prot · GS0954 · 2004-12-17 00:00:00 — då rapporter om jämställdhet och vård presenterades, fylldes tidningarnas sidor med artiklar där kvinnor vittnade om feldiagnoser, felmedicineringar och nedvärderande bemötande. Trots våra höga ambitioner inom jämställdhetspolitiken blir kvinnors sjukdomar och symtom alltför ofta avvikande och diffusa. Varför stämmer inte teorin överens med verkligheten? Jag vågar påstå att utbildningar fortfarande har brister. Genusperspektivet lyser med sin frånvaro alldeles för ofta både i läroböcker och i det kliniska arbetet. Jag undrar om statsrådet delar min uppfattning i dessa frågor. Jag hittar i interpellationssvaret endast en konkret åtgärd för att minska ojämlikheten, nämligen att regeringen i regleringsbreven till lyfter fram behovet av att förbättra informationen till allmänheten om könsspecifika skillnader kring klinisk prövning och godkännande av läkemedel. Utprovning av läkemedel görs inte numera enbart på friska unga män. har tagit flera steg i rätt riktning för att säkerställa läkemedelskvaliteten för både kvinnor och män. Men trots att könsskillnader tas med vid bedömning av läkemedel inför godkännande upplever och drabbas kvinnor oftare av biverkningar än männen. Det finns skäl att fördjupa studierna av läkemedel och läkemedelspåverkan ur ett könsperspektiv. anser att det borde införas en notering i om vilka grupper av läkemedel som är utprovade på både kvinnor och män samt att könsskillnaderna bör beaktas vid dosrekommendation och vid redovisning av biverkningar. Jag vill passa på att fråga vad statsrådet anser om redovisning utifrån kön i . Statsrådet har lyft fram personalens roll och betydelse inom äldreomsorgen. Det är bra. När vi talar om personalens kompetens vill jag i detta sammanhang understryka behovet av genuskunskap inom äldreomsorg när det gäller vårdpersonal och handläggare samt chefer. pekar på att den kommunala äldreomsorgen är dåligt anpassad till kvinnors behov. Regeringen saknar ett jämställdhetsmål för äldreomsorgen. Det anser jag borde rättas till. 46 Statsrådet (): Regeringen har beslutat att inleda ett förändringsarbete för att utveckla beslutsprocessen inom hela så att ett jämställdhetsperspektiv alltid beaktas i beslutsunderlagen. Regeringen har antagit en plan för jämställdhetsintegrering i som har börjat gälla. Det är ett av skälen till att det inte är enbart jämställdhetsministern som har ansvar för att se till att vi tar ytterligare steg mot jämställdhet mellan kvinnor och män i vårt samhälle. Det är jag som ansvarig för sjukvården och omsorgen som också har ansvar för att se till att vi åtgärdar de könsskillnader som finns inom sjukvården och omsorgen. Det behövs åtgärder på flera nivåer. Självklart är det sjukvårdshuvudmännen som har ett mycket stort ansvar. Mitt intryck är också att har haft stor betydelse i sjukvårdshuvudmännens egna prioriteringar och eget arbete. kommer också att ytterligare arbeta med frågorna genom att beakta könsspecifika aspekter i de riktlinjer och föreskrifter som man tar fram. Det är ett av de viktiga sätt som staten styr utvecklingen och praktiken inom hälso- och sjukvården. Jag vill också säga något om läkemedel. tar upp frågan om man ska märka ut i om läkemedel är prövade också på båda könen. Jag tycker att det är en bra tanke. Det är just därför som regeringen i går fattade beslut om att nu får i uppgift att pröva olika sätt att tydliggöra på vilket sätt ett läkemedel är prövat på både kvinnor och män. Om det ska ske via , märkning på förpackningen eller om det ska vara något annat sätt att tydliggöra detta får nu pröva och återkomma till. En ytterligare aspekt på detta med läkemedel är att har tagit fram ett förslag om att alla läkemedel som ska vara möjliga att förskriva för barn också ska vara prövade på barn. Det är en ny regel som vill införa och som i allt väsentligt stöder. Jag tycker att det skulle vara intressant att också pröva om man kunde föra ett liknande resonemang när det gäller könsskillnader också på en europeisk nivå. Också den uppgiften har fått att undersöka närmare. 47 (): Jag tackar för de förklaringar som hon gav. Jag har själv tänkt detta om EU-direktiven när vi har diskuterat barn, och det är viktigt. Man skulle på liknande sätt kunna använda redovisning när det gäller kvinnor och män. tog upp frågan om sjukvårdshuvudmännens ansvar. Det är självklart att de har stort ansvar. Det är många sjukvårdshuvudmän och landsting som arbetar med prioriteringslistor. Jag har studerat lite de listor som redan finns och som arbetas fram. Tyvärr ser det ut som att genusanalys saknas när man gör listorna. Jag önskar att i sina kontakter med och representanter för sjukvårdshuvudmännen skulle lyfta upp också det behov som finns när man diskuterar prioriteringar att också ta hänsyn till genusperspektivet och göra en ordentlig genusanalys i det arbetet. Statsrådet nämnde i sitt svar också en skrivelse som bereder utifrån rapporter. Jag undrar om den skrivelsen också kommer att diskuteras här i . Har vi riksdagsledamöter möjlighet att motionera med anledning av skrivelsen? Kommer det att beslutas här? Jag hoppas att det blir så, för jag tror att det finns stort intresse här i för att diskutera de här frågorna vidare. 48 Statsrådet (): Det som bereds inom är . Jag kan inte svara på huruvida det kommer att resultera i några förslag som underställs för beslut eller inte. Men vi för ju en diskussion om frågorna i . Vi gör det , och jag har haft flera interpellationsdebatter tidigare. De kommer säkert att komma tillbaka. Detta är en fråga som är stor och viktig men där vi inte heller kan vänta oss att det finns någon enkel lösning på problemen när det gäller de skillnader som finns. tar upp behovet av könsperspektiv på prioriteringar inom vården. Jag delar den uppfattningen. I har man tittat speciellt på den högspecialiserade vården, där hjärtintensivvård och behandling av gråstarr redovisas som exempel. Uppföljningen av hjärtintensivvården visar att det finns vissa könsskillnader när det gäller behandling av män och kvinnor i jämförbara åldersgrupper. Därutöver finns tydliga skillnader mellan åldersgrupperna såtillvida att äldre patienter mer sällan får behandling än yngre patienter. Denna restriktivitet med behandling av äldre patienter berör avsevärt fler kvinnor än män. Även analysen av ögonsjukvården tyder på att kvinnor har något sämre tillgång till kataraktoperationer, det vill säga operationer av gråstarr delvis på grund av att de är i stor majoritet bland de äldsta patienterna. Det är viktigt att alla medborgare har samma tillgång till hälso- och sjukvård, och detta är en avgörande fråga. visar att det inte är tillfredsställande som det är . Jag är beredd att återkomma med andra förslag om det visar sig nödvändigt, men jag har också stora förhoppningar på vad sjukvårdshuvudmännen själva kommer att göra för att komma till rätta med problemen. 49 (): Det är bra att har ytterligare ett inlägg, för jag har en fråga till som jag tänker ställa. Jag tänker på det här med lika vård på lika villkor. Det är inte alltid så. Jag tänker också på behovet av utbildning och att man tar upp genusperspektivet där. Jag har exempel från en lärobok i psykiatri som fortfarande används i läkarutbildningen och som saknar genusanalys. Inom psykiatrin vet vi att kvinnor behandlas mycket mer med läkemedel än vad män gör, speciellt när det gäller depressioner. Kvinnor blir också sjukskrivna i större utsträckning. Jag citerar från läroboken: Förlusten av barn ger den mest smärtsamma och långvariga reaktiva depressionen, i synnerhet hos barnets mor. Det gäller då tydligen endast barnets mor! Ett annat citat är: En hustrus förlust av sin man ger oftare upphov till behov av psykiatrisk vård än en mans förlust av sin hustru. Det kan sammanhänga med att familjen i vårt samhälle vanligen upptar en större del av en kvinnas liv än av en mans. Jag befarar att läroböcker som på det här sättet beskriver mäns och kvinnors liv och mäns och kvinnors villkor också cementerar fördomar om jag får kalla det så när det gäller bemötandet av kvinnliga och manliga patienter. 50 Statsrådet (): Det finns en uppsjö av olika läromedel i de olika utbildningarna och det är omöjligt för mig att kommentera dem. Jag vill ändå säga att genusperspektiv finns med i samtliga viktiga utbildningar på området hälso- och sjukvård. tror jag att det också finns utrymme för förbättringar av utbildningen, inte minst när det gäller det kliniska arbetet och i själva bemötandet. Det är sådant som ligger närmare det praktiska arbetet än vad man kanske gör i den mer teoretiska utbildningen, där genusperspektivet finns med. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2004/05:172 om diskriminering av de äldre i vårt samhälle 51 Statsrådet (): har frågat statsministern dels vilka åtgärder han är beredd att vidta för att kartlägga diskrimineringen av äldre i samhället, dels vilka åtgärder som han är beredd att vidta för att minska diskrimineringen i vårt samhälle. Som minister ansvarig för äldrepolitiken har det ankommit på mig att svara på frågor. Diskriminering av äldre är oacceptabelt. Vi måste ta till vara de äldres kompetens och förmåga att vara aktiva i samhället. Åldersbarriärer där äldre på olika sätt utsätts för negativ särbehandling måste brytas. Alla människor har lika värde. Detta tar sig bland annat uttryck i regeringsformen, där det anges att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde. kompletterades och förstärktes skyddet genom att det infördes en föreskrift om att det allmänna dels ska verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället, dels ska motverka diskriminering på grund av bland annat ålder. I svensk rätt är det första gången som ålder omfattas som diskrimineringsgrund. Enligt regeringens mening ska skyddet mot diskriminering i princip vara lika för de olika diskrimineringsgrunderna, dock med beaktande av de speciella förutsättningar som gäller för olika samhällsområden. I FN:s andra internationella handlingsplan för äldrefrågor och i den regionala genomförandestrategi som antagits för utgör långsiktiga insatser för att bryta åldersbarriärer hörnstenar. har deltagit aktivt i arbetet att ta fram dessa dokument. Den äldrepolitik som föreslås av den parlamentariska äldreberedningen, Senior 2005, som nämner, syftar till att bryta åldersbarriärer och skapa ett samhälle där människor inte utsätts för negativ särbehandling på grund av hög ålder. Förslagen från Senior har remissbehandlats och bereds nu av regeringen. När det gäller konkreta frågor vill jag hänvisa till den parlamentariska utredningen, , som pågår. Kommittén har bland annat till uppgift att överväga lagstiftning för att motverka diskriminering av äldre, främst i arbetslivet men även på andra samhällsområden. Jag vill inte här föregripa kommitténs och regeringens arbete. Vilka eventuella åtgärder som regeringen kommer att vidta kommer att klargöras när kommitténs betänkande är färdigbehandlat. Jag kommer att med stort intresse ta del av kommitténs slutsatser och förslag. Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 52 (): Jag börjar med att tacka för svaret. Jag har grubblat ganska mycket på varför statsministern inte vill besvara interpellationen. Det är naturligtvis varken jag eller som kan bestämma över statsministern. Men av de exempel som tar upp i sin interpellation är det bara ett som berör vård och omsorg. I övrigt handlar det om generella orättvisor i vårt samhälle. Det ena förslaget handlar om en utbildningsinsats i län. Det har säkert sett. Där fick man inte vara med på en datakurs om man har fyllt . Jag måste fråga : Är det acceptabelt i vårt svenska samhälle att vara utestängd enbart för att man har fyllt ? Ett annat exempel är att man inte får vara med i en valnämnd om man är . Man får inte heller vara med på andra sätt. Jag måste ställa en fråga om detta. Sedan vi lämnade in interpellationen har jag sett i TV-rutan. ser honom naturligtvis mer än i TV-rutan. Han har sagt någonting om att 70-årsgränsen ska bort och att har ändrat åsikt. Har jag fattat det hela rätt? I så fall är jag glad för det. Den tredje synpunkten jag vill ge gäller diskrimineringsfrågan. På alla andra områden i samhället är det väl kartlagt hur det ser ut, men när det gäller åldersdiskriminering är det inte kartlagt. Jag vill fråga om det inte vore en alldeles utmärkt idé att föreslå att man får en kartläggning över landet och verkligen får se hur åldersdiskrimineringen verkligen ser ut i . Då skulle det vara lättare att föreslå åtgärder. Sedan vill jag också ta upp EU-direktivet. Det är många länder som redan har implementerat det som jag tror är . Varför ska det ta så i att implementera EU-direktiv av den här sorten? Det måste väl kännas ganska pinsamt. Jag är naturligtvis glad för de förslag som har kommit, men jag anser att det är alldeles för otillräckligt och allting tar . Folk som diskrimineras blir inte särskilt glada om man talar om att det sitter en utredning. Det ena efter går, och ingenting händer. Det personer som känner sig diskriminerade vill ha är ju förslag på förändringar. Jag inser att man inte kan lägga fram alla förslag , men det vore bra med några förslag som kommer då och då. Frågan om diskriminering av äldre är egentligen en fråga om människovärde. Det är en djup, etisk fråga. Det är därför lyfter fram den. Det känns oerhört viktigt att svenska folket och de av kammarens ledamöter som är här får ett besked . Vi vill inte höra om kommittéer och utredningar. Det är vi ganska trötta på. Vi vill ha en konkret åtgärd. Snälla statsrådet , ge oss det! 53 (): Jag vill inte undanhålla ministern en liten historia som jag fick höra i samband med en debatt om ålderism. Den handlar om , , som hade fått höra att regeringen ville att man skulle jobba till . Han ringer då plikttroget till arbetsförmedlingen i och anmäler sig som arbetssökande. Han får då tala med en något irriterad handläggare som säger: Jaha, du heter , och du är . Men vad kan du egentligen? Jo, sade , jag kan väl åtminstone vara i vägen. Här missade alltså arbetsförmedlingen en duktig pensionär som hade rik yrkeserfarenhet och fortfarande ville göra nytta i samhället. Äldre människor har ofta en besvärlig situation på dagens arbetsmarknad. Trots att de besitter stora kunskaper och har lång arbetslivserfarenhet förekommer det åldersdiskriminering. Detta sker trots att det i EU:s diskrimineringslagstiftning uttryckligen påtalas att ålder är ett av de områden där diskriminering inte får förekomma. Det är inte ovanligt att diskriminering sker mer eller mindre öppet, till exempel i platsannonser. anser att EU:s diskrimineringslagstiftning gällande arbetslivet bör implementeras i svensk lagstiftning inom alla områden som rör det svenska arbetslivet. Vi menar vidare att hindren mot äldres deltagande på arbetsmarknaden måste bearbetas och undanröjas såväl när det gäller attityder och fördomar som när det gäller ekonomiska och praktiska faktorer. Arbetsrätt och skatteregler bör ses över. Eget företagande bland äldre och avtalspensionärer bör uppmuntras genom rådgivning och lånemöjligheter. Detta var något om arbetslivet, men åldersdiskriminering finns ju också på många andra områden, till exempel sjukvården. Vi har prioriteringar inom hjärtsjukvården. Det är prioriteringar enligt föreskrifter från . Så har vi den tekniska utvecklingen som bäst utnyttjas av dem som har vuxit upp med den. Alltfler naturliga dagliga funktioner förutsätts nu skötas med hjälp av dator, bankärenden, biljetthantering och så vidare. Denna datorbaserade service är i stort sett gratis. Bankernas och resebolagens kostnader tas då ut av dem som fortfarande använder de konventionella metoderna, alltså de äldre. Det vore rimligtvis enkelt att bättre fördela bankernas och andra institutioners kostnader så att de inte bara skjuts över på de äldre. Jag undrar hur ministern ser på behandlingen av våra äldre när det gäller arbete, sjukvård och den tekniska utvecklingen. 54 Statsrådet (): Attityden till ålder, åldrande och äldre är omväxlande positiv och negativ. I olika kulturer och i olika epoker finns det olika typer av inställningar. Äldre människor betraktas ibland som den som är vis men kan lika gärna vara den som är skröplig. Det kan vara den som möts med respekt, det kan också vara den som möts med förakt. Det kan vara prestige att vara gammal, men det kan också förknippas med lidande och ömklighet. I vårt samhälle har vi sett tendenser till det som kallas ålderism eller vad vi nu ska översätta de med. Det finns en diskriminering på grund av ålder. Det är just därför som arbetar och har i uppgift att överväga lagstiftning också när det gäller ålder. Det gäller arbetsmarknaden där jag tror att behoven är ganska stora, men de ska också överväga sådana åtgärder på andra områden. Det är klart att regeringen tycker att det här är ett problem, annars hade vi inte tillsatt den här utredningen med de här direktiven. Vi hoppas att vi kommer att få svar inom ganska . interpellation nämner ett antal viktiga områden där det ganska säkert förekommer diskriminering eller nedvärdering av äldre på olika sätt i samhället. Det är den allvarliga situationen. Det är möjligt att vi behöver en kartläggning, men är det ibland ett sätt att försena politiken. Man väntar på en kartläggningen. Jag tror att när vi får förslagen från är det nog dags att gå till beslut så att vi inte försenar det genom att vänta på någon ytterligare kartläggning. Vi får kanske komma tillbaka till den frågan. Det är den ena frågan om diskriminering, men sedan finns det också en annan fråga. Till vill jag säga att jag inte bara är ansvarig för hälso- och sjukvården och äldreomsorgen, jag är också ansvarig för regeringens äldrepolitik. Den omfattar också alla andra områden. Det finns många andra områden där vi behöver stärka äldres roll och värde i samhället och på arbetsmarknaden. En del av det kan vi förmodligen klara med lagstiftningar och förändringar som staten kan göra. Annat handlar om våra attityder människor emellan och hur vi värderar varandra. Vi har genomgått och genomgår en väldigt stor förändring genom att vi lever så mycket längre, och det är friska år vi lägger till livet. Jag har mött uttrycket att livet nu kan delas upp i 303030, av barndom och utbildning, av aktivt yrkesarbete och av pensionärsliv. Det är en total revolution i förhållande till hur det såg ut för till exempel min föräldrageneration. Det är en oerhört snabb förändring som har skett. Det måste också innebära att vi gör andra förändringar i samhället och i vårt bemötande av äldre. frågade om arbete. Som en utlöpare av fanns en grupp som arbetade med en kod för bolagsstyrning. De lämnade över sitt förslag till justitieministern i går. I det förslaget fanns inte 70-årsgränsen kvar. 55 (): Det är mycket bra att 70-årsgränsen är borta. Jag är också glad för att vi lever allt längre och är allt friskare. Förändringen går snabbt. Men då är det ju ännu viktigare att ta tag i de här frågorna. Det är viktigt att vi lever med detta och inser att alla diskrimineringar och orättvisor på grund av viss ålder måste tas bort. Jag kan gott säga att när man utsåg till världens viktigaste uppdrag blev jag lite förvånad. Jag tror att han redan då var . blev jag glad över att man kan ge världens viktigaste uppdrag till en man som varit pensionär i åtminstone . Det ger väl lite vid handen att det finns andra länder som ser detta att ha på nacken som en synnerligen god kompetens i de svåraste uppdragen. När jag tog upp att jag inte förstår att statsministern inte vill ställa upp på en interpellationsdebatt var det inte för att jag misstror utan för att jag tycker att detta är så grundläggande frågor. Det är viktigt att de genomsyrar hela samhällsbygget, och därför borde statsministern som är högst ansvarig i regeringen svara på dem. Jag hoppas också att refererar den här debatten för . Men jag vill ändå fråga varför det tar så . Senior lämnade sitt förslag . Utredningen hade resulterat i ett hundratal konkreta förslag. Mig veterligen statsrådet får rätta mig om jag har fel har inte ett enda av dessa förslag lagts fram som regeringsförslag. Den har alltså snart jobbat . Då är min fråga: Måste det ta så i en fråga där vi egentligen, hoppas jag, är överens, det vill säga att det inte ska få förekomma åldersdiskriminering? Jag hoppas att någonstans förstår vår otålighet i de här frågorna. Vi ser dem som oerhört angelägna för hela samhället, och så begraver man dem i utredningar och lägger inte fram några förslag. Här har jag en rak fråga till . Någon kartläggning vill man inte genomföra, förstår jag, och så långt jag vet har inte ens gjort det. Men är då statsrådet beredd att gå hem och titta på vilka förslag Senior 2005 lade fram 2003 och se om man kan lägga fram några av dessa, som jag tyckte var väldigt bra eller hur länge ska detta vänta? Det bereds, säger statsrådet. Men när kan vi förvänta oss konkreta förslag? Det är nämligen det vi väntar på. 56 (): Man kan fråga sig varför vi i har hamnat i en sådan utpräglad ungdomsfixering, en fixering som får bekostas av de äldre medborgare som trots allt genom troget arbete har byggt upp mycket av det som vi tar för givet. Vi får hoppas att och Senior 2005 kommer fram till kloka förslag och att det sedan blir en snabb beslutsgång. Vårt samhälle behöver våra äldre, och de som genom sina insatser inom samhällslivet har gett oss den välfärd vi har har verkligen rätt till ett värdigt bemötande det må gälla arbete, sjukvård, teknisk utveckling, ja, egentligen alla områden inom livet. 57 Statsrådet (): Våra pensionärer blir alltfler. Man räknar med att kommer nästan en fjärdedel av befolkningen att vara . Det är en otroligt stor tillgång och en fantastisk framgång för välfärden i vårt samhälle. Självklart måste vi då också se till att ta till vara denna enorma resurs som alla de som är eller äldre utgör. Det kommer att krävas en rad förändringar på olika områden i samhället. Jag tror dock inte jag måste säga det att de flesta av dessa förändringar är sådana som beslutas här i riksdag, även om några av dem gör det, utan det handlar väldigt mycket om attityder, bemötande och synsätt. Det finns den här tavlan med ålderstrappan. Först går det uppåt till 4050 någonstans, och sedan går det utför tills man sakta dör. Många av oss är uppvuxna med den bilden i våra hem eller i mor- och farföräldrars hem. Jag tror att den är en förfärlig felsyn men att vi fortfarande tänker i en sådan trappa när vi tänker på åldrandet och inte ser de enorma möjligheter som den nya typen av liv innebär när vi kan leva, och leva friska, så mycket längre. Det här påverkar också hela befolkningen. Om det skulle finnas bättre möjligheter till utbildning, karriärutveckling och nya steg inom arbetslivet efter kanske också trycket på att göra all denna karriär som man är i barnafödande och familjebildande ålder något kunde minska. Detta påverkar hela samhället och hela livscykeln, och det tror jag är viktigt. är ju en parlamentarisk kommitté. När den tillsattes fick den i uppgift att vara klar , men därefter har man återkommit till regeringen och bett om förlängd tid. Det är ju det som händer ibland vid utredningar. Det är ingenting som regeringen styr över. Vi kan naturligtvis säga nej, men det är inte säkert att det gör saker och ting bättre. Det är alltså därför utredningen har fått lite . frågar om jag är beredd att titta på Senior 2005. Det är precis vad jag håller på med. Det är en av de stora och viktiga utredningar som jag har på mitt ansvarsområde. Det är sant att där finns ett hundratal olika förslag. Jag undrar om det inte är exakt 100 eller 101 eller så. Ett problem med dessa förslag när man är statsråd är att inte så många av dem vänder sig till riksdag och regering. Väldigt många vänder sig till andra instanser i samhället över huvud taget.