi inte nonchalera behovet av folkbildning. Många människor hinner inte med i det uppjagade tempo som vi lever i. Då behövs folkbildning och närhet till medmänniskor. har bland annat kritiserat trögheten i resurstilldelningssystemet som innebär att det dröjer ganska länge innan ett studieförbund som växer får del av ett ökat ekonomiskt stöd. anser att det statliga stödet till folkbildningen är viktigt och speciellt när de ekonomiska bidragen från kommunerna minskar. I reservation 21 tas stöd till sjukhuskyrkan upp. Den borde ha fått ett bättre mottagande än vad utskottsmajoriteten har visat. Många människor får stöd och professionell hjälp att bearbeta sorg och smärta genom just sjukhuskyrkan. Bidrag från fristående kyrkor är grunden i just denna verksamhet. Men den lever tyvärr under ekonomiskt ganska små medel. Staten borde därför erkänna denna verksamhet genom ett större anslag till trossamfundens verksamhet. till trossamfund, SST, fördelar pengar till de 19 trossamfund och 2 samarbetsorgan som är bidragsberättigade. Största delen av stödet går till lokaler, projektbidrag och annan verksamhet. vill därför anslå mer än regeringen för bland annat stöd till trossamfunden. Detta är effektivt och väl använda pengar och en ytterst liten insats i hela stadsbudgeten, men det ger ett väldigt stort utfall. Det är få bidrag som har en så god effekt. Jag yrkar bifall till reservation 21. Avslutningsvis några ord om den ideella sektorn. Inom kultursektorn och idrotts- och folkbildningsvärlden finns många goda exempel på ideellt arbete. Människor engagerar sig i och för olika ändamål och gör stora insatser, och detta är bra. Debatten handlar självklart inte om större anslag till ideellt arbete i sig. Men ett erkännande och stöd i någon form är eftersträvansvärt. För egen del har jag ett lysande exempel som tyvärr bra verksamhet i nu tvingas läggas ned. Jag tänker på Stiftelsen som startade tack vare ett stöd från dåvarande civilministern för just arbetslösa ungdomar och människor som var på glid från det normala umgänget. läggs denna verksamhet ned. Det fanns flera goda exempel som dock finns kvar. Av egen erfarenhet vet jag att det finns behov av ideella arbetsinsatser av detta slag även . Genom folkrörelserna, de ideella organisationerna, idrottsföreningar och andra föreningar och i synnerhet folkbildningen kan människor få möjlighet att möta andra med liknande intressen och tillsammans skapa en verksamhet som är utvecklande både för samhället och för individen. Avslutningsvis: Gymnasieskolan ger färdighet, men folkbildningen ger värdighet. 57 (): Som alla säkert redan känner till är det teater- och dansfrågor som är mitt ansvarsområde och som jag kommer att tala om. Jag kommer att ägna mitt anförande åt framför allt den fria scenkonsten och därtill lite pensionsfrågor. Först och främst vill jag svara på en fråga som ställde till om pris- och löneomräkningspengar till den fria scenkonsten. Vi i har tidigare från den här talarstolen talat om och i våra motioner och krav visat att vi vill att det ska finnas en pris- och löneomräkning inom den fria scenkonsten. Majoriteten i utskottet har också kommit överens om att frågan ska ses över. Därefter vill jag vända mig till vår nya kulturminister. Det är inte bara som har reagerat på det interpellationssvar som kulturministern gav utan många andra, inte minst jag själv, men också många inom teater- och dansområdet. Kulturministern har inte varit kulturminister så väldigt länge, dessutom är han också utbildningsminister. Det som många av oss har jobbat eller ännu längre har kulturministern haft väldigt på sig för att läsa in. Jag ska försöka använda min talartid till att förklara vad det är som ligger bakom och hur det ser ut i den fria scenkonsten vad gäller avtalade pensioner och anslagstilldelningen. Man kan först titta lite på hur verkligheten ser ut med de siffror som finns. Det handlar om de anslag som fördelas till den fria scenkonsten. Vi kan här se, kulturministern, att nationalscenerna och institutionerna, inklusive numera Cirkus Cirkör enligt budgeten , i budgeten får sammanlagt 1 . Den fria scenkonsten inklusive verksamheter av nationellt intresse såsom , , Orionteatern, etcetera, får inte mer än . Bara där ser vi skillnaden. Nationalscenerna och institutionerna har 1 och den fria scenkonsten . I det ligger en massa annat. Vi kan titta på fördelning för . Jag vill upplysa kulturutskottet om det som kulturutskottet tillkännagav för regeringen, nämligen att man skulle se över frågan om relationen mellan verksamhets- och projektbidrag för fria grupper. Verksamhets- och projektbidragsindelningen finns . använder sig numera av treåriga produktionsbidrag, ettåriga produktionsbidrag och enstaka produktionsbidrag. Verksamhetsbidrag och projektbidrag finns . Jag hoppas att regeringen inte tittat på det som inte finns utan på den relation som är verklighet, eftersom vi i skrivningen i vårt betänkande använde det gamla systemet som använde sig av. Vi måste jämföra detta. Av ungefär 1,6 miljarder till institutionerna och 139 miljoner till scenkonsten har 48 miljoner fördelats till fria teatergrupper och 13 miljoner fördelats till dansgrupper. Det är dansgrupper som egentligen inte existerar. Det finns några danskompanier i . Annars är det enskilda koreografer som söker anslag för särskilda produktioner som de sätter upp. Det finns en fast anställd dansare inom den fria scenkonsten i , en enda fast anställd dansare i inom området för den fria scenkonsten. Det är här problematiken ligger. Det är vad som gör kulturministerns svar så missvisande. Det handlar inte om en ovilja och att man fördelar pengarna på ett annat sätt än vad man skulle ha önskat. Av teatergrupperna är det 132 grupper som har sökt pengar i form av produktionsbidrag från för . Av dem fick 15 treåriga produktionsbidrag, 21 ettåriga bidrag och 24 enstaka bidrag, resten fick ingenting. Inom dansen var det 77 som sökte pengar för . Fem av dem fick treåriga produktionsbidrag, tio får ettåriga bidrag och tjugo får enstaka bidrag. Det handlar alltså om bidrag på för vissa av grupperna. Mot den bakgrunden kan vi se att det när det gäller de pengar som fördelas inte handlar om att man strikt väljer att ge pengar till det absolut bästa och mest konstnärliga. är tvunget att göra en prioritering utifrån den pengapåse det har. Utifrån den pengapåsen gör det kvalitetsanalyserna och kommer fram till att vissa ska ha och andra inte ska ha. Det är just mångfalden som vi i ofta har frågat efter i den här talarstolen. Det ska inte vara så att bristen på pengar gör att vi skär ned på mångfalden och att vissa grupper som får lite mer slår ut andra helt och hållet. Man kan tro att fördubblingen, den ökning som skedde , med påhejning från många partier och från oss i , där området för fri scenkonst fick ytterligare 20 miljoner, har lett till en fördubbling för den fria scenkonsten. Men tittar man per grupp är det i praktiken inte så att varje grupp har fått en fördubbling av anslaget. Där har vi problemet. De kollektivavtal som har slutits mellan Teatercentrum respektive tillsammans med Svensk Scenkonst och har varit det enda möjliga. Enskilda avtal skulle bli så pass mycket mer kostsamma för de enskilda grupperna. De avtalen innebär att alla de som anställs i en fri grupp eller av en koreograf får ett pensionsskydd och en försäkring. Den försäkringen och den pensionen, kulturministern, är inte på samma sätt som till exempel enligt PISA-förordningen. De fria dansarna går aldrig i pension såsom PISA-förordningen har gett institutionsdansarna möjlighet att gå i pension . Något sådant skydd har aldrig funnits för de fria utövarna. De har fått fortsätta tills kroppen helt enkelt inte har klarat av det längre. Man brukar ofta få höra om situationen för många av utövarna av fri scenkonst som varit aktiva . En av de konstnärliga ledarna och skådespelarna för i har varit yrkesverksam och fick ett pensionsbesked där det stod . Det är det stora problemet. Trots att vi har lagt till så pass mycket pengar i budgeten som vi har gjort finns det ett hål. Det stora problemet är löne- och kostnadsomräkningspengarna. Det skjuts inte till några medel . Anslaget urgröps och urholkas . Med det får inte den fria scenkonsten råd att betala sina pensionsåtaganden, de . Det kanske vi hoppas och kan tro om man ser siffrorna svart på vitt. Så är inte verkligheten. En koreograf som till exempel får för en produktion har inte möjlighet fullt ut att fixa hela produktionen med allt vad det innebär och betala ut löner och sedan ansvara för de . Avtalet är tvingande. Det var någonting som gjordes just för att de enskilda dansarna, koreograferna och så vidare skulle få någon form av skydd. Men det hänger på att vi från samhället och staten också ställer upp och skjuter till de pengarna för att man ska lyckas. Med det hoppas jag i varje fall att det har blivit lite mer tydligt var bristen på strukturer finns inom området för den fria scenkonsten. Jag ser fram emot det handlingsprogram som kommer att presenteras av om den professionella dansen under slutet av det här året. Jag ser också fram emot att kulturministern ser på frågorna med lika stort intresse som han har visat tidigare men också ser hur verkligheten ser ut. Enbart genom att vi tillsammans har en gemensam verklighetsbild kan vi också göra någonting åt det tillsammans. Har vi olika verklighetsbilder är det svårt att göra något konkret. 58 () replik: sade när jag fick ordet: Kanske nästa kulturminister. Det vore förnämligt. I den eran skulle både och jag vara väldigt överens i flera frågor. Vi har varit det , inte minst när det gäller den här frågan Jag har uppskattat vilja att diskutera sakfrågan, och jag hoppas att du kan få fortsätta att påverka den nya kulturministern i den anda som jag tycker att du visar. Jag uppskattar den, och jag vill säga det här i kammaren. Jag begärde replik därför att det finns ett tillkännagivande som handlar om att se över projektstöden och relationen mellan projektstöd och verksamhetsstöd. Även om det inte klargörs i utskottsbetänkandet så är det nog en annan ordning som gäller. Den känner jag inte till, men tillkännagivandet står fast. Det är intressant att veta att det kom till stånd efter en motion från och . Vi fick övriga partier med oss, sånär som Socialdemokraterna. valde att lägga ned sina röster i kammaren, och därmed fick vi en majoritet för reservationen. Det är bra. I reservationen syftar man till att en snar lösning ska komma till stånd när det gäller frågan om hur pensionerna för de fria grupperna ska säkerställas. Det är viktigt att kulturministern tar till sig det tillkännagivandet. Jag har en fråga till . Jag har läst det särskilda yttrandet från när det gäller pensionsvillkoren vid teater-, dans- och musikinstitutionerna. När jag läser det särskilda yttrandet känns det precis som att sitter och väntar på att regeringen ska presentera ett förslag utan att man har något själv. ingår ju i ett gemensamt samarbete. Jag undrar därför hur ser på den känslan. Ni väntar på att regeringen ska komma med ett förslag. Men har ni inget förslag själva? Ni har ju alla möjligheter att visa det i ett samarbete. 59 () replik: Visst har vi egna förslag! Det finns en bred samsyn mellan samarbetspartierna Socialdemokraterna, i frågan. Det är inte med varandra vi har slagits under budgetförhandlingarna. Tvärtom har vi varit överens. Som jag har talat om i andra debatter om budgeten så är det precis som med er själva inom era partier; vi kulturpolitiker slåss med andra områden för att få ännu mer av den ekonomiska kakan till kulturområdet. Viljan finns alltså. Enigheten är total, som jag har uppfattat det i alla fall. Saken är bara den att vi behöver lösa det här och frigöra pengar. Vi har inte den totala makten att kunna frigöra de pengarna själva. Det behövs också lite mer underlag. Det underlag som finns räckte tydligen inte fullt ut för att påverka den gamla finansministern. Vi får väl ha mer tilltro till den nya, oavsett på vilket sätt han har uttalat sig i andra frågor. Vi får ha lite mer tilltro till honom vad gäller kulturfrågorna. Det var ju trots allt han som kulturminister som lyckades fixa det slutgiltiga beslut som fattades inför den här budgeten om det som kommer i vårpropositionen. Det finns en vilja. skriver sina särskilda yttranden eftersom vi gör ett tydligt ställningstagande och har en tydlig vilja och konkreta förslag på området. Vi kan inte reservera oss eller ställa upp på de borgerliga reservationerna enbart på grund av att vi står bakom en större överenskommelse som inbegriper mycket mer än kulturpolitiken. 60 () replik: Det var tillfredsställande att ta del av att med flera reagerade kraftfullt på kulturministerns svar i vår debatt om pris- och löneomräkningen. Det fanns med i ditt anförande, så jag konstaterar att vi är överens om detta. Det gäller att försöka få ihop det här. Jag förstår teknikaliteterna när det gäller att ni inte kan reservera er. Men jag har svårt att förstå en annan sak. påpekade att det var tack vare, eller på grund av, att tillsammans med Socialdemokraterna så tolkar jag det hade tryckt på som man fick de 20 miljonerna till de fria grupperna . Ändå finns det ett särskilt yttrande där ni ställer er så helt på sidan om. Det är i stort sett i samklang med den reservation som vi fyra borgerliga har, och som vi har fått ganska kraftfull kritik för från Socialdemokraterna. Ert yttrande inger stor oro. Ni sätter er och väntar och säger: Vi utgår från och förutsätter att regeringen ska återkomma. Regeringen måste ta ansvar för att pensionsproblemen löses även för den fria scenkonsten. När jag läser det känns det ändå som om ni sitter i opposition. Ni väntar er ju att regeringen ska presentera det här i stället för att använda samma metoder som när ni fick de 20 miljonerna, som jag också har hört om tidigare, till den fria scenkonsten. Ni borde påverka, och säga: Det här vill vi ha! Men jag har inte hört det, och det beklagar jag. Jag litar ändå på att det finns ett stort engagemang. 61 () replik: Jag är rädd att jag måste upprepa sådant som jag har sagt vartenda år här i talarstolen. Jag får göra det, så att kanske ändå kan förstå hur det funkar. Först och främst så sitter inte vi i och väntar på någonting. Tvärtom är vi aktiva och försöker påverka. Vi är tre olika partier som samarbetar om budgetfrågan. Det är självklart att en budget blir en kompromiss mellan tre partier och att vissa får mer i vissa frågor och andra får mindre i andra. I den överenskommelse som vi hade när de 20 miljonerna kom såg att det skulle vara 20 miljoner som skulle höjas . Jag tror att hela utskottet var överens om den verklighetsbild som hade presenterat i en av sina rapporter. Den brist som fanns i kassan motsvarade minus 6070 miljoner. För att kunna komma upp till en nivå på plus minus noll sade vi att vi måste skjuta till 60 miljoner framåt. Så blev det tyvärr inte. Det är det som vi kämpar med i varje budgetförhandling ända sedan de 20 miljonerna tickade ut under budgeten 2000 eller 2001 tror jag att det var. Jag kan bara upplysa än en gång om att kommer att fortsätta ta de här frågorna på stort allvar och fortsätta att försöka påverka våra samarbetspartner för att få en lösning. Den fria scenkonsten måste komma upp ur det svarta ekonomiska hål som den befinner sig i. 62 (): Jag ska börja med att citera något av , en karismatisk med stort engagemang i kulturfrågor. Så här säger han: Kultur är viktig för varje enskild människa och är det som håller ihop samhället. Det handlar om en skapande kraft som måste ut i antingen den ena eller den andra formen. Utan kultur går hela samhället åt skogen. Det är genom samarbete mellan amatörer och professionella kulturarbetare som man kan bygga ett samhälle. I vår debatt här presenterar de olika partierna önskelistor på hur kulturpengarna ska fördelas. Vi lyssnar på varandra och försöker övertyga varandra om våra förträffliga förslag. Men vill jag presentera en annan önskelista. intervjuade en mängd politiker, kulturtjänstemän och kulturarbetare. redovisade tidningen deras tips till nästa kulturminister, som då inte var utnämnd. Men har vi honom här i kammaren, och det vill vi tacka för. Vi som finns lite längre ned på talarlistan är inte bortskämda med att ministrarna är kvar tills vi talar. vill jag ge några av tipsen. Ge kulturen en chans att segla i medvind. Även en liten förbättring kan få stora konsekvenser. Gör kulturen till en samhällsfråga. Markera att kultur inte bara handlar om pengar utan är något som berör alla. Öka bidraget till kulturen ute i landet. Om dessa intervjupersoner hade läst budgetförslag hade de säkert uppskattat några avsnitt som jag nu vill ge exempel på. Jag börjar med bidrag till allmänna samlingslokaler. Dessa rum ger människor tillfällen att komma samman. Inte minst våra barn och ungdomar får här en unik mötesplats. Därför måste det vara praktiskt möjligt för alla att utnyttja dessa lokaler. Rörelsehindrade och alla vi som lider av någon form av hörselnedsättning ska kunna vara med. vill tillföra ytterligare 21 miljoner till samlingslokalerna. På så sätt får vi en upprustning och komplettering av dessa lokaler. Det är pengar som kanske en bygdegård någonstans ute i landet kan ta del av och använda till att göra en handikappanpassad toalett och byta ut den dyra oljepannan mot pelletsuppvärmning. Vårt krav på bredband i hela landet omfattar även Internetmöjligheter för samlingslokalerna. Teater är en viktig del av kulturlivet. Det har vi hört här . vill ge bättre möjligheter för våra länsteatrar att göra produktioner som är avpassade för mindre spelplatser och för att de ska kunna göra turnéer runtom i länen. På så sätt kommer teatern till människor som annars, på grund av avstånden, inte har möjlighet till de kulturupplevelser som är förbehållna storstäderna och residensstäderna. Genom att vi ökar anslaget med 28 miljoner får vi 1 miljon till varje länsteater. De fria gruppernas förträfflighet har många talat om här . Jag ska inte gå in vidare på detta. Vi hoppas att det ska bli handling bakom alla de vackra orden. Kultur är något som berör alla. Våra museer är en form av kultur som ger oss perspektiv på vår bakgrund och vår historia. Trots att kulturarbetare och politiker ute i landet tillhör dem som är privilegierade och har större möjlighet än andra medborgare att besöka vår huvudstad och gå på museum med fri entré, tycker de ändå att är orättvist gynnat i bidragshänseende. Fri entré medför inte att fler söker sig till dessa museer, utan det blir de som redan går som går oftare. vill i stället att reformen med fri entré ska gälla barn och ungdomar upp till . Av de 19 museer som ska få fritt inträde finns 16 i . Dessa siffror talar för sig själva. Vi tror att miljonerna till fri entré kan användas på bättre sätt. När det som inte får hända ändå händer måste alla goda krafter samverka. Då är sjukhuskyrkan ett ovärderligt stöd för alla dem som drabbas, deras anhöriga och den personal som ska ta hand om de utsatta. Präster, pastorer och assistenter gör uppskattade insatser på våra sjukvårdsinrättningar. anser att det behövs en översyn av stödet till sjukhuskyrkan, och vi vill även ge ytterligare 1 miljon till denna viktiga verksamhet. har en dröm om att hela ska kunna blomstra och växa till. Det behövs, som jag tidigare betonat i detta anförande, satsningar som även når människor utanför storstäderna. På så sätt byggs ett kultursamhälle för alla åldrar. Avslutningsvis ställer jag mig förstås bakom de yrkanden som gjorts av . 63 (): Jag tänkte åter ta upp frågan om bidraget till folkbildningen under utgiftsområde 16. Jag tycker att det är en av de viktigaste frågorna i den här debatten. Vi talar ofta här i kammaren om bredare definitioner av kultur. Vi säger att kulturen ska komma fler till del och att det är viktigt att många människor både tar del av och själva är med och skapar kultur. En åhörare som sitter och lyssnar skulle lätt kunna tro att vi alla är överens om detta.