prot · GR0984 · 2004-03-17 00:00:00 — Därför vill jag fråga : Kan man säga att det här avstyrks på sakliga grunder, som sade? Vilka sakliga grunder ligger bakom att man vill att ett förslag om att man ska få ha övervakning i taxibilar avslås? 129 () replik: Jo, , oppositionen kan visst komma med vettiga förslag. Det kommer jag ihåg att jag sade också till . Vi läser igenom motionerna. Det finns alltid någon rad som man kan ta till vara, om inte hela stycket så finns det i alla fall någon rad. Sedan är det så här, , att i betänkandet står det så här om kameraövervakning: Härefter har praxis på området utvecklats så att tillstånd numera lämnas till kameraövervakning som går ut på att kameran aktiveras dels vid in- och utpassering ur taxin, dels när föraren utlöser larmet i bilen. Det var precis det jag sade från talarstolen. Men när du fick höra det svaret då du satt här nere i bänken kom du med ny argumentation. är det helt plötsligt att tillstånd kostar pengar. Du sade ordagrant att det är det som är problemet. vill jag veta vilken linje det är som gäller. Löftena skola ej svikas, de står evigt kvar. 130 () replik: Jag har inte den bakgrund som har som kyrkvaktmästare, så jag kan inte riktigt avgöra vad det där innebär. Men så mycket kan jag i alla fall säga att jag vet vad jag pratar om. Den argumentation som jag har framfört i mitt anförande finns också i min motion, och den finns i vår reservation. Att det kostar var bara ett förtydligande, för jag utgick från att inte begrep vad jag pratade om när jag talade om att vi behöver ha ett regeringsbeslut i den här frågan för att vi ska få en praxis ute i landet. Det är inte så enkelt som det kan låta i svaret. Det står dessutom lite längre fram, om läser alla rader i sitt eget betänkande, att kravet på tillstånd bör dock bestå. Det är just det här tillståndet som är så oerhört komplicerat att få och som inte bedöms lika beroende på var någonstans i landet man bor. Det är det som jag motsätter mig. Det ska vara lika villkor för alla. Sedan måste jag gå tillbaka till arrogansen mot oppositionen. Jag är ganska bedrövad över den. Jag är inte ledsen för min egen del, för jag kan alltid ge igen. Det vet jag. Men jag tycker att det känns bedrövligt att man kan stå i kammaren i riksdag och med den ordalydelse använder säga att vi läser igenom motionerna, och alltid kan vi ta till vara någon rad. Det här protokollförs, . Den maktarrogans som Socialdemokraterna visar, därför att de inte har bättre argument att komma med, går till historien. De raljerar med vad oppositionen skriver i sina motioner och säger: Vi läser igenom det, och någon rad kan vi väl alltid ta till vara. Jag betackar mig för sådan slags arrogans. Jag tycker att det är ett hot mot demokratin i . Jag menar att det är dags att ni visar att ni också har en ryggrad, så att ni kan stå för det ni tycker som inte är ett svar på det vi tycker. 131 () replik: Jag noterar att jag just har blivit historisk. Men, , om du tar väldigt illa vid dig av det där vill jag säga att i en motion som till exempel innehåller två A 4-sidor är det inte alla rader som är av någon väsentlig betydelse. Det kanske är en eller två rader som innehåller just det konkreta. Det var det jag menade. Sedan förstår jag inte, , vad du menar med det du säger om taxikamerorna. Tycker du att man ska få montera in en kamera utan att över huvud taget söka tillstånd? Jag har inte riktigt förstått det. Jag anser att vi ska ha tillståndsprövning. Jag vet dessutom att många av taxiförarna inte heller är så pigga på att använda kamera. Man tycker att det finns andra metoder att använda, till exempel GPS. När man trycker på en knapp ser taxicentralen var bilen är. När det gäller förslagen om avslag på motionerna tycker jag faktiskt att vi har sakliga skäl när vi yrkar avslag. Sedan är det ett sätt att skriva här i som gör att det, fast en motion i stort sett är tillstyrkt, ändå står att den ska avslås. Det är någonting som vi inte råder över. Det är tydligen en tradition man har haft här . Men om det är så att ett ärende bereds och vi vet att det kommer ett förslag, till exempel eller , och det står i betänkandet att ärendet bereds i departementet avstyrker man motionen. 132 () replik: Det är intressanta bilder som antyder när de folkvalda besöker de utvalda på regeringens justitiedepartement. Det låter som om det är rena dokusåpan där. Det är hårda ord och spännande kamper. Är det vi kan se eller är det måhända Farmen? , lite raljant i sak, tar upp effektiviteten. tycker att det numera är bra effektivitet i rättsväsendet eftersom häkten och fängelser är överfulla. Det är en analys. En annan analys är att det förebyggande arbetet något som jag som liberal tycker är viktigt har katastrofalt misslyckats . Missbruket ökar, problemen i skolan fortsätter, utanförskapet består. Vi fick den årliga rapporten från . Vi vet hur det ser ut med sprit- och narkotikamissbruk. Allt detta vet vi liberaler, och många andra, är grogrunden för kriminalitet, våld och misär. Så länge ni inte kan göra något åt detta kommer det att finnas fulla fängelser och häkten. vad gäller våra rättsvårdande myndigheter uppnår domstolarna 12 mål av ett tiotal mål vad gäller genomströmning och balanser. Det är ett misslyckande. av brotten upp hos polisen. Det är ett misslyckande. Riksåklagaren tar upp buntvis med nedlagda förundersökningar, och det har visat sig att det finns massor att göra för att komma åt till exempel sexualbrott mot barn. Det är ett misslyckande. Effektiviteten är något bristfällig. Jag skulle vilja se vart ni vill komma med detta. 133 () replik: Jag hade hoppats att skulle ha en lite annan infallsvinkel på repliken eftersom han i sitt anförande sade att vi inte enbart ska diskutera pengar utan också metoder och andra saker. Sedan började han med sifferproblemen, till exempel att av brotten upp av polisen. Vi måste titta på vad det är för typ av brott som upp. Det är en hög andel grövre brott som upp, nästan uppåt i en del fall. Mindre brott, till exempel cykelstölder, kanske det inte finns möjlighet att över huvud taget undersöka och är omöjliga att lösa. Vi utför inte några hårda kamper här, . Big Brother-såpor utspelas inte i . Det kan jag försäkra. 134 () replik: Jag har då en konkret fråga. Liksom föregående talare tycker jag att detta betänkande är en orgie av passande. Om det är välkända förslag är det en välkänd oförmåga att leda till resultat från regeringens sida. De samtal ni för, oavsett i vilken miljö och i vilket tonläge samtalen förs, verkar inte vara så framgångsrika. Det verkar hända lite vad gäller både resurser och arbetsmetoder eftersom förslagen återkommer. Ett känt förslag som jag tror är helt nödvändigt för den riktigt grova kriminaliteten är rumsavlyssning. Det kallas också buggning. Där uttalade justitieministern att han inte hade några invändningar mot förslaget och att han tyckte det var positivt. Min enkla fråga kräver bara ett ja eller nej. Tycker och den socialdemokratiska gruppen i justitieutskottet att det är önskvärt att vi inför en möjlighet när det gäller grova narkotikabrott, terrorism och människohandel för det straffprocessuella tvångsmedlet att rumsavlyssna dessa misstänkta grova brottslingar? 135 () replik: Låt mig motivera mitt svar. Precis som det står i betänkandet, , är det överskottsinformationen som har varit problemet. En utredning håller just nu på att beredas. Det kommer enligt en uppgift jag har inhämtat från departementet att komma ett förslag över hur överskottsinformationen ska hanteras. Jag tror att vi är helt överens om att det som står här om vid vilka tillfällen buggning ska tillåtas kommer att finnas med i förslaget i och med att problemet med överskottsinformationen löses. 136 (): Jag vill börja med att berätta varför inte har någon enda reservation till justitieutskottets betänkande vi nu debatterar. Man skulle kunna förledas att tro att vi i tycker precis detsamma som vänstermajoriteten i de processrättsliga frågorna, men så är det givetvis inte. På grund av sjukdom och missförstånd hade ingen ledamot eller tjänstgörande ersättare på plats när betänkandet justerades i utskottet, och därför har vi inte heller haft några reservationer. Jag tänker nu gå igenom vilka reservationer vi skulle vilja ha för att det åtminstone ska komma med i protokollet. Först och främst är det reservation 1 om hemlig avlyssning. Vi har redan hört mycket om det . Vi har debatterat buggning åtskilliga gånger tidigare, och givetvis står vi fast vid att svensk polis borde ha möjlighet till buggning vid misstanke om grova brott. Reservation 2 handlar om överskottsinformation. Även detta har vi hört mycket om . har slagit fast hur den nu får användas som bevisning, men givetvis tycker vi att detta bör lagregleras. Reservation 5 gäller eftersökning av vapen. Tullen och har befogenhet att undersöka en bil vid gränsen om man misstänker att det finns vapen i den, men polisen har inte den befogenheten. Det kan vi tycka är lite märkligt. För att polisen ska kunna ingripa mot kriminella, som ofta har illegala vapen för att begå brott, måste den befogenheten ges även till polisen. Vi skulle också ha stått bakom reservation 8 om vittnen. Den vittnesstödsverksamhet som byggs upp på de flesta tingsrätter är mycket bra, men det behövs ekonomiska resurser. Jag säger detta även om jag vet att inte uppskattar det, men det bryr jag mig inte så mycket om. Vidare bör en anställd på domstolen ha ett huvudsakligt ansvar som vittnesstödjare. Lokalerna måste anpassas så att vittnen och gärningsmän inte behöver mötas, och även det processuella regelverket behöver ses över. När vittnen inte vågar ställa upp i en rättegång är det en stor demokratisk och rättslig förlust. Allt måste göras för att underlätta för vittnen så att de vågar ställa upp och vittna. Jag tycker att majoriteten medvetet misstolkar motionärerna i betänkandet. Det är ingen som menar att anställda vid domstolarna ska ta över vittnesstödsverksamheten utan poängen är att det ska finnas en anställd på varje domstol som har ett speciellt ansvar för vittnesstödjarna. I betänkandet är majoriteten positiv till vittnesstödsverksamheten, men tyvärr överensstämmer inte ord med handling. Socialdemokraterna, håller på att förstöra en stor del av vittnesstödsverksamheten genom sin centralisering av tingsrätterna. Jag har besökt åtskilliga nedläggningshotade tingsrätter, och överallt får man höra att de som finns som vittnesstödjare på tingsrätten inte kommer att följa med om den lokala tingsrätten läggs ned. Så är det till exempel i där vi var . De kommer inte att följa med till eller om tingsrätten läggs ned. Det blir då brottsofferjourerna i eller som får problemet att hitta nya vittnesstödjare som ideellt orkar ta sig an ännu fler brottsoffer. Dessutom är det betydligt svårare att rekrytera tillräckligt många vittnesstödjare i de större städerna i förhållande till de mindre städerna där tingsrätterna finns . Vidare skulle ha stått bakom reservation 10 om nämndemän. Det behövs både en bredare rekrytering av nämndemän och en bättre ersättning. Dagarvodet för nämndemännen har varit detsamma . Till slut skulle vi ha stått bakom reservation 22 om medlemskap i . hade vi uppe denna fråga, och tyvärr har majoriteten samma märkliga motivering till varför man inte vill göra en översyn över kravet på juris kandidatexamen för medlemskap i . Majoritetens motivering visar att man tror att alla som har läst juridik men inte har kunnat få en juris kandidatexamen har lägre utbildning än dem som har blivit jur.kand. Detta är felaktigt. Problemet är att det är bara vissa lärosäten som får utfärda juris kandidatexamen. Har du läst exakt lika många poäng i samma ämnen kan du inte bli jur.kand. om du har läst på fel högskola. Då är du alltså utesluten från att senare kunna bli advokat. Utredning, utvärdering, kommitté, departementet jobbar med frågan, och ännu fler utredningar. Vi har hört detta i kammaren, och vi har hört det förut. Det var till och med någon som från talarstolen sade att det var underbart att en utredning tillsatts. Det är väl sällan jag tycker att utredningar är speciellt underbara. Det är förändringar som behövs, lagändringar, och inte bara utredningar från ord till handling! Men först behöver vi byte till en borgerlig regering. Jag har inte för avsikt att yrka bifall till samtliga reservationer som vi skulle ha stått bakom, men jag vill yrka bifall till reservation 8 under punkt 8 om vittnen. Det skulle finnas mycket mer att säga, men eftersom jag kommer i slutet av debatten nöjer jag mig med detta. Föredrogs justitieutskottets betänkande 2003/04:JuU14 Processrättsliga frågor. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 11 § Försvarsmaktens avveckling av överskottsmateriel 137 (): Den omstrukturering som försvaret genomgått, och genomgår det väntar ju ett nytt stålbad runt hörnet innebär att det blivit ett stort överskott av försvarsmateriel, mest äldre materiel. Men revisorerna har i sin rapport konstaterat att det inte bara är krigsmateriel utan också stora mängder av annan materiel, materiel för fredstida bruk och utbildning som det handlar om. Jag kan också konstatera att revisorerna i sin rapport säger att avvecklingen har präglats av brådska, godtyckliga bedömningar och osäkra beräkningar. Det är hårda ord för att komma från revisorspennor. Denna brådska kan man självklart skylla på Försvarsmakten, men också regeringen måste ta sitt ansvar här. kommer den här debatten aningen knepigt den del av avvecklingen som vi nu debatterar och behandlar ska enligt direktiven vara avslutad redan under detta år. Debatten kommer aningen sent. är det dock inte första gången som vi debatterar avvecklingsfrågan här i kammaren. Det finns ca 90 miljoner artiklar kvar att avveckla, fick vi höra i utskottet för sedan. revisorers syn på hur Försvarsmakten har avvecklat överskottsmaterielen är, enligt oss moderater, en följd av regeringens bristande förmåga till styrning av Försvarsmakten. Regeringen har, enligt vår mening, inte haft en klar strategi och en klar inriktning för den omstrukturering som Försvarsmakten genomgått och genomgår. Dessa oklarheter har självklart satt sina spår i avvecklingen av materiel. Precis som vi påpekar i vår motion är vi inne på att försvarsmateriel ska avvecklas. Men avvecklingen ska ske med eftertanke, och god hushållning måste prägla avvecklingen. Det är frågan om detta har skett. Vad vi inte förstår och inte förstått under handläggningen av detta ärende är majoritetens syn på materiel till kommunerna. Vi har inte förstått vad som är grundtanken med att kommunerna inte ska få köpa eller överta materiel som finns för avveckling. Majoriteten har på ett, för oss, konstigt sätt gått omkring denna fråga, och inte ens försök till skrivningar i slutskedet av behandlingen har kunnat accepteras. Precis som vi redan sade i vår motion kan såväl bandvagnar som lastbilar, för att ta två exempel, som inte längre behövs i försvaret förstärka kommunernas förmåga till kris- och katastrofhantering. Men där har ni satt stopp. Ni kom så långt som till en luddig skrivning, som lyder: Utskottet har inget att erinra mot att det prövas huruvida möjligheten finns för staten att överlåta överskottsmateriel till kommuner för att stärka deras krishanteringsförmåga. Alltså: Det ska prövas huruvida, och så vidare. Och så kom ni med en mening till, en mening full av pekpinnar, som lyder: Detta bör kunna ske under förutsättning att inte t.ex. höga administrativa kostnader medför att styckvisa överföringar eller försäljningar av materiel medför oproportionerliga kostnader. Vi har försökt förstå problemen, men vi förstår inte vad som är haken i det här. Det är alltså en viktig bit, att materiel som en gång har köpts in för skattebetalarnas pengar ska man kunna använda en gång till. Men så sker inte här. Jag kan ta ett konkret exempel, som jag har testat i en fråga till försvarsministern. Jag sitter själv i ett kommunalt bolag som skulle behöva ett reservkraftsaggregat. Enligt uppgift finns det många sådana för avveckling. Men det har blivit nej och åter nej till att köpa sådana av försvaret till detta kommunala bolag. Viljan finns helt enkelt inte hos försvarsministern, som svarade så här på min fråga: Jag förstår dock om vissa kommuner kan uppfatta avvecklingen av överskottsmateriel som orättvis. Men sett ur ett helhetsperspektiv anser jag att den nuvarande policyn för avveckling av materiel är bra. De delar av överskottet som Försvarsmakten säljer genererar faktiskt pengar till den skattefinansierade verksamheten i . Så svarade alltså försvarsministern, och det är inte alltför länge sedan. Det skulle alltså enligt hennes svar vara billigare för skattebetalare om materiel som en gång köpts av skattebetalarna såldes ut och sedan skulle skattebetalarna få köpa prylen en gång till på den öppna marknaden. Att ett sådant köp-och-sälj-sätt skulle vara positivt för skattebetalarna förstår inte vi. Det är precis som vi säger i vår reservation: Frågan om konkurrensfördelar får emellertid inte bli ett generellt hinder för kommunernas möjlighet att förvärva överskottsmateriel. Det har också hävdats miljöskäl i att till exempel bandvagnar ska skänkas till kommunernas räddningstjänster. Men dessa bandvagnar körs inte utan används i mycket enstaka undantagsfall vid utryckningar. I det sammanhanget vill man gärna gå till det här med att sila mygg och svälja kameler, om man ser på alla osande lastbilar, ofta med adress öst, som släppts in i vårt land. Argumentet om miljö har vi inte heller fått att gå ihop. Vi moderater och reservanter har samma uppfattning om hur det här ska gå till som de länsstyrelser som har svarat på remissen. Inte heller länsstyrelserna förstår Socialdemokraternas och majoritetens inställning i denna fråga. Det lär ha inträffat att reglerna har kringgåtts genom att kommunerna bett att länsstyrelserna ska rekvirera materiel för att länsstyrelserna sedan ska kunna skänka dem, låna ut dem eller på annat sätt få över dem till kommunerna. Detta är riktiga fall. Men ska det behöva vara så? Vi ska också komma ihåg vad revisorerna har sagt: Det finns inga juridiska hinder för att överlåta materiel till kommunerna förutsatt att materielen ska användas till räddningstjänst. Trots det ska alltså majoriteten ha skrivningar som går emot detta man har i varje fall meningar som krånglar till frågan betydligt. Det handlar ju om mer än räddningstjänst, om nu inte krishanteringsförmågan kan sägas finnas under den rubriken. Det finns alltså en massa pekpinnar där, men vi tror att kommunerna själva kan avgöra om de kan hantera och sköta materiel som man har tagit över. Slutsatsen är given för oss, att förordningen 2000:278 bör upphävas, precis som revisorerna föreslagit. I vår reservation nr 2 tar vi upp frågan gällande uppdraget till . Reservationen innefattar också ett bifall till den enskilda motionen Fö8 av . Enligt vår moderata uppfattning bör således såväl som ges uppdrag, i nära samarbete med Statens maritima museer, så att syftet i motionen uppnås. Jag vill därmed yrka bifall till reservation nr 1. Jag står självklart bakom alla de tre moderata reservationerna, men för att vi ska vinna tid yrkar jag bifall endast till reservation nr 1. 138 (): Materielavvecklingen inom Försvarsmakten är också med försvarspolitiska mått mätt en rätt avancerad fråga. Normalt brukar vi från oppositionens sida kritisera det faktum att vi betalar mycket och får ganska lite. Men på det här området betalar vi väldigt mycket för att få ännu mindre. Det är konkret vad det handlar om. Själva upprinnelsen till det här ärendet är egentligen den omstrukturering av försvaret som senast beslutades . Man gjorde då en bedömning från politiskt håll och från Försvarsmaktens sida att man skulle byta en dyr förrådsställning mot sänkta kostnader och lite fria medel för Försvarsmakten. Det faktum att mycket av den här materielen är relativt modern och därmed användbar till exempel inom ett anpassningsperspektiv eller inom den kommunala krishanteringen betydde mindre. De beräkningar som Försvarsmakten gjorde handlade om att man för perioden 20002004 skulle ha en kostnad för själva avvecklingsarbetet om . Det stod klart att kalkylerna inte skulle hålla streck. Jag har valt att titta lite närmare för att se vilka kostnader som avvecklingen då förde med sig. Den första uppgiften som jag väljer att informera om fick försvarsutskottet direkt av de för avvecklingen ansvariga inom Försvarsmakten . Man gjorde då gällande att kostnaden uppgick till . Uppgifterna lämnades i ett Excelblad efter föredragningen. I Försvarsmaktens årsredovisning , bil. 5, s. 79 får man en helt annan uppgift, nämligen att kostnaderna det året uppgick till . Det är relativt i närheten även om det skiljer mellan de olika uppgifterna. Man kan fortsätta undersökningen och gå vidare till budgetpropositionen där regeringen i volym 5 på s. 40 skriver att bruttokostnaden för materielavvecklingen 2002 vi talar alltså fortfarande uppgick till . Man konstaterar att eftersom försäljningsintäkterna uppgick till så skulle nettokostnaden stanna på 730. Det är ju väldigt olyckligt och i sig anmärkningsvärt att försvarsutskottet som har ett ansvar politiskt för den här verksamheten får tre vitt skilda uppgifter sig till livs. Jag vill påstå, fru talman, att det urholkar våra möjligheter att verkligen ta ett ansvar för Försvarsmakten. Även om de olika uppgifterna i sig är anmärkningsvärda tycker jag att kostnaderna ställda i relation till vad vi trodde att det skulle kosta är det mest anmärkningsvärda. I regeringens siffror talas det om ett budgetöverskridande 2002 med . Om man väljer någon av uppgifterna från Försvarsmakten har det i alla fall blivit mer än dubbelt så dyrt. Det här har påpekat vid ett antal tillfällen. Vi gjorde det senast i samband med beslutet om avveckling av materiella mobiliseringsenheter. Det som förvånar oss är att utskottsmajoriteten och regeringen när de ställs inför de här uppgifterna egentligen bara rycker på axlarna. Man måste ställa frågan om de felberäkningar som är gjorda saknar betydelse för vår inställning till själva sakfrågan. Finns det ett självändamål i avvecklingen som inte vi i och kan se och som gör att vi kan avveckla bokstavligen till varje pris? tycker inte att vi ska spara sådant som vi aldrig kommer att behöva. Men den härdsmälta som utspunnit sig i det här sammanhanget handlar främst om hur och i vilken takt avvecklingsarbetet bedrivs. Som var inne på har revisorer pekat på den stora brådska som har gällt. Allt ska vara avvecklat i den här omgången, vid utgången av innevarande år. Det innebär att vi har två omfattande avvecklingsomgångar kvar. Jag tror inte, fru talman, att det är någon djärv gissning om jag säger att kostnaderna crescendo i avvecklingssammanhang säkert kommer att överträffa åtminstone något av de tidigare åren. Det är mot denna bakgrund som kräver ett nytt beslutsunderlag och en ny tidsplan, precis som . Det är också mot denna bakgrund som vi menar att avvecklingsarbetet inom Försvarsmakten i avvaktan på det nya underlaget och den nya tidsplanen måste avbrytas. Att utskottet nu till viss del öppnat för en överlåtelse av överflödig materiel till kommunerna talar, enligt vår mening, i precis samma riktning. Om den här förändringen ska ha effekt får ju inte viktig materiel avvecklas innan reglerna ändras. När vi betalar statsbidrag till kommunerna för att de ska köpa materiel i samband med krishantering som vi för miljarder destruerar och slumpar bort just sådan materiel från Försvaret har hushållningen, enligt min mening, nått en helt ny nivå. Det, fru talman, är en nivå som får Ebberöds bank att framstå som en i grunden sund och lukrativ affärsrörelse. Jag yrkar bifall till reservation 5. 139 (): Vi debatterar betänkande FöU4 Försvarsmaktens avveckling av överskottsmateriel. Orsaken till betänkandet ligger i revisorers förslag RR18. Revisorernas förslag är en kritik av hur avvecklingen av Försvarsmaktens överskottsmateriel har genomförts och genomförs.