prot · GR0987 · 2004-03-24 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . vice talmannen meddelade att () anhållit om entledigande från uppdraget som ersättare för riksdagsledamot i läns valkrets. Kammaren biföll denna anhållan. vice talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 22 april3 juli. Kammaren biföll denna ansökan. vice talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . vice talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 3 maj4 juni. Kammaren biföll denna ansökan. vice talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . 4 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2003/04:342 Till Interpellation 2003/04:342 av () om sjukskrivningsrätt för sjukgymnaster kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. 5 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2003/04:FPM80 Europeisk handlingsplan för entreprenörskap KOM(2004)70 till näringsutskottet 6 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Skrivelse 2003/04:114 till utrikesutskottet Framställningar 2003/04:RRS3 till trafikutskottet /04:RRS7 till arbetsmarknadsutskottet Motioner 2003/04:Ju12 och Ju13 till justitieutskottet /04:Bo1Bo3 till bostadsutskottet 7 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2003/04:KU11 betänkanden /04:JuU16 och JuU17 Miljö- och jordbruksutskottets betänkanden /04:MJU12 och MJU17 betänkanden /04:AU3 och AU5 8 § Beslut om ärenden som slutdebatterats SfU6 Människosmuggling och tidsbegränsat uppehållstillstånd för målsägande och vittnen 2 (Människosmuggling och hjälp till olovlig vistelse) 1. utskottet 2. res. 1 (kd, fp, c) 3. res. 2 (v) 4. res. 3 (mp) Förberedande votering 1: 21 för res. 2 12 för res. 3 244 avstod 72 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 82 för res. 1 22 för res. 2 170 avstod 75 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 164 för utskottet 80 för res. 1 33 avstod 72 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 122 s, 42 m För res. 1: 39 fp, 30 kd, 11 c Avstod: 21 v, 12 mp Frånvarande: 22 s, 13 m, 9 fp, 3 kd, 9 v, 11 c, 5 mp Punkt 7 (Tidsbegränsat uppehållstillstånd för målsägande och vittnen) 1. utskottet 2. res. 9 (fp, c) 3. res. 10 (kd) 4. res. 11 (v) Förberedande votering 1: 30 för res. 10 21 för res. 11 224 avstod 74 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 51 för res. 9 30 för res. 10 188 avstod 80 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 164 för utskottet 50 för res. 9 63 avstod 72 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 122 s, 42 m För res. 9: 39 fp, 11 c Avstod: 30 kd, 21 v, 12 mp Frånvarande: 22 s, 13 m, 9 fp, 3 kd, 9 v, 11 c, 5 mp Punkt 9 (Stöd vid återvändande) 1. utskottet 2. res. 14 (kd, c, mp) Votering: 206 för utskottet 54 för res. 14 17 avstod 72 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 122 s, 42 m, 38 fp, 4 v För res. 14: 1 fp, 30 kd, 11 c, 12 mp Avstod: 17 v Frånvarande: 22 s, 13 m, 9 fp, 3 kd, 9 v, 11 c, 5 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SfU5 Det reformerade pensionssystemet Punkt 1 (Ålderspensionssystemets utformning) 1. utskottet 2. res. 1 (v) Votering: 242 för utskottet 21 för res. 1 12 avstod 74 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 121 s, 41 m, 39 fp, 30 kd, 11 c För res. 1: 21 v Avstod: 12 mp Frånvarande: 23 s, 14 m, 9 fp, 3 kd, 9 v, 11 c, 5 mp Punkt 5 (Automatisk balansering) 1. utskottet 2. res. 4 (v) Votering: 246 för utskottet 21 för res. 4 10 avstod 72 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 122 s, 42 m, 39 fp, 30 kd, 11 c, 2 mp För res. 4: 21 v Avstod: 10 mp Frånvarande: 22 s, 13 m, 9 fp, 3 kd, 9 v, 11 c, 5 mp Punkt 6 (Delad premiepensionsrätt) 1. utskottet 2. res. 5 (kd) Votering: 215 för utskottet 29 för res. 5 31 avstod 74 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 121 s, 42 m, 39 fp, 2 v, 11 c För res. 5: 29 kd Avstod: 19 v, 12 mp Frånvarande: 23 s, 13 m, 9 fp, 4 kd, 9 v, 11 c, 5 mp Punkt 7 (Aktivt val av Premiesparfonden) 1. utskottet 2. res. 6 (mp, v) Votering: 243 för utskottet 33 för res. 6 73 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 122 s, 41 m, 39 fp, 30 kd, 11 c För res. 6: 21 v, 12 mp Frånvarande: 22 s, 14 m, 9 fp, 3 kd, 9 v, 11 c, 5 mp Punkt 8 (Fondtyper) 1. utskottet 2. res. 7 (mp, v) Votering: 242 för utskottet 32 för res. 7 1 avstod 74 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 121 s, 41 m, 39 fp, 30 kd, 11 c För res. 7: 21 v, 11 mp Avstod: 1 mp Frånvarande: 23 s, 14 m, 9 fp, 3 kd, 9 v, 11 c, 5 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 9 § Tryck- och yttrandefrihet 1 (): Självklart ska transvestiter, transsexuella och andra transgendergrupper omfattas av samma skydd mot diskriminering och våld som homo- och bisexuella. har också gjort uttalanden som går i den riktningen. Men trots alla ställningstaganden diskrimineras fortfarande inte bara homo- och bisexuella utan också transpersoner. Tolerans och respekt måste skapas för människors rätt att välja vem man vill leva med oavsett kön och att uttrycka sin könstillhörighet som man själv vill oavsett biologiskt kön. Vi som parlamentariker i riksdag måste medverka till att belysa situationen för människor med olika sexuell läggning och könstillhörighet och göra den synlig. Vi måste leva efter FN:s konvention för människors lika värde och likhet inför lagen. Vår strävan ska vara att nå dithän där lagstiftningen inte diskriminerar och särskiljer. Så länge en människa inte skadar andra människor eller inskränker en annan människas frihet måste hon eller han ha rätt att välja hur man vill leva sitt liv och möta tolerans och respekt för detta. Arbetet med att bekämpa våld och hot mot och diskriminering av såväl homo- och bisexuella som transpersoner måste bedrivas både i och i internationella forum som , , EU och FN. Det är också beklagligt att personer med transsexuell läggning undantas från det diskrimineringsförbud som gäller för personer med en viss sexuell läggning. Därför vill vi i att man ska utreda frågan vidare om hur hets mot en grupp med anspelning på gruppens könsidentitet ska kunna omfattas av samma skydd som homo- och bisexuella får genom bestämmelserna om hets mot folkgrupp. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 2. Jag vill säga ett par ord om pornografifrågan, som ju också tas upp i betänkandet. Två socialdemokratiska kvinnor, och , har tagit upp denna svåra fråga i motioner. Jag är ordförande för , och jag vet att pornografifrågan engagerar kvinnopolitiker i alla läger. Jag stöder utskottets svar på motionen, men vill ändå redovisa mina funderingar på denna komplexa fråga. Alla har någon åsikt om pornografi. Kanske är det så att vissa deltar i porrfilmer för att de vill. Säkert är det många som på grund av olika omständigheter känner sig tvingade. Kanske är det också så att vissa porrkonsumenter har ett normalt förhållande till det andra könet. Men säkert är det många som får en snedvriden syn på sex och på kvinnor. Under mitt arbete i den parlamentariska såg jag många exempel på otäcka brott begångna av män som sett kvinnan som ett avpersonifierat objekt. Jag tycker mycket illa om pornografi, och jag vill göra allt vad jag kan för att arbeta mot den, men, fru talman, inte genom censur och förbud. Vi får inte låta våra spontana reaktioner inför denna så laddade företeelse förblinda oss för de konsekvenser som ett felaktigt agerande skulle kunna medföra. Censur är en allvarlig inskränkning av yttrandefriheten. Att leva i en demokrati innebär att tolerera andra människors smak, idéer och uppfattningar. Att uppehålla en demokrati innebär ibland att slåss för sådant som man själv tycker genuint illa om. Porren och då undantar jag naturligtvis vålds- och barnpornografi har sitt skydd i grundlagen. Om vi börjar nagga på det skyddet så vet vi inte vart det leder. Det finns många människor som tycker illa om många saker. Nästa gång kanske det gäller en kulturyttring, en musikstil eller en religion. Var dras egentligen gränsen mellan pornografi och konst med erotiskt innehåll? Censur av den här typen riskerar att medföra godtycklighet och otrygghet för konstnärer och andra som befinner sig i det som man kan betrakta som gränslandet. Måste de här personerna bevisa att de håller på med konst, och hur ska det i så fall gå till? Med dagens tekniska möjligheter finns det dessutom en stor risk att censurregler skulle kunna bli ytterst tandlösa och tomma gester gester vars enda effekt är att fjärma både konsumenter och producenter av porr ifrån oss och flytta verksamheten under jorden. Vissa tror sig kunna öka respekten i samhället genom förbud och censur. Jag menar att detta skulle få motsatt effekt. Det enda sättet är att få människor att behandla varandra med respekt och som individer med människovärde. I stället för att förbjuda symtomet bör vi finna orsaken och söka åtgärda den. Varifrån kommer egentligen det stora behovet av porr i samhället? Varför respekterar inte människor varandra? Det här är stora, svåra och viktiga frågor. Men att försöka förenkla dem för att få enkla svar är farligt och självbedrägligt. Först när vi lyckas minska människors vilja att köpa pornografiskt material kan vi komma åt problemet. tycker jag att det är viktigt att inte bara kvinnor utan även män i ledande positioner tar sitt ansvar och föregår med gott exempel genom att ta avstånd från porr och kvinnoförnedring i alla dess former. Det gäller naturligtvis inte minst alla män i riksdag. Med detta, fru talman, yrkar jag än en gång bifall till reservation nr 2. 2 (): Jag tänker koncentrera mig på de aspekter av yttrandefriheten som förknippas med begreppen meddelarfrihet och efterforskningsförbud. Vi är i med rätta stolta över den i internationell jämförelse mycket omfattande och långtgående lagstiftningen och skyddet för yttrandefriheten. Inte minst är vi stolta över den offentlighetsprincip som gäller inom det allmänna. Som grund för denna offentlighetsprincip finns också det som kallas för meddelarfrihet, alltså att var och en är fri att lämna upplysningar för publicering i vilket ämne det vara månde och att det inom det allmänna är förbjudet att efterforska vem som har lämnat ut sådana uppgifter. Yttrandefriheten har som många friheter ett värde i sig. Självfallet är det så. Men det är också en frihet som har viktiga och omfattande samhälleliga effekter positiva effekter för samhällsutvecklingen som helhet. Jag tror att det är ganska tydligt att en fungerande yttrandefrihet innebär ett samhälle med mindre av korruption, ett effektivare samhälle och en effektivare förvaltning. Det blir ett rättssäkrare samhälle. Även om det är svårt att rent empiriskt bevisa det så tror jag att det går att dra slutsatsen att ett samhälle med en fungerande demokrati och en fungerande yttrandefrihet också är ett samhälle med en bättre ekonomisk utveckling, med mindre av ohälsa och en mängd andra sådana samhälleliga mål som vi eftersträvar. gör den yttrandefrihet som vi är så stolta över och den demokrati som vi är så stolta över i allt väsentligt halt vid de privata företagens dörrar. Det här har många upplevt som otillfredsställande. Man har menat att de positiva effekter som finns av yttrandefriheten för samhällsutvecklingen borde kunna få sitt uttryck även på det privata näringslivets område. Även där finns missförhållanden som behöver avslöjas. Även där finns saker som behöver kunna debatteras. Även där borde människor slippa känna rädsla för trakasserier eller hämnd av olika slag för att de lyfter upp vad de upplever som viktiga frågor till offentlig debatt. Men så är det inte. Meddelarfriheten och efterforskningsförbudet gäller bara inom det allmänna och inte inom det privata. Detta har utretts ett antal gånger, och det har funnits positiva förslag. Men det har inte lett till något genombrott, något förslag eller någon proposition i frågan. Innan jag går vidare på det spåret måste man ställa sig frågan: Finns det någon logik som gör att demokrati och yttrandefrihet etcetera skall och bör gälla inom det allmänna men icke skall och bör gälla inom det privata? Jag kan inte se att det finns något sådant logiskt samband. Det som är bra inom det allmänna skulle alltså inte vara bra, eller till och med vara dåligt, inom det privata om utgångspunkten är att man är demokrat. Av historiska skäl är tryckfrihetsförordningen utformad på det sättet att den reglerar förhållandena mellan medborgaren och staten. Men finns det något logiskt skäl till att vi inte kan utvidga detta område för demokrati och yttrandefrihet? Jag kan inte se att det finns något sådant logiskt skäl. Däremot finns det naturligtvis starka intressen i samhället som inte ser någon nytta med att utvidga yttrandefriheten, meddelarfriheten eller vad det nu gäller även till det privata området. Självfallet är det så. Men det är inget logiskt, naturligt argument. Det är ett intresseargument. Regeringen har inte lyckats komma fram. Trots att regeringen om och om igen säger att det är viktigt och prioriterat händer väldigt lite. Vi har motionerat i den här frågan tidigare. Förra gången saken var uppe avstod vi i från att reservera oss till förmån för motionen därför att vi då tyckte att vi fick ganska tydliga signaler från regeringen om att man arbetade med detta. Vi hade också en hel del förhoppningar om att det nog skulle kunna komma fram något substantiellt i den här frågan. Men tiden gick, och ingenting hände. hade en interpellationsdebatt med justitieminister och frågade just om det händelsevis skulle kunna tänkas komma någonting på det här området. Inte heller då kunde säga att det kommer något, utan han hänvisade till de tillväxtsamtal som fördes mellan regeringen och näringslivet. Jag ska inte polemisera mot någon som inte är närvarande, men jag kan ändå tillåta mig att citera ur snabbprotokollet. Han säger så här: Det allra bästa vore naturligtvis om man kunde hitta en lösning där man kom överens med näringslivet om hur meddelarfriheten ska stärkas. Det är väl där någonstans som knuten ligger. Det är klart att det vore alldeles utmärkt om man kunde komma överens med näringslivet om en utvidgning av meddelarfriheten till det privata området. Men vi ska inte lura oss själva. Vi ska vara medvetna om att det finns motstående intressen här. Det allmänna, samhället som helhet, medborgarna, har ett intresse av att utvidga meddelarfriheten. Det privata näringslivet, de som äger företagen, har ett intresse av att inte göra det. De är, förmodligen med rätta, lite rädda för att det skulle kunna öka insynen i företagen. Det skulle kunna leda till debatter som inte är särskilt smickrande för en del företag i vissa lägen. Här finns motstående intressen. Givetvis ska vi försöka att hitta en lösning som så många som möjligt kan acceptera. Men för att kunna hitta den lösningen måste vi, , regeringen, det allmänna, medborgarnas företrädare, ha tydliga idéer om vad det är vi vill åstadkomma och utifrån det föra samtal med näringslivets parter. Vi måste komma ihåg att det är vi som har ansvaret för lagstiftningen i det här landet. Det är vi som fattar besluten och tar ansvar för dem gentemot väljarna. Jag tror att det är viktigt att man har den ordningen klar för sig även när man för samtal med näringslivet i sådana här frågor. Jag är inte särskilt optimistisk om att svenskt näringsliv ska backa och säga att det är jättebra och att vi ska införa meddelarfrihet i det privata näringslivet. Jag tror faktiskt att vi, som så tidigare, kommer att införa en lagstiftning som delar av näringslivet tycker är mindre bra. Men sådana är också demokratins villkor . Jag ska inte utveckla detta närmare. Jag vill bara peka på att ett särskilt viktigt område i detta naturligtvis är den del av det privata näringslivet som är offentligt finansierad. är det så att för en ambulansverksamhet i offentlig regi gäller meddelarfrihet, efterforskningsförbud och alltihop precis som alltid. Men om man lägger ut ambulansverksamheten på entreprenad till ett privat företag det är samma verksamhet, samma personal och samma pengar som kommer från skattebetalarna försvinner dessa demokratiska rättigheter plötsligt för de anställda. Det är inte rimligt. Åtminstone på det området måste det vara möjligt att komma fram till en lösning. Mot bakgrund av detta finner vi tyvärr anledning att reservera oss och yrka bifall till reservation nr 1. 3 (): Yttrandefrihet handlar om rätten att ifrågasätta, att kritisera och debattera. Även yttranden som kan uppfattas kränkande eller sårande måste tillåtas i det sammanhanget. 2 kap. 13 § i regeringsformen anger dock några områden där yttrandefriheten, som i vårt land är vid, får begränsas i vissa fall. Det tar sikte på innehållet i yttrandena. Det finns en del som vi alltjämt tycker är bekymmersam och där vi vill vidga yttrandefriheten. Det gäller den del som finns i tredje stycket 2 kap. 13 § som mer rör sättet att sprida eller ta emot yttranden. Regleringar på de områdena betraktas inte som inskränkningar i yttrandefriheten. Detta gör att det finns gränsdragningsproblem gentemot nya medier. Vi vill ha en översyn och en förändring på det här området. När frågan behandlades hade vi inte fått en stående beredning som skulle följa de här frågorna. Det gjorde att vi då reserverade oss till förmån för en utredning alternativt ett tydligt uppdrag till den aviserade beredningen att se över de här frågorna i syfte att få en förstärkt och vidgad yttrandefrihet och hitta en mer individualiserad form i det sammanhanget. har vi fått den stående beredningen, och den har det här uppdraget. Vi förväntar oss att den kommer att arbeta med det uppdraget så att vi får ett förslag som går i vår riktning. Jag ser också med fördel en modell där man tittar på att samordna tryck- och yttrandefrihetslagstiftningen, precis som vi i det här betänkandet samordnar tryck- och yttrandefrihetsfrågor. Mot den här bakgrunden har vi i det här betänkandet valt att bara anmäla ett särskilt yttrande i frågan om yttrandefrihet i nya medier. Det finns en reservation från i det här betänkandet. Den har vi tillsammans med andra partier. Den handlar om inskränkningsdelen där vi är tydliga. Det gäller hets mot folkgrupp. Det ska inte accepteras. Precis som redogjorde för finns det fortfarande en lucka i den grundlagsförändring som vi antog . Det handlar om hets mot grupp med anspelning på könsidentitet, transpersoner. Här finns det fortfarande en uppenbar lucka. De omfattas inte av det hetsskydd som beslutade om. Vi tycker att den luckan bör täppas till. När vi diskuterade detta senast förväntade vi oss mycket av det arbete som då sades pågå i . Men vi tycker att det nu finns skäl att vara tydliga och kräva en utredning av regeringen för att säkerställa att hets med anspelning på könsidentitet inte har ett grundlagsskydd. Därför yrkar vi i också bifall till reservation nr 2. För övrigt vill jag bara kommentera några frågor. Jag kan känna stor sympati för resonemang runt pornografi. Det handlar om att vi i grunden har en könsmaktsordning som gör att kvinnor är underordnade. Så länge vi har den modellen, så länge vi inte har kunnat bryta och skapa en jämställdhet värd namnet där alla människor verkligen har lika rätt och värde, finns det ett bekymmer i den här delen. Det måste hanteras genom debatt, öppenhet och attitydpåverkan både härifrån och över hela samhällsbredden. Vi tror inte att vi här i kammaren hittar framkomliga vägar genom att gå censurvägen. Det gäller att jobba aktivt på andra områden. Vi har skyddat barnen, och det är viktigt. Våldspornografi är en annan fråga. För att komma till rätta med den grundläggande frågan handlar det om att förändra attityder och skapa en jämställdhet värd namnet. Sedan vill jag kort kommentera frågan om meddelarfriheten som berörde. Vi är ju som medborgare grunden i samhället. Vi är var och en som enskilda medborgare samhällets utgångspunkter. Vi sluter oss samman i det civila samhället. Vi väljer att agera i den privata sfären, och vi har också ett gemensamt beslutsfattarområde, det allmänna området, som vi har format. Inom det allmänna området, som vi finansierar via vårt arbete och våra skatter, är det viktigt att vi har en offentlighetsprincip, för att göra det tydligt och synligt och för att göra det möjligt för medborgarna att granska hur vi som har fått förtroendet förvaltar uppdragen och skattebetalarnas medel. Det är viktigt att ha en offentlighetsprincip, och det är viktigt att slå vakt om meddelarfriheten. Men när talar om logiska skäl väljer han att tala tyst om de ideologiska skälen. I botten är det väl så att och på ideologiska grunder inte vill se någon gräns mellan den allmänna, den offentliga sfären och det civila eller privata. Allt ska vara allmänt, och allt ska vara offentligt. Där finns en stark intresseargumentering från sida. Från vår sida ser vi värdet av att inte göra vårt medborgarskap och vårt privata samhälle till en offentlig institution. Vi ser att det finns tydliga gränser mellan de olika områdena. Därför tror inte vi på att det är möjligt eller ens önskvärt att gå vidare med meddelarfriheten. Yttrandefriheten är något helt annat. Den har inrättats för det som rör den offentliga sfären. Den ska vi värna och försöka hävda. Det stora bekymret, som borde ägna större uppmärksamhet, är ju att tystnaden breder ut sig trots offentlighetsprincip och meddelarskydd. Det är många som talar om att tystnaden och rädslan inom den offentliga sektorn har växt . Det borde vara det viktiga uppdraget för oss att försöka komma till rätta med, i stället för att greppa över den sfär som är privat eller civil. 4 () replik: Anledningen till att jag inte berörde frågan om bristerna i respekten för till exempel meddelarfriheten inom den offentliga sektorn är att detta inte behandlas i detta betänkande. Det kommer upp i ett annat betänkande, där vi också har motioner som vi nog ska diskutera när de kommer upp till behandling. Vad gäller det andra resonemanget använder uttrycket ideologiska skäl som om det innebär att man inte behöver bry sig om dem. Jag har i och för sig inte den synen på ideologi, men jag ska ändå lite grann försöka förklara hur jag resonerar. Utgångspunkten är inte någon uppfattning om vad som ska vara offentligt och vad som ska vara privat i det här fallet utan utgångspunkten är: Vill vi att demokratins ideal ska sätta sin prägel på samhällslivets alla områden? Ser vi det som ett ideal att demokratisera samhället i dess helhet, eller vill vi begränsa demokratin till en särskild liten del av samhället? Vad gäller det privata näringslivet vill jag säga att egenheten med det är att det är privat i juridisk mening, det vill säga att det är ganska få enskilda personer som äger det privata näringslivet. Men till sin karaktär är inte näringslivet privat utan samhälleligt. Det ingår i en samhällelig helhet. Vi är alla beroende av det. Det är inte privat i den mening som min ficka eller mitt köksbord är privat utan det är samhälleligt. Det är därför som kraven på demokrati och yttrandefrihet gör sig gällande också inom ekonomins område och alltid har gjort det. Det har förts en hård om man så vill säga ideologisk kamp i det här landet om just detta, och här finns naturligtvis ideologiska skiljelinjer. Jag inser att jag inte får med mig och hela vägen på den resan. Men kommentera då det som gäller den offentligt finansierade privata verksamheten! Borde inte meddelarfriheten gälla där? 5 () replik: