prot · GR0999 · 2004-04-21 00:00:00 — Däremot tycker vi att det är önskvärt att man har en god information. I stället för att låsa fast en standard, att en stor stark måste innehålla en viss mängd och en viss alkoholhalt för att få kallas så, är det önskvärt att det bredvid reklamen står hur många procent alkohol och hur många centiliter det som erbjuds innehåller. Det är en väg att gå, och det tycker vi är önskvärt. Det viktigaste är att utredningen har visat att behovet inte är så stort. 61 () replik: Vi var tidigare inne på att modern teknik, till exempel självskanning i butiker, kan möjliggöra bättre information till kunden utan en traditionell prismärkning. Det är ett exempel på att en fungerande marknad driver fram bättre information som är mer kvalificerad och avancerad till konsumenten, egentligen utan regleringar. Det är också ett varnande exempel på att vi inte får ha för omfattande statliga regleringar på området. Det kan komma att fungera konserverande. Vi vet inte, inte ens , hur omfattande föreskrifter regeringen eller regeringens myndigheter tänker sig vad gäller till exempel abonnemang för mobiltelefoner. Därför vill vi moderater verka för att begränsa och förtydliga bemyndigandet. En sådan aspekt är just konkurrensaspekten, med möjligheten att inte överreglera. Socialdemokraterna har precis haft en tillväxtkongress. Jag antar att ni pratade en hel del om vikten av en bättre konkurrens i . Jag hoppas att det kan ge någon form av konsekvens också när vi behandlar det här betänkandet. Varför vill inte Socialdemokraterna ge konkurrensfrågorna en större tyngd i det här betänkandet? Varför motarbetar Socialdemokraterna en syn där konkurrensaspekterna är så pass angelägna att de också skrivs in och betonas i reglerna för det bemyndigande som ska ge till regeringen? 62 () replik: Det är ju det vi anser att vi gör. Den viktigaste konkurrensaspekten är att undvika oseriösa företag, att se till så att det är seriösa företag som tävlar med varandra för kundens bästa. Om kunden har många alternativ som man dessutom känner till är det klart att man väljer den tjänst eller vara som har det lägsta priset och den högsta kvaliteten. Det blir en morot, en positiv tävlan för företagen att göra så bra varor som möjligt till en så billig peng som möjligt. Ur konkurrenssynpunkt är det här väldigt positivt. Precis som jag nämnde tidigare finns det regler som alla myndigheter, det vill säga även de som ska skriva föreskrifter på området, måste tillämpa. Det gäller att förenkla så långt det är möjligt framför allt för små företag och inte ha regler som hindrar företagens verksamhet och snedvrider konkurrensen. finns också med i bilden för att givetvis ge sin syn på hur föreskrifterna kommer att fungera. 63 () replik: Det är så här det brukar låta från Socialdemokraterna. Problemet är bara att det finns en väldig skillnad mellan retoriken och vad som sedan händer, mellan vad man säger och vad man gör. Den faran riskerar att återkomma, i den här frågan som i alla andra frågor. Man kan prata högt och väl om konkurrens, att det ska vara lite byråkrati och liknande, men när vi tittar på hur verkligheten ser ut av socialdemokratiskt maktinnehav ser vi oftast det motsatta. Återigen: Om detta nu är så viktigt och angeläget, varför kan man då inte i det här fallet, i den här lagen, i den här föreskriften, i det här bemyndigandet till regeringen faktiskt gå från ord till handling och skriva in att konkurrensneutralitet tillsammans med konsumentintresset ska vara vägledande för den bedömning som regeringen eller dess myndigheter har att göra i sina föreskrifter? Annars ger man ju bara ett blankt kort, ett brett bemyndigande egentligen utan några särskilt hårda formuleringar, till regeringen. Jag noterar att Socialdemokraterna på sin partistämma valde att betrakta sig själva som en snigel. Det är precis det motsatta mot hur framgångsrika entreprenörer väljer att se sig själva. Där handlar det om att vara snabbfotad, kvicktänkt, uppfinningsrik och kreativ. De brukar ibland jämföra sig med gaseller snarare än sniglar. Det är klart att det blir problem med uppfinningsrikedomen och kreativiteten när det gäller att ta fram nya prismärkningssystem, nya modeller, nya erbjudanden och nya rabattsystem om vi inte har en reglering som tar sikte på att detta också ska vara någonting som uppmanar till en konkurrens, ett nytänkande och en konkurrensneutralitet tillsammans med konsumentintresset. Jag förstår fortfarande inte varför inte Socialdemokraterna vill skriva in detta i bemyndigandet till regeringen. 64 () replik: Det vi skriver in är att konkurrensen gynnas av att priset anges. Sedan har vi andra myndigheter som arbetar för konkurrensen. Man kan inte skriva in allt i samma ärende. Dessutom framställs det precis som om de stackars företagen håller på att gå under för att det är så svårt att ange priset på varan. Det tycker jag är ganska lätt. Om man vet priset kan man givetvis ange det. Naturligtvis har företagen också ganska god koll på sina konkurrenters varor och vilket pris de varorna har. Det krävs inte speciellt mycket för att ange detta. Jag tror inte att det är det som är det stora problemet. Det stora problemet är alla konsumenter som känner sig hjälplösa och inte vet vem de ska vända sig till. Det finns många som slentrianmässigt väljer ett dyrare elabonnemang därför att de inte har fått information om andra alternativ som finns och som kan vara både billigare och av högre kvalitet. Ur konsumentsynpunkt ser jag detta som ytterst angeläget. Jag tror också att det snarare gynnar konkurrensen. De företag som har överpriser kan då inte längre fortsätta på den vägen. Det gynnar konkurrensen att få bort kartellbildningar och överpriser. 65 () replik: När talar om harmonisering på EU-nivå av prisinformationsbestämmelserna händer det någonting märkligt med språket. Själva subjektet försvinner i meningarna. Det pågår saker, saker och ting håller på att ses över och saker ska uppmärksammas. Ja, men det är ju vi som ska uppmärksamma dem. Det är vi som arbetar med att se över dem. Det är och representanter som är med och förhandlar på detta område. Därför är det förvånande att Socialdemokraterna är så otydliga med vad man egentligen anser om hur prisinformationsbestämmelserna borde se ut. Är detta någonting som borde vara föremål för mer gemensamma regler på EU-nivå eller inte? Här måste jag för övrigt, fru talman, tyvärr rätta . Det prismärkningsdirektiv som redan finns är till sin omfattning mycket snävare än den prisinformationslag som vi pratar om . Vår svenska lagstiftning har både varor, tjänster och andra nyttigheter medan prismärkningsdirektivet på EG-nivå har mycket snävare tillämpning. Det handlar alltså inte bara om full harmonisering mot minimiharmonisering, utan det handlar också om huruvida vi över huvud taget ska ha gemensamma regler eller överlåta det på EU-nivå. Här har en tydlig linje. Vi har, fru talman, ett val till där det inte handlar om ifall ska vara med i EU eller inte utan just om vad vi vill använda EU-medlemskapet till. diskuterar vi en aspekt på lagstiftningen, nämligen prisinformationsbestämmelserna, och där anser vi att det skulle vara i konsumentens intresse att ha gemensamma regler som är så harmoniserade som möjligt i hela EU. Vi vet vad vi vill. Men vad vill Socialdemokraterna? 66 () replik: Prismärkningsdirektivet är inte det enda direktivet. Det finns en mängd andra direktiv på EU-nivå som berör det vi talar om här . Vi har till exempel direktiv för att bekämpa oskäliga affärsmetoder. Vi har direktiv om informationssamhället, det vill säga att kommunicera elektroniskt och på distans, vilket också berörs här i vår utvidgning av lagen om prismärkning. Konsumentkredit tas upp. Det finns flera andra. Detta gör sammantaget att man kan säga att EU går samma väg som vi. Man kan dock inte förvänta sig att det går exakt lika snabbt eller att det blir exakt samma regler. Givetvis deltar vi i det här arbetet. Vår utgångspunkt är dock inte att harmonisering går före alla andra mål, utan vår utgångspunkt är konsumenternas bästa och konsumenternas intresse. Jag tror att det är i konsumenternas intresse att handeln över gränserna underlättas med tanke på hur mycket av handeln som redan sker på det sättet, inte minst distanstjänster. Vi deltar i det arbetet och arbetar för konsumenternas bästa. Jag förstår inte riktigt vari osäkerheten ligger. Vårt huvudmål är konsumenternas bästa. Uppnås det genom harmonisering eller minimiregler väljer vi det som gynnar konsumenten bäst. Det tycker jag är ett ganska tydligt ställningstagande när det gäller var vi står och vad vi tycker är viktigt. Vi välkomnar arbetet inom EU och deltar i det fullt ut. 67 () replik: Om ska delta på ett effektivt sätt i de förhandlingar som pågår om att se över prismärkningsdirektivet är det klart att det hjälper ifall vi själva säger om vi tror att detta borde harmoniseras fullt ut eller inte. Precis som i tidigare debatter vi haft om andra konsumenträttsliga bestämmelser får man här ett intryck av att Socialdemokraterna vill inta en ställning där man, om jag får lov att uttrycka det lite tillspetsat, är för allting som är bra och mot allting som är dåligt. Det finns ingen som helst substans i hur man tänker sig att komma fram till ett regelverk som är i konsumentens intresse. Här har vi ett tydligt och konkret exempel där vi ser att man på EU-nivå inte har gemensamma regler på det område som den svenska prisinformationslagen täcker. har nämnt några direktiv, och det finns ytterligare, som på olika sätt kommer in på olika aspekter av detta. Men nog kan vi vara överens om att det inte finns någon EG-rättslig lagstiftning som täcker in hela det område som vi talar om i den svenska prisinformationslagen. Där har vi delvis nationella bestämmelser, och då kommer frågan tillbaka återigen: Anser vi att detta är någonting som länderna borde ha bestämmelser om var och en för sig, eller borde man arbeta för en mer harmoniserad lagstiftning? Där har vi ett tydligt besked. Vi tycker att det ligger i konsumentens intresse att man så långt det är möjligt har gemensamma regler på en hög nivå inom hela den europeiska unionen. Jag tycker fortfarande att Socialdemokraterna inte kan ge något besked till dem som följer den här debatten eller läser protokollet om hur man egentligen tänker sig att driva förhandlingarna. 68 () replik: säger att vi är för allt bra och mot allt dåligt. Jag tycker faktiskt att det är ett ganska bra motto. Jag har ingenting emot det. Man får se det från fall till fall. Jag tror egentligen inte att vi är oeniga i grunden. Vi har ingenting emot det arbete som pågår med att modernisera det prismärkningsdirektiv som finns i EU och att arbeta mer för harmonisering i just detta enskilda fall. Så långt som att därmed säga att vi vill ha harmonisering på alla andra områden vill vi dock inte gå. Det känns ibland lite som om vi har oerhört bråttom. klagar på att EU inte har gått så långt som vi. Men vi har ju inte ens klubbat igenom förslaget . Vi har debatten , och sedan ska vi rösta igenom det. Det är högt ställda krav på att allt ska gå snabbt. Det påminner mig lite om det tidigare fallet med snigeln som långsamt tar sig fram där det borde ha varit en gasell i stället. Jag vill påminna om historien om haren och sköldpaddan. Det var sköldpaddan som kom först i mål. Det är inte alltid det långsamma arbetet är den sämsta vägen att gå. Ofta når man fram ändå och det blir väl genomtänkta beslut. 69 (): Förslaget till ny prisinformationslag stärker konsumentskyddet väsentligt, varför är positivt till lagen som sådan. Det är helt riktigt att tillämpningsområdena bör utvidgas på så sätt som föreslås i förhållande till den nuvarande informationslagen. Vi är dock kritiska till att lagen inte anger mer specifika riktlinjer för exponering av priser i butiker. anser inte att det är tillräckligt att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna prisinformation och beräkning av pris och jämförpris. Vi anser att till exempel funktionshindrades intressen att kunna ta del av prisinformationen på samma villkor som andra är så stark att det bör ställas ett exklusivt krav på detta i lagen. Det är olyckligt att dylika intressen ska vara avhängiga regeringens eller en myndighets föreskriftsarbete. Det är inte så att funktionshindrade är en liten marginell grupp, utan det handlar om en ganska stor grupp. Dessutom är det en grupp som växer. Det gäller till exempel äldre konsumenter med åldersrelaterade synproblem, som är en ganska stor och växande grupp. Det är den huvudinvändning som gör mot prisinformationslagen. Vi vill ha ett tillkännagivande om att det hela går ut på att regeringen ska återkomma till med ett förslag på en lagändring, men för tids vinnande som det så fint heter tänker jag inte yrka bifall till vår motion utan låter det vara och ber att få återkomma längre fram. Jag vill naturligtvis kommentera det som står i betänkandet. Jag tycker inte att det är tillräckligt att utskottet med hänvisning till funktionshindrade skriver att hänsyn därför bör tas så långt som möjligt. Jag tycker att det är en ganska svag skrivning eftersom den ger en möjlighet att laborera. Jag tycker att det är viktigt att det finns ett explicit krav på detta i lagstiftningen. Jag ska också kommentera reservationen från Vänstern gällande öl. Det är en ganska intressant fråga. Till skillnad från dricker jag öl, så jag har en viss erfarenhet av frågan om marknadsföring av öl. Om allt hade fungerat som det ska skulle näringslivet ha en självrannsakan, och det skulle inte vara några problem med ifall en stor stark är en stor stark eller en svag stark. Men tyvärr är det ett ganska stort problem, som uppmärksammas mycket av restauranggäster. Man diskuterar och säger: Är detta verkligen en starköl? Den verkar svag . Därför är reservationen där detta lyfts upp bra. Å andra sidan kan man inte låta bli att tycka att det är klåfingrigt att ska behöva besluta om en sådan här sak att en stor stark ska vara en stor stark. Jag tycker ändå att Vänsterns reservation är en rätt viktig principfråga. Det finns ju ett uppenbart problem med detta på utskänkningsställena. måste jag kommentera reservationen från om harmonisering på EU-nivå. Jag måste erkänna att har en viss poäng i ett avsnitt. Det gäller att utskottets motivering är klart bristfällig. Man skulle kunna hitta på mycket bra motiveringar för att avslå detta krav från om full harmonisering på detta område på EU-nivå. Jag tillhör dem som inte vill ha harmonisering på det här området, och jag tycker dessutom att vi inte behöver ha harmonisering på så många andra områden heller. Jag yrkar avslag på reservation, men jag tycker att utskottet skulle ha kunnat motivera det betydligt bättre. 70 () replik: Låt oss stanna till vid det här med en harmonisering på EU-nivå. Det som vi här talar om är en konsumenträttslig lagstiftning. Den ska vara till hjälp för att konsumenten ska ha den kunskap som man behöver för att kunna fatta upplysta beslut när man ska ut och handla en vara, en tjänst eller vad det nu kan vara för någonting. Den gemensamma marknaden inom den europeiska unionen skapar fantastiska möjligheter för konsumenten att hitta de varor eller nyttigheter som man efterfrågar till ett attraktivt pris och med den kvalitet som man efterfrågar. Det är intressant om anser att lagstiftningen här inte ska vara så långt möjligt gemensam. Om man ser det som en poäng att reglerna ska vara olika från land till land bäddar man därmed för att konsumenten inte känner trygghet när man handlar i andra länder än sitt eget land. Ofta ser vi att den konsumenträttsliga lagstiftningen i land efter land till sin effekt börjar bli alltmer likartad. Men man har olika juridiska sätt att konstruera den, och därför känner konsumenterna inte trygghet när man handlar med en leverantör i ett annat land. Vari ligger poängen med att man här ska se till att man inte harmoniserar bestämmelserna? 71 () replik: Det är just det här sista som du själv sade som är det mest intressanta, nämligen att det redan sker att länders lagstiftning på det konsumenträttsliga området närmar sig varandra sakta men säkert. Jag tycker att det är ett mycket bättre sätt än att totalharmonisera på EU-nivå och tvinga länderna. Det går sakta men säkert, och vi tittar på varandras lagstiftning och ser hur andra gör. Det finns juridiska skiljelinjer mellan länderna. Det är möjligen så att vill harmonisera allt på EU-nivå även allt som handlar om juridik men jag tror att det är att ta i lite väl mycket. Vi kan gå tillbaka till ölen, herr talman. Jag har aldrig hört om några problem bland konsumenter med att jämföra ölpriserna i EU. Det verkar vara en blomstrande handel. Jag har aldrig hört någon som har klagat på detta och sagt att det är svårt att jämföra priserna. Det stora problemet i EU när det gäller att vi handlar för lite mellan länderna gäller tryggheten för oss konsumenter att vi ska kunna reklamera och så vidare. På det området tycker jag att det är bättre att vi jobbar med att stärka det skyddet, vilket vi också har diskuterat på EU-nivå. Det är betydligt viktigare att vi närmar oss varandra när det gäller att vi kan känna oss trygga när vi reklamerar än att vi inför en totalharmonisering av prisjämförelser. 72 () replik: Jag får tacka för det nyanserade svaret, även om vi har helt olika ståndpunkter i sak. Det intressanta är att EU har gemensamma bestämmelser vad gäller vissa delar av prismärkning. Öl, som stora delar av debatten har handlat om, är en vara som i likhet med andra varor redan har en gemenskapslagstiftning som i alla fall sätter upp vissa minimiregler. Problemet handlar om andra saker. Det handlar om tjänster och nyttigheter av olika slag där vi vet att de svenska konsumenterna ofta har en svag situation därför att konkurrensen i är ganska dålig på olika områden. Tänk om den europeiska marknaden kunde fungera fullt ut för konsumenter också när det gäller sådant som finansiella tjänster av olika slag, försäkringstjänster och annat som den EG-rättsliga lagstiftningen inte täcker in på det här området! Men för att konsumenten ska kunna dra nytta av det måste man kunna känna sig trygg och säker inte bara när det gäller att man ska kunna reklamera och få rättelser ifall tjänsten är felaktig utan också när det gäller att man ska få korrekt och heltäckande prisinformation. Hela grunden för varför vi tycker att det finns en poäng med en sådan här lagstiftning på svensk nivå jag uppfattar att alla partier är överens om att någon sorts prisinformationsreglering behövs handlar ju om att stärka konsumentens ställning. Varför skulle det intresset väga lättare i resten av än just här i ? 73 () replik: En av grunderna i EU, oavsett vad man tycker om EU, är den fria rörligheten för varor och tjänster. Det innebär att det också på EU-nivå måste finnas en viss reglering för att stärka just konsumentskyddet. Tack och lov har väl konsumentskyddet uppmärksammats mer och mer , vilket också har betytt att vi har fått en bättre lagstiftning. Jag tror att det är bättre att fortsätta på den vägen med att stärka konsumenternas skydd än att börja jobba för att allting ska totalharmoniseras när det gäller prisjämförelser. Jag tror inte att det är rätt väg. Miniminivåer kan behövas men inte en totalharmonisering. Det finns så pass stora skillnader mellan EU-länderna, och de kommer att bli än större i och med utvidgningen. Jag tror att man ska ta en sak i taget. Bättre och starkare konsumentskydd ja. Men jag anser inte att prisinformationslag är en sådan fråga som är berättigad . Föredrogs lagutskottets betänkande 2003/04:LU21 En ny prisinformationslag m.m. (prop. 2003/04:38). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 8 § Redogörelse för verksamheten inom Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2003/04:UU14 Redogörelse för verksamheten inom (skr. 2003/04:82). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 9 § Styrningen av det militära försvaret 74 (): Jag börjar med att yrka bifall till reservation nr 5 under punkt 6, Redovisning av de fredsfrämjande truppinsatserna. revisorers rapport angående styrningen av det svenska försvaret är en svidande kritik av nu gällande förhållanden. Man kan stillsamt fråga sig om det över huvud taget är någon i statsledning eller i Högkvarteret som har grepp över helheten när man tar del av revisorernas utredning. Revisorernas rapport är också bara en i raden av de utvärderingar som har gjorts på temat hur tillståndet är i det svenska försvaret. Den mest kända rapporten, den som kallas Tholstrups utredning, som behandlade utfallet av försvarsbeslutet 20002001, behandlades av . Sammantaget är det en bild från alla dessa utvärderingar och rapporter som visar på brister, dålig styrning och klena resultat som borde få regeringen att skyndsamt ge sig i kast med förslag till förbättringar. Jag ska ta några axplock från den rapport som betänkandet behandlar. Ni kan ju höra själva och sedan göra bedömningen. Så här lyder några rubriker i rapporten: Det är otydligt hur anpassningen av totalförsvaret skall gå till, Regeringen är otydlig, beslut får begränsat genomslag. Det är några rubriker som åskådliggör hur en utomstående instans, revisorer, ser på den situation som råder avseende Försvarsmakten. Det är uppenbart att det krävs krafttag, inte minst från sida, för att bringa ordning och reda i det smärre kaos som råder. Är då det här betänkandet den frälsningslära som är svaret på alla de frågor och påpekanden som revisorer har presenterat? Det behövs mer än så. Framför allt behövs det att regeringen ser på det militära försvaret som något annat än en budgetregulator. Vi moderater har länge påpekat att den pågående försvarsreformen har många brister. I Revisorernas skrivelse sammanfattas de slutsatser som man har dragit . Där säger man i princip samma sak, nämligen att i praktiken har haft mycket begränsade möjligheter att påverka försvarets inriktning och omfattning. Vidare konstaterar revisorerna att regeringen detaljstyr försvarsmyndigheterna och att försvarsmyndighetens styrning av sin verksamhet brister på grund av oklara ansvarsförhållanden och dåligt utvecklade styrsystem. Det här leder till att regeringens möjligheter att ta ansvar för de övergripande försvarsfrågorna är mycket begränsade. Bakgrunden till den rådande situationen är välkänd. Önsketänkande snarare än hållbart beslutsunderlag har åstadkommit den förtroendekris som Försvarsmakten just nu genomlider. Det krävs en övergripande doktrin för vad vi vill att försvaret ska uträtta. Allt måste börja i den politiska viljan med försvaret och sedan fyllas på med de resurser som krävs för att göra det möjligt. Man kan inte agera som regeringen har gjort. När det begav sig förra gången skulle försvaret dra ned för att man skulle öka utrymmet inom sjukvården. Vem har sett de nya sjuksköterskorna, operationsplatserna eller det utrymme som skulle skapas? Den här gången marknadsför statsministern polisen som det område som ska få ta del av försvarsanslaget. Som ni själva vet blev det 200 miljoner extra i vårbudgeten, inte ens ett JAS-plan. Så här agerar regeringen gentemot största myndighet och vår egen säkerhet. Kom inte och säg att det här auktionsförfarandet inte skapar misstro mot den högsta politiska ledningen och en allmän undran över vad vi ska ha försvaret till. Det är ingen analys, inget seende in , ingen långsiktighet utan bara ett allmänt resonemang om pengarna till verksamheten. Om majoritetens representant kan anse att det här förfarandet är något annat än budgetsnack är du välkommen att beskriva det sambandet. Vidare har verksamheten i Försvarsmakten snarare som regel än undantag varit underfinansierad. Om man får tro vår egen ÖB och den årsredovisning som presenterades var det förra beslutet underfinansierat med 56 miljarder .