prot · GR09118 · 2004-05-19 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2003/04:493 Till Interpellation 2003/04:493 av () om stärkande av patientens ställning i vården Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att det inte gått att hitta en tidigare debattid på grund av stor anhopning av interpellationer i . 3 § Svar på interpellation 2003/04:432 om stöd till 1 Utrikesminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag och den avser att vidta för att stärka den svenska och europeiska Mellanösternpolitiken i syfte att nå fredsförhandlingar och ett slut på den israeliska ockupationen. Den ser mycket allvarligt på händelseutvecklingen i den israelisk-palestinska konflikten. Våldet kräver så gott som nya offer på bägge sidor. För att förutsättningar för en återupptagen förhandlingsprocess ska kunna skapas måste våldet upphöra. En villkorslös och ömsesidig vapenvila är det enda som kan bygga förutsättningar för en återupptagen förhandlingsprocess. och EU:s position ligger fast. Det finns inget alternativ till en av parterna framförhandlad lösning på konflikten som grundas på internationell rätt. EU kommer inte att acceptera några förändringar av gränser som inte överenskommits av parterna. Jag delar uppfattning om att en tydlig europeisk politik gentemot är viktig. När det gäller premiärminister aviserade planer på ett israeliskt tillbakadragande från delar av de palestinska områdena har EU också varit mycket tydligt om att tillbakadragandet måste kopplas till en förhandlingsprocess och bli ett led i genomförandet av färdplanen. Detta kräver i sin tur att tillbakadragandet sker i samordning med den palestinska myndigheten. Det är endast genom ett uppfyllande av dessa grundläggande kriterier som ett israeliskt tillbakadragande kan innebära ett steg i rätt riktning. Folkrätten måste utgöra basen för en permanent lösning med utgångspunkt i FN:s resolutioner 242 och 338, och den palestinska sidan måste ges möjlighet att påverka slutresultatet. Vid möte på ministernivå i uttryckte kvartettmedlemmarna , , EU och FN stöd för färdplanen och en tvåstatslösning som grundar sig på direkta förhandlingar mellan parterna, baserade gränser och relevanta FN-resolutioner. Det är av största vikt för den att EU fortsätter att spela en central roll i kvartetten. Det pågår också ett intensivt internt EU-arbete med att undersöka tänkbara områden för europeiska insatser. Svenska konkreta åtgärder i händelse av ett israeliskt tillbakadragande kan till exempel bli bidrag till utbildning av palestinska civilpoliser, samt olika biståndsinsatser. Det är också viktigt att den europeiska politiken är tydlig gentemot den palestinska myndigheten. Det är av största vikt att den palestinska myndigheten under ledning av president vidtar krafttag mot de militanta grupperingar som med terroristmetoder motsätter sig en fredlig lösning. Endast genom förtroendeskapande åtgärder från både och den palestinska myndigheten kan ett klimat skapas som möjliggör återupptagna förhandlingar. När det gäller förslag till en tydligare europeisk politik delar jag uppfattningen att det är viktigt att utrikesministrar möter företrädare för fredsrörelsen. I detta sammanhang vill jag lyfta fram det så kallade Genèveinitiativet vars företrädare besökte och då bland annat mötte den . Det är också viktigt att politiker och beslutsfattare träffar vanliga människor. Detta gäller konfliktens båda parter. Jag har för avsikt att besöka såväl som de palestinska områdena. När det kan komma att ske är ännu inte bestämt. Vad gäller hänvisningar till avbrott av EU:s handelsavtal och den svenska vapenimporten anser jag att sanktioner eller bojkott mot ett land bör betraktas som en sista utväg när alla andra möjligheter är uttömda. Så länge det finns hopp om att få med i en positiv dialog är sanktioner eller bojkott inte aktuellt. import av krigsmateriel styrs av det svenska försvarets uppgifter och behovet av utrustning. Det gäller att tillgodose de svenska nationella intressena på ett optimalt sätt genom att anskaffa materiel av hög kvalitet, eller genom att få tillgång till den kompetens som Försvarsmakten behöver. köper dock inte materiel från länder som är föremål för internationella sanktioner eller embargon, eller när en nationell svensk sanktion är beslutad. är inte föremål för några sådana åtgärder. 2 (): Låt mig tacka utrikesministern för svaret, även om det gör mig lite förbryllad. Utrikesministern menar att hon delar min oro över den utveckling som sker nere i och , inte minst efter de senaste veckornas händelser där i ytterligare palestinier fått sina hus demolerade och blivit hemlösa. Hon delar min syn på att vi måste nå fredsförhandlingar och att vi måste nå fredsförhandlingar som ser till att skapa ett slut på den israeliska ockupationen. Hon håller också med om analysen att den politik som under president har börjat föra har gjort tyngd än viktigare och ansvar än tyngre. När jag skrev den här interpellationen hade president precis haft en presskonferens där han godtog den av premiärminister ensidigt utarbetade planen om ett visst tillbakadragande av de, knappa tiotusentalet, bosättare som bor på men ett befästande av den dryga kvarts miljon bosättare som bor på och till och med tal om ett utökande av bosättningar på . Denna politik, som också innebar att man fråntog de palestinska flyktingarna deras rätt att återvända till sina hemstäder, gör att och ansvar är tyngre. Vi måste agera tuffare och hårdare för att se till att få fram fredsförhandlingar och ett slut på ockupationen. Det är därför det är märkligt att läsa ett svar och höra det här i kammaren i vilket utrikesministern delar min oro, delar min syn på vad som måste nås och håller med om min analys av läget men inte håller med om några av de förslag som förs fram på vad som behöver göras. De enda konkreta förslag som finns i interpellationssvaret är att ska bidra med utbildning av palestinska civilpoliser samt olika biståndsinsatser. Men det är i händelse av ett israeliskt tillbakadragande. Ja, men det som är viktigt nu är ju att få fram svenska åtgärder som kan hjälpa till att få till ett israeliskt tillbakadragande, inte att skissa på vilka åtgärder som behövs om väl, mot förmodan, startar ett tillbakadragande. Hur ser vi till att det tillbakadragandet sätts i gång? Jag vill där ha några förslag. Jag aviserar i min interpellation ett par förslag: att man ska införa sanktioner mot och bryta det handelsavtal som EU har. Detta förkastas, trots att handelsavtalet bygger på de två grundläggande principerna att ska följa de mänskliga rättigheterna och att ska verka för en fredlig lösning i området vilket vi konkret på plats kan se inte görs . Byggandet av en mur inne på innebär att man väldigt konkret bryter mot de mänskliga rättigheterna och omöjliggör en fredsprocess i området. Jag pratar om att man bör avsluta vapenhandeln med . Inte ens detta kan utrikesministern öppna för, och det är mycket märkligt. Vi som i något annat sammanhang slåss mot svensk vapenexport får alltid som svar att en svensk vapenexport är ett måste för att ska kunna hålla uppe ett starkt försvar och en bra krigsindustri. Ja, men är det då inte så att om man importerar vapen från ett annat land så måste det betraktas som ett direkt stöd till det landets militära försvar, det landets militär och det landets krigsindustri? Vill verkligen utverka ett direkt stöd till de israeliska ockupationstrupperna? Det är det vapenimport innebär. I sitt svar säger att sanktioner eller bojkott mot ett land bör betraktas som en sista utväg när alla andra möjligheter är uttömda. Då måste jag fråga mig: Vilka möjligheter till annan politik ser utrikesministern finns kvar ? Kan utrikesministern lämna ett konkret förslag på någon insats som eller EU kan göra för att få till fredsförhandlingar som inte innebär att vi skärper tonen mot genom att avbryta handelsavtalet? 3 (): Läget i är farligare än . verkar det som om vi blir mer och mer likgiltiga ju mer våldet trappas upp. Vi ser tydligt hur president backar upp den israeliska premiärministern plan som förstärker bosättningspolitiken och tar ifrån palestinierna rätten att återvända. får vi rapporter om agerande på och i . Vi hör palestinierna vädja om ett stopp för . har den israeliska armén gjort 25 000 palestinier hemlösa. Militärens övervåld kräver människoliv och kränker de mänskliga rättigheterna nästan . Vi bevittnar av utomrättsliga avrättningar, självmordsattacker, vedergällningsaktioner. Listan över människor som fått sätta livet till i denna blodiga konflikt blir allt längre. Vi har ett låst läge, ett läge där båda folken lever i ständig rädsla, hat, misstro och förödmjukelse ett läge där den starkaste parten, , tar till våld för att besvara självmordsbombarna i stället för att ta upp fredssamtalen, i stället för att gå tillbaka till förhandlingsbordet och ta upp fredssamtalen. Detta måste få ett slut. när är en trovärdig fredspartner måste tillsammans med EU, och FN fortsätta sitt arbete och sitt engagemang för freden i , i enlighet med färdplanen för fred. EU måste spela en aktivare roll i den här konflikten. Vi måste öka vårt engagemang i . Vi måste förmå både israeler och palestinier att bryta den oändliga våldsspiralen, om nödvändigt med hjälp av fredstrupper. 4 Utrikesminister (): Jag delar krav på att EU och resten av parterna i kvartetten måste spela en mer aktiv roll. Det är också därför det är positivt att kvartetten vid sitt möte på ministernivå underströk att kvartetten är beredd att spela en aktiv roll och bistå parterna för att få till stånd ett återupptagande av förhandlingarna. Det är av särskild vikt att kvartetten kunde enas om ett tydligt uttalande i vilket de grundläggande principerna för en fredlig lösning upprepades, de principer som EU så tydligt har uttalat: att relevanta FN-resolutioner måste vara utgångspunkten, gränser och direkta förhandlingar mellan parterna. Det viktiga nu är naturligtvis att kvartettens möte följs upp på sändebudsnivå. Ett första steg kan utgöras av den samordnings- och översynsmekanism som ska upprättas. Där kommer naturligtvis EU att spela en aktiv roll, och spelar en aktiv roll i EU:s interna arbete för att åstadkomma ett påbörjande av processen. Det är de åtgärder vi ska vidta. Jag vill också, med hänvisning till vad både och sade, fördöma den israeliska omfattande förstörelsen av palestinska hem i . har rätt att försvara sig mot terrorism men det måste ske inom folkrättens ram. Det råder inget tvivel om att den pågående förstörelsen strider mot den humanitära rätten. agerande försvårar ansträngningarna att få till stånd den vapenvila som är nödvändig för att få slut på det meningslösa våldet, och förstörelsen måste upphöra. Det viktigaste är nu att kvartetten tar sitt ansvar och att EU är en aktiv part i det arbetet. 5 (): Tack, utrikesministern, och tack också för deltagandet i debatten och för understrykandet av vad palestinierna faktiskt ber oss om nu ett stopp för , ett stopp för det som händer där, ett stopp för skändandet av livet, ett stopp för rivandet av ytterligare bostäder så att ännu fler palestinier blir hemlösa. Frågan är bara vad vi gör av detta bedjande vilken konkret politik det leder till, vad gör för att se till att få till stånd fredsförhandlingar, för att få till stånd ett israeliskt tillbakadragande, för att se till att den politik som har klargjort att man för faktiskt motas av en aktiv svensk och europeisk politik som går åt ett annat håll och verkar för fred, inte för ett ensidigt stöd till . När jag lyssnar på utrikesministern hör jag att hon argumenterar mot sanktioner, mot ett hävande av EU:s handelsavtal med trots att det bygger på den klara principen att ska följa de mänskliga rättigheterna och verka för fred, mot det kravet på att avbryta vapenimporten från . Hon argumenterar alltså mot att ska sluta att direkt och aktivt understödja den israeliska ockupationsmakten genom att handla med deras militära krigsindustri. Men vad argumenterar utrikesministern egentligen för? Vilken politik är det egentligen vill föra för att se till att få till stånd en ändring i politiken där nere? Jag hör och det gläder mig att vi ska arbeta för en uppföljning, att vi ska vara aktiva i översynen av situationen där nere, att vi ska föra ett aktivt arbete i kvartetten och att vi ska se till att argumentera. Jag hör till och med fördömanden av de senaste händelserna, och det gläder mig, som sagt. Men vilken konkret politik landar det i? Vilka konkreta åtgärder landar det i? Det är inte enbart för uppföljning och fördömanden. Det är tid för konkret och aktiv handling som faktiskt betyder någonting och som talar ett språk som också förstår. Jag efterlyser den typen av konkreta handlingar. Jag efterlyste den typen av aktiva handlingar, den typen av aviseringar från utrikesministern. Jag efterlyste en förklaring av vad ska göra konkret, vilken politik vi konkret ska föra. Men jag fick inget svar på det. Jag hoppas att jag kan få det i nästa replik. 6 (): Det är glädjande att kvartetten har en vilja att få i gång fredssamtalen och att utrikesministern fördömer agerande i området. Visst har rätt att försvara sig. Det har väl alla länder. Men att kollektivt bestraffa palestinier eller andra folkgrupper hör till en svunnen tid. Att dessutom försvara sig när man är ockupationsmakt hör inte hemma i en demokrati. bosättningar och byggande av en mur på ockuperad mark är uppenbara brott mot folkrätten. Men att kritisera och fördöma båda parterna räcker inte. Det är dags att gå från ord till handling. och socialdemokratin har spelat en stor roll i . Jag ser fram emot det fortsatta arbetet för fred i området och kommer att följa det med stort intresse. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2003/04:460 om idrott och alkohol 7 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att utveckla idrottsrörelsen till en alkoholfri zon och att förhindra sponsring av idrotten via alkoholrelaterade företag. Jag delar oro för den ökande alkoholkonsumtionen i samhället och att den är ett allvarligt folkhälsoproblem. Det är därför viktigt att barn och ungdomar får positiva förebilder när det gäller användningen av alkohol. Regeringen skrev i propositionen En idrottspolitik för 2000-talet (1998/99:107) att idrottsrörelsens möjligheter till egenfinansiering av sin verksamhet har en mycket stor betydelse. Endast genom att själv skapa sin ekonomiska bas kan idrottsrörelsens självständighet och oberoende säkerställas. Mot denna bakgrund är idrottens intäkter från bland annat spel, lotterier och sponsring av stor betydelse för verksamheten. Sponsring är ofta en del av ett företags marknadsföring och regleras genom marknadsföringslagen och riktlinjer. Regeringen avser att senare i vår överlämna en proposition till med förslag till vissa ändringar i alkohollagen (1994:1738) som bland annat innebär förtydliganden av förbudet mot att vid marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter rikta sig särskilt till barn och ungdomar. Sponsring från alkoholbranschen i form av reklamutrymme på dräkter, arenor, program med mera sker i första hand inom lagidrotterna. Detta gäller främst fotboll och ishockey som också ges störst utrymme i massmedierna. Jag anser att frågan om vilka sponsorer som ska accepteras som bidragsgivare i första hand måste hanteras inom idrottsrörelsen. Som landets i särklass största ungdomsrörelse har idrotten ett ansvar när det gäller ungdomars alkoholvanor. I sina alkoholpolitiska riktlinjer ställer sig idrottsrörelsen bakom samhällets mål att minska alkoholkonsumtionen och framför allt att senarelägga ungdomars alkoholdebut. Utgångspunkten är att idrotten ska utgöra en trygg miljö också ur alkoholsynpunkt. Föräldrar ska med förtroende kunna låta sina barn delta i föreningslivet. Detta ställer krav på idrottens ledare, som i sin samvaro med barn och ungdomar måste vara medvetna om sin roll som vuxna förebilder. och har samverkat i projektet . Ett 60-tal lokala projekt har arbetat med alkoholfrågan och 22 samverkansgrupper med ledare från idrotten och har samarbetat lokalt. Fler än 500 föreningar och lag har antagit en alkoholpolicy. Arbetet inom idrottsrörelsen för en alkoholfri idrott fortsätter och en arbetsgrupp har bildats som bland annat ska sprida de goda erfarenheterna från just . inleddes på regeringens initiativ den särskilda satsningen Handslaget inom vilken alla idrottsföreningar kan söka medel för bland annat drogförebyggande arbete. Detta är en viktig prioritering och jag bedömer att idrottsrörelsens alkoholpolitiska riktlinjer genom Handslaget får en bredare spridning än vad som annars hade varit fallet. Jag planerar inte några ytterligare åtgärder riktade till den svenska idrottsrörelsen för att motverka alkoholmissbruk. 8 (): Barn och ungdom har rätt till en alkoholfri miljö. slår fast att barn och ungdomar har rätt till en trygg och säker uppväxt. Barn och ungdom är en särskilt skyddsvärd grupp av många skäl det gäller inte bara under graviditet och små barn utan även tonåringar och unga vuxna. Vid en ministerkonferens , som WHO höll i , antogs en deklaration som tydligt anger att marknadsföringen av alkoholhaltiga drycker inte får rikta sig till unga . Undersökningar visar att det är i åldern som en persons framtida alkoholvanor grundläggs. Det är också i den åldern som den unga själv ska forma och börja ta sitt vuxenansvar. Det finns även undersökningar som visar att gruppen unga har den högsta alkoholkonsumtionen. Unga är särskilt mottagliga för marknadsföring och öppna för att pröva nya saker och livsstilsvanor. Det är också under uppväxten man lär sig former för gemenskap och att hantera sorg och glädje. Mot den bakgrunden ter det sig märkligt att statsrådet i sitt svar på min interpellation säger att i sina alkoholpolitiska riktlinjer ställer sig idrottsrörelsen bakom samhällets mål att minska alkoholkonsumtionen och framför allt att senarelägga ungdomars alkoholdebut. Utgångspunkten är att idrotten ska utgöra en trygg miljö ur alkoholsynpunkt. Det är för vagt. Det är till intet förpliktande. Jag anser att ungdomar har rätt till helt alkoholfria miljöer och zoner. Det räcker inte att vara restriktiv och återhållsam och att föräldrarna ska vara positiva förebilder som man tycker att bryggeriföretagens sponsring av idrott är okontroversiellt och helt okej. Idrott och alkohol hör inte ihop. Vi har sett konsekvenserna av sammanblandningen av dessa ytterligheter genom läktarvåld, berusade supportrar och enskilda idrottsmäns spolierade karriärer på grund av missbruk. Sponsring från alkoholbranschen i form av reklamutrymme på dräkter, arenor, program med mera sker i första hand inom lagidrotterna. Det gäller framför allt fotboll och ishockey, vilka ges störst utrymme i massmedierna. Och dessa massmedier når väldigt många unga människor. och ska tillsammans bygga en bred och tilltalande kultur. Vad innehåller en sådan kultur? Vilka gemensamma värden ska främjas? I då alkoholkonsumtionen i når rekordnivåer är det inte läge för ytterligare positiv marknadsföring av alkohol. Ungdomar ska kunna finna alkoholfria zoner även inom idrotten. De ska kunna fira segrar och sörja förluster utan att detta kopplas ihop med öl, cider och andra alkoholdrycker. Mot den bakgrunden ska man ifrågasätta det kloka i att låta sponsras av bryggeribranschen. Delar inte statsrådet min syn att vi politiker har ett särskilt ansvar att, genom olika begränsningar och god etik, värna om ungdomars rätt att utöva och se på idrott utan att drabbas av alkoholbranschens tillrättalagda budskap? 9 (): Våra idrottsklubbar är beroende av ideella insatser och stöd utifrån i form av pengar från företag och privatpersoner, och sponsring ger förutsättningar för både elit och bredd. Det finns dock gränser för vad som är lämpligt, vilket tar upp i sin interpellation. Det är oroväckande om den internationella alkoholindustrin nu fått efterföljare i . I , och finns gamla sponsortraditioner, ofta förbundna med någon sorts öl. Enligt den norske alkoholforskaren är idrottsklubbarna i små engelska samhällen centrum för det sociala livet. Där lär sig ungdomarna allt om sport och att dricka öl. Jag vill inte ha en sådan utveckling i och ser med oro på att vi kan få tävlingar som eller att vi får se pojk- och flicklag agera på idrottsplatserna med en text på tröjorna som kommer från och . upphävdes i förbudet mot alkoholreklam för drycker som innehåller högst alkohol. Om jag förstått saken rätt är det en anpassning till EU-regler. Jag har emellertid svårare att förstå att idrotten är en fredad zon för alkoholreklam. Vad är effekten av alkoholreklam? Många forskare har funnit signifikant positiva samband mellan reklam och konsumtion av öl, vin och starksprit. Idrott och alkoholreklam hör definitivt inte ihop. Det är viktigt att idrotten i stället blir en positiv motkraft i kampen mot drogerna. Ministern berör i sitt svar Handslaget. Jag tycker att det är en utmärkt kampanj. Om jag förstått saken rätt riktar den sig främst till barn och ungdom. Jag undrar dock om man inte kan flytta upp intentionerna till att också gälla vuxenidrotten, att ta initiativ till kampanjer med vuxna idrottsstjärnor samt ta fram gamla motton som Våga vägra och Spola kröken. Alla vi som är aktiva inom idrott vet att vi inte kan göra vårt bästa med alkohol i kroppen. De flesta av oss är brukare av alkohol och blir så förhoppningsvis hela livet. Men vi vet också att steget mellan bruk och missbruk ibland kan vara ganska kort. Skulle detta olyckliga steg tas på grund av idrotten vore det olyckligt. Tillgången på alkohol i och konsumtionen ligger på en 1800-talsnivå. Alkoholskadorna kostar samhället åtskilliga miljarder. Smarta marknadsförare vill få oss att dricka ännu mer. De ser reklam inom idrottsvärlden som ett medel att nå det målet. Här handlar det inte om att skåla för seriesegern utan om att fira oftare eller om att lansera alkoholhaltiga drycker som måltidsdryck. Jag tror att idrottsrörelsen måste se upp och inte låta sig sponsras av alla företag som hör av sig. Det borde finnas något slags etisk kod för vad som är rimligt ur folkhälsosynpunkt när det gäller alkoholreklam. Idrott och alkohol hör inte ihop. Jag tror faktiskt att fotbollslandslaget skulle kunna klara sig utan Åbropengarna. 10 Statsrådet (): Jag till först säga till både och att också jag delar den allmänna oron över alkoholutvecklingen i vårt samhälle . Det är ett stort och växande problem. Vi dricker alltmer. Trots det är fortfarande det land i som dricker minst. Det är oerhört viktigt att vi nu ser upp både när det gäller vår reella alkoholpolitik men också när det gäller uppmärksamheten och varningarna för alkoholkulturen. säger att svaret är för vagt och till intet förpliktande. Jag tror att hon uttryckte det så. Jag vill ändå betona några saker. Idrotten tar sitt ansvar också när det gäller det alkoholrelaterade arbetet. Idrotten i stort påstår jag är en av de zoner i samhället som till de allra största delarna är alkoholfri. Där tar man verkligen debatten på många olika sätt med barn, ungdomar och vuxna. Jag tycker också att idrottsrörelsen i sin helhet arbetar djupt med denna fråga och har gjort det . Man jobbar mycket seriöst och tar debatter, och man utvecklar sitt drogförebyggande arbete. Det är en utveckling som jag är övertygad om kommer att öka och som Handslagets resurser också möjliggör. Jag delar syn att det också handlar om arbete mot droger mer generellt och också arbete mot vuxna. Vi ska inte bara diskutera frågan om barn och ungdomar. Detta arbete är viktigt för alla delar av idrottens verksamhet. Däremot vill jag fortfarande påstå med bestämdhet att jag inte ser det som min uppgift att detaljstyra idrottens sponsring. Samhället som helhet måste vara med och sätta upp regler och gränser när det gäller alkoholreklamen. Alkoholsponsring inom idrotten är inte ny.