prot · GR09125 · 2004-06-01 00:00:00 — Jag hade gärna sett att vi hade fått en branschvis tilldelning så att högklassiga anläggningar i ett land hade gynnats av det i konkurrensen med sämre anläggningar i andra länder, men är det den nationella beslutsnivån som i varje land har använts för att fördela utsläppsrätterna, och då blir det inte identisk behandling mellan olika länder. Men konkurrensförhållandena är sådana att jag prioriterar att skogsindustrin och stålindustrin har bra konkurrensförhållanden jämfört med den här industrin, som inte är lika konkurrensutsatt och där de ekonomiska drivkrafterna faktiskt kan göra att man driver från olja eller kol till naturgas och från fossilbaserade bränslen till förnybara bränslen. Jag tycker alltså att i en svår avvägning har vi hamnat någorlunda rimligt, men jag är beredd att diskutera om det finns ett annat alternativ på bordet att jämföra med. Så lägg gärna fram ett sådant, ! 39 (): Konkurrensutsatt är ju den här kraftvärmeproducerande delen av industrin också. De konkurrerar ju med utländska elproducenter. Precis som andra är utsatta för en hård konkurrens är naturligtvis även den här delen av näringslivet det. Det är naturligtvis ett svårt hantverk att totalt sett sy ihop landets fördelning av utsläppsrätter, men det som så att säga lyser igenom interpellationen är en stor förvåning över att kraftvärmen har fått den här ringa tilldelningen av utsläppsrätter. Själva näringen är oerhört förvånad över att den bara har fått denna kanske 60-procentiga tilldelning av utsläppsrätter . Jag har naturligtvis inte här någon insiktsfull och klar uppfattning om hur utsläppsrätterna totalt sett skulle ha fördelats, men det är ju djupt olyckligt att vi får den här signalen gentemot kraftvärmeproducenterna att det blir den här utsläppsfördelningen. Detta är ju ett entydigt budskap från kraftvärmesidan. Kraftvärme är ju det som påverkar åt rätt håll här. Genom kraftvärmetillskottet ska vi kunna komma bort från mera fossilbränslebaserad kraftproduktion, och vi ska om möjligt också till och med avveckla kärnkraft tack vare att kraftvärmen växer kraftfullt. Då är det klart att vi skulle behöva ha någonting som gynnar kraftvärmeproducentsidan mer. Jag skulle avslutningsvis vilja fråga energiministern vad han har för uppfattning om konsekvensen för svensk naturgaseldad kraftvärme, eftersom den får sämre konkurrensvillkor än den europeiska på en avreglerad marknad. Hur många nya kraftvärmeverk med naturgasdrift tror näringsministern att det kommer att byggas i , förutsatt att det skissade regelverket för utsläppsrätter förverkligas? 40 Näringsminister (): Jag noterar att inte tog chansen att redovisa vad kd tycker. Vill kd ha mer växthusgaser, eller vill kd ha samma mängd växthusgaser som regeringen, och ? Jag tycker att det lyser av tomhet i hela den här debatten. Jag skulle föreslå att tänka igenom det här och återkomma, så att vi får chans att debattera det här när det finns ett kd-alternativ att jämföra med. Det duger inte, tycker jag, att bara säga: Bättre åt alla hela vägen överallt utan avvägningar mellan motstridiga mål. Vi har ett åtagande mot framtida generationer och mot övriga länder enligt Kyotoprotokollet att göra en kraftansträngning på det här området. har ingen vägledning till hur denna kraftansträngning bör göras, annat än att den inte får kännas någonstans. Det är fel utgångspunkt. Den konkreta frågan gällde konkurrensförhållandena för naturgaser. Naturgaser har en bättre behandling, och skall ha en bättre behandling det är avsiktligt så än olja och kol. Det är likafullt så att den inte har en lika gynnsam behandling som förnybara bränslen. Det är ju själva poängen med systemet: Det ska stimulera en övergång från olja och kol till naturgas, därför att naturgas är bättre ur miljösynpunkt. Det ska också stimulera en övergång från alla fossila bränslen, över naturgas, som ju är ett fossilt bränsle, till förnybara bränslen. Det blir som en stege eller en trappa där man ger stimulanser för att gå i rätt riktning. Men en politik som inte innehåller stimulanser för någon, som inte träffar någon och som bara är snäll mot alla, den kommer att visa sig vara väldigt elak mot klimatet och mot framtida generationer. Det är kd:s linje. Jag hoppas att den kan ändras. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Interpellation 2003/04:537 om folkomröstningen om kärnkraften vice talmannen meddelade att interpellation 2003/04:537 av () om folkomröstningen om kärnkraften hade återtagits och därför inte skulle besvaras. 10 § Svar på interpellationerna 2003/04:539 och 540 om EU och handeln med 41 Näringsminister (): har frågat både utrikesministern och mig om vi avser att agera för att EU ska ge ett antal länder i och , de så kallade Medaländerna, möjlighet att skydda sina industrier och sina jordbrukssektorer för att de ska kunna bygga upp sina ekonomier och därmed bidra till en värld som är mer rättvis och som minskar grogrunden för terrorism. Arbetet inom regeringen är fördelat på det sättet att det är jag som ska besvara båda de här interpellationerna. Jag vill först framhålla att redan har agerat och tänker fortsätta att agera för att Medaländerna ska kunna utveckla sina ekonomier och under en rimlig övergångsperiod kunna skydda de sektorer som är mest i behov av reformer. EU har redan ingått associeringsavtal med alla Medaländer utom , där förhandlingarna ännu inte avslutats. Flera av avtalen har redan trätt i kraft. I samtliga avtal finns regler om frihandel som slutmål och med gradvisa sänkningar av tullarna . Jag ser dessa avtal främst som en möjlighet för Medaländerna. Vi har sett hur de fattigaste länderna inom EU dragit nytta av den större marknad som samarbetet erbjudit. Detta gäller inte minst de europeiska . Jag vill att grannländerna söder om ska erbjudas samma möjlighet. Därför har vi från svensk sida varit pådrivande för att ska öppna sina marknader för partnerländernas jordbruksexport. Alltsedan Barcelonaprocessen inleddes , har drivit att avtalen ska leva upp till existerande internationella regler i , . Det betyder också att jordbruksprodukter måste inkluderas i associeringsavtalen och i det frihandelsområde runt som ska upprättas . Jag delar helt krav på att EU ska reformera sin jordbrukspolitik. Vi måste ta bort de subventioner som driver upp produktionen långt bortom de nivåer där EU är konkurrenskraftigt. Det har visat sig omöjligt att göra något åt jordbrukssubventionerna med hjälp av bilaterala förhandlingar. Här behöver vi förhandla multi-lateralt, i WTO. Jag tror alltså att har mycket att vinna på att handla med EU och att dessa vinster blir än mycket större om EU på allvar reformerar sin jordbrukspolitik. Men jag anser också att själva behöver utveckla sitt interna samarbete. Därför har vi från svensk sida understrukit vikten av att avtalen utformas så att de underlättar samarbetet Medaländerna emellan. När vi vid i kunde besluta om nya ursprungsregler för Medaländerna på EU:s marknad var det ett stort framsteg i den kampen. Det är sant att den konkurrens som stärker ett land på kan knäcka produktionen om den införs för snabbt och utan att andra viktiga komponenter är på plats. Jag tänker på valutakurser och ekonomisk stabilitet i stort, men också på kunskap om produktionsprocesser och de krav som ställs på exportmarknaderna. För att ge tid för omställning ger Medaavtalen möjlighet för partnerländerna att gradvis öppna sina marknader för EU:s varor både på jordbruksområdet och vad gäller industrivaror. Faktum är att överenskommelserna till och med tillåter ett land att återinföra tullar för industrier under uppbyggnad. Men även om en viss anpassningsperiod behövs är jag tveksam till att lägga alltför stor vikt vid just denna aspekt. Medaländerna behöver genomföra reformer om de vill uppnå konkurrenskraft och få i gång tillväxt. De behöver modernisera sina ekonomier och samhällen. De behöver ge sina medborgare framtidstro så att fundamentalismen inte kan gro. Allt detta främjas av mer öppenhet och gradvis friare handel. Medaavtalen med deras fokus på politisk dialog, utvecklingssamarbete och handel är ett sätt att öka öppenheten. Men reformerna måste i slutändan komma från länderna själva. Vi kan inte göra jobbet åt dem. 42 (): I kampen mot terrorism har fokus lagts mycket på militära och polisiära åtgärder för att motverka terrorism. Vi har president doktrin om att agera förebyggande militärt. Vi har en värld där många människor från muslimska länder inte längre omfattas av rättssäkerhet. De omfattas inte av internationell folkrätt eller nationell brottslagstiftning utan det finns en gråzon där man kan hållas i fängelse utan ombud och rättegång. Vi ser en värld där rättssäkerheten urholkas. I stället för att diskutera hur vi motverkar terrorismen i grunden sker mycket militära och polisiära insatser. Det finns väldigt lite fokus på hur vi kan motverka fattigdomen. För det är ur fattigdomen, ur arbetslösheten som desperation föds. Det är i fattiga slumkvarter som man hittar stöd. I finns hög arbetslöshet och mycken fattigdom. Det är därför jag har ställt en interpellation om EU:s handelsavtal med de arabiska . Jag tycker inte att de avtalen är tillräckligt rättvisa. De skapar inte tillräckligt bra förutsättningar för de arabiska att bygga upp sina industrier, sina ekonomier sina samhällen. Det har gjorts en studie på på där man har tittat på effekterna av till exempel EU:s handelsavtal med . Den stora vinnaren i det handelsavtalet är inte . Man anser att EU tjänar åtta gånger mer på handelsavtalet än . Det är fel utgångspunkt, tycker jag. EU är i huvudsak jag säger inte fullt ut intresserat av att öka marknadstillträdet för europeiska företag och att europeiska företag ska sälja sina produkter. Det borde inte vara så. Att i huvudsak ha avtal som gynnar EU är inte någon bra grund. Jag vill kommentera det som handlar om jordbrukspolitiken. Näringsministern höll med mig om att jordbrukssubventionerna i EU borde avvecklas. Det är bra. Jag vill betona att av EU:s befolkning finns inom jordbrukssektorn. av befolkningen i de arabiska finns inom jordbrukssektorn där. Men även med det här avtalet hotas jordbrukssektorn i de arabiska . Det är väldigt allvarligt, för där finns mycket fattigdom. Vi behöver en politik som innebär en förändring. Jag vill fråga hur agerar för att avveckla EU:s jordbruksstöd. 43 Näringsminister (): Jag tycker att det är roligt att debattera den här frågan med eftersom vi för ovanlighetens skull har väldigt mycket gemensamt i vårt perspektiv. Jag tycker att den ekonomiska integrationen, det ekonomiska samarbetet, den ekonomiska utvecklingen och kampen mot fattigdomen är viktiga medel i kampen mot terrorismen som vi inte har använt tillräckligt i det förflutna. Kanske har det bidragit till att vi är där vi är . Jag tycker att vi ska lära av det och växla upp det här instrumentet, precis som säger, och inte bara förlita oss på polis och militär. Vi behöver också titta på den här typen av krafter. har varit aktivt och pådrivande i detta. Inte förrän hade ordförandeskapet i EU 2001 hade Medaländernas handelministrar träffats för att diskutera hur man skulle genomföra det toppmöten tidigare hade bestämt, nämligen att man skulle göra sådana här saker. Man hade bestämt att göra det. Sedan hade inget gjorts och inget hänt. De hade inte ens träffats för att diskutera vad man skulle kunna börja göra. Vi kallade samman ett sådant möte. Vi såg till att få beslutat att mötena nu ska vara årliga. Det är de. börjar det hända saker lite då och då. Förhoppningsvis kommer balansen i avtalen att bli bättre än det avtal med som också har underkänt och kritiserat hårt internt i EU-sammanhang. Ett huvudproblem har varit det som med en teknisk term kallas för ursprungsreglerna. För att få tullfrihet i EU måste en tunisisk produkt vara tillverkad till i . En tunisisktillverkad skjorta får inte vara gjord av tyg från . Detta söndrar och splittrar i stället för att integrera och främja utveckling söder om . Äntligen har detta ändrats, men det är bara ett litet första steg. Vi måste framåt rejält och kraftfullt. Jordbrukspolitiken är ett huvudproblem som vi i EU måste ta itu med om vi menar allvar med det vi säger. Det är inte skjortor och sådant utan det är tomater och sådant. Det är mat som är det huvudsakliga, första steget i flera av de här ländernas ekonomiska utveckling. Jag beklagar dock att inte har haft stöd i den här frågan i sitt eget parti här i . Den här linjen har motarbetats av så sent som i vår. När jordbruksministern har redovisat vår attityd till jordbruksreformerna har vi inte fått det stöd vi har behövt för att jordbruksstödet ska vara frikopplat från produktionen. Det är det fundamentala i att vi subventionerar produktion som slår ut producenter i fattigare länder som behöver inkomster och har bättre förutsättningar för det än man har i EU. Jag beklagar det och ser fram emot att blir mer framgångsrik i sin interna argumentation framöver, så att vi kan få en bredare enighet här. Låt mig lägga till en sak. Jag är inte säker på att vi är helt överens, även om jag har pratat om all den här enigheten. Jag tror inte lika mycket som kanske tror jag misstänker att hon gör det, av interpellationen att döma att protektionism är en väg till rikedom i och . Om det hade varit så hade denna region redan varit väldigt rik. Jag tror att protektionismen här tjänar att bevara gamla maktstrukturer, att cementera de härskande eliternas maktställning. De baserar ofta den på monopol på områden där man håller utländsk konkurrens borta. För mig är det självklart att marknader inte ska öppnas abrupt. Det ska ges tid för omställning. Länderna måste ges tid för förberedelser. Det var jag noga med att skriva utförligt i mitt svar. Jag hör alltid från miljöpartister när vi debatterar detta att protektionism är ett skydd som man behöver för att kunna utveckla sig. Där tror jag vi skiljer oss åt. 44 (): Jag vill först kommentera EU:s jordbrukspolitik. Det måste vara ganska välkänt att agerar för att avveckla EU:s jordbrukspolitik. Det innebär att jordbrukssubventionerna upphör. Jordbrukssubventionerna av olivolja ligger på och innebär att av olivoljeproduktionen i EU betalas av EU:s skattebetalare. Det finns andra exempel. Vi har i EU jordbrukssubventioner av tobaksodling och av annat som vi inte vill ha. Det borde vara välkänt att linje är att avveckla EU:s jordbruksstöd, men när det gäller diskussionen om hur man når dit och hur man hanterar svensk jordbrukspolitik inom ramen för EU:s jordbrukspolitik är det en fråga som jag inte har detaljkunskaper om. När det gäller EU:s handelsavtal med de arabiska vill jag dock ta upp det som näringsministern nämner i slutet av sitt anförande, nämligen att protektionism är dåligt. Jag tror att handeln fungerar när det finns jämnstarka parter, när handel och konkurrens sker på någorlunda lika villkor och med lika förutsättningar. Men att bara ha lika villkor slår ut de svaga. Om man jämför skjortproducenten i med skjortproducenten i , eller mattproducenten i med mattproducenten i , ser man att produktionen i de arabiska inte är lika industrialiserad, utan mycket handlar om hantverksarbete. Det är en lokal, småskalig produktion som lätt slås ut. Det kanske är just det relevanta i den här interpellationsdebatten, för näringsministern skriver att Medaländerna ska kunna utveckla sina ekonomier under en rimlig övergångsperiod. Då är frågan: Vad är en rimlig övergångsperiod? Jag kanske tycker att perioden behöver vara längre, men jag tror att vi är överens om målet. Näringsministern säger att man ska fastställa i ett avtal. Jag menar att man hellre ska vara öppen och titta på vad som hänt i sak i länderna och i relationen mellan länderna. I sitt svar till mig säger näringsministern också att man måste kunna skydda de sektorer, som mest är i behov av reformer. Vilka sektorer är det? Det är en springande punkt där vi kanske inte riktigt är överens om vidden av vilka sektorer det gäller. Jag skulle nog inledningsvis vilja skydda fler sektorer än vad näringsministern är intresserad av. Det här är mycket viktiga och komplexa frågor, som jag gärna skulle vilja att vi utvecklade. Varför kan vi inte ha ett seminarium i riksdag och bjuda in representanter för olika arabiska Medelhavsländer där de får berätta för oss hur produktionen i olika sektorer ser ut och där vi kan ha en rejäl diskussion? Jag skulle önska att vi kunde vidareutveckla den frågeställningen. Jag tycker också att det är tveksamt att man lägger in Singaporefrågorna i de bilaterala handelsavtalen. Jag tycker att det är fel från EU:s sida att lägga in dem eftersom de arabiska i bilaterala handelsförhandlingar var och en för sig inte är särskilt starka i relation till EU. 45 Näringsminister (): talar mest om de frågor som skiljer oss åt. Låt inte det skymma det faktum att mycket av det grundläggande som den här frågan handlar om är vi uppenbarligen överens om. Vi ska ha mer ekonomisk integration för att vi tror att det också är effektivt i kampen mot terrorismen. Vi kan inte förlita oss enbart på polis och militär utan det här instrumentet har också en roll att spela, även om det tar tid och vi i det förflutna gjort försummelser som innebär att vi måste komma i kapp. Där verkar vi i alla fall vara överens. När man tittar på detaljerna innebär senaste replik att det bara är EU som ska göra någonting, medan alla andra inblandade länder är bra som de är. Det sades inte ett ord om att ska göra något, att ska göra något, att ska göra något, att ska göra något över huvud taget, för att inte tala om som inte heller ska göra något. Däremot ska EU göra allt möjligt för deras skull så att de kan utvecklas och så vidare. Jag tycker också att EU ska göra allt möjligt, och jag vill gå längre än i det jag vill att EU ska göra. Men berätta: Vad ska de andra göra? Är de samhällena bra som de är? Är ett bra land som det är? Har de en vital och dynamisk ekonomi som utvecklar landet för medborgarnas bästa om bara EU ändrar sig lite grann? Tänk, det tror inte jag! säger att handel ska bedrivas på lika villkor mellan jämnstarka länder. Min bild är inte den att avtalen ställer lika krav. Övergångsregler och skyddsnivåer är inte desamma i som i . Men även om man tycker som kan man fråga sig: Kan inte och öppna sig för varandra? Varför ska var och en skydda sin oligarki på konsumenternas, och de fattiga människornas, bekostnad? Finns det i världsbild ingen mekanism kring detta? I så fall har den dolts väl för oss som i olika debatter i kammaren lyssnar på henne. Hur mycket vi än gör i EU för att hjälpa dessa länder att få tillträde till vår marknad tror jag inte att det räcker. Det är ett viktigt bidrag, men mer än ett bidrag kan det aldrig bli. Låt mig slutligen uttrycka min glädje över engagemang i hur EU ska utforma sin politik. Jag delar det engagemanget. Vi ska vara aktiva i EU-samarbetet för att driva hela framför oss i den riktning som vi tycker att det ska ha. Det är en bra metod, och den ska vi fortsätta att arbeta med. Jag tycker därför inte att vi ska lämna EU. 46 (): Även om man är EU-motståndare jobbar man ändå konstruktivt med att förbättra och utveckla EU. Det handlar om att hålla två bollar i luften . Jag tror till och med att vi EU-motståndare ibland vågar vara mer kritiska och driva fler frågor i EU än de som behöver försvara EU. När det gäller den diskussion som vi nu för i kammaren anklagade näringsministern mig för att inte tycka att de olika arabländerna har ett eget ansvar. Självklart har de ett eget ansvar. Självklart har de ett ansvar för att föra en ekonomisk politik och bygga upp skyddsnät i sina länder. Detta har jag också skrivit en artikel om i en arabisk tidskrift just uppmanar de arabiska länderna att ta ett ansvar både för demokratisk utveckling och för social välfärd. Alla länder har ett ansvar. EU har ett ansvar dels med tanke på dess historia i , dels med tanke på dess rikedom. Därför har EU ett ansvar mot omvärlden. Det handlar inte bara om de arabiska utan om stora delar av den fattiga delen av världen. När vi utvecklar handelsavtalen borde vi kunna göra det på ett sätt som bättre gynnar de arabiska så att de får möjlighet att bygga upp bärkraftiga ekonomier. Tyvärr är man mycket otydlig här. När det till exempel gäller hur man ska hjälpa jordbrukssektorn är man otydlig beträffande vilken typ av stöd de arabiska ska få. 47 Näringsminister (): Jag tackar för att jag får höra att hon har synpunkter på att också de arabiska länderna bör göra något och förändra något, även om det skedde i ganska allmänna och svepande ordalag. Men bilden kvarstår ändå att det är EU som ska frälsa dem från fattigdom och terrorism genom att ändra sitt sätt att vara. Hur det sättet att vara bör ändras är och jag överens om. Jag beklagar att inte fått sitt parti med sig när det gäller att ta bort kopplingen mellan jordbruksbidragen och produktionsvolymerna eftersom den drabbar dessa länder på ett sätt som går på tvärs mot det som nu säger i talarstolen. Låt oss glädjas över det som förenar och konstatera att regeringen har ett starkt stöd i sin pådrivande roll för att EU ska bli mer aktivt när det gäller att öppna sig för sina grannar i söder, liksom vi tycker också när det gäller grannarna i öster. Det handlar om en öppen grannskapspolitik för att främja ekonomisk utveckling, politisk utveckling, demokrati, fred och stabilitet och om att EU i de här frågorna måste vara mycket generösare. Men jag tycker också att vi ska vara klara och tydliga med att den här politiken betyder ingenting, hur bra den än blir från EU:s sida, om inte förhållandena i de andra länderna tillrättaläggs på ett sätt som gör att man kan dra fördel av sådana här möjligheter. 50-talsnäringsliv med Trabantliknande produkter som aldrig har varit utsatta för konkurrens kommer aldrig, hur långa övergångstider det än blir, att ha en chans att mäta sig på marknad, hur mycket tullsänkningar det än blir. De måste ha mekanismer för att vitalisera sina ekonomier, och där menar jag att demokrati, yttrandefrihet och kulturell utveckling är väl så viktiga som ekonomisk utveckling. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2003/04:457 om studieavgifter vid universitet och högskolor 48 Utbildningsminister (): har ställt ett flertal frågor om studieavgifter vid universitet och högskolor. Avgiftsfri utbildning för svenska studenter är en grundläggande princip i regeringens utbildningspolitik. Högre utbildning ska finansieras med offentliga medel. För att utveckla svensk högre utbildning måste vi fortsätta det målmedvetna och framgångsrika arbete för ökad kvalitet och breddad rekrytering som bland annat kom till uttryck i propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15). Att läsa på högskolan måste vara en levande möjlighet i varje hem. Avgiftsfri utbildning för svenska studenter är en förutsättning för breddad rekrytering till högskolan. Jag är inte främmande för att ytterligare stärka skyddet för avgiftsfria studier för svenska studenter. är det angeläget att ytterligare stärka den svenska högskolans internationella konkurrenskraft. Studenters och lärares rörlighet över gränserna har varit viktig för utvecklingen och spridningen av ny kunskap och nya idéer. Det internationella utbytet ökar också förståelsen för andra länder och kulturer. För att stärka ställning som ledande kunskapsnation är det därför viktigt att höjer ambitionerna, stärker attraktiviteten i de svenska utbildningarna och mer aktivt arbetar med internationalisering av svensk högre utbildning. En projektgrupp inom som har sett över vissa examensfrågor i högskolan presenterade sina förslag i slutrapporten utbildning i utveckling Bolognaprocessen i svensk belysning (Ds 2004:2). Förslagen syftar till att inrätta tydliga utbildningsnivåer och internationellt konkurrenskraftiga examina och därigenom öppna för en mer aktiv rekrytering av utländska studenter till .