prot · GS0943 · 2004-12-03 00:00:00 — Just det problem som tar upp om att djur dör i fordonen på grund av fel temperatur kommer vi nu att kunna hantera med den förordning som ministerrådet har beslutat om. Den omfattar bland annat regler om ventilation. 33 (): Först ska jag säga till att jag tycker att man ska försöka att minimera djurtransporterna. Jag tror inte att de är bra. Många djur upplever stress, rädsla och allt möjligt. Jag tror inte heller att köttet blir så bra om djur transporteras för . Det kommer nog alltid att vara så att vi köper och säljer djur, men då tycker jag att det ska vara en bra lagstiftning. Man ska också har respekt för dem som är vegetarianer och dem som har en annan syn, precis som jordbruksministern säger. Det är viktigt. Jag tror också att man ska sträva efter ett lokalt perspektiv med slakterier på nära håll i landet. Jag tror att det är ganska bra att man har gårdsslakterier och så vidare. Vad jag vet har beslutat att djurtransporter inte ska få pågå längre än . Det tycker jag är ganska bra, men parlamentets beslut är ju enbart rådgivande. Jag vet egentligen inte varför det är så. Jag kan bara konstatera att många av ministrarna från ett flertal länder har struntat i den här rekommendation för att skydda sin inhemska industri. Det gäller länder i södra . Jag välkomnar naturligtvis att jordbruksministern fortsätter att med kraft driva de här frågorna. Det här nya förslaget innebär vissa förbättringar. Jag tror också att ministern gjorde helt rätt genom att lägga ned rösten. Det är bra att tillsynen och kontrollen blir bättre. Vi får ändå vissa reella förbättringar när det gäller djurskyddet. Det är också bra att fick med en klausul om att medlemsstater får ha strängare regler för transporter inom det egna landet. Det är bra att , och lämnade en röstförklaring så att reglerna om transporttiderna och utrymmeskraven kan åtgärdas så fort som möjligt. Det är väldigt bra. 34 Jordbruksminister (): sammanfattade så bra vad som är beslutat. Jag tänker inte upprepa det. Jag vill bara säga att jag kommer att fortsätta att driva att vi inte ska ha längre djurtransporter än . Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2004/05:148 om kvinnors skyddsbehov 35 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att riktlinjerna för utredning och bedömning av kvinnors skyddsbehov följs i större utsträckning än vad som görs . Kvinnors särskilt utsatta situation i asylprocessen har uppmärksammats av regeringen. Bland annat infördes en särskild skyddsgrund i utlänningslagen som ger asylsökande möjlighet att stanna i om de känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön och sexuell läggning. En utredning har även på regeringens uppdrag föreslagit författningsändringar som är nödvändiga för att personer som känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning ska kunna betraktas som flyktingar enligt Genèvekonvention. Utlänningslagstiftningen är i sak könsneutral, det vill säga i lika grad anpassad till män som kvinnor. Utlänningsmyndigheterna är även skyldiga att tillämpa övriga regler och styrinstrument som ger skydd för kvinnor i asylprocessen, till exempel sekretesslagen. För att ytterligare öka medvetandet om den speciella problematik som kvinnor kan ha i asylprocessen har på regeringens uppdrag utarbetat riktlinjer för utredning och bedömning av kvinnors skyddsbehov. Detta är alltså ett komplement till övriga regler och styrinstrument. Riktlinjerna understryker att sekretessaspekterna är en av de viktigaste frågorna under asylutredningen. Känsliga aspekterna vid könsrelaterade övergrepp måste även beaktas vid utformningen av beslutsskälen och vid delgivningen av beslutet. Verket redovisade , också på regeringens uppdrag, hur genomförandet av riktlinjerna har skett och ska bedrivas framöver. Av denna redovisning framgår i korthet att all personal vid utlänningsmyndigheterna har tillgång till riktlinjerna och att ett kontinuerligt arbete pågår för att stärka skyddet för kvinnorna i asylprocessen i enlighet med riktlinjerna. Frågor som berör kvinnors skyddsbehov kommer även i fortsättningen att vara högt prioriterade av myndigheterna och regeringen. Jag anser att det är viktigt att arbete med att genomföra riktlinjerna om kvinnors skyddsbehov i asylprocessen fullföljs. Regeringen kommer även fortsättningsvis att noga följa hur myndigheterna arbetar med frågan om kvinnors asylskäl. 36 (): Jag tackar migrationsministern för svaret, men jag kan inte påstå att jag är nöjd med det. Som vanligt är det bara ord och inga konkreta åtgärder som ministern kan prestera. Vad hjälper det att säga att man uppmärksammar kvinnors särskilt utsatta situation i asylprocessen om man inte gör något åt det? Vad hjälper det att stifta nya lagar om de som redan finns inte följs? Det finns möjlighet, precis som migrationsministern anför, att ge uppehållstillstånd till skyddsbehövande som förföljs på grund av kön, men mycket få tillstånd beviljas. var det endast 17 fall. Vad hjälper det att regeringen ger i uppdrag att utarbeta riktlinjer för utredning och bedömning av kvinnors skyddsbehov om regeringen inte säger till att de ska följa riktlinjerna? Att ha tillgång till riktlinjer är inte samma sak som att följa dem. Borde inte arbetet med att genomföra riktlinjerna varit slutfört nu? Riktlinjerna handlar om hur kvinnor ska behandlas i asylprocessen. Man ska har rätt till kvinnlig tolk och advokat, rätt att höras enskilt och rätt till sekretess även gentemot sin egen man. Men bryter mot detta. Det finns många exempel. Vi kan ta exemplet med den bosniska kvinna som blivit våldtagen och får en serbisk manlig tolk. Det är inte konstigt att hon inte berättar hela historien från början. När hon sedan träffar någon som hon litar på och vågar berätta sitt livs historia är hon inte trovärdig enligt uppfattning. Valet av tolk har stor betydelse för utredningens resultat. Det står i riktlinjerna. Det är viktigt med en kunnig tolk med bred kulturkompetens. Hur rimmar det med att anlita en manlig tolk som dessutom betraktas som fiende? Jag vet att ministern inte kan kommentera ett enskilt fall, men hur kan det bli så att en kvinna som utsatts för våldtäkt i sitt hemland inte får hålla den hemlig för sin man? I kvinnans hemland betraktas våldtäkt som en skam, varför hennes man lämnar henne. I riktlinjerna står det att sekretess är en av de viktigaste frågorna under asylutredningen. Det har även migrationsministern sagt. När det sedan också kommer fram till kvinnans familj att hon råkat ut för en våldtäkt innebär det att hon riskerar att bli utsatt för hedersmord. Trots detta ska kvinnan avvisas. I riktlinjerna står att ensamstående kvinnor, eventuellt med minderåriga barn, kan vara mer utsatta och mer sårbara än andra. Kvinnor som saknar anhöriga blir mycket utsatta i vissa länder. Ensamstående kvinnor stöts ut ur samhället, och deras enda möjlighet till försörjning kan vara prostitution. Många kvinnor blir utsatta slumpmässigt beroende på var de bor eller om de tillhör någon minoritet. Det står i riktlinjerna. Det står där också att det kan vara svårt att bedöma om en kvinna kommer att bli förföljd när hon återvänder hem. Därför måste de som arbetar med asylsökande kvinnor ha en god kunskap om det land som kvinnan kommer ifrån. I många länder riskerar kvinnor som kommer från landsbygden i större utsträckning än andra att bli utsatta. Varför avvisas då kvinnor utan att man kontrollerar hur det ser ut i landet för just den enskilda kvinna som ska avvisas? Eller vet man det utan att bry sig? 37 Statsrådet (): Kvinnors asylskäl är en väldigt viktig fråga, och jag är mycket glad för att lyfter fram den. fråga har ett väldigt viktigt principiellt innehåll. Jag brukar ibland säga att skrevs av män för män. Det är ju så att i som den är uttryckt är en flykting på något sätt en man. Man hade inte riktigt kunskapen om att just kvinnors asylskäl kunde se annorlunda ut än för män. Men har våra kunskaper och erfarenheter om vad könsrelaterat våld innebär ökat betydligt. Det kan handla om hedersmord, om hedersrelaterat våld, om systematiska våldtäkter som vapen i väpnade konflikter och om könsstympning. Det betyder att kvinnors asylskäl kan se helt annorlunda ut än mäns asylskäl. Det var också skälet till att man lade till en skyddsgrund när utlänningslagen förändrades 1997. Just för att utveckla detta med kunskaper och attityder gav regeringen också i uppdrag att utarbeta riktlinjer för hur man skulle utreda och även bedöma kvinnors asylskäl. Dessa riktlinjer är väldigt viktiga, och de finns tillgängliga hos alla inom . De innefattar till exempel att man ska uppmärksamma kvinnors asylskäl väldigt tydligt i asylprocessen. Det handlar också om att försöka hitta metoder för att kvinnor ska kunna känna förtroende för asylprocessen och att kvinnor själva får välja om de vill ha ett kvinnligt eller ett manligt ombud, om man vill ha en kvinnlig eller en manlig tolk och så vidare. Man ska ge kvinnan en sådan möjlighet, men det måste vara kvinnan själv som står för valet. Denna fråga innehåller väldigt många olika delar. frågar: Vad beror det på att arbetet med de här riktlinjerna inte är slutfört? Jag tror faktiskt att det arbetet aldrig någonsin kommer att slutföras. Jag tror att det väldigt mycket handlar om attityder, om kunskaper, om perspektiv och om att man måste sätta sig in i kvinnors situation. Det är en process som ständigt och jämt måste vara levande. får ständigt nya handläggare och beslutsfattare som måste komma in i den här processen. Jag tror alltså att man knappast någonsin kommer att helt kunna lägga bakom sig att riktlinjerna är genomförda utan det är någonting som måste leva i verket. 38 (): Det är glädjande att migrationsministern har börjat inse vad det är fråga om, men det är fortfarande bara ord. Jag kan inte förstå varför vi ska offra kvinnor medan man byter handläggare på . Har man infört riktlinjer är det självklart att man måste få ut dem i processen, bland personal och så vidare, men varför man ska offra kvinnor för att man byter personal på kan jag inte förstå. Jag avslutade mitt förra inlägg med frågan om landkunskap. I riktlinjerna hänvisar man till det dokumentationssystem som finns om olika länder och som utgör en bred, djup och uppdaterad kunskapsbank. Där kan även specifika sakuppgifter om kvinnorna av värde för utredarna finnas. Men några sidor längre fram står det att den allmänna landrapporteringen dock kan sakna mer djupgående analyser rörande just kvinnors specifika situation. Slår man upp den rapport om som har gjort och där för övrigt får svidande kritik, finner man att landinformationssystemet, som kallas lifo, inte alls är så djupt, brett och uppdaterat. Tvärtom är endast ett tjugotal länder inlagda i landinformationssystemet medan det kom asylsökande från 120 olika länder. Det står också att handläggarna får kunskaper på annat håll om olika länder och får en bra länderkunskap, men precis som migrationsministern sade håller man ständigt och jämt på med att byta personal på , och då försvinner landkunskapen där. En annan kritik som kommer fram i är att aldrig följer upp vad som händer med dem som avvisas. När ska man börja göra det? Det är särskilt kvinnor som drabbas i dessa fall. Med tanke på svar på min interpellation kan man tro att hon aldrig läst ett beslut från eller . Det framkommer att migrationsministern vet vad som står i riktlinjerna, men beslutet stämmer kanske inte överens med detta. Jag ska ge ett exempel. En familj bestående av en mamma med två barn i tonåren har konverterat till kristendomen. Kvinnan har blivit våldtagen av hemlandets polis och har hotats med hedersmord. Så här skriver : finner att de eventuella hot och de trakasserier familjen tror att de kommer att bli utsatta för, på grund av sin etnicitet, utlandsvistelse eller konvertering är att betrakta som brott enligt turkisk lag. Huvudprincipen måste vara att om en person känner sig hotad ska den lokala polismyndigheten kontaktas. Om familjen inte kan återvända till sin hemort kan de bosätta sig på annan ort i hemlandet. Här bryter man mot flera av riktlinjerna. Man skriver om eventuella hot som familjen tror att den kommer att utsättas för. I motivuttalanden till den svenska asyllagstiftningen framhålls vikten av att beviskraven inte ställs för högt. Särskilt gäller det i fråga om kvinnor. Vad gäller hänvisningen till att kontakta den lokala polismyndigheten och att bosätta sig på annan ort står det i riktlinjerna att möjligheter till internt flyktalternativ ibland finns. Det betyder att man inte kan återvända till sin hemby. Men det är svårare för en kvinna att göra det. Som tidigare nämnts har en ensam kvinna ingen chans, och det ska man beakta när beslut fattas. I riktlinjerna står det också att det kan vara svårt att få skydd mot övergrepp av hemlandets myndigheter. Hur realistiskt är det att söka hjälp hos samma polis som kvinnan har blivit våldtagen av? När ska migrationsministern mer aktivt börja se till att följer sina riktlinjer? 39 Statsrådet (): frågar varför man ska offra kvinnor när man byter personal. Jag vet inte om det är medvetet eller omedvetet som missförstått vad jag sade. Riktlinjerna innehåller väldigt många olika saker. En del är väldigt handfasta saker som ska genomföras och som mera gäller beslut som måste fattas och rutiner som måste ändras. Det handlar till exempel om närvaro av beslutsfattare när det gäller utredningar av kvinnor. Det gäller också något som också tar upp i sin interpellation, nämligen sekretessfrågor. Sådana ska beaktas vid utformningen av beslutsmotiveringar och även när man delger beslut. Att om kvinnan inte vill det röja för hela familjen till exempel att hon har blivit utsatt för en våldtäkt är definitivt ett brott mot riktlinjerna. Det är också ett brott mot sekretesslagen. Sådana hårddata, om man säger så, finns i riktlinjerna. Det finns andra saker som måste vara levande . Det handlar om attityder, förhållningssätt, inte bara om kunskaper om riktlinjerna. Det handlar om djupare kunskaper om vad kvinnors asylskäl egentligen kan handla om. Som mycket väl känner till vet man angående sådant som kvinnor kan drabbas av, könsrelaterat våld som till exempel systematiska våldtäkter i väpnade konflikter eller könsstympning, att kvinnor känner en enorm både skuld och skam. De tar på sig egen skuld för det som har hänt. Jag letade i min bokhylla inför den här interpellationen efter bok. Kanske har läst den. Den heter Som om jag inte vore där. Hon beskriver så oerhört tydligt och inkännande just den skam som kvinnor känner. Hon har gjort en intervju med en kvinna som systematiskt våldtogs under kriget i Bosnien. Det här är något som man inte bara kan läsa i en riktlinje utan som man måste införliva i sig själv som handläggare och beslutsfattare på . Det är något som måste vara levande. Om det kommer nya beslutsfattare måste den diskussionen, kunskapsförmedlingen och attityden också införlivas hos nya beslutsfattare. Gamla beslutsfattare måste vara med och stödja nya i den processen. 40 (): Det som jag läste upp tidigare ur riktlinjerna står under en punkt som heter Viktigare bedömningsaspekter. Det måste väl innebära att man ska ta hänsyn till de punkterna när man fattar ett beslut. Det andra som sade är också viktigt för hur själva processen ska se ut. Men det som till syvende och sist avgör om en person får stanna eller inte är ju vilka bedömningar man gör, vilka skäl som finns. Det som jag läste upp i mitt tidigare anförande finns ju under en sådan punkt. Jag blir väldigt orolig när gömmer sig bakom att man inte har kunskapen och att man måste vidarebefordra den till nya anställda på . Hur kan migrationsministern påverka att man inte får en sådan här personalomsättning på ? Jag vidhåller: Varför ska man offra kvinnor, och även andra asylsökande för den delen, på grund av att den personal som jobbar på inte har fullständig kompetens? Det tycker jag är oerhört orättssäkert. Till slut vill jag särskilt påpeka att kvinnors asylskäl måste tas på större allvar. Riktlinjerna måste användas. Regeringen är ansvarig för , alltså för att riktlinjerna följs. Tänker bidra till detta? 41 Statsrådet (): gör väldigt mycket när det gäller att arbeta med riktlinjerna och utbildning. Det handlar om två saker. Det ena handlar om att skapa en medvetenhet och kunskap i hela verket, alltså en generell kunskap. För det har man utbildningar tillsammans med UNHCR och etcetera. Man behöver också en spetskompetens på verket. Det har man. Man behöver särskilda handläggare. Man behöver också samordningsgrupper för genusrelaterade frågor. Det har man. Eftersom jag är minister arbetar jag övergripande med lagstiftning. Jag arbetar just nu med att gå vidare i att utveckla lagstiftningen så att kvinnors asylskäl också ska bli flyktinggrundande, det vill säga flyktingskäl. Det är ett arbete som måste följas, och ska följas, av kompetensutveckling och utbildning i . Det tänker jag också se till att vidarebefordra till i regleringsbrev och på annat sätt för att se till att man vidareutvecklar denna kunskap på . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2004/05:190 om flyktingpolitik 42 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att staten ska ta sitt ansvar i förhållande till kommuner där asylsökande vistas. Frågan ställs bland annat mot bakgrund av att många asylsökande, enligt , vistas långa tider i kommunerna på grund av otillräckliga resurser till utlänningsmyndigheterna och en bristfällig asylprocess. Regeringen har ett ansvar för att asylprocessen är tydlig och rättssäker där det individuella behovet av skydd står i centrum. Korta handläggningstider är av stor vikt både av humanitära och ekonomiska skäl. Beslutskapaciteten hos både och har förstärkts. Jag är väl medveten om det ansvar som kommunerna har och de viktiga insatser som många kommuner gör inom asylmottagandet. Detta har jag också betonat i . Kommunerna får viss statlig ersättning för mottagande av asylsökande. Regeringen har i budgetpropositionen för föreslagit att kommunerna även ska få ersättning för utredningar avseende ensamkommande asylsökande barn. Vidare har regeringen för avsikt att presentera förslag till förändringar av mottagandet av de ensamkommande barnen. Landstingen får statlig ersättning för viss hälso- och sjukvård till asylsökande. Regeringen beslutade att godkänna att en ny överenskommelse mellan staten och ska gälla . Överenskommelsen innebär ökad statlig ersättning till landstingen. I budgetpropositionen föreslås vidare att statsbidragen generellt till kommuner och landsting ökar med . De långa handläggningstiderna kan dock inte enbart lösas med mer resurser. Regeringen har därför föreslagit flera åtgärder för att förbättra asylprocessen, för att öka effektiviteten i beslutsfattandet och för att öka rättssäkerheten. lade regeringen fram ett program för att stärka rättssäkerheten i första instans, det vill säga prövningen hos . Regeringen har också lämnat förslag om att ta bort möjligheten till ny ansökan efter slutligt överklagande i syfte att effektivisera asylprocessen. För att minska de brister som förekommer med det egna boendet har regeringen också lämnat förslag om att asylsökande och utlänningar med tillfälligt skydd som väljer att ordna sitt boende på egen hand inte längre ska få bostadsersättning. Samarbetet mellan stat och kommun är mycket viktigt för ett väl fungerande mottagande av asylsökande. De åtgärder som regeringen vidtagit och har för avsikt att vidta syftar till att förbättra och göra asylprocessen tydligare och mer effektiv. Jag förutsätter därmed att situationen för de kommuner där asylsökande vistas kommer att förbättras. 43 (): Allra först vill jag tacka statsrådet för svaret på min interpellation, även om svaret i högsta grad saknade substans. ska föra en human och generös flyktingpolitik där empatin är utgångspunkten. Ingen människa borde få lämna med fruktan för liv och hälsa. Alla som söker sig hit ska kunna vara säkra på att få sina skäl om de har rätt att stanna eller inte prövade på ett sakligt och rättvis sätt. känner många asylsökande, tillsammans med engagerade människor i olika organisationer, maktlöshet och djup misstro mot rättssamhällets förmåga att hantera asylprocessen. Praxis har blivit alltmer restriktiv. Otillräckliga resurser och en bristfällig asylprocess har tillåtit ärendeberget att växa. Det borde för varje anhängare av en human flyktingpolitik, där vårt land tar sitt ansvar för medmänniskor i nöd, vara självklart att lokala initiativ och god integration i det närsamhälle där flyktingarna vistas ska uppmuntras och på alla sätt främjas. Det civila samhället med frivilliga och lokala aktivister i kommun och näringsliv ska uppmuntras att främja möten mellan människor så att vi kan gå från den passiva socialdemokratiska integrationspolitik som misslyckats till en aktiv mångfaldspolitik. Till följd av både asylsökandes upplevelser från hemländer och det trauma som utdragna asylprocesser kan innebära blir många sökande, både barn och vuxna, sjuka. Kostnaderna för detta drabbar på ett orimligt sätt kommunen där den asylsökande vistas, eftersom en kommun aldrig kan komma ifrån ansvaret och tvingas omhänderta människor för olika former av psykiatrisk vård. Utöver det stora mänskliga lidandet får kommunerna inte täckning för kostnaderna utan ett komplicerat återsökningsförfarande hos . Det är först efter att verket förlorat i flera instanser som verket börjat behandla kommuners krav på ett mer seriöst sätt. Alla barn som vistas i ska ha samma rättigheter och möjlighet till en bra utbildning med barnet i centrum. Det kräver också . Trots det får inte kommunerna full kompensation av staten för kostnaden för skolundervisning för asylsökande barn. Det visar sig nu också att när allt detta vägs samman meddelar kommuner staten att de kan härbärgera en flyktingförläggning på grund av de avsevärda kostnader som den medför. Det hotar solidariteten i vårt land, och det hotar en medmänsklig generös flyktingpolitik med empati som utgångspunkt. Det politiska ansvaret för allt detta ligger på statsrådet . Tyvärr hörde jag inget konkret om kärnfrågan i svaret, inget som tyder på att ministern ens skulle ha uppfattat problematiken. hänvisar i stället till en allmän kommunpolitik i budgetpropositionen. Solen lyser tydligen på både ond och god på ministerns himmel. Det allmänna statsbidraget kommer ju både till kommuner med de bekymmer som jag beskrivit och till alla andra kommuner. Det löser inte problemet med att vissa kommuner är extra utsatta. Rimligen borde staten ge direkt ersättning till de kommuner som har kostnader. Kanske är det så att de allmänna kommunpengarna likt grisen kommer att slaktas och av s-märkta ministrar användas om och om igen till lite av varje efter behag för att bemöta både det ena och det andra. Det kommer inte att lösa problemen. Därmed drabbas ytterst de asylsökande. Min fråga till statsrådet är därför: Är regeringen beredd att se över bestämmelserna om ersättning till kommunerna så att staten tar sitt ansvar? 44 Statsrådet (): Det är oerhört viktigt att samarbetet mellan stat och kommun fungerar när det gäller flyktingmottagandet. Jag förstår den oro som uttrycks. När det gäller flyktingmottagandet bygger egentligen allt på den solidaritet och det engagemang och den kompetens som finns i kommunerna. Det är kommunerna som ger mottagandet ett verkligt innehåll. Det är kommunerna som ordnar skola för barnen. Jag är helt enig med interpellanten om att alla asylsökande barn ska ha samma rätt till skola som barn som är bosatta i . Där går före många andra länder. Vi har genomfört en sådan lagstiftning. Det är naturligtvis kommunerna som organiserar och ser till att barnen får skola. Det är kommunerna som ser till att asylsökande har någonstans att bo. Det är också kommunerna och landstingskommunerna som kallar asylsökande och ser till att de får hälsoundersökningar.