prot · GS0946 · 2004-12-08 00:00:00 — För det första: Attityderna till sjukförsäkringen är naturligtvis mycket betydelsefulla. var det fullständigt tabu att ens antyda att försäkringen skulle kunna utnyttjas på ett felaktigt sätt. Om någon vågade påstå det stormade det rejält i debatten. Människor var minsann sjuka. har debatten hyfsats, och de flesta inser att de dramatiskt ökande sjukskrivningstalen till stor del har sin grund i förändrade attityder. Låt oss inte nödvändigtvis fastna i ordet fusk, men låt oss tala om attityderna och synen på det som är en sjukförsäkring. Det finns olika undersökningar som talar sitt tydliga språk om detta. Många anser det fullt legitimt att sjukanmäla sig även om man inte är sjuk i medicinsk mening. I hög grad beror det på bristande kunskap eller en felaktig bild av syftet och grunden till det som är en sjukförsäkring. Därför måste det attitydpåverkande arbetet få stort utrymme. Vi måste våga vara tydliga i att klargöra att sjukförsäkringen inte är ett fackligt vapen och inte heller ett verktyg för att lösa frågor om arbetsvillkor eller relationer på arbetsplatsen. Här krävs en tydlighet från oss alla; en tydlighet som inte nödvändigtvis måste leda till fördömanden men som ändå måste vara just tydlig. För det andra, fru talman: roll i sjukskrivningsprocessen är mycket betydelsefull. Det är viktigt, både för individen och för samhällets kostnader att precisionen ökar i sjukskrivningsprocessen. Läkaren måste alltid ha ett helhetsperspektiv och bedöma den sammantagna och långsiktiga konsekvensen för en människa av att ställas utanför arbetslivet. Varje sjukskrivning rymmer en stor risk för isolering och passivisering. Därför måste sjukskrivningar med slentrianmässiga och oprecisa diagnoser undvikas. Därför måste också läkaren så långt det bara är möjligt undvika heltidssjukskrivning och i stället ta fasta på personens arbetsförmåga även om den är begränsad. Man ska helt enkelt fokusera på arbetsförmåga hellre än på arbetsoförmåga, som ofta sker . För att stärka det synsättet bör dagens fasta steg i sjukförsäkringen slopas. Det bör vara möjligt att ha en individanpassad ersättningsnivå . Det finns också utredningsresultat som pekar i den riktningen, och jag tycker att utskottet och regeringen borde vara snabbare i att föra den diskussionen och i att leda den framåt. Ytterligare en punkt gäller studier. Studier, om än i begränsad omfattning, kan vara en utmärkt möjlighet för många att komma tillbaka till arbete. Vi vill att reglerna anpassas till ett mera flexibelt bruk av studiemedlen för studerande i samband med sjukdom. Deltidssjukskrivning bör vara möjlig att kombinera med deltidsstudier. Mjuka upp de stelbenta regelverken för människornas skull! När man drabbats av sjukdom eller skada är tillgången till snabba insatser och en snabb och effektiv rehabilitering avgörande för hur snabbt man kan komma tillbaka till arbetet. Hur är då situationen för den som drabbats av sjukdom och med all rätt måste vara sjukskriven? Om det finns det mycket att säga, och enskildas bilder och upplevelser är verkligen skiftande, men inte alltid så positiva dessvärre. har frågat 2 500 långtidssjukskrivna hur de upplever att de blivit bemötta, och resultatet av den undersökningen är en dyster läsning. Kritiken är massiv. Sju av tio tycker inte att de fått någon hjälp av arbetsgivaren ens, och säger detsamma om företagshälsovården. Men det verkligt allvarliga är att i undersökningen saknar hjälp från , och bara en av tio har fått en rehabiliteringsplan. Med denna dystra bild på näthinnan är det minst sagt anmärkningsvärt att regeringen så totalt har nonchalerat rehabiliteringsutredning som kom . LO, TCO, med flera tyckte ju att en ny och samlad rehabiliteringsförsäkring var en klok tanke. Vi kristdemokrater bygger vår politik på det här området i hög grad på utredningens förslag. En samlad rehabiliteringsförsäkring sätter individen i centrum. Med det synsättet skulle inte behöva klaga på att inte bli sedda, och då skulle inte, som , nio av tio behöva efterlysa en rehabiliteringsplan. Ett samlat ansvar och ett samlat agerande utgår inte främst från systemen utan från människans behov. Därför behövs det en offentlig aktör som har resurserna och det samordnande ansvaret. Rehabiliteringsförsäkringen skulle för det första arbeta med förebyggande insatser, för det andra beräkna och betala ut ersättning och inte, som ofta , efter månaders väntan, för det tredje ansvara för rehabiliteringsutredningen och för det fjärde underlätta återgången till tidigare arbete eller ibland övergången till ett nytt. En större rörlighet på arbetsmarknaden skulle lösa många människors situation. För det femte skulle rehabiliteringsförsäkringen också ansvara för den eftersatta uppföljningen. : Det är bara med den helhetssynen som vi kan göra den svenska befolkningen friskare och därmed också lyfta en gigantisk börda från statsbudgeten som hotar andra viktiga välfärdsområden. Jag står självklart bakom alla de reservationer som vi kristdemokrater har och tillsammans med andra partier i vissa fall, men här och yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 25. 54 (): har arbetslivet, inte minst i offentlig sektor, genomgått radikala förändringar. Personalpolitiken har prioriterats ned som åtskilliga miljarder har sparats. Konsekvenserna av detta blev bland annat ett kraftigt ökat antal långtidssjukskrivna, särskilt bland kvinnorna. I samma takt har sjuknärvaron och övertidsarbetet ökat, och de stressrelaterade sjukdomarna har slagit igenom i statistiken med full kraft. Arbetet med att komma till rätta med dessa problem borde därför koncentreras på att undanröja orsakerna till att människor far illa i dagens arbetsliv och att försöka ge dem som drabbats så goda förutsättningar som möjligt att komma tillbaka till arbetslivet. Vi menar från majoritetens sida att vi faktiskt har gjort en hel del, till skillnad från vad oppositionen tycker. Om vi ska få människor tillbaka i arbete och därmed få fler arbetade timmar, krävs mer resurser till kommuner och landsting för att förskolor, skolor, äldreomsorg och annan omsorg ska fungera, men framför allt måste sex timmars arbetsdag upp på dagordningen igen. I stället har debatten kommit att fokusera på fusk och missbruk av socialförsäkringarna och på åtgärder för hårdare tag mot sjukskrivna. Genom att sprida bilden av det fuskande folket har ett samhällsklimat skapats där kontroll och misstänkliggörande breder ut sig. Man vill att det ska framstå som om folket i är bidragsberoende inte för att det är något fel med det eftersom bidragen är en del av utjämningen mellan grupperna, till exempel bostadsbidraget. Men man glömmer då bort att sjukförsäkringen är avstått löneutrymme. Arbetstagaren avstår lön för att kunna betala sin premie till det generella, obligatoriska socialförsäkringssystemet. Vad som sällan framkommer är att sjukförsäkringen går med ett stort överskott. Vi avstår alltså mer lön än vad som behövs för att täcka kostnaderna för dem som är sjuka . Anledningen till att det pratas om underskott är de så kallade budgettaken, det vill säga att beslutar att kostnaderna för sjukförsäkringen inte får överstiga en viss kostnad, vilket också innebär att sätter ett tak för hur många som får vara sjuka. Genom det generella välfärdssystemet sker en solidarisk omfördelning från man till kvinna, från högavlönad till lågavlönad och från ung till gammal. Den grundläggande principen är: Av var och en efter förmåga, åt var och en efter behov. Det offentliga trygghetssystemet blir på detta sätt ett viktigt redskap för att utjämna klass- och könsskillnader och för att fördela resurser över livet. För kvinnorna innebär det ett minskat ekonomiskt beroende av enskilda män. För arbetstagare leder systemet till en mildrad beroendeställning gentemot enskilda arbetsgivare. För att så många som möjligt ska omfattas av systemet är det viktigt att taken höjs. För oss i är socialförsäkringarna en grundbult i den generella välfärden, och verksamheterna är en annan sådan grundbult. Det är viktigt för oss att se att de är kommunicerande kärl. Socialförsäkringssystemen ska nu ses över i en utredning som tar sin utgångspunkt i pensionsreformens modell. Särskild utredare är , som också var en av huvudkonstruktörerna bakom dagens pensionssystem. Direktiven öppnar för att lägga socialförsäkringarna utanför statsbudgeten, till exempel i en egen buffertfond. Det är samma lösning som man valde i pensionssystemet. Så har också uttalat att han vill ha en sjukförsäkring som har pensionssystemet som förebild, det vill säga att det ska bli raka rör mellan det som den enskilda har betalat in och vad han eller hon får i pension. Det svenska pensionssystemet reformerades utan någon allmän debatt, och uppgörelsen mellan de fem partierna innebar ett systemskifte utan förankring hos medborgarna. kan vi komma att få ett lika avgörande systemskifte även vad gäller socialförsäkringarna och även i detta avseende få ett komplicerat, svåröverblickbart och administrativt dyrt system som missgynnar stora delar av befolkningen. Risken är också stor att detta genomförs snabbt utan demokratisk förankring. Det är därför av avgörande vikt att vi tar de år vi har på oss för att försäkra oss om att en sådan omfattande systemförändring inte får komma till stånd utan fullständig demokratisk insyn och demokratiskt deltagande. Socialförsäkringssystemen konstruerades för män, eftersom det då var flest män som förvärvsarbetade. Det gäller både ATP-systemet och sjukförsäkringen. Det kan ju förefalla som en händelse att när kvinnor började få ATP-poäng förändrades pensionssystemet. Och kanske är det konspiratoriskt att hävda att nu när kvinnorna behöver sjukförsäkringen mer än män, framför allt kvinnor i offentlig sektor, då ska systemet ses över för att likna det pensionssystem som vi vet försämrar för kvinnorna och gör dem i stor utsträckning beroende av garantipensionen. Våra socialförsäkringssystem bygger på en hög sysselsättning med så många som möjligt i arbete. Systemen är konstruerade för en arbetslöshet på högst . Det största problemet med socialförsäkringarna är inte systemet utan det faktum att alltför få arbetar. Därför är det absolut viktigast att få ned de höga sjuktalen genom att satsa på rehabilitering och ett friskare arbetsliv och uppfylla målen om full sysselsättning. De kvinnor som har högst sjuktal är äldre kvinnor i offentlig sektor jag tycker ju inte att man är äldre om man är strax över 45. Det är också den generation kvinnor som varit och är dubbelarbetande, det vill säga som har förvärvsarbetat och haft ansvaret för barn och hem. Ett sätt att åtgärda de höga sjuktalen är därför att införa sex timmars arbetsdag, och flera sådana försök kommer att startas. Vi har faktiskt som modell, där sjuktal, arbetsskador, förtidspensioner sjönk när sex timmars arbetsdag infördes med full lön. anser att våra socialförsäkringar även fortsättningsvis ska vara allmänna och obligatoriska och finansieras solidariskt via avstått löneutrymme, det vill säga sociala avgifter och allmänna skattemedel. Bara genom en skattefinansierad välfärd får vi de omfördelande effekter som behövs för att vi ska kunna utjämna skillnaderna mellan klasser, mellan kön och mellan generationer. Jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 4 och står självfallet bakom alla reservationer. 55 () replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till . När vi hade en sådan här debatt sade företrädare jag minns inte om det var att flexibla ersättningsnivåer i sjukförsäkringen var något intressant som man borde gå vidare med. sade i sitt slutbetänkande att ett förslag om mer partiell ersättning som utgår från en individuell prövning skulle kunna vara något positivt. Och man talade om en lägsta nivå på . är dessa fasta steg i försäkringen ofta väldigt hämmande för att man ska kunna individanpassa sjukersättningsnivån. Jag undrar om här kan uttrycka samma positiva inställning till en sådan inriktning som framfördes . Eftersom har närmare till maktens boningar än jag, undrar jag om är beredd att verka för att vi tillsammans ska kunna arbeta i den här riktningen som jag tror skulle kunna innebära en märkbar förbättring av sjukförsäkringen. 56 () replik: Det är en intressant fråga. Jag tror inte att det var jag som deltog i den debatten, men det betyder inte att jag inte tycker att detta låter bra. Vad vi försöker åstadkomma nu är ett system för rehabilitering med medfinansieringsansvar, som jag föredrar att kalla för ekonomiska drivkrafter, och som innebär att vi ska ha ett så flexibelt system som möjligt där mycket bygger på att människor ska kunna vara sjukskrivna men också ska kunna vara kvar på arbetsplatsen. Det får mig att tänka på hur det ser ut här i för oss ledamöter, där man inte kan vara sjukskriven på halvtid, utan man måste vara sjukskriven på heltid. Men har ju vi inte någon arbetsgivare på det sättet. Jag tycker absolut att man ska fundera på om det är nödvändigt att ha en sådan flexibilitet i systemet för att vi ska uppnå det som vi vill, nämligen att så många människor som möjligt ska vara på arbetet och så få arbetsgivare som möjligt ska behöva betala för en heltidssjukskrivning. 57 () replik: Om det är någon lösning för oss riksdagsledamöter låter jag vara osagt, men jag noterar ändå det positiva anslag som här ger om att vi skulle kunna arbeta vidare i den här riktningen, och det tackar jag för. 58 (): Jag börjar mitt anförande med att yrka bifall till reservationerna 1 och 11. Jag står givetvis bakom alla reservationer där finns med, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till dessa två. när vi debatterade utgiftsområde 10 i kammaren var jag ganska optimistisk eftersom jag trodde på vad statsministern hade sagt här i kammaren. hade uttalat sig för att det behövs en kraftsamling omkring socialförsäkringssystemen och att en parlamentarisk kommitté skulle tillsättas för att utreda om en socialförsäkringsreform kunde genomföras efter den modell som gjorts i pensionssystemet. välkomnade en sådan översyn av socialförsäkringarna. Det hade vi efterfrågat , men då äntligen verkade det som om det skulle kunna bli verklighet. Sjukfrånvaron har ju ökat dramatiskt och framstår som ett av de största hindren för ekonomiska utveckling. Brist på anställningsbar arbetskraft och frånvaron i den befintliga arbetsstyrkan håller tillbaka produktionen i näringslivet och sänker kvaliteten i de offentliga välfärdstjänsterna. Visst har sjuktalen minskat något , men till största delen motsvaras det av en dramatisk ökning av antalet förtidspensionerade. Det handlar om 70 000 personer . Med tanke på vad statsministern uttalat sig om om att tillsätta en utredning är det förvånande att utskottet inte går med på ett tillkännagivande till regeringen om att utredningen om de ekonomiska trygghetssystemen ska vara parlamentariskt sammansatt och inte som det verkar , att en ensamutredare ska utreda detta viktiga område. Detta är inte vad vi kan acceptera. Socialförsäkringarna är inte anpassade till dagens anställnings- och sysselsättningsformer. Många står utanför dagens socialförsäkringssystem. De som inte har kommit in på arbetsmarknaden har vare sig rätt till sjukpenning, a-kassa eller tjänstepension. För att ett framtida ekonomiskt trygghetssystem ska vara långsiktigt hållbart är det viktigt att det stöds av en bred politisk majoritet, i likhet med den överenskommelse som ingicks i samband med reformeringen av pensionssystemet. anser att trygghetssystemet ska vara långsiktigt hållbart och klara svängningar i konjunkturen liksom förändringar i demografin. Det ska syfta till att hjälpa människor, som på grund av sjukdom eller arbetslöshet förlorar sin arbetsinkomst, tillbaka till arbetslivet. Genom att renodla trygghetssystemets olika ersättningsnivåer och skapa ett enhetligt system förbättras möjligheten att vidta rätt åtgärder så att personen kan återgå i arbete. blir det också mer förutsägbart såväl för den enskilde som för staten. Alla människor ska garanteras en ekonomisk grundtrygghet. Det bör övervägas om barnfamiljer bör erbjudas en högre trygghetsnivå. Människor måste kunna lita på systemet och kunna påverka sin egen situation. Riskerna måste spridas så att människor kan delta på lika villkor. Inom systemet ska det kunna ske en rimlig omfördelning mellan individer men också över livet. Inkomstbortfallsförsäkringar är inte det enda sättet att skapa en trygghet för förvärvsarbetande vid sjukdom eller arbetslöshet. Inom ramen för en översyn bör såväl grundtrygghetslösningar som former för välfärdssparande prövas som möjliga inslag i en arbetslivsförsäkring. Både rättvisa och effektivitet talar för införandet av en samordnad arbetslivsförsäkring, där sjukförsäkring, arbetsskadeförsäkring och arbetslöshetsförsäkring ingår, och där ersättningsnivåerna harmoniseras och myndighetsstrukturerna slås ihop. Jag vill särskilt nämna en kategori människor som missgynnas av dagens system. Det är egenföretagarna. Trygghetssystemen diskriminerar småföretagare och behöver därför reformeras. En egenföretagare har fasta kostnader vid sjukdom och föräldraledighet. som företaget tillfälligt är stängt med bortfall av inkomster riskeras även ett mer långsiktigt inkomstbortfall genom att kunderna söker sig till andra företag. Egenföretagaren får också lägre tillfällig föräldrapenning än anställda. anser att samma villkor ska gälla för företagare som för anställda. En annan grupp i vårt samhälle som inte kommer i åtnjutande av trygghetssystemen är våra studenter. Eftersom regeringen anser att grundstrukturerna för de olika socialförsäkringssystemen ska ligga fast finns det inget som talar för att studenterna verkligen kommer att få ta del av trygghetssystemen. vill därför att regeringen tillsätter en ny studiesocial utredning som är parlamentariskt sammansatt och där studenterna verkligen ges ordentlig representation. Studenter har som alla andra behov av ett tryggt och säkert trygghetssystem. I vårt budgetförslag, som redan röstats ned av majoriteten här i , visar vi hur man skulle kunna minska kostnaderna genom att övergå från passivt stöd till aktiva insatser bland annat i form av en rehabiliteringsgaranti. En rehabiliteringsplan ska vara färdig , och den försäkrade ska få tillgång till en rehabiliteringslots. Om rehabiliteringsgarantin inte uppfylls bör den sjukskrivne ha möjlighet att få kostnadstäckning för relevanta rehabiliteringstjänster från privata aktörer. Det är också viktigt att tar en aktivare roll i arbetet med rehabiliteringsutredningar så att processen inte stannar upp i månader medan villrådiga småföretagare försöker hitta en konsult som kan hjälpa honom eller henne med blanketterna. har regeringen lyssnat på företagarna och tar bort den tredje sjuklöneveckan. Men som vi har debatterat tidigare för man över nya uppgifter och kostnader i stället. Detta är bekymmersamt för många mindre företagare som får klart ökad administration, särskilt inom tjänstesektorn. Därför föreslår vi i att en annan sjuklönemodell med storleksrelaterat arbetsgivaransvar införs. Det är antalet anställda som ska avgöra omfattningen av detta ansvar, efter principen att fem anställda motsvarar per anställd upp till maximalt . Genom en likformig nedsättning av arbetsgivaravgifterna kommer de mindre företagen att gynnas något. Detta känns särskilt angeläget eftersom det enligt statistik är lägre sjuktal i de mindre företagen. 59 (): kom Sjuk- och arbetsskadekommittén med ett slutbetänkande som hette En allmän och aktiv försäkring vid sjukdom och rehabilitering. Jag var en av ledamöterna i den kommittén. Jag ska nu läsa lite ur min reservation från den utredningen: Flera olika kommittéer och utredningar inom närliggande områden som arbetsmarknad, utbildning och hälsa har arbetat i olika riktningar och med skilda direktiv. Det har gjort det svårt för Sjuk- och arbetsskadekommittén att skapa en helhetsbild. Det talas ofta om att samverkan är ledordet för framtiden, som varje utredning var för sig renodlar regler och inträdeskriterier. Det har ingått i kommitténs direktiv att presentera förslag till en försäkring baserad på renodlat medicinska kriterier. Därmed tas den möjlighet bort som tidigare funnits för och läkarkåren att kunna göra en helhetsbedömning av den försäkrades förmåga att kunna bereda sig inkomst genom sådant arbete som motsvarar hans krafter och färdigheter och som rimligen kan begäras av honom med hänsyn till hans utbildning och tidigare verksamhet, ålder, bosättningsförhållanden och därmed jämförliga omständigheter. Det fanns förslag på försämringar i arbetslöshetsförsäkringen. Min reservation fortsatte: Sammantaget innebär dessa förslag att många människor riskerar att slås ut från samtliga försäkringssystem och bli beroende av socialbidrag. Det gäller särskilt människor med en blandad problembild i form av ohälsa och svag ställning på arbetsmarknaden, eventuellt också med sociala problem. Många av dessa är kvinnor, och de flesta är äldre arbetskraft. Det är tveksamt om utredningens förslag till en rimlighetsbedömning är tillräckligt för att många inte skall hamna mellan stolarna. Mycket kommer att hänga på tillämpningen, som är svår att bedöma. Det gäller exempelvis personer som arbetar heltid och får en skada så att hon eller han därefter endast kan arbeta deltid. Riskerar hon att klassas som deltidsarbetslös i stället för att få adekvat hjälp till annat heltidsarbete eller studier? En liten bit längre ned i reservationen där det handlar om ekonomiska besparingar genom förslagen skrev jag: Det är givetvis mycket positivt om det blir möjligt att göra besparingar till följd av en framgångsrik rehabilitering som gör att fler kan återgå i arbete. Det bör dock betonas att utredningens kalkyler på denna punkt är mycket osäkra. De besparingar som ligger i en snävare avgränsning av kriterierna för försäkringen är, enligt min bedömning, knappast reella besparingar utan kommer att leda till ökande kostnader inom andra ersättningssystem, ytterst för kommunerna i form av ökade socialbidrag. Känns problemen igen ? diskuteras äntligen samarbete mellan olika myndigheter med en annan öppenhet än vad som var möjligt då, men det finns mycket mer att göra. Vi ser hur sjukskrivna bollas mellan systemen och hamnar hos , som enligt rapporter i medierna alldeles har fått större antal utbetalningar. Jag anser att människor lättare och snabbare ska få hjälp att komma tillbaka och klara sin egen försörjning. I flera fall som jag har träffat på har utskopningen från sjukförsäkringen, trots läkarintyg och annat, gjort att personer som varit på väg åt rätt håll blivit mycket försämrade. Vi kan inte utgå bara från dagens försäkringar när vi ska se över socialförsäkringen. Vi måste i första hand utgå från de problem vi ser. Jag brukar med IT-vokabulär kalla det för buggar i systemen. Det är en av anledningarna till att vi i nu vill få till en parlamentarisk utredning av socialförsäkringen och inte vänta . Det är nu vi behöver göra något. Det kan inte vara så att det ska gå ytterligare fem , som det har gjort sedan Sjuk- och arbetsskadekommitténs betänkande, innan vi har ett hållbart parlamentariskt förslag på hur vi ska kunna underlätta för människor som kommer i kläm mellan systemen. De som är i systemet motas av grindvakter i alla system i stället för att möta problemlösare. har vi tillsatt fler försäkringsläkare på . Vi i har varit skeptiska till detta men ändå gått med på beslutet. Jag tycker mig nu se att dessa läkare som har olika bakgrund, exempelvis som allmänläkare med extra utbildning i försäkringsmedicin ska bedöma exempelvis utlåtanden om så kallade psykiatriska diagnoser. Vore det inte bättre om det fanns beteendevetare, sjukgymnaster och andra specialister som gjorde bedömningar av hur man kan gå vidare för att slippa eller förkorta sjukskrivningar? Jag tror att hjälp med bedömningar på detta sätt skulle leda till kortare köer till allmänläkare och därmed underlätta för gamla och barn att komma till läkare.