prot · GR09105 · 2004-04-29 00:00:00 — Men om politiken ska syfta till att lyfta och låta människor och företagande växa, då behövs nog något annat än vad dagens politik ger vid handen. Jag tror att det är viktigt att vi ger signalen att företagande är viktigt och att hästen som grund i detta är en lika viktig grund som vilken som helst annan. Jag hade gärna sett förslag från regeringens och riksdagsmajoritetens sida som skulle kunna ha varit följande: 1.Bättre småföretagarvillkor, då många i den här näringen är just småföretagare. 2.Bort med skattebelastning på företagande och arbete, så att människorna kan leva och företag får blomstra. 3.Sänk dieselskatten så fodret blir billigare att producera och köpa. 4 Ta bort de förmånsskillnader som faktiskt finns mellan företagare och anställda, vilket skulle underlätta för kvinnorna i denna näring. 5 Bättre möjlighet till riskkapital, som kvinnor alltid måste jobba extra dugligt för att kunna erhålla. Annars drabbas företagare på landsbygd med låga taxeringsvärden. 6.Efterlev löftet om de 5 miljonerna till forskning. Den nationella har redan tagit fram sin del. Förvisso kommer det en forskningsproposition, men regeringen har ändå utstakat en väg. 7.Kom till skott med det problem med tävlingsveterinärer som utskottet har givit regeringen till känna. Varför ska det vara okej att pappa bakar bullar till den lokala ridtävlingen, medan mamma som är veterinär inte kan medverka ideellt? 8.Ta hotet om konkurrensen från den internationella spelmarknaden på allvar. Skattesänkningar eller licens för utländska spelbolag kan vara en väg. Annars riskerar ATG mindre pengar, och då blir det mindre pengar till hästen och till ridsportens främjande. Detta var bara några men ändå viktiga punkter för en politik som skulle kunnat vara ett galoppsprång för en livskraftig hästnäring. Men Socialdemokraterna hittar inte tyglarna och kan inte skänkla. De väljer att skritta vidare genom att fortsätta vänta, utreda och analysera. Just därför bifaller jag reservation 1 under punkt 1 och står naturligtvis bakom våra övriga reservationer. 127 (): Det faktum att vi står här och diskuterar en hästpolitik är egentligen ett misslyckande. Det är ett misslyckande beroende på den politik som förs på en massa andra områden. Hade vi haft en bra företags- och näringspolitik, hade hästnäringen också haft bra förhållanden. Då hade vi inte behövt en specifik hästpolitik. Hade vi haft en lyckad jämställdhetspolitik i det här landet, då hade tjejers idrottande haft samma villkor som killars idrottande. Då är jag säker på att ridskolorna ute i kommunerna hade haft bättre villkor, och då hade vi inte behövt en särskild hästpolitik. Hade vi haft en bra utbildnings- och forskningspolitik, hade det inte funnits någon brist på landsbygden på de specifika yrken som behövs för att ha en bra och fungerande hästnäring. Då hade det funnits hovslagare, och då hade det funnits en bra forskning om landsbygdsfrågor. Då hade vi inte behövt en särskild hästpolitik. Men är inte så fallet. Därför behöver vi en hästpolitik eller i alla fall en politik om de här frågorna. Vi i tycker inte att den skrivelse som regeringen har lagt fram är tillräcklig. Regeringen levererar inte en politik som står på de fyra ben som den hästpolitiska utredningen föreslog, nämligen en kvalitetsmedveten avel och uppfödning som är anpassad till användarens behov, en hög kompetens hos dem som arbetar i sektorn, en medvetenhet om den roll som hästen spelar för den svenska landsbygdsutvecklingen, en god arbetsmiljö för dem som arbetar med hästar och en etisk god hästhållning. Skrivelsen ger några svar det är jag verkligen beredd att ge regeringen ett erkännande för men det saknas också andra. Vi har ännu inte fått klara besked om hur vi ska skydda de svenska hästraserna. Det kommer regeringen förhoppningsvis att återkomma till. Vi ser fram emot att vi får en politik där den biologiska mångfalden också gäller olika hästraser inom jordbruket. saknas det fortfarande utbildad personal på flera områden inom hästsektorn. Jag nämnde tidigare hovslagare, men det gäller också bra utbildning för ridinstruktörer och andra. har i sin motion om hästpolitiken föreslagit att vi ska ta upp lärlingsutbildningen. Jag tror att lärlingsutbildningen just på de här områdena är speciellt lämplig, då unga människor kan få en bra utbildning på ganska smala områden. Regeringen borde här återkomma med fler förslag. Vi ser inte heller att regeringen i skrivelsen tydligt belyser hästens betydelse för landsbygden och för landsbygdens miljö. Ett område som remissinstanserna har tagit upp är användningen av hästen inom skogsnäringen. Vi ska ju snart diskutera skogspolitiken, och då kan vi återkomma till behovet av att hitta nya brukningsformer på särskilt känslig skogsmark. Där kanske hästen skulle kunna spela en roll. Vi anser också att man måste göra mer på djurskyddsområdet. Det kommer in många nya människor i hästnäringen, människor som kanske inte har haft ett traditionellt jordbruksarbete och jobbat med stora djurbesättningar. Då behövs det framför allt information och utbildning, för jag är säker på att de här människorna verkligen vill göra sitt allra bästa när det gäller djurskyddet. Regeringen borde också mer belysa hästens roll ur ett folkhälsoperspektiv, och framför allt hästens roll inom rehabilitering och idrott för handikappade. Den lista med frågor som regeringen borde komplettera kan göras lång. Därför yrkar jag bifall till reservation 1. Dessutom yrkar jag bifall till reservation 15. Men jag står naturligtvis bakom alla övriga reservationer. 128 (): Det var med skräckblandad förtjusning som jag följde döttrarna in i de kluriga och sluga ridskolehästarnas boxar för att hjälpa till med att tränsa och sadla. Förtjusning över att se alla tjejernas, för det var nästan bara tjejer, glädje och engagemang. En viss skräck inför vad hästarna kunde ta sig till med en fumlig och famlande hjälpreda med mycket begränsad erfarenhet av dessa vackra och kraftfulla djur. När jag fick regeringens skrivelse Enhandlingsplan för åtgärder inom hästsektorn tänkte jag att regeringen måste ha befunnit sig i en liknande situation. Förtjusningen uttrycktes i tidigare och nuvarande jordbruksministrars kraftfulla framträdanden inför hästriksdagar och andra sammanhang där hästfolk samlats. skulle det minsann bli en sammanhållen hästpolitik! En utredning tillsattes som levererade ett innehållsrikt material. Sedan övergick ministern likt hjälpredan i hästboxen till famlande, fumlande och fegande. Den sammanhållna hästpolitik som stolt annonserats blev snart, efter det att utredningen presenterat sitt resultat, transmuterad till en skrivelse där nya kartläggningar, analyser, överväganden och uppdrag annonserades. Oppositionens konstruktiva förslag till förbättringar avslås reflexmässigt. Det som inte tagits fram under de tre, ska vi få vänta ytterligare på. Annat kommer inte alls att tas upp. Detta duger inte, herr talman. Jag delar regeringens och utskottets syn på hästsektorns viktiga roll i samhället, med tiotusentals arbetstillfällen och en omsättning inklusive spelområdet på . Betänkandet belyser också hästhållningens växande betydelse för landsbygden och jordbruksföretagen och för det öppna landskapet samt som meningsfull fritidssysselsättning för många barn, ungdomar och vuxna. Det är därför glädjande, herr talman, att en majoritet här i kammaren kommer att se till att det blir två tillkännagivanden till regeringen. Dels vill vi att regeringen ska återkomma till med konkreta förslag med anledning av den hästpolitiska utredningens betänkande om en samlad kraftfull hästpolitik. Dels efterlyser vi i form av en reservation som har en bred uppslutning än en gång förslag från regeringen om förenklingar av systemet med förordnande av tävlingsveterinärer som beslutade om . Bägge dessa frågor har drivit , och jag är glad för att utskottskamraterna, utom socialdemokrater och vänsterpartister, nu står bakom förslagen. står bakom inte mindre än elva reservationer med förslag till förbättringar av betänkandet. Jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 15. Jag vill kort beröra några av de förslag som vi för fram i reservationerna. Ridning är en av de största handikappidrotterna med över 4 000 aktiva ryttare. Regeringen bör utreda vad som kan göras för att ytterligare stärka denna form av rehabiliteringsinsatser och ta till vara hästens betydelse för sjuka och handikappade. Ridsporten bör vara skattefri när den bedrivs i motionssyfte och är en friskvårdsförmån. Ett tredje år bör införas i hippologutbildningen, och en utredning bör göras om möjligheterna att finansiera hela denna högskoleutbildning enligt samma principer som normalt gäller för högskoleutbildning. Särskilda insatser bör göras för att få fler ridinstruktörer att inrikta sig mot unghästutbildning eftersom det finns en brist på detta område. För att öka antalet hovslagare bör den nuvarande utbildningen utvidgas med en lärlingsutbildning på distans. Slutligen vill jag bara påminna om att jag i ett särskilt yttrande tar upp frågan om hästsektorn och jämställdhet. I vår motion med anledning av regeringens skrivelse påpekar vi behovet av en oberoende genomgång av hur förhållandena ser ut när det gäller förutsättningar att bedriva verksamhet som domineras av flickor i förhållande till verksamhet som domineras av pojkar. Betänkandet hänvisar till projektet på lika villkor, som enligt uppgift ska slutredovisas under . Jag hoppas innerligt att redovisningen kommer att vara mer substantiell än projektets hemsida, där det under rubriken och myter står: Bla, bla. Under rubriken står det: Bla, bla och under rubriken står det: Bla, bla. Det är alltså inte fråga om någon tolkning från min sida, utan det står så. Det är mycket angeläget att resultatet av detta projekt analyseras noga och att regeringen vid behov snabbt återkommer till med förslag beträffande fördelningen mellan kvinnor och män och mellan flickor och pojkar av samhällets resurser till idrotten. 129 (): Hästsektorns betydelse i samhället har ökat kraftigt . Det finns uppemot 300 000 hästar i landet. Intresset för ridning och annan hästsport är stort, och insikten om hästens betydelse för människans välbefinnande har ökat. Hästen har också stor betydelse för regionalpolitiken och landsbygdspolitiken. För någon vecka sedan besökte jag en småbrukare i . Lantbrukarfamiljen hade råkat ut för det traumatiska att boningshuset brann ned. Alla barn och vuxna i familjen klarade sig, men alla deras leksaker, kläder, möbler, ja allt, försvann i lågorna. Familjen hade djur runt gården, och alla klarade sig. efteråt verkade de stora ardennerhästarna vara lugna som vanligt. Familjen har också valacker, och man har dessutom en alldeles unik hästras, den minsta hästrasen falabella. Lantbrukaren berättar att familjen har tre av totalt tio falabellor. Det är en hästras som kommer från . Hästen är mycket uppskattad av barn, äldre och personer som har funktionshinder, men jag tror att dessa små söta hästar blir älskade av alla. Ardennerhästarna hyr lantbrukaren ut . har 147 sjöar, och med familj bor bara en bit från en större sjö. Att köra med vagn runt sjön brukar ta två . För semesterfirare som vill hyra hästarna brukar familjen sätta upp ett större tält nere vid sjön, vilket förenklar övernattningarna. Mitt i alla trauman med ett nedbrunnet hus verkar familjen ändå relativt lugn. Hästarna och barnen har klarat sig. Hästen är ett utpräglat flockdjur. I flocken finns trygghet och grunden till välbefinnande. Får hästar inte möjlighet att utöva det så viktiga sociala flockbeteendet, kommer oro att bryta ut när hästar under korta och oregelbundna tider konfronteras med varandra. Jag tror att rekommendationer bör utgå om hästars möjlighet till daglig utevistelse och om att hästar i så stor utsträckning som möjligt bör hållas i grupp. Det är mycket ovanligt att människor vanvårdar sina hästar på grund av dumhet eller elakhet. I de fall som vanvård tyvärr ändå förekommer handlar det med stor säkerhet om brist på kunskap. I tror vi att det vore bra med kunskapskrav på hästägare. Människor som äger häst ska naturligtvis ha kunskap och förmåga att ge sin häst bästa möjliga hjälp. Vi tror att det går att ordna en bra utbildning i till exempel foderkunskap, hästars kroppsspråk och sociala beteende, baskunskap i hovvård och om de vanligaste sjukdomarna och hur innehållet i ett husapotek för häst bör vara. Motivet till att vi vill ha en hästutbildning är att vi måste se hästen som en levande och kännande varelse, som förtjänar respekt och god behandling. Att vanvårda djur på grund av okunskap är onödigt och ligger inte i någons intresse. försvinner drygt 5 000 svenska hästar spårlöst. Högre slaktpriser utomlands, öppna tullgränser och hög efterfrågan på hästkött utomlands lockar svenskar att göra illegala hästaffärer. En hästägare som lämnar sin häst till slakt i får ca . I , som är ett land där det finns en stor efterfrågan på hästkött, betalar ett slakteri mer än det dubbla, ca för samma häst. Djuren körs i förseglade fordon i så kallad transit till destinationslandet. Innan hästarna når slakterierna är det vanligt att de byter ägare på hästmarknader runtom i . På sådana pågår handel med vanskötta, slagna, stressade och plågade djur. I anser vi att med krafttag måste agera inom EU för att förhindra att handel på hästmarknader med plågade och vanskötta djur får fortgå. anser att transporterna av levande djur måste begränsas kraftigt. Eftersom det svenska folket i regel inte äter hästkött bör djuren i stället helst slaktas på plats innan transport sker. Jag vill i detta sammanhang yrka bifall till vår reservation 17 om handel med hästar. Jag står givetvis bakom alla reservationer, men det blir bara reservation 17 som jag yrkar bifall till. Vi i är kritiska till EU:s syn på djur som i praktiken vilken handelsvara som helst, och vi anser att inom EU ska arbeta för att levande djur undantas från om varors fria rörlighet. Jag vill avsluta med att säga att ridning är en sport där majoriteten av utövarna är kvinnor. Jag tror att motion säger att av dem som rider på hästar är kvinnor. Ur ett genusperspektiv är det mycket viktigt att sporten får lika bra villkor som andra sporter och fritidsverksamheter. är det viktigt att också rekrytera fler pojkar, eller varför inte gubbar, till sporten. Själv funderar jag på att börja ta ridlektioner med någon lugn och trogen häst. Det verkar vara mycket avstressande och hälsobefrämjande. 130 (): I likhet med flera tidigare talare tycker jag att det är synd och tråkigt att regeringen har valt att inte lägga fram några förslag som är konkreta utifrån den hästpolitiska utredning som gjordes . Jag tvingas också konstatera att det är ovanligt att det finns så många motioner och reservationer med anledning av en skrivelse som regeringen lämnat ifrån sig. Det tyder på att regeringen måste ha gjort en felbedömning när det gäller intresset för hästar och hästsport i . Man borde, tycker jag och vi i , i stället ha valt att lägga fram konkreta förslag utifrån den hästpolitiska utredningen, vilket man avstår ifrån. Och varför borde man ha valt att lägga fram konkreta förslag? Ja, för det första är det ur ekonomisk synvinkel så att de förslag som presenterades i utredningen i förhållande till många andra utgiftsposter i samhället ju är förhållandevis små saker. För det andra skulle ju de här små sakerna ha gett så väldigt mycket i form av till exempel en ökad jämställdhet. Det är ju så att samhället satsar betydligt mycket mer pengar på killars idrottande och sporter än vad man satsar på tjejers idrottande och sporter. En bättre jämställdhet hade alltså uppmåtts om man hade valt att satsa någon krona på det här med hästar, eftersom det till övervägande del är kvinnor och tjejer som sysslar med hästar. Det hade gett förutsättningar för en utveckling av landsbygden, en landsbygd som på många håll i vårt land har en tynande utveckling. Det hade gett förutsättningar, som tidigare talare också har sagt, för ökad turistnäring till exempel, en ytterligare nisch för många jordbruksföretagare, men också gett ett allmänt ökande företagande på landsbygden, drivet av kvinnor, och vi står väl också allesammans, tror jag, bakom att vi vill ha ett ökat kvinnligt företagande. Jag skulle avslutningsvis vilja säga att den svenska hästen ju har haft internationella framgångar. Detta har blivit en näring som till landet drar in förhållandevis mycket pengar för en liten insats. Genom att ytterligare satsa lite grand på det här tror jag att den svenska hästen hade kunnat bli än mer framgångsrik på den internationella arenan, till gagn för oss i genom ekonomisk tillväxt och ökat företagande, genom ett ökat intresse för en verksamhet som är miljövänlig och uppfyller de jämställdhetskrav som man rimligen kan ställa, men också genom att detta befrämjar friskvård och hälsa på ett sätt som kanske inte så många andra saker gör. Eftersom tiden är lite pressad vill jag inte göra mitt anförande längre, utan jag avslutar med att säga att jag står bakom alla reservationer som har lämnat i det här betänkandet men väljer att yrka bifall bara till reservation nr 1 och nr 15. 131 (): Jag står bakom alla reservationer, men nöjer mig med att yrka bifall till reservation 1 och 15. Det här betänkandet innehåller väldigt många intressanta och viktiga saker, till exempel frågan om djurskyddet, bland annat den oerhört viktiga frågan om djurtransporter, där jag är glad att regeringen agerar kraftfullt. Jag ser fram emot ännu mer kraftfullt agerande i EU för att få någon ordning på djurskydd och djurtransporter i EU och i vårt närområde. Det handlar också här om möjligheter till ökad turism, och det handlar om skonsammare skogsbruk och andra viktiga saker, men jag vill ändå koncentrera mitt anförande på bevarande av hotade raser, och jag vill ta kallblodstravaren som exempel på en hotad ras och vad man skulle kunna göra för att skydda kallblodstravaren. Vi har i två hästraser med inhemskt ursprung. Det är Gotlandsrusset och den svenska kallblodshästrasen med sina två grenar, kallblodstravaren och den nordsvenska hästen. Alla andra raser är importraser, det vill säga de har sitt ursprung i andra länder. Vi har alla ansvar för att de endemiska raserna ska överleva och inte bli utrotade. Tyvärr har kallblodstravaren systematiskt missgynnats så att den nu är utrotningshotad. Av försvarspolitiska skäl fick vi ett premieringsreglemente som styrde aveln mot en tyngre häst, och de lätta, snabba hingstarna blev aldrig premierade. 1964 ändrades reglerna, och det blev äntligen möjligt att premiera lätta, snabba hingstar. fanns alla bitar på plats för att vi på nytt skulle kunna få en framgångsrik och livskraftig kallblodstravare, men inte heller då fick kallblodstravaren sin rättmätiga chans. Efter Resares utredning bildades , ATG. Det är ett av travet och galoppsporten ägt bolag som har tototillstånd för hästsport i . Hälften av ledamöterna i styrelsen tillsätts av sporten och hälften av staten. Staten utser även ordföranden. Avtalet mellan staten och ATG reglerar bland annat hur stor del av totospelet som ATG får behålla och hur stor del som staten ska ha. I avtalet finns också ett minoritetsskydd för galoppen i , och detta har räddat galoppen i . Bildandet av ATG och skapandet av ett riksspel, V 65, kom att tillföra hästsporten nya pengar, och dessa pengar styrdes till varmbloden. Kallbloden, som utgjorde av , fick nästan ingenting. Travsporten styrdes och styrs av de tre stora banorna i , och tillsammans med de mellanstora, som alla utom en finns i Syd- och . På dessa banor tävlar man nästan bara med varmblod. Kallblodstravarna finns norr om och i . De styrande såg till att de egna fick de nya pengarna. Skulle norrlänningen vara med och dela på de nya pengarna var det bara att köpa varmblod från uppfödarna i söder, inte kallblod från uppfödarna i norr. På har på detta sätt kallbloden medvetet trängts undan så att de nu står på utrotningshotets rand. För att kallblodstravaren ska överleva som ras krävs att populationen ökar i storlek. Det krävs minst 1 000 föl . Hur når man dit? Den viktigaste och effektivaste åtgärden skulle vara att införa ett minoritetsskydd i avtalet mellan staten och sporten. En sådan åtgärd behöver inte kosta statskassan någonting men skulle vara av stor betydelse för kallblodstravarens överlevnad som ras. Ytterligare en åtgärd skulle kunna vara att se över behovet av uppfödarpremier till ägarna av betäckta kallblodsston. Eftersom neddragningar av antalet travdagar fortfarande i synnerhet slår mot de banor där kallblodstravaren ännu tillåts att tävla brådskar det med åtgärder om rasen ska leva vidare. Kallblodstravaren står inför en utrotning som ras. ATG styrt av travbanorna i , storbanorna har systematiskt styrt pengar för att stödja varmbloden. Det är dags att ändra på det. Det är hög tid att införa ett minoritetsskydd för kallblodstravaren. 132 (): Jag växte upp i en liten by i norra . Min farfar var hästkarl i skogen. Av honom lärde jag mig allt jag kan om hästar. Jag lärde mig att köra timmer, sätta potatis och slå med slåttermaskin. Inte minst lärde jag mig att älska hästar. Jag började rida på ridskolan i . Jag och mina tjejkompisar bodde nästan i stallet. Det är jag bär med mig med värme. Jag fick min första häst när jag var . Det var en kallblodstravare som hette . Jag är inte ensam om de minnena. Även är det väldigt många flickor som bor i stallet för att få vara tillsammans med sina hästar, rykta dem och rida dem. Ridsporten är också den största kvinnoidrotten i . Av alla de specialförbund som är ansluta till har ridsporten flest kvinnliga utövare procentuellt sett. av de aktiva är flickor och kvinnor. Friidrotten kommer först på andra plats . Vi har hittat tyglarna, och vi skänklar på, som efterfrågar. Därför känns det väldigt bra att vi diskuterar hästpolitiken här i kammaren. Det ger signaler runtom i att hästen är en viktig del av det svenska samhället och den svenska idrotten. Det finns 200 000300 000 hästar i , och drygt 40 000 människor arbetar hel- eller deltid med hästar. Det är en stor folkrörelse som bara växer, och den har en stor utvecklingspotential, som vi har hört här . Den påverkar också det mänskliga välbefinnandet genom att erbjuda upplevelser och rekreation. Inte minst används hästen alltmer i rehabiliteringen av funktionshindrade och för människor med sociala problem. För att vi härefter ska kunna gå vidare på ett bra sätt med den handlingsplan som regeringen presenterat måste vi ta till vara den kunskap som finns inom hästsektorn. Det är viktigt att satsa på ytterligare utbildning. Vi måste självklart ta chansen att ge jämställdhetsarbetet en knuff framåt. En klar markering från statsmakternas sida om att hästsektorn är betydelsefull kan i förlängningen bidra till nya kommunala satsningar och ge ytterligare ett antal unga kvinnor tillfälle att utöva sitt fritidsintresse. Vi vet att det ger så mycket mer som att de tränas i att leda och att sätta gränser. Självförtroendet stärks, och de får goda förebilder av starka kvinnor. Tillgången på välutbildad och kvalificerad personal är en viktig faktor. Här finns en enorm kunskap som vi kanske inte alltid har förmått att utnyttja. Ska vi dessutom satsa stort på att konkurrera internationellt måste vi se till att den kunskapen, denna kompetens, förs fram på ett bra sätt. Utbildningssystemet måste därför vara samordnat och flexibelt, som skrivelsen betonar, och anpassat till efterfrågan inom sektorn. Att utbildningen också ska ha ett jämställdhetsperspektiv är för mig självklart, men tyvärr måste det påpekas. Jag tycker också att det är bra att regeringen har utökat de ekonomiska medel som förfogar över med tanke på hippologutbildningen. Det är också bra att man satsar på utökat antal utbildningsplatser för hovslagare. Trav- och galoppsporten är stor i . Inom travet tillhör världens tre största travnationer.