prot · GS0946 · 2004-12-08 00:00:00 — Regeringens förslag var med andra ord från första början ett slag i luften, en renodlad populistisk bluff som i praktiken inte leder till någon förbättring av dagens integrationsproblem utan enbart förvärrar situationen för redan utsatta människor. Det är denna grymma bluff som har valt att legitimera och göra lite mer klädsam. nej till det socialdemokratisk-moderata förslaget innebär inte att vi vill behålla EBO-bidraget. Bidraget för eget boende var rätt tänkt, men i en verklighet som för många flyktingar och andra nyinvandrade personer alltmer kommit att präglas av segregation och utanförskap blev det fel. En misslyckad integrationspolitik har lett till en ohållbar situation på många håll i . Detta har vi i kartlagt i vår . I det sammanhanget har systemet med eget boende bidragit till att förvärra en svårhanterlig segregationsproblematik, men vi vill betona att huvudorsaken till de stora integrationsproblem som brottas med inte är några tusentals EBO-flyktingar. I den offentliga debatten finns det, inte minst från socialdemokratiskt håll, en obehaglig tendens att göra dessa redan utsatta människor till syndabockar för den katastrofalt misslyckade integrationspolitiken som socialdemokratin bär skulden för. En förändring av de asylsökandes boendeformer behövs, men inte som en isolerad åtgärd och ännu mindre som ett slag i luften. I samband med en övergripande förändring av asylprocessen och mottagningssystemet ser gärna att villkoren för de asylsökandes boendeformer reformeras och att dagens EBO-bidrag avskaffas. Vi vill ersätta EBO-bidraget med ett system som ger starka incitament att arbeta och kopplar ihop rätten till eget boende med förmågan att försörja sig genom eget arbete. Därför har vi lagt fram följande förslag för ett reformerat asylmottagande: 1.Handläggningstiderna måste kortas under rättssäkra former. stöder både den nya instansordning som regeringens stödpartier har tvingat fram och förslaget att begränsa möjligheten att lämna in nya ansökningar om uppehållstillstånd, men kräver att förändringarna träder i kraft . Samma sak ska gälla slopandet av EBO-bidraget. Det bör bli tillåtet att börja arbeta för alla asylsökande vars ärenden bedöms kräva en grundligare utredning. Därför bör alla hinder för asylsökande att söka och få arbete tas bort. Asylsökande som hittar arbete bör ha oinskränkt rätt att bosätta sig varsomhelst. Detta ska givetvis också gälla för den asylsökandes familj. 4.För att uppmuntra till eget arbete bör en del av den dagpenning som asylsökande kan få även utgå till personer som har ett heltidsarbete om arbetsinkomsterna ligger under socialbidragsnormen, vilket exempelvis kan vara fallet om den ena föräldern i en flerbarnsfamilj får arbete. 5.För att ytterligare stimulera till eget arbete bör möjligheten att stanna i landet som arbetskraftsinvandrare ges till asylsökande som arbetat . 6.De personer som i väntan på beslut i sitt asylärende inte hittar arbete bör i första hand bosätta sig i det boende som hänvisar till inom ramen för ett reformerat mottagningssystem. 7.Naturligtvis ska det, om det finns särskilda skäl, också i fortsättningen vara möjligt för en arbetslös asylsökande att ordna eget boende. Detta ska till exempel gälla för ensamstående barn, sjuka och äldre personer som vill bosätta sig hos släktingar. Dessa personer ska ha fortsatt rätt till EBO-bidrag. 8.En grundlig översyn av bör genomföras i samband med dessa reformer. Det är så vi liberaler vill förändra asylmottagandet och boendeformerna för de asylsökande. Vi går inte med på delreformer av ett ruttet system och ännu mindre på en populistisk bluff av den typ som alliansen mellan socialdemokrater och moderater kommer att driva igenom i riksdag. 164 (): Jag står självfallet bakom alla våra reservationer men yrkar bifall bara till reservation 1. avvisar regeringens förslag om att slopa bostadsersättningen för eget boende för asylsökande. Vi är inte heller beredda att stödja det modifierade förslag som har tagits fram genom att tillmötesgå några moderata motionskrav. Genom den här eftergiften till har regeringen undvikit ännu ett i raden av nederlag här i kammaren på detta politikområde. Den principiella invändningen till förslaget från vår sida är att rätten att välja sitt boende inskränks. Förslaget präglas dessutom av det typiska omhändertagandeperspektiv där individen helst ska bo på en anläggning som anvisas av myndigheterna. Vi anser att möjligheten till eget boende för asylsökande är viktig, principiellt och i praktiken, detta bland annat för att den enskilde ska kunna få socialt stöd, kontakt och hjälp av släkt, vänner och landsmän under den första svåra tiden i . Det är ett behov som faktiskt är högst mänskligt. Att hälften av alla asylsökande också väljer det egna boendet talar sitt tydliga språk. En utredning kallad Etablering i möjligheter och ansvar för individ och samhälle genomförde i samarbete med en enkätundersökning bland personer med eget boende. Där visade det sig att de flesta är nöjda med den boendeformen. De positiva omdömena dominerar, detta trots en ofta påtaglig trångboddhet. I ett forskningsprojekt kallat introduktion sägs att en av de faktorer som främjar hälsa och välbefinnande är att man kan påverka sin livssituation. Här ingår bland annat att kunna välja sitt boende. Därför ska valet av eget boende inte bestraffas på det sätt som blir effekten av regeringens förslag. Enligt den utredning som jag har relaterat till överväger alltså fördelarna med eget boende de nackdelar som förvisso finns. Problemen finns kanske särskilt i vissa storstadsområden. instämmer i omdömet och menar att merparten av de nackdelar som finns i det egna boendet också finns på flyktingförläggningarna. Även om flera kommuner har riktat stark kritik mot systemet med eget boende har man, enligt undersökning bland storstadskommunerna, inte kunnat styrka det påståendet med vare sig statistik, undersökningar eller annat material. Det finns inget som visar att de problem som kommunerna beskriver kan härledas direkt till det egna boendet för asylsökande. Inte heller den nämnda utredningen finner belägg för den problembeskrivning av eget boende som vissa kommuner tar upp utan säger: Utredningen tvingas emellertid konstatera att varken brevförfrågan till kommunerna eller enkätundersökningen har givit något underlag för att dra slutsatsen att problemen är av stor eller alarmerande omfattning. Utskottet har uppvaktats av med en beskrivning av de problem som man ser där av det egna boendet. Låt mig få säga att jag har stor respekt för Malmös problembeskrivning men menar ändå att den inte kan läggas till grund för ett ställningstagande som gäller hela landet. Regeringen menar att man genom förslaget vill värna de människor som väljer eget boende. Det gör man alltså genom att öka incitamenten för dem att bo på flyktingförläggning. En sådan målsättning ter sig högst tveksam när man kan se att många av de problem som man förknippar med eget boende återfinns i anläggningsboendet. Segregation och trångboddhet är knappast frågor som man löser genom att försvåra situationen och begränsa möjligheterna för en grupp individer. Det grundläggande problemet till social segregation och utsatthet bland flyktingar är givetvis de alltför långa handläggningstiderna, den generellt svåra bostadssituationen och stelbenta och krångliga regler för arbete. Här har den socialdemokratiska integrationspolitiken misslyckats. Lösningen på dagens problem är kortare handläggningstider, fler bostäder med olika bebyggelse- och upplåtelseformer och utrensning av byråkratiska och stelbenta regler och hinder för att snabbt få tillgång till arbetsmarknaden. Vem vill bli kommunplacerad? Den svenska flyktingpolitiken har ett drag av planekonomi som leder till oönskade konsekvenser. Flyttströmmar av svenskar inom landet till storstadsområdena är större än invandringen av asylsökande. Kommunerna i exempelvis har ingen möjlighet att tacka nej till norrlänningar som får jobb i området. Lyckas de hitta en bostad får de förstås bosätta sig var de önskar. Varför ska inte samma grundregel gälla för en flykting? Om man i längden ska kunna upprätthålla en solidarisk flyktingpolitik kan inte andra regler få gälla för flyktingar än för till exempel norrlänningar som flyttar till . Flyktingmottagningen måste därför bli regional i stället för . När en asylsökande får uppehållstillstånd borde han eller hon få ett eget huvudansvar för att hitta ett jobb och en bostad som är tillräckligt stor för familjen. Givetvis krävs hjälp av någon myndighet med grundlig information om var i regionen som det finns jobb och var det finns bostäder. Det är dock den nyanlända som själv bestämmer var han eller hon slutligen vill bosätta sig. Det finns tre forskningsrapporter om invandrare i som har visat att den nuvarande placeringspolitiken har varit negativ för dem som utsatts för den. De som placerats i en kommun fick lägre inkomster och blev mer socialbidragsberoende än de annars skulle ha blivit. Forskarna beräknar att inkomsterna för dessa människor var lägre och beroendet av socialbidrag var högre än det skulle ha varit utan denna styrande politik. anser att varje kommun med jämna mellanrum ska ordna introduktionsmöten för alla nyinflyttade, såväl svenskar som nyanlända invandrare. Där ska man kunna få information om kommunen, företagandet, föreningarna, svenskundervisningen med mera. Vi måste förbättra mötet med . I stället för dagens ensidiga kontakt med myndigheter behöver vi ha fler som engagerar sig frivilligt för att på olika sätt hjälpa nyanlända invandrare in i det svenska samhället. Detta är positivt för båda parter. Varje nyinflyttad bör erbjudas en kontaktfamilj på orten. Kommunerna bör ta hjälp av föreningar och organisationer för att aktivt rekrytera kontaktfamiljer. Kommunerna bör arbeta även med andra former av frivilliginsatser. Ett lyckat exempel är försöken i med personliga guider som hjälper flyktingar in i det svenska samhället, så kallade flyktingguider. Det förslaget har fallit väl ut, och många har visat intresse för att hjälpa till. Med dessa exempel har jag velat peka på ett annat förhållningssätt än det som regeringen anlägger när man lägger fram detta förslag om att begränsa möjligheterna till EBO. Integrationspolitiken måste gå från omhändertagande till att visa tilltro till individens förmåga. Det gäller att stödja i stället för att styra. Och detta gäller naturligtvis också boendet. Jag yrkar bifall till reservation 1. 165 (): Som några har noterat har klimatet i svensk flyktingpolitik hårdnat alltmer, och i samma takt har också rättssäkerheten för asylsökande försämrats. Det vi diskuterar förslaget att begränsa möjligheterna till eget boende för asylsökande är bara ett ytterligare i raden av restriktiva och repressiva förslag som regeringen har släpat till . Det ligger helt i linje med förslag som utökat transportörsansvar och sänkt dagersättning till asylsökande och är en del av regeringens alltmer hårdhänta tag mot flyktingar. I budgeten påstår regeringen sig spara genom att avskaffa asylsökandes bostadsersättning vid eget boende. Den här påstådda besparingen bygger på ett antagande om att bara en liten del av dem som bor i eget boende skulle flytta tillbaka till anläggningar. Om det skulle visa sig vara felaktigt skulle det kosta mer än vad det gör . Men det är inte det avgörande. Vi vill ha en situation för dem som kommer till vårt land och söker asyl som är människovärdig, som är värdig för människor. Det är dessvärre inte vad det här förslaget handlar om. Vi avvisar, och det har vi klargjort med all önskvärd tydlighet, den skrivning som finns i budgetpropositionen, eftersom den skrevs in efter det att förhandlingarna mellan våra partier var avslutade. Man fortsatte att skriva efter det att man hade tagit i hand på en budgetöverenskommelse. diskuterar vi själva innehållet i förslaget. Vi ser ett exempel på hur återigen gör återfall till en inhuman politik genom det som träffande kallade för en blå kopia. Dessutom kryddar man det lite extra genom att sprida fördomar om att asylsökande inte har någon lust att arbeta. Låt mig ta den diskussionen vid tillfälle, också med . Låt oss komma ihåg någonting om historien. Lagen om eget boende infördes för att stimulera boende utanför Migrationsverkets anläggningsboende. Det var avsevärt billigare för staten. Det innebar också att människor fick en möjlighet att bo hos släktingar eller i delar av landet där det inte fanns anläggningar. En del människor har på det sättet haft möjlighet att komma in i samhället på ett annat sätt än vad de annars hade haft. Låt oss också minnas de människorna i den diskussion om problem som återkommer så fort man talar om människor från andra länder. Sociala problem löser man inte genom att man lyfter ut en grupp från ett bostadsområde. Att försöka begränsa möjligheten till eget boende löser inga problem vare sig med segregation eller trångboddhet. Det är dessutom en slutsats som vi i delar förutom med partier här också med , och Svenska . Vi vet nämligen att asylsökande inte generellt sett skulle få en bättre social situation om de bodde på en flyktingförläggning. Man ska komma ihåg att det finns skrämmande exempel på trångboddhet just på anläggningsboendena. Jag har själv besökt anläggningar där det bor två familjer med runt tio personer i en mycket liten tvårumslägenhet. Det är också trångboddhet. Förslaget om att ta bort ersättningen för den som väljer eget boende är en fråga om öppen etnisk diskriminering eftersom det riktar sig enbart mot människor med annat etniskt ursprung än i majoritetssamhället. Åtgärder som handlar om att uppmuntra människor att välja alternativa bostadsorter och därigenom minska pressen på storstäderna ska riktas mot alla. I det avseendet är jag överens med , det han här tidigare anförde. Bostadsbristen i storstäderna, som har skapat trångboddhet inte bara för asylsökande, har förvärrats av att det har byggt för lite under och av en del politikers nedskärnings- och privatiseringspolitik. För att komma till rätta med de missförhållandena krävs en offensiv bostadspolitik och en utbyggd och förbättrad generell välfärd. Vi menar att inga inskränkningar får göras vad gäller asylsökandes möjligheter till eget boende. Regeringens förslag syftar inte till att råda bot på bostadssituationen för asylsökande. Regeringens förslag gör fattiga människor ännu fattigare. Det är kontentan av det vi diskuterar. Man löser alltså inte det problem man påstår sig vilja lösa och gör i stället fattiga människor fattigare. Kan det vara så enkelt? Det kan finnas andra anledningar till att man lägger fram förslaget. En orsak skulle kunna vara att man vill åstadkomma en skarpare kontroll av asylsökande. Den hänvisning som görs i propositionen till utredningen om verkställighet och kontroll i utlänningsärenden tyder på att det skulle kunna vara fallet. Utredningen anförde att eget boende medför vissa svårigheter för den inre utlänningskontrollen, som det heter, och verkställighetsarbetet. Det skulle ur strikt kontrollsynpunkt vara bättre om eget boende inte kunde komma i fråga när det fanns verkställighetsproblem. Genom att asylsökande tvingas in på anläggningsboende förväntas alltså kontrollen öka, vilket i sin tur förväntas medföra en effektivare asylprocess. Det är resonemang som går att härleda också i andra skrivningar som man hänvisar till i propositionen. Det skulle alltså kunna handla om kontroll. Men det kan också handla om att sända så kallade signaler. Det är signaler om att det inte är så kul att komma till som man påstår att många tror att det är. Med förslaget om att slopa bostadsersättningen vid eget boende och i stället i allt väsentligt hänvisa asylsökande till de bostäder staten erbjuder går migrationsministern, regeringen och de kommunalpolitiker till mötes som vill stänga sina kommuner för flyktingar. Det var säkert ingen tillfällighet att den här idén presenterades just i Reepalus . Men vi kan nu se i den debatt som har hunnit inträffa mellan utskottets beslut och kammardebatten att de inte är nöjda i . De vill ha ett direkt förbud för flyktingar att bo nära sina familjer. Låt mig citera från det ursprungliga förslaget daterat som kallas Välfärd för alla, initierat av , socialdemokrat i : Begränsning av invandringen till . ska ha en femårig paus då det gäller att ta emot nya invandrare. De invandrare som detta ska gälla är nyanlända flyktingar i behov av introduktion med undantag för make, maka och barn. I nästkommande stycke står: Stopp för EBO i . ska asylsökande inte ha möjlighet att välja eget boende EBO i med undantag för make, maka och barn. Här talas det klarspråk. Notera att det i det första citatet jag läste upp handlar om nyanlända flyktingar i behov av introduktion, alltså människor som har beviljats uppehållstillstånd. De ska förbjudas att flytta till . Om man tror att man med detta löser några problem har man en verklighetssyn som i varje fall är långt ifrån min. I det senare citatet är det inte lite halvdana förändringar och begränsningar i ersättningsrätten det handlar om. Det är ett stopp för EBO som man föreslår. ska jag vara ärlig nog att säga att förslaget ändrades efterhand. Bland annat en del partikamrater i den socialdemokratiska arbetarkommunen i ska ha tack för hjälpen med detta. Men att ett sådant förslag läggs fram av en framträdande socialdemokrat säger en del om i vilken riktning regeringspartiet kan vara på väg. Det vi ser är en rå och öppen diskriminering. placerar sig regeringen och inte lika långt ned men ytterligare ett steg ned på det sluttande plan som många av oss gör allt för att förhindra Socialdemokraterna och att ens beträda. Den fråga som kvarstår, måhända som en strid inom socialdemokratin, som en ständig vilja att få över till en någorlunda human och värdig politik och som fortsatt diskussion, debatt och samtal i denna kammare och andra församlingar, är: Hur långt kommer man att glida? Planet sluttar, och man har beträtt det en gång för mycket. Från sida kommer vi att bekämpa alla diskriminerande förslag, vem som än lägger fram dem. Jag yrkar bifall till reservation 1 under punkt 1. 166 (): Jag yrkar bifall till reservationerna nr 1 och 2. vill ha en politik som inriktas på arbete och företagande, där varje individ ses som en resurs. Detta gäller även för asylpolitiken. Asylsökande är inte ett hjälplöst kollektiv där vi politiker ska tala om vad som är bäst för dem. Asylsökande är ofta modiga människor som har lämnat hus och hem och sitt land för att söka sig en bättre framtid någon annanstans. Men många av dem söker också skydd för sitt liv. Andra kommer från fattiga regioner och vill helt enkelt bara söka sig ett bättre liv med hopp om att kunna försörja sig genom arbete något som Socialdemokraterna motverkar. vill däremot öka möjligheterna för arbetskraftsinvandring så att asylsystemet slipper belastas så hårt som det gör . Intrycket av regeringens asylpolitik är dessvärre att regeringen ser asylsökande som en stor börda. De asylsökandes svåra situation i är till stor del resultatet av bristen på förnuftiga politiska lösningar. I stället för att skuldbelägga asylsökande genom att insinuera att det är deras eget fel att de bor trångt eller att bidraget till eget boende är en orsak till segregation är det nödvändigt att vi finner lösningar på de problem som finns. Dessa lösningar står inte att finna i ett indraget EBO-bidrag, och det vet regeringen om. Ändå väljer den en dellösning i stället för att ta ett nytt helhetsgrepp på hela migrations- och integrationspolitiken som skulle kunna förbättra situationen för såväl gamla som nya svenskar i . Visst är det problematiskt att människor bor i olika grupperingar. Visst är det problematiskt med bostadssegregation där invandrare och asylsökande bor för sig och svenskar bor för sig. Visst är det ett problem, men ett indraget EBO-bidrag löser inte det. Därför avstyrker regeringens förslag. För är individens valmöjlighet central, även när det gäller asylsökandes val av bostad. vill inte hindra människor från att forma sina egna liv, utan snarare uppmuntra till egna aktiva val. Men då måste också förutsättningar finnas. brister informationen till asylsökande om var det finns bostäder och arbete. slussas många asylsökande in i ett passivt bidragsberoende. Framför allt försvårar dagens system för människor när det gäller att få arbeta och därigenom skapa sig ett bra liv. Att begränsa nyinvandringen till endast vissa delar av landet minskar individens rätt att själv välja boendeform eller bostadsort. Lokala s-politiker som har talat sig varma för att begränsa individens, eller rättare sagt de asylsökandes, rätt att bosätta sig var man vill ser regeringens förslag om att slopa EBO-bidraget som ett första steg. Det andra steget är att helt ta bort rätten till eget boende för asylsökande. Den utvecklingen vill absolut inte se. Risken är då stor att vi skulle få regler där man gör skillnad på asylsökande och svenskar, och det är en risk som jag ser mycket allvarligt på. Vill vi ha ett land där svenskar får välja att flytta som de vill medan asylsökande bara får bo på vissa ställen? Jag är rädd att regeringens förslag är ett steg i den riktningen, och jag är rädd att detta förslag är ännu ett led i ett förslag som regeringen har lagt fram och som drar åt snaran ytterligare för de asylsökande. Regeringen prioriterar kontroll framför humanitet. kan inte ställa upp på dellösningar där vi inte har sett resten av regeringens förslag gällande flyktingmottagandet. De problem som regeringen har beskrivit och som är kopplade till eget boende löses varken med indraget EBO-bidrag eller med begränsningar av inflyttning till vissa kommuner. Delar av våra förslag till ett nytt helhetsgrepp på asylpolitiken och lösningar på de problem som regeringen beskriver i sin proposition om EBO-bidrag är till exempel informationsinsatser om var det finns möjligheter till arbete och bostad för nyanlända. måste det underlättas för asylsökande att söka arbete. Det finns undersökningar som visat att många invandrare skulle ha valt en annan bostad om de hade fått bättre information om var man kan få arbete och var det finns bostäder. Detta är en positiv signal som visar att många nya svenskar är beredda att ta ett större ansvar om de får chansen. informationsinsatser bör därför sättas in till nyanlända asylsökande gällande vilka orter och kommuner som har goda möjligheter till arbete och bostäder. Informationsinsatserna bör ske på olika språk och av människor som själva har varit eller är asylsökande och som lyckats få arbete och egen bostad. En annan viktig faktor för att undvika segregation är att decentralisera flyktingmottagandet jämnt över landet. Detta har länge förespråkat. Vi är övertygade om att ett decentraliserat flyktingmottagande i kombination med drivkrafter som bidrar till att asylsökande bosätter sig där det finns arbete och bostad delvis kan medverka till att segregation och trångboddhet kan undvikas. Decentraliserat mottagande samt uppmuntrande till eget arbete och egen försörjning är viktiga komponenter för att hantera den problematik vi ser . anser att förändringar i asylprocessen och flyktingmottagandet måste ske i ett helhetsperspektiv. Regeringen är som sagt väl medveten om att förslaget om att dra in EBO-bidraget inte ensamt bidrar till att få bukt med de olika problem som existerar. Vi håller med. Regeringens förslag kommer inte att leda till minskad trångboddhet eller minskad segregation med mera. Ändå väljer regeringen att lägga fram förslaget som en dellösning, där övriga lösningar som hänger ihop med den ovannämnda problematiken saknas. Visst kan slopat EBO-bidrag innebära minskade kostnader för stat och kommun, och visst kan kontrollen öka om fler asylsökande bor på flyktingförläggningar men vill vi hellre att asylsökande ska bo trångt på flyktingförläggningar där vi kan ha kontroll över dem än att de bor trångt hos släktingar som de har valt att bo hos?