prot · GR09114 · 2004-05-12 00:00:00 — För att förhindra det här bör en utredning tillsättas med uppgift att undersöka hur så kallat nödvisum till asylsökande skulle kunna utformas. Detta var kommentarer till några av de frågor som tas upp i skrivelsen. Några frågor saknas dessvärre, något som vi får anledning att återkomma till i debatten framöver. Jag står självfallet bakom samtliga reservationer vad gäller denna skrivelse men yrkar här bifall till reservation 29. 74 (): I går anordnade här i ett seminarium med Kris- och traumacentrum. Kris- och traumacentrum var här för att med all sin expertis berätta vad konsekvenserna kan bli om möjligheten att lämna in en ny ansökan slopas och för att belysa konsekvenserna av de långa handläggningstiderna för flyktingar med PTSD, det vill säga posttraumatiskt stressyndrom. Eftersom de flesta av kammarens ledamöter inte hade möjlighet att närvara på seminariet tänker jag ge en kort sammanfattning av vad som där sades. Kris- och traumacentrum har erfarenhet av att behandla flyktingar med posttraumatiskt stressyndrom. Man har där behandlat 4 000 patienter , och har man 500 patienter inskrivna. Man vet där alltså vad man pratar om. Man berättade om nödvändigheten av att förkorta väntetiderna i asylprocessen. Långa väntetider som är förödande vid stark fruktan är utan större betydelse för dem som inte har utsatts för tortyr eller annan förnedrande behandling. Man berättade om de extremt höga beviskraven och om att asylsökande upplever att de automatiskt anklagas för att söka asyl på falska grunder. Det är som om det vore värre, sade man, att någon skulle få asyl i onödan än att någon skickas bort till fortsatt förföljelse. Man berättade om att det finns en vanföreställning hos förtroendeläkarna vid migrationsmyndigheterna om villkorat självmordsförsök något som bara asylsökande gör. Men när en människa utsätts för tortyr eller sexuellt övergrepp som en del av maktutövning tänker han eller hon ofta på att ta livet av sig. Självmordstanken uppkommer under tortyren eller våldtäkten och blir sedan en tröst, en utväg, i allt det eländiga under asylprocessen jag kan alltid ta livet av mig. blir självmordstanken permanent. En kvinna som hade utsatts för institutionaliserat sexuellt våld och behandlades vid Kris- och traumacentrum fick avslag och togs i stället in på sjukhus. Där försökte hon ta livet av sig, ett allvarligt menat självmordsförsök, och migrationsmyndigheterna bedömde det som ett villkorat självmordsförsök. Men orsaken till självmordsförsöket hade funnits där länge, alltsedan hon utsattes för gruppvåldtäkten. Lite trött sade man från Kris- och traumacentrum: Våldtäkt har en låg traumastatus, både enligt internationella förordningar och i asylprocessen. Även om vi vet om, sade man, att det utfärdats riktlinjer för hur man ska behandla kvinnor i asylprocessen och se deras asylskäl, så har vi ännu inte sett riktlinjerna genomförda i verkligheten. I ett projekt man driver för pengar från EU finns 24 kvinnor som utsatts för institutionaliserat sexuellt våld. 20 av dem har fått uppehållstillstånd. Av dessa 20 skulle bara 3 ha fått stanna om möjligheten till ny ansökan tagits bort. 3 av 20! var det inte om ny ansökan som dagens debatt skulle handla, men eftersom majoriteten i socialförsäkringsutskottet i går beslutade att det inte ska bli någon debatt om ny ansökan och nedläggningen av förrän så tänkte jag att det var lämpligt att ge ett referat till ledamöterna från det seminarium som vi hade i går om vikten av att ny ansökan finns kvar. På det viset kan ju ledamöterna alltid gå tillbaka till protokollet när det blir aktuellt med den debatten eller kanske ännu hellre vända sig till Kris- och traumacentrum. Våldtäkt har låg traumastatus både enligt internationella förordningar och i asylprocessen, sade från Kris- och traumacentrum. Därför är det förstås bra att vi med största sannolikhet men man ska inte ta ut någon seger i förskott kommer att utvidga tolkningen av till att omfatta även kvinnors asylskäl. Det är bra att lagstiftningen kommer att säga att förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning är politisk förföljelse. Frågan är då hur vi ska förändra praxis. gav i uppgift att ta fram riktlinjer för hur man ska bemöta asylsökande kvinnor och hur man ska kunna se asylsökande kvinnors särskilda asylskäl. Inte på en enda förläggning där jag varit och jag har varit på ganska många, för det är nämligen där, , som man möter den verklighet som han i ett tidigare inlägg påstod att jag inte ser har man använt riktlinjerna som aktiva instrument i asylprocessen, inte på en enda. Och jag lägger inte skulden på den enskilda handläggaren. Jag lägger skulden på den som utfärdar direktiven och regleringsbreven för och inte prioriterar kvinnors asylskäl och det som beslutat. Inom finns ett nätverk som arbetar med praxis kring genusrelaterad förföljelse och hanteringen av sådana ärenden i svensk utlänningspraxis. På grund av resursbrist har nätverket fått avbryta sin verksamhet medan har obegränsade resurser. Det är en märklig prioritering, tycker jag. Och om regeringen inte har lyckats genomföra att riktlinjerna för kvinnors asylskäl genomförts i verkligheten i myndigheterna med den lagstiftning vi har , nämligen att den som hyser välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning ska få skydd i , vad tänker då statsrådet göra för att den ska genomföras när vi vidgar tolkningen av ? Vad tänker statsrådet göra för att migrationsmyndigheterna ska förstå situationen för kvinnor i till exempel där kvinnor döms till 100 piskrapp och stening för att ha haft sex utanför äktenskapet? Vad tänker statsrådet göra för att migrationsmyndigheterna ska förstå situationen för kvinnor som är politiskt aktiva i kvinnorörelsen i och som utsätts för gruppvåldtäkter på polisstationer när de gripits på demonstrationer? Vad tänker ministern göra åt att migrationsmyndigheterna kräver att de först ska polisanmäla gruppvåldtäkten till den polismyndighet som just våldtagit dem innan de kan söka asyl här för att de hyser välgrundad fruktan för att detta ska hända igen? Jag har två direkta frågor till : Vad tänker statsrådet göra för att handläggarna och beslutsfattarna vid ska förstå kvinnors asylskäl? Vad tänker statsrådet göra för att migrationsmyndigheterna ska förstå kvinnors situation i olika delar av världen? Så : Kris- och traumacentrum framförde att de långa väntetiderna är ett stort bekymmer. Ju tidigare man kan börja behandla ett trauma, desto bättre, ju tidigare man börjar behandla, desto större utsikter att man lyckas bryta en destruktiv utveckling som i många fall oundvikligen leder till självmordsförsök. Vi har glömt att i början av asylprocessen är människor hoppfulla, och de känner förtroende för de myndighetspersoner de möter. Men allteftersom den negativa spiralen fortsätter väntan, inget att göra, tankar på att det bästa nog ändå varit om han tagit livet av mig, de tror inte på mig bryts man ned. , år vistas man på en förläggning. Och tro mig, jag har sett asylsökande kvinnor, män och barn brytas ned. Vi har sett flyktingbarn i asylprocessen som sondmatas därför att deras föräldrar först brutits ned av sina traumatiska upplevelser, och när de inte orkar vara stöd för sina barn, så bryts även barnen ned, ligger där apatiska. Jo, därför att regeringen vill skicka ut signaler till andra som säger: Kom inte hit. Vi blandar ihop signalsystemet med asylprocessen. Man ska inte behöva vänta på ett lagakraftvunnet beslut. Därefter ska man automatiskt beviljas permanent uppehållstillstånd, tycker vi. Då slipper kvinnor som utsatts för institutionaliserat sexuellt våld vänta . Då slipper statslösa palestinier sitta år på förläggningar, och inga självmordstankar kommer att permanentas. Jag står självklart bakom elva reservationer, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservationerna 19, 21 och 30. 75 (): Jag börjar mitt anförande med att yrka bifall till reservation nr 9. Jag står givetvis bakom alla reservationer där är med, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till en reservation. utvandrade 1,3 miljoner människor från till , och för att förbättra sina möjligheter till en dräglig framtid. Denna utvandring var välgörande för den sociala och ekonomiska utvecklingen såväl i som i immigrationsländerna. avlastades från överbefolkning, undersysselsättning och misär och fick viktiga bidrag till sin ekonomiska utveckling. Många emigranter skickade hem pengar till anhöriga i hemlandet. 200 000 emigranter återvände, många med friskt kapital, nya idéer, kunskaper och kontakter som vitaliserade det svenska ekonomiska och sociala livet. är det ingen som klandrar utvandrarna. Tvärtom beundrar vi deras företagsamhet och obändiga vilja att skapa sig en bättre framtid. Vilken är egentligen skillnaden ? Varför ser vi inte vår tids arbetskraftsinvandrare med samma ögon som driftiga personer som tar tag i sina liv, som kommer till ett nytt land med idéer, företagsamhet och energi? Och borde inte vi i välkomna dessa människor i stället för att se dem som ett hot? Dagens och morgondagens behöver en ökad invandring av människor som vill arbeta och driva företag i vårt land. Trots arbetslöshet råder det brist på arbetskraft i många näringar liksom i vårdsektorn. står inför en dramatisk demografisk förändring, och det är viktigt att positionerar sig för att vara ett attraktivt och välkomnande invandringsland. En ökad andel arbetskraftsinvandrare bidrar till att underlätta integrationen också av flyktinginvandrare. migrationspolitik bygger på liberala och humanistiska värderingar. Vi tar strid för att förföljda människor ska kunna hitta en tillflyktsort i och i EU. Vi vill också minska hindren för människor som vill röra på sig över gränserna, pröva sin lycka någon annanstans. Men denna politik bygger inte bara på fina värderingar. Jag är också övertygad om att den ligger i vårt långsiktiga intresse. behöver den arbetskraft, men också de kontakter och impulser som invandringen ger. Det är en av förutsättningarna för en god välfärd och ekonomisk tillväxt . Ökad migration leder också till minskade klyftor och spänningar i världen. Det vill vi uppnå. Det är mot denna bakgrund som tagit strid mot regeringens räddhågsna och krokiga migrationspolitik. Vi tog strid mot övergångsreglerna och segrade. I har hälsats som kvinnan som stoppade övergångsreglerna, och det är rättvist därför att vi i stod fast när snart sagt alla andra partier svajade. Det där svajandet är farligt. Det behövs ett mycket tydligt ledarskap i frågor som rör migration och integration. Annars öppnas som jag har varnat för i flera debatter dörren för främlingsfientliga krafter. När ledande politiker pratar om social tursim eller om att invandrarna tar våra jobb argument som har framförts av våra absolut mest ledande politiker när man beskriver ökad migration som ett hot, då talar man till människors rädslor. ger man de extrema krafterna rätt i ett av deras viktigaste argument. Det finns ett alternativ till att anpassa politiken efter hur man tror att opinionen utvecklar sig. Det alternativet är att man visar ledarskap och bildar opinionen. Det är alla engagerade medborgares plikt. Den enda anledningen till att stödet för en generös flyktingpolitik i trots allt har varit så starkt är just detta, att vi som politiker och engagerade medborgare tagit detta ansvar. Humanismens argument är starka argument. Jag tror att den senaste tidens debatt har gjort skada på de humanistiska värderingarna i . Jag tycker att det känns när jag talar med många medborgare att det finns en ny rädsla som vi inte hade förut. Men jag tror inte att det är för sent att hindra en dansk situation. Men i så fall måste vi bestämma oss nu för att slänga igen dörren i populismens ansikte. måste vi börja beskriva invandringen som den positiva kraft den är, trots vissa problem. Vi måste försvara vårt humanistiska åtagande men också erkänna vårt behov. Vi måste också få en konstruktiv inställning där regering och riksdag samarbetar, men det samarbetet måste bygga på riksdagsmajoritetens fattade beslut, inte på manipulation och förhalning från regeringens sida. Beslut om en ny instansordning och ökad rättssäkerhet är och måste vara en grundbult för ett nytt samförstånd kring en öppen migrationspolitik och en ny front mot populism och främlingsfientlighet. När sade nej till övergångsregler sade vi ja till en öppen syn på migrationen. Vi behöver fler beslut, beslut om en fortsatt generös flyktingpolitik med större rättssäkerhet och kortare väntetider och ett nytt regelverk som gör arbetskraftsinvandring enklare. Vi behöver också en bättre politik för integration. Denna politik måste i sin tur bygga på väsentligt bättre villkor för de små företagen. Fler jobb och fler företag är den i särklass viktigaste kraften för att bekämpa segregering och diskriminering. En bättre näringspolitik är en grundbult för att fullt ut ska kunna ta till vara de möjligheter som en öppen migrationspolitik ger. I debatter som vi haft här i kammaren har jag påtalat det tråkiga signalvärdet i att invandrarfrågorna hanteras av socialförsäkringsutskottet. Det är som om vi utgick från att människor som kommer till vårt land skulle bli tvungna att leva på bidrag. Det skulle finnas ett betydande symbolvärde i att nu när arbetskraftsinvandring blir en möjlighet också bytte glasögon. För över migrationsfrågorna till arbetsmarknadsutskottet i stället! Låt oss ge en tydlig signal att vi ser invandrarna som en värdefull resurs, inte som en belastning! Och låt det bli inledningen till en nystart i svensk integrationspolitik med mycket tydligare fokus på att invandrare ska komma i arbete. Med beslut att säga nej till övergångsregler visade vi att står emot den europeiska trenden, för tyvärr har inställningen till invandring hårdnat i . Det är grymt, tragiskt och djupt beklämmande att invandrare drunknar vid Europas kuster. Det är också ett stort misstag för ett EU som säger sig vilja tävla med i tillväxt när man bygger upp negativa inställningar till en arbetskraftsinvandring som förr eller senare blir en nödvändighet. Därför, fru talman, måste ge högsta prioritet åt att tala för en öppnare inställning till migration och flyktingmottagning i hela EU. Det innebär att vi måste verka för minimiregler och en generös och solidarisk flyktingpolitik där alla länder tar sitt ansvar att vi visar på ett alternativ till Fästning . Men det innebär också att måste fortsätta att vara ett gott exempel, att vi håller humanismens fana högt. Det spelar roll, för humanismens argument är starka. Mörkret skingras av ljuset. Precis som de rakryggade vann kampen om övergångsregler i , kan också de rakryggade i tränga tillbaka populismen. Det är ett budskap som jag hoppas att vi alla för ut i den viktiga valrörelsen till som pågår. 76 (): Jag tror att jag aldrig har sett ett par sådana ögon, så tomma, så sorgsna och så svarta. tvärpolitiska sammanslutning för en human flyktingpolitik besökte under påskuppehållet Bosnien. Syftet var att möta flyktingar som blivit utvisade från , att se baksidan av vår asylpolitik. Det starkaste minnet, som jag tror att vi alla bär med oss, är mötet med en elvaårig pojke i en förstad till . hade han, hans bror och hans föräldrar bott i . Som en påminnelse om jordens litenhet och alla gränsers relativitet hade just denne elvaåring haft min äldre bror som idrottslärare. bodde de inte längre i , och barnen gick inte längre på en skola i . Tillsammans med en annan familj trängdes de nio personer i en 25 kvadratmeters fallfärdig lägenhet. De levde alla på en äldre släktings änkepension, motsvarande dryga . Barnen, som bättre kunde tala svenska än bosniska, hade ännu inte kunnat börja i någon skola, och om en månad skulle de vräkas från lägenheten. Vart de då skulle ta vägen visste de inte. Gatan, svarade någon. Pojkens ögon blev om möjligt än mer tomma. Han bad mig hälsa till hans klass, att hälsa till tryggheten, hälsa till det där livet, som han mindes, bara för en månad sedan, det helt annorlunda livet, livet i . Men säg ingenting om hur vi har det, sade han. I Gorazde, Bosniens fattigaste kommun arbetslöshet, mötte jag . Hon tog efter kriget sin svårt ögonsjuka lillasyster till för vård på Nedirafondens bekostnad. Efter en asylkarusell, som skulle visat gamle nya horisonter av cynism, cirkelresonemang och hopplöshet, är man nu tillbaka i Bosnien. Och lillasyster syn blir stegvis sämre. Blindheten väntar bakom hörnet. studerade i på , där de ville ha henne kvar. Hon ansökte till om att få fortsätta studera. Det blev avslag med hänvisning till familjens tidigare asylansökningar och en påstådd risk för nya sådana. När jag frågade om det skakade hon bara på huvudet. Hon sade: Jag har upplevt krig, massaker. Jag har lärt mig att bli stark, men jag har inte lärt mig att bli dum. Jag tänker inte utsätta mig för det svenska asylsystemet en gång till, aldrig mer. De bosniska flyktingar som den tvärpolitiska gruppen mötte har ändå haft tur jämfört med vissa andra som har avvisats. Vi avvisar inte bara barn som kan få vård i men inte i hemlandet, utan också offer för förföljelse och tortyr, grovt traumatiserade människor, krigsflyktingar och döende gamlingar. Den svenska asylpolitiken är bara gränslös i ett hänseende, i sin brist på värdighet och humanism. Regeringens tämligen tomma skrivelse om migrationspolitik har gett möjlighet att väcka ett antal yrkanden för en bättre, säkrare och humanare flyktingpolitik. Många av dessa yrkanden reserverar vi oss mot. Andra stöder vi utan att direkt stå bakom reservationerna. Låt mig här nämna något om ett par punkter av särskilt intresse. I reservation nr 13 kräver vi och några andra partier en vidgning av anhöriginvandringen. Den så kallade sista-länken-bestämmelsen måste återinföras, och familjebegreppet i utlänningsärendet måste också innefatta äldre föräldrar. Gamla människor som vill leva sina sista år eller månader hos sina barn i ska få möjlighet till det. Människor som kan ta hand om sig själva ska kunna få bli omhändertagna av sina nära, även om dessa nära tidigare tvingats fly och bor i vårt land. tittade på dessa frågor, och förslag därifrån bör genast föreläggas för beslut. Det går inte att peka på EU:s direktiv om familjeåterförening, då det enbart är ett minimidirektiv. Regeringen brukar vanligtvis vara noga med att understryka att minimidirektiv ger just minimiregler. Bevisa nu att så är fallet! Låt mig göra något som är tämligen ovanligt för en politiker och be bevisa att jag har fel. Bevisa att jag har fel när jag säger att minimireglerna snarare riskerar att bli harmonisering, att det har uppstått en kapprustning mot botten i och att regler som ska utgöra golv snarare blir tak. Bevisa att jag har fel och lägg fram regler för utvidgning av anhörigbegreppet. Reservation nr 35 handlar också om familjen och rätten att förenas över gränserna. Det ska inte vara så att anhöriga och närstående förvägras att besöka släktingar. Människor med uppehållstillstånd i ska få ha sina föräldrar på sina bröllop, och barn i andra länder ska få gå på sina föräldrars begravningar, även om dessa företas i . Reglerna för och handläggningen av besöksvisum måste grundas på humanism och icke-diskriminering. Portalparagrafen i den svenska utlänningslagen slår fast att barns rätt till hälsa och utveckling samt barns bästa i övrigt ska vägas in i bedömningen om uppehållstillstånd. Paragrafen är i praktiken knappt värd sidan i lagboken som den är skriven på. Slentrianmässigt utvisas också barn. Bland annat har pekat på hur barns egna asylskäl sällan hörs och än mindre vägs in i besluten. Mallskrivningar om att barns bästa i och för sig borde leda till uppehållstillstånd men att intresse av reglerad invandring väger tyngre återkommer i beslut efter beslut. Det är som om barn inte finns och inte räknas. Reservation nr 29, som jag härmed yrkar bifall till, kräver att hänsynen till barnets bästa bör gå före intresset av reglerad invandring. Det skulle innebära att portalparagrafen i utlänningslagen blir verkningsfull och att den fylls med verkligt innehåll. Sittande utredningar på utlänningslagens område behöver den input som ett bifall till reservation 29 skulle ge. borde vidare klargöra att flyktingbegreppet måste utvidgas. Utredningen om förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning har avgett sitt betänkande. krävs bara att regeringen lämnar förslag på lagändringar så att personer som riskerar förföljelse på grund av sitt kön eller sin sexuella läggning kan få uppehållstillstånd i . Jag skäms för att vara svensk när jag hör om homosexuella som har blivit utvisade till länder där det är stenstraff på att vara homosexuell eller kvinnor som utvisats till områden där de som en del i etnisk krigföring systematiskt blivit våldtagna. Låt detta få ett slut! deltar som sagt senare i debatten. Jag hoppas att hon kan svara på frågan om när regeringen planerar att lägga fram en proposition utifrån utredningen om förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. Jag vill med detta också yrka bifall till reservation 19. Som jag varit inne på kräver svensk flyktingpolitik en nystart. Vi är många som arbetar för en nedläggning av och ser den utdragna tiden för att verkställa beställning som fullständigt orimlig och oacceptabel. Regeringen brukar bland annat peka på att ärendebalansen för de förvaltningsdomstolar som ska ta över asylärendena riskerar att bli skev. Det finns sätt att lösa det på. Ett är att ge uppehållstillstånd åt alla dem som redan väntat alltför länge på besked. I reservation 31 kräver vi också en engångsamnesti för de flyktingar som tvingats gömma sig i . Det håller på att växa fram en stat i staten, ett samhälle för gömda flyktingar som lever under vidriga förhållanden enbart för att det är bättre än alternativet, att utvisas. För att markera en nystart i flyktingpolitiken bör dessa människor ges amnesti och uppehållstillstånd. I samma veva bör en kommission tillsättas för att granska hur den svenska flyktingpolitiken kunde gå från något som går att likna vid solidaritet till dagens rena flyktingförakt en kommission som har den moraliska rätten att fria eller fälla de regeringar som passerat revy från ansvaret för att skärpa reglerna och stänga in vårt land, en kommission som granskar vad som hänt med dem som utvisats ur . I reservation 2, som jag slutligen yrkar bifall till, kräver vi just en sådan kommission. Jag är rädd för att de förändringar som jag nu har nämnt inte vinner kammarens gillande . Det må vara hänt. Jag vet att det inte finns något alternativ till att öppna upp också vårt land och riva murarna. För var dag som går upptäcker alltfler vad den svenska inhumana flyktingpolitiken faktiskt innebär. Alltfler får en asylsökande till granne eller i sin klass. Alltfler lär känna en flykting eller förälskar sig i en som tvingats fly från sitt hemland. Nästa stora folkrörelse, det lovar jag, kommer att inriktas på att ändra flyktingpolitiken. Vi ser det . Vi ser människor som fritar flyktingar från förvar. Vi ser elever som sätter stopp för dem som ska utföra utvisningar av deras klasskamrater. Vi ser poliser som vägrar utföra de uppgifter som läggs på dem för att de inte vill ta del av den inhumana flyktingpolitiken. Vi ser människor som går man ur huse för att stoppa det man inte kan se som acceptabelt. Det är nunnor och andra som gömmer flyktingar, de som vägrar låta murarna runt vårt land stå kvar. Regeringen kommer inte längre att kunna huka från att ta debatten. Man kommer inte längre att kunna vägra svara på frågan om varför utvisningar till förföljelser och tortyr fortsätter. Regeringen kommer att tvingas ändra politik. Folket och kommer att pressa fram humanismen. 77 (): betänkande Migration och asylpolitik, 2003/04:SfU12, utgörs av regeringens traditionella skrivelse där man beskriver politikområdet. Man gör det genom att klargöra såväl vad som skett som vad som förväntas ske inom området.