prot · GS0921 · 2004-10-27 00:00:00 — För att ha trovärdighet i vår del av insatsen måste vi kunna omstrukturera. Vi ger ett större mandat för att i hastigt uppkomna situationer med försäkringar av säkerhetsläget kunna vara beredda att säkra våra mannars liv. Men vi kan inte utföra våra arbeten om vi inte har en logistik som fungerar. När det gäller inflytandet från är jag inte orolig. För att vara krass är det klart att regeringen också har ett intresse av att ha bakom sig, att vi har ett delat ansvar, och där litar jag på min regering. 11 () replik: Det är lättare för en del att få regeringen att handla, kan man väl parentetiskt säga. Jag vill inledningsvis påminna om att vi har yrkat bifall till det här förslaget. Det innebär att vi accepterar de differenser som finns i det enskilda fallet. Men vi vill ta upp en principiell diskussion kring detta. Det faktum att utskottsmajoriteten, även partis ledamöter, accepterar en hel del ändringar i texten just när det gäller de här frågorna antyder väl att också ni känner om inte en oro så i alla fall en vilja att behålla kontrollen från sida över detta som enligt grundlagen faktiskt är lagt i våra knän. 12 (): Herr talman, ärade åhörare och protokollsläsare! Jag vill inledningsvis säga att står bakom utskottets förslag i betänkandet, att skicka svensk trupp och ingå i den EU-ledda fredsbevarande Altheainsatsen, som ersätter de tidigare av Nato ledda Ifor- och Sfor-insatserna. Vi ser det här som ett exempel på en positiv utveckling. har vi inte bara skapat stabilitet i Bosnien och utan också säkrat en utveckling av det civila samhället. Det illustreras av det faktum att vi från att initialt ha haft 60 000 militärer i området nu är nere i en insats med 7 000 militärer för att säkra och bevara freden. Det finns fortfarande underliggande nationalistiska strömmar. Vi vet med exemplen i Kosovo att saker och ting kan förändras väldigt snabbt. Därför är den här insatsen för att säkra en fortsatt civil utveckling av samhället nödvändig. Jag vill också ta det här tillfället i akt, likt jag gjort i tidigare liknande debatter, att understryka att den här insatsen, hur nödvändig den än är, också utgör ett exempel på världssamfundets misslyckande att förebygga krig. Det är tyvärr inte det enda exemplet, utan listan kan göras väldigt lång på hur vi alltför sent reagerar när konflikter har tillåtits att utvecklas, eskalera upp till en våldsnivå, fortsätta att eskalera upp till folkfördrivning, systematiska våldtäkter, massmord och slutligen krig. Det är först i det skedet då krig är ett faktum som världssamfundet reagerar. Då är det alltför sent för de tusentals människor som redan har avlidit, och då blir kostnaderna för världssamfundet enorma i pengar räknat. Det illustrerar ju situationen att vi fortfarande, efter krigsslutet, betalar för tusentals soldater för att bevara freden, betalar för att stötta utvecklingen av det civila samhället. haft förmåga och fokus på att förebygga konflikter, hade det inte varit omöjligt att komma undan med bara bråkdelen av de summor som vi tvingas lägga ned efter det att krigen redan utbrutit. Det finns grund för den kritik som vi i riktar mot EU:s krishanteringsförmåga, som i alltför stor utsträckning är fokuserad på den militära delen, när vi vet att det inte är där vi har brister. Tvärtom står enorma militära resurser till såväl EU:s som världssamfundets förfogande. Det som vi har behov av att utveckla inom Europeiska unionens krishanteringsförmåga är just den konfliktförebyggande politiken, att med automatik analysera de konflikter som vi tror kan utvecklas till potentiella väpnade konflikter, att med automatik verkställa politik för att föregripa och förebygga konflikter. Det kan handla om alltifrån stöd för demokrati, om det är brist på demokrati som utgör grunden till en konflikt, till miljöproblem eller brist på rent dricksvatten som utgör grunden, då det handlar om helt andra insatser. Det gäller att från fall till fall hitta politiska instrument för att förebygga en utveckling mot fortsatt eskalering av en konflikt. Slutligen vill jag, likt , understryka det positiva i att vi har ett genderperspektiv som genomsyrar den här insatsen. Det är oerhört viktigt, och spelar en viktig roll här. Det är en fråga som vi ständigt belyser i försvarsutskottets diskussioner. Jag är också glad över engagemang i de internationella insatserna och att man likt är kritisk till den låga nivå som vi ändå fortfarande har i . Vi skulle vilja se en dubblad ambitionsnivå på internationella engagemang. Det var inte som man inom Moderata samlingspartiet här från talarstolen betraktade detta som en lyxverksamhet. Det är en positiv omsvängning att nu intar samma ståndpunkt som . Det är väldigt välkommet. Jag yrkar för del bifall till utskottets förslag i betänkande UföU1. 13 () replik: Det är fint när man kan vara överens. Det gäller också att vara överens om att det får kosta. Jag vill bara påminna om den budgetöverenskommelse som man gjort när det gäller försvarsanslagen. Då måste jag fråga om han verkligen tror att vi kommer att kunna öka de internationella insatserna med den nedskärning och den svåra ekonomiska situation som Försvarsmakten står inför. Ord och handling måste ju hänga ihop. 14 () replik: Det är en självklarhet att vi har möjlighet att öka den internationella ambitionsnivån och kraftigt minska militärutgifterna i . Vi är ju alla ense om att den bedömning som tidigare var ensam om, nämligen att det militära konventionella invasionshotet har upphört att existera, gör det möjligt att avveckla just invasionsförsvaret. Det frigör ekonomiska resurser, inte bara för att höja ambitionsnivån på det internationella engagemanget från svensk sida, utan det möjliggör också att man frigör resurser för en del andra behov i samhället, som kanske är långt mer angelägna, inom sjukvård, skola och utbildning. Det är alltså fullt förenligt att både höja ambitionsnivån internationellt och att minska skattebetalarnas militärutgifter. 15 () replik: Här gäller dock att hålla i minnet vilka det är som ska göra insatserna. Det är ju samma styrkor här som där, det vill säga att det är Försvarsmakten som måste utbilda, öva, rekrytera och betala de personer som rent konkret måste ingå i styrkorna. Då måste det finnas en bas när det gäller organisation, logistik, underhåll och materiel för att vi verkligen ska kunna ha någonting att sätta in, och det kostar pengar. Det kostar mer pengar än vad har anslagit . 16 () replik: Vi har nog delade uppfattningar om hur mycket som behövs. Det är bara att konstatera att den stora delen av försvarsbudget fortfarande går till ett konventionellt invasionsförsvar. Vi håller oss till exempel med ett av världens största flygvapen per capita med inköp av över 200 JAS-plan för en halv miljard styck som inte ens militären anser sig vilja ha. De produceras, de handlas upp och de ställs i hangar. Listan kan göras lång på vad vi har haft i invasionsförsvaret, allt från att kunna mobilisera hundratusentals soldater till att ha inkallat en stor del av varje manlig årskull för utbildning och så vidare. Ingenting av detta behövs ju för att kunna ha en högre ambitionsnivå på det internationella planet. Att kunna skicka ut 2 000 soldater i internationell tjänst kostar en bråkdel av vad det kostar att hålla sig med det stora invasionsförsvar som har haft. Därför är det inte bara möjligt utan också önskvärt att minska militärutgifterna och inte bara med tre miljarder, utan på lång sikt ännu kraftigare. Jag tror att känner väl till att försvaret är en av de mest ekonomiskt ineffektiva sektorerna i samhället. Vi skulle aldrig någonsin acceptera den brist på ekonomisk uppföljning som finns inom Försvarsmakten inom någon annan verksamhet eller inom det privata näringslivet. Här finns det alltså massor att göra vad gäller rationaliseringar, kostnadseffektiviseringar, och därmed att fortsätta få ned militärutgifterna som vi höjer ambitionsnivån internationellt. 17 i (m): Jag vill bara påtala vikten av att EU nu lyckas med den här missionen. Det är ju så att EU:s gemensamma utrikes- och försvarspolitik är under uppbyggnad, och man har genom framgångar, bland annat missioner i och , visat att EU fungerar och kan ta det här ansvaret. går man vidare och åtar sig den största utmaningen med i Bosnien och . Det handlar alltså om kris- och konflikthantering, och det är inte alls enkla operationer. För del innebär det ju att svenska soldater, som vi nu från är beredda att skicka iväg, kan komma i skarpa lägen. Då krävs det att man är väl förberedd, väl utrustad och att det finns tillförlitlig backup. Vi fattar nu ett gemensamt beslut och är med och delar ansvaret för det här viktiga beslutet att skicka ut människor från som kan komma i skarpa lägen. När EU nu tar över insatsen från Nato gör man det i ett samhälle, i Bosnien och , som är i ett rätt skört läge. Men det är väldigt angeläget att EU tar över just för att visa att man är beredd att ha säkerheten för som en egen uppgift. Det är bara som européerna svek och inte kunde leverera säkerhet och människorna i området inte kunde lita på de fredsbevarande styrkorna. är det relativ stabilitet i området, men regeringen beskriver ju också att säkerhetsläget kan komma att förändras. Det är därför jag ändå vill påtala detta att vi nu står inför en svår mission och att det är ett viktigt beslut som fattas. är det viktigt att vi inte bara pratar om den militära förmågan utan också om den civila utvecklingen, att vi kan bejaka den politiska utvecklingen som ändå går i rätt riktning och att det finns mycket gott att bygga på. Lika viktigt, skulle jag vilja säga, som att det är fortsatt militär närvaro från EU:s sida är att man fortsätter att ge ett medlemskapsperspektiv och utvecklar det civila samhället för att bygga säkerhet, fred och samverkan. För svensk del känns det lite grann som att verkligheten nu börjar komma i fatt. socialdemokratisk regering, där man inte har lyckats uppgradera och förändra det svenska försvaret så att vi fullt ut kan vara med och ta ansvaret för internationell fred och säkerhet, lyckas vi inte tillräckligt väl i den bit som just handlar om säkerhetsläget. Vi är oerhört ambitiösa vad gäller bistånd, och den politiska viljan att bidra är helt oomstridd. Det finns till och med ett stort mod och en hög grad av angelägenhet från den socialdemokratiska regeringen men man har svårt, tycker jag, att visa att man matchar detta. 70 av 7 000 är svenskar i denna styrka. Jag tycker att det efter det här beslutet finns ytterligare behov av att identifiera långsiktiga målsättningar med internationella insatser och hur vi ska kunna ha de resurser som krävs. Det finns en stor internationell efterfrågan på svenska soldater och befäl. Vi har gjort otroligt goda insatser i , i och för all del också i Kosovo. anseende i EU-samarbetet i denna del är mycket gott. Vi är också en väldigt pålitlig partner i många Natooperationer. Då kommer också önskemålet så tydligt om att vi faktiskt behöver ställa mer folk till förfogande. Frågan som jag ställer mig är: Kan vi leverera tillräckligt utifrån vårt ansvar vad gäller att bygga fred och säkerhet utifrån vad som krävs? Är vår del av ansvarstagandet för världens frihet och fred tillräckligt stort? Enligt förslaget i det här betänkandet, som jag bara vill bifalla, tycker jag att 70 av 7 000 är något i underkant. Därför blir det kommande försvarsbeslutet väldigt viktigt, för det handlar om svensk närvaro långsiktigt i internationella insatser framöver. 18 (): Det är tillfredsställande att konstatera att EU fortsätter att utvecklas som en kraft för fred, frihet och stabilitet och att kan spela en viktig roll i det här sammanhanget. Att vi gör det på uppdrag av FN och att vi gör det tillsammans med Nato är någonting som vi har talat om och tycker är en värdefull insats. FN är självklart, och Nato är en partner som vi har samarbetat mycket med. Det är bra att vi går vidare på den vägen Uppdraget handlar om ett skydd för minoriteter. Det handlar om skydd för barn, kvinnor och andra utsatta grupper i det här området. Det är alltså en humanitär insats som deltar i. Vi måste också konstatera att det inte är ett helt ofarligt uppdrag. Därför är det viktigt att riksdag står bakom. Det är också glädjande att se att de partier som normalt är notoriska motståndare till allt som EU gör är med i det här sammanhanget och inte har motionerat mot EU:s och insats. För är det viktigare att vi här i tar ställning till principen än att vi tar ställning till antalet. Jag bedömer också att det kan vara en säkerhetsåtgärd att regeringen och militären själva kan avgöra antalet från tid till annan i det här området. Det är viktigt att står bakom, och det är glädjande att alla politiska partier gör det. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. 19 (): Jag kommer in lite på sluttampen här, så jag har kort om tid. Jag vill ta upp tre saker i alla fall. För det första vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. För är det A och O att det är ett FN-mandat i grunden, och det ska komma ett FN-mandat här. Bra, då ställer vi upp. Vi tycker att det är viktigt att vi kan gå ut med våra svenska soldater, kvinnor och män, i internationell verksamhet där vi behöver det av humanitära och andra skäl. En annan sak jag vill ta upp är hur viktigt det är att kvinnor inkluderas i alla krishanteringsinsatser. ska man göra det i den här insatsen. Någonting som är oerhört väsentligt då är att vi följer upp det här: Hur gick det? Vad var det för brister? Vad kan vi göra bättre nästa gång? En uppföljning av den genderinriktningen är oerhört väsentlig, tycker jag. Det är också bra att man faktiskt ger ett bredare mandat så att man kan skicka ned nya soldater, kvinnor och män, om det skulle hända någonting förbjude att det sker. Men vi vet vad som hände i Kosovo. Det är bra att man är så förberedd på detta. Trots att har förflutit är det fortfarande en lång väg att vandra till en utveckling med total säkerhet och normalisering. Den tredje punkten som jag vill ta upp är att detta också visar hur viktigt det är med de civila delarna, också när det gäller att förebygga väpnade konflikter, alltså att man tidigt har en civil och förebyggande verksamhet. Där tycker jag att EU i mångt och mycket brister. Detta har vi drivit på olika sätt. För oss är det alltså grundläggande med ett FN-mandat. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 20 () replik: I många valrörelser har varnat för en EU-armé som ska hota fred och säkerhet. ser vi den konstruktion som EU arbetar med, nämligen att man på samma sätt som FN gör kallar in medlemsländerna för att hjälpa till att skapa fred och stabilitet. har inte motionerat utan är med på detta, och det gläder oss. Hur är det med sanningen i den kampanjverksamhet som man har bedrivit gentemot svenska folket där man har varnat för en EU-armé som skulle utgöra en fara för närområdet? 21 () replik: Jag tror att det är väldigt viktigt att vi skiljer på två olika saker. Det här är EU, det handlar om krishantering, och det sker under ett FN-mandat. Det som vi talar om är konstitutionens inriktning på ett gemensamt försvar, gemensamma försvarsgarantier och solidaritetsklausuler som innebär att vi ska hjälpa till, även med militära medel, i andra länder om ett land blir attackerat till exempel av terrorister. Det är om detta som vi säger: Nej, vi vill inte ha en gemensam armé. Vi vill inte ha ett gemensamt ansvarstagande i . Vi vill utifrån alliansfrihetens grund faktiskt besluta varje gång när det gäller att sätta in svensk militär trupp, och det ska ske under ett FN-mandat. Det som finns i konstitutionen är en helt annan sak. Det handlar om att vi faktiskt får en EU-armé med en gemensam försvarsgaranti som motsvarar det som finns i Nato. Det säger vi absolut nej till. 22 () replik: Men EU har aldrig sagt att man ska sätta upp en gemensam armé. Det är tolkning av detta. Vad man har för avsikt att göra är att inbjuda länderna att delta. riksdag kommer i fortsättningen också att få ta ställning till detta. Ni har vilsefört och vilseför svenska folket, och jag tycker att det är bra om ni ser hur verkligheten egentligen ser ut. Det är intressant att se att verkligheten alltså rättar till politik. Och det gläder mig att ni inte motionerar i detta sammanhang. Men det är också viktigt att ni ger rätt signaler till svenska folket så att man inte vilseleder svenska folket i detta sammanhang. 23 () replik: Det är, som jag upprepar igen, en väldigt stor skillnad mellan att vi går in i Bosnien och i detta avseende och att vi har gemensamma försvarsgarantier och solidaritetsklausuler. Det är helt olika saker. Även Nato kan faktiskt säga nej om man inte vill ställa upp. Men grunden är i alla fall solidariteten. Och det ska mycket till, vilket till och med står i propositionen, och man skulle bli väldigt förvånad om inte skulle hjälpa till om ett annat land blir attackerat militärt, att man så att säga inte får hjälp i sin tur. Det är försvarsgarantier, och det är mot alliansfriheten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas under 22 §.) 10 § Ändringar i det kommunala utjämningssystemet Föredrogs finansutskottets betänkande 2004/05:FiU7 Ändringar i det kommunala utjämningssystemet (prop. 2003/04:155). 24 (): Kommunerna är bärare av de viktigaste av våra välfärdstjänster: vård, skola och omsorg. För att kommuner i hela landet ska ha likvärdiga förutsättningar att erbjuda sina medborgare sådan service behövs ett utjämningssystem. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till en ny lag om ekonomisk utjämning. Utskottet anser att rättvisa och solidaritet ska vara grundläggande för ett utjämningssystem. De grundläggande principerna ska också i fortsättningen vara bland annat likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner och landsting och en långtgående utjämning av skillnader i beskattningsbara inkomster och strukturellt betingade kostnadsskillnader. Utjämningssystemet ska omfatta både inkomster och kostnader. Det nya systemet för inkomstutjämning innebär att staten finansierar utjämningen. Dagens utjämningssystem, det generella statsbidraget och vissa riktade statsbidrag sammanförs i det nya inkomstutjämningssystemet. Kommuner och landsting får antingen betala en avgift eller erhålla bidrag, vilka beräknas utifrån skillnaden på deras beskattningsbara inkomster och ett särskilt beräknat skatteutjämningsunderlag. Utskottet tillstyrker också att dagens system för kostnadsutjämning behålls med vissa ändringar, främst att kostnadsersättningen för vatten och avlopp samt kallortstillägg slopas. Utskottet tillstyrker även förslaget till ett statligt finansierat strukturbidrag vid sidan av det ordinarie utjämningssystemet. Strukturbidrag ska betalas ut med ett belopp som motsvarar utfallet av vissa delar av nuvarande kostnadsutjämning samt en del av bidragsminskningen till följd av de föreslagna förändringarna. För de kommuner och landsting som får negativa bidragsförändringar ska ett särskilt införandebidrag gälla för åren 20052010. Vidare tillstyrker utskottet att en regleringsavgift och ett regleringsbidrag införs. Till utskottets förslag har det också inlämnats reservationer. 25 (): Detta är ett återkommande diskussionsämne, inte bara i riksdag utan även i kommuner och landsting runtom i vårt land. Låt mig börja med att konstatera att felet med det nuvarande skatteutjämningssystemet inte i första hand är brister i den tekniska utformningen av systemet även om det är komplicerat. Till och med anser nämligen att det svenska inomkommunala skatteutjämningssystemet är perverst. Bara det borde ge en uppfattning om systemets komplexitet. revisorer konstaterar i en genomgång av statsbidragen till kommunerna att det är nästan omöjligt att kontrollera underlagen för utjämningsbidraget eller utjämningsavgiften. Bara några få personer i landet har djupgående kunskaper inom regelverket och de beräkningar som ligger till grund för bidragen och avgifterna i utjämningssystemet. Ett sådant sakernas tillstånd är inte ägnat att öka respekten för folkstyret. har vi detta system. Och låt mig då konstatera att vi behöver någon form av utjämningssystem, om inte annat så med tanke på den politik som förs finns det all anledning att göra det. Men felet är att det straffar tillväxt, driver fram skattehöjningar, strider mot den kommunala självstyrelsen, är komplext och oöverblickbart och genom sin karaktär av nollsummespel ger upphov till mer eller mindre inbördeskrig mellan kommuner, mellan landsting och mellan landsting och kommuner. Skatteutjämningssystemet straffar tillväxt genom att ökad tillväxt i en kommun inte leder till ökade intäkter för kommunen utan endast till att bidraget i skatteutjämningssystemet minskar men att avgiften ökar. Det finns flera exempel på kommuner där fler fått arbete eller där näringslivet i kommunen fått ett uppsving som har inneburit att kommunen har förlorat pengar när medborgarnas skatteinbetalningar har ökat. Incitamentet för en kommun att främja ett gott näringslivsklimat och att få fler i arbete försvagas kraftigt. Skattehöjningar drivs fram genom att de negativa effekterna av en skattehöjning i en kommun färre som arbetar och därigenom krympande skatteunderlag sprids över hela landet i stället för att drabba den skattehöjande kommunen. Även på detta vis är utjämningssystemet direkt tillväxtskadligt. Vi anser att det kommunala utjämningssystemet måste förändras för att stödja välstånd. För att kunna möta de långsiktiga utmaningarna inom vården, skolan och omsorgen och för att kunna lösa de omedelbara problemen i ett stort antal kommuner krävs ett nytt utjämningssystem baserat på tydliga ansvarsförhållanden mellan staten och kommunerna. Utjämningssystemet bör ge kommunerna och landstingen likvärdiga förutsättningar att bedriva kärnverksamhet oberoende av skattekraften. Därför är det angeläget att de ekonomiska relationerna mellan staten och kommunerna utformas med respekt för den kommunala självstyrelsen. Utjämningssystemet måste dessutom vara begripligt och demokratiskt förankrat hos medborgarna och kommunsektorn. Vi har alltså en hel del förankringsarbete att göra. Endast under sådana förhållanden kan incitament skapas för kommunerna när det gäller att bidra till ökad ekonomisk tillväxt och till att främja effektivitet och att bidra till ökad valfrihet för medborgarna. Den moderata politiken innebär att staten ska ta ansvaret. Staten ska i större utsträckning vara den som bär utjämningsansvaret. till exempel till de förslag som vi lägger fram beträffande äldrepengen och skolpengen kommer utjämningskravet att ligga på en betydligt lägre nivå därför att kommunen inte längre har exempelvis finansieringsansvaret för skolan, vilket ju är en betydande del av den kommunala budgeten. När det sedan gäller inkomstutjämningen är det i särskilt tre delar i det nuvarande systemet och i det förslag som regeringen förelägger som jag skulle vilja framföra kritik. Först gäller det då att incitamentet för tillväxtfrämjande åtgärder måste stärkas. En kommun eller ett landsting vars invånare och politiker strävar efter att lyckas med att till exempel förbättra sysselsättningen ska inte straffas med en i stort sett hundraprocentig marginaleffekt, vilket uppstår i det av regeringen föreslagna systemet. Vi förordar en frysning av bidragen till respektive avgifterna från kommuner och landsting vilkas relativa skattekraft växer. På så sätt kommer kommunerna att få behålla hela den relativa tillväxten i skattekraften. Vidare anser vi att den nivå på skattekraften där utjämningsavgiften börjar debiteras är för låg. Både gränsen för utjämningsavgiften och marginalskatten hämmar tillväxt och är skadliga för svensk ekonomi. Det kan därtill ifrågasättas om avgifter som utformas i likhet med dagens utjämningsavgift över huvud taget är förenliga med regeringsformens lydelse.