prot · GS0946 · 2004-12-08 00:00:00 — Vi är inte nöjda förrän vi är där, . Vi gör vad vi kan. Det finns en hel räcka åtgärder i budgetpropositionen för att hitta lösningar och rusta de arbetslösa att kunna ta de jobb som kommer i den omställning som sker i arbetslivet . Vi skapar inte jobb genom arbetsmarknadspolitik på utgiftsområdena 13 och 14. Vi ger förutsättningar för dem som är arbetslösa att kunna ta de jobb som kommer . 243 () replik: Låt mig först inledningsvis återgå till den fråga jag ställde i mitt huvudanförande som inte svarade på men som jag tror är viktig. Statsministern har sagt att friåret inte ska finnas när man har en god situation på arbetsmarknaden. Jag ska inte dra citaten igen. relaterade här statistik från , AMS och andra om att arbetsmarknaden blir mycket bättre. Poängen är inte att hålla med eller inte hålla med om detta. Det var bild. Min fråga är då: När ska friåret tas bort? har i sina uttalanden visat att det är . Jag ber vänligen att bekräfta eller dementera detta. För det andra säger att vi i har lagt fram ett förslag där vi lyfter fram de krisområden som finns. Det som är hans huvudsakliga invändning är att vi använt denna benämning. Men det är väl inte benämningen utan de förhållanden som finns bakom statistiken, , som är upprörande, kränkande och orättvisa? De pekar på sociala strukturer som gör att människor sitter fast. Det handlar om dåliga skolresultat, hög arbetslöshet och dåligt politiskt deltagande. Det är väl det som är upprörande? Det är väl det som måste ändras på? Det är väl inte benämningen som är det förfärliga i detta sammanhang, ? Arbetarrörelsen brukade syssla med dem som hade svårast ställt. Av den beskrivning som gör är det uppenbart att fokus ligger mer på de människor som har blivit arbetslösa än på de människor som aldrig haft chansen att bli arbetslösa, eftersom de över huvud taget aldrig har haft ett jobb. 244 () replik: Jag ska besvara den första frågan om statsministern och friåret. Jag delar uppfattning. Det handlade om vad friåret kostade. Det kan vi säkert diskutera . Men för mig är det ganska enkelt. Om man tar en som har arbete och ersätter den med en arbetslös blir det ingen kostnad. säger också precis det jag säger. Men om man kommer i den situationen att det finns en arbetskraftsbrist blir det en kostnad för samhället. Om vi har kommit till den punkten tror jag inte friåret är aktuellt att ha mer. kan det ses som en reform för att ge människor möjlighet att komma ifrån ett tag. Det gäller dem som varit väldigt länge i jobbet, som säger. ger det möjlighet för dem som är långtidsinskrivna att få ett inträde på arbetsmarknaden. Det gäller exempelvis de grupper som talar om i sin rapport. Se det som så. Då är det ingen kostnad. Sedan må vara nationalekonom eller ej. Det tror jag att alla kan räkna ut. De sociala strukturerna är viktiga. Det finns problem. Jag möter dem i min hemkommun. Vi är flera här i kammaren som har det bekymret. Ett av de problemen är just det om EBO som debatterades . Människor flyttade till kommuner som hade tomma lägenheter på grund av strukturförändringar i samhället. Sedan klarade man inte av att hantera det. Arbetsmarknaden var redan nedgången på grund av strukturförändringar, och sedan hände detta. Det har diskuterats tidigare varför det hände. Men om man har arbetskraftsutbud på orter där människor finns kommer man att klara mycket av de problem som finns . 245 () replik: Poängen i yttrande var inte det som började tala om. Det var att när det inte längre finns lediga resurser ska friåret avskaffas. Med de arbetsmarknadsprognoser som här refererat, och som också var inne på, inträffar denna situation . Då ska såvitt jag begriper friåret avskaffas, eller hur, ? Är inte arbetsmarknadssituationen då sådan att friåret ska avskaffas? Om nu håller med mig om situationen i de områden som vi kallar krisområden vi kallar saker vid deras rätta namn, det är kris i dessa områden har det varit en dramatisk ökning i antalet områden . Det har varit en fördjupning av de klyftor i samhället som de statistiska metoderna mäter. Vad gör ni åt det, ? 246 () replik: måste vara den enda som inte har sett att vi vidtar åtgärder mot det här. Jag talade om en åtgärd i mitt anförande. Det finns massor av andra åtgärder för att underlätta för de människor som står längst från arbetsmarknaden att komma ut i arbetslivet. Vi försöker jobba med en massa åtgärder för att få ut dessa människor. Men problemet är också att de människorna ofta finns på orter där man har strukturproblem. Industristrukturen har förändrats, och arbetslösheten var hög redan innan dessa invandrare kom dit. Det finns många faktorer i detta, inte minst den faktor som diskuterades tidigare. Vi är åtminstone två här i denna kammare som kommer från kommuner där det fanns tomma lägenheter, där man hade strukturproblem och där det fylldes på med ytterligare människor som hade det oerhört svårt. Redan de som fanns i kommunen vid det tillfället hade problem att komma ut på arbetsmarknaden, och sedan fylldes det på med ytterligare flera hundra . Det finns ett problem i strukturen. Vi jobbar med olika insatser för att få ut de här människorna som vi gör så att pendlingsstödet ska öka för att de ska kunna söka sig till andra ställen. Vad gäller kan jag konstatera att det är tolkning att vi har full sysselsättning när arbetslösheten är nere på . Socialdemokratins tolkning av den fulla sysselsättningen är . Jag säger cirka, för jag tror inte att vi kan komma längre. Där skiljer vi oss ytterligare åt. 247 () replik: talade om tryggheten tryggheten av att finna stöd och hjälp när man drabbas av arbetslöshet. Någonting som jag tycker är ganska fel i dagens arbetsmarknadspolitik är att det går så innan den arbetssökande får den här kontakten. Det gäller speciellt de som är unga och har en bostad i anknytning till arbetsmarknaden och de som har problem med att få ett insteg på arbetsmarknaden. Jag förordar betydligt snabbare insatser och betydligt mer av närkontakter mellan arbetsförmedlarna och den arbetssökande. Hur ser på det problemet? 248 () replik: Jag delar uppfattning. Vi tycker också att man ska få ett tidigt bemötande, och det står även i propositionen. Man ska möta en person vid det första mötet på arbetsförmedlingen, där man ska diskutera och gå igenom handlingsplanen just det som vi säger är viktigt för att man ska komma tidigt ut i arbete. Man pratar om en miljon här. Andra har också gjort det tidigare. Men det är i genomsnittsarbetslöshet; det står också i propositionen. Vi och ni buntar ihop det här och säger att det är 350 000 människor, en miljon människor och så vidare. Men det är ju en omsättning; det är flera huvuden som vandrar runt. Uppskattningsvis tror jag att det är över en miljon, kanske 1,2 miljoner, som är arbetslösa . Och så pratar vi om 354 000! Genomsnittsarbetslösheten och genomströmningen är för den arbetslöse. Det måste vi ha i tanke när vi pratar om detta. Det finns också 50 00060 000, ja kanske 70 000 människor som är långtidsarbetslösa. Det är för den gruppen som vi ska försöka använda alla de former av åtgärder som presenteras i propositionen och som har presenterats tidigare. Svaret på frågan, , är att vi ska försöka möta den arbetslöse redan vid första mötet på arbetsförmedlingen och ta väl hand om personen som kommer dit. Där är grunden, och det står väl uttryckt i propositionen också. 249 () replik: Jag skulle önska att hade rätt i det svaret. Men tyvärr säger verkligheten någonting annat. Jag möter ganska ofta framför allt unga människor som har varit arbetslösa av och till. De säger: Vi får träffa en arbetsförmedlare första gången, men sedan är det meningen att vi ska ta hjälp av Internet och en massa annan teknik. Vad de här människorna behöver är inte teknik. De behöver en annan människa som kan peppa, hjälpa till och förklara. Det är alla de personliga relationerna och kontakterna som jag tycker saknas ganska ofta för de här nya, unga människorna som har problem med att komma ut på arbetsmarknaden. De kanske inte är riktigt säkra på sin situation. De har avslutat gymnasieskolan men har inte riktigt kommit underfund med vad de vill göra . Hur möter vi de här människorna? Det är de som ska komma ut och få en fast förankring på arbetsmarknaden. Det är dem vi måste se till att verkligen möta. Vi måste se till att de kommer ut och får en förankring. Många får inte det , och då riskerar vi att de blir långtidsarbetslösa. Det är det mest tragiska som kan hända en ung människa, som jag ser det. 250 () replik: Vi har halverat ungdomsarbetslösheten. Men vi är överens, . Vi tycker att man ska mötas av en förmedlare redan vid den första träffen på arbetsförmedlingen. Man ska mötas av en person ansikte mot ansikte. Låt oss gemensamt se till att det arbetsmarknadsverk som vi har ansvar för verkligen uträttar detta! Låt oss hjälpas åt med det! Det är viktigt. Inga datorer kan ersätta den mänskliga kontakten. Datorerna är bra som ett hjälpmedel, men de ersätter aldrig den mänskliga kontakten. 251 (): I står cirka en miljon människor av den arbetsföra befolkningen utanför arbetsmarknaden. Problemet med att många människor är långtidssjukskrivna är väl känt. Det innebär ett stort individuellt lidande och stora samhällsekonomiska kostnader. Det finns inte något enkelt och tydligt svar på hur den problematiken ska bekämpas. står de offentliga systemen häpnadsväckande tafatta när det gäller att vara en resurs för individuellt anpassade åtgärder utifrån den situation som den enskilde befinner sig i. Det finns ett stort behov av nytänkande för att förändra situationen, för att öka människors livskvalitet och förbättra samhällsekonomin. vet vi om att det pågår många intressanta lokala samverkansförsök på lokal och nivå. En av de intressanta saker som pågår är sociala arbetskooperativ. De används i främst av människor med olika funktionshinder som en metod att få arbete. Men vi tror att andra grupper också skulle kunna få arbete under demokratiska och utvecklande former med hjälp av sociala arbetskooperativ. Vi tror att de skulle kunna vara en framgångsrik metod både för integrering och rehabilitering. Vi grundar det på de goda erfarenheterna från kooperativ med funktionshindrade och på att kooperativen bygger på att människorna själva formar sin kooperativa plattform tillsammans med andra. Det befrämjar ansvarstagande och självkänsla och insatser som passar den enskilda individen. Det behövs en alternativ eller kompletterande arbetsmarknad som en hjälp för att få fler i arbete. Inte minst behövs det ett alternativ till . I bara konstateras att det redan finns intressanta alternativ till i form av sociala arbetskooperativ men att de är på embryonal nivå och behöver stöd för att utvecklas. I har ofta sociala ekonomilösningar tillgripits då andra lösningar har misslyckats, till exempel för att rädda affären i glesbygden genom att byborna själva tar över driften i ett kooperativ, för att skapa meningsfulla arbeten för funktionshindrade som annars aldrig skulle få den chansen eller för att skapa äldreboenden nära de gamlas egna behov. Listan kan göras lång. Sociala ekonomilösningar kan ha många förtecken. De kan innebära ett demokratiskt och utvecklande alternativ till traditionellt företagande eller ses som en personalfrämjade metod för offentligt anställda, och det är ju högaktuellt med tanke på de höga talen för långtidssjukskrivna. Social ekonomi är ett utmärkt instrument för brukarinflytande och brukarstyre. Därför tycker vi att det ska göras en ny kartläggning av hur den sociala ekonomin kan bidra till en vidgad arbetsmarknad för att få människor i arbete och till tillväxt och välfärd utifrån människors behov och som alternativ till både privat och offentligt driven verksamhet. Det kan gälla kartläggning av hinder och förslag för att undanröja hinder som lagstiftningshinder, kunskapsbrist och bristande samordning. Vi vill också att regeringen ska informera brett om möjligheten till offentlig upphandling med sociala kriterier i samverkan med bland annat den sociala ekonomin. Vi vill ha ett för socialt företagande, , och jag gissar att också vill det. 252 (): I förrgår var jag i i för att debattera utanförskap. arbetade av människorna i . Över hälften av de boende arbetade inte. I går var jag i , i Sofielund. Där hade ett jobb . av tillväxt, en av de längsta högkonjunkturerna i modern historia, hittar vi inte ett, inte två, inte tio sådana områden. I fanns det 2002 över 90 bostadsområden där inte ens hälften av de som bodde där arbetade. Det här är ett kolossalt misslyckande. Man har låtit högkonjunkturen bara passera förbi dessa områden. är läget mycket värre. Det vet vi. Vi vet vilka som förlorar mest när det går dåligt. Det är framför allt de som aldrig kom med under den senaste högkonjunkturen. Det har inträffat ett verkligt sysselsättningssammanbrott i dessa utsatta förorter i . Jag läste vad majoriteten vill göra. Det enda specifika jag kunde hitta var dessa prova-på-platser. Då säger jag: De här människorna har inte fattat hur det är runtom i . , och kollega , i vilket land bor ni? Har ni inte förstått att det här kan bli otroligt allvarligt? Inte ens hälften av barnen klarar skolan i dessa områden. Människorna där deltar inte i politiken. Vad väntar ni på? Tror ni att det ni har föreslagit duger? Är det så solidariteten fungerar ? Det duger inte. Det räcker inte. Därför är det så oförskämt av att komma hit och säga: Ni kallar dessa områden för sociala risk- eller krisområden, och det är fel. Det är verkligheten som är fel. Vi vågar säga som det är, , för vi har en politik för att förändra också. Regeringen och majoriteten vågar inte säga som det är, för ni har ingen politik för dessa mycket utsatta människor. 253 () replik: Jag skulle inte begära replik i denna sena timme, men jag måste säga en sak. Jag vet hur verkligheten ser ut, . Jag kommer från en kommun med stora problem. Jag har erfarenhet av kommunalpolitiskt arbete. Jag undrar vem som kan mest om detta, eller jag. Sedan må vara invandrare och inte jag. Jag är en trygg skåning, och jag vet hur problemen ser ut. Jag har slitit med dem i kommunen. Jag ställer inte upp på anklagelsen att jag inte vet vad det handlar om. 254 () replik: Då är det mycket värre, . Du vet hur det är, och du gör ingenting. Det som ni föreslår är ingenting i jämförelse med de problem som finns i . I finns det en brand, och ni kommer med några droppar vatten. I finns en sjukdom som vi måste angripa med all kraft, och ni kommer med en aspirin. , om du vet vad det handlar om, hur kan du stå här och prata om prova-på-arbeten och praktikplatser? Är det detta som kommer att hjälpa , och ? Och det handlar inte bara om dem. Sådana områden finns i , , och . De finns överallt i landet. Ni har regerat landet . Ni har haft en lång konjunktur som ingen annan har haft, och det är så ni lämnar landet. Det är facit. Det är underkänt. Du borde skämmas över detta. 255 () replik: säger att vi inte gör någonting. Då vill jag säga till : Välkommen ut i verkligheten och se vad som görs. Dessa kommunalpolitiker sliter med det här problemet . Så står och säger: Ni gör ingenting. Oberoende av partifärg ute i kommunerna jobbar man intensivt med dessa problem. Jag vet vad mina partikamrater gör i min kommun. Jag vet vad mina partikamrater gör i andra kommuner där de har ledningen. Jag vet också vad andra partiers ledningar i kommunerna gör för att hjälpa dessa människor att komma in i samhället. Någon ordning får det väl ändå vara i en diskussion, . Det handlar inte bara om att slänga skit. Fundera ett tag på vad du har sagt . Det är att nedvärdera alla de människor som jobbar politiskt i kommuner, landsting och i . Här jobbar alla för att försöka komma till rätta med det. Sedan kan vi diskutera vilka medel vi använder, men alla, oberoende av parti, vill komma till rätta med dessa problem. De sliter oerhört hårt oberoende av partifärg. 256 () replik: Då borde du, , börja med att säga: Vi har misslyckats. Det går inte längre som det ser ut i landet. Det räcker inte med att jobba. Man ska lyckas också. Det är vad vi är till för. Vi ska inte bara jobba och spendera pengar, utan vi ska också kunna redovisa resultat. Det här är inte ett kommunalt problem. Det finns överallt i landet. Det är en riksangelägenhet. Vid den senaste partiledardebatten hade statsministern till sitt förfogande. Han berättade hur bra det går för och redovisade alla dessa fina rapporter. Han pratade inte en sekund om de här människorna, de här områdena och de ställen där det inte går bra. Det kallar jag för brist på intresse och svek mot de mest utsatta. Var lever den statsminister som inte har en sekund för dessa områden? Svara på det, . Prata med statsministern. Säg: Nästa gång ska du åtminstone låtsas som om du bryr dig om de mest utsatta i . 257 (): Min kollega har berört vår syn på den svenska arbetsmarknadspolitiken. Jag ska komplettera något och beröra den allmänna riktlinjen inom politiken inom det område som rör arbetsliv, det vill säga utgiftsområde 14. Trots en pågående högkonjunktur och en socialdemokratisk regering har vi på olika sätt nära en fjärdedel av vår arbetsföra befolkning utanför arbetslivet, arbetslösa, öppet eller i åtgärder, hel- eller deltidssjukskrivna, oönskat i deltidsarbete eller förtidspensionerade. Halva befolkningen har bidrag i någon form. Skattesystemet befrämjar svartarbete, byte av tjänster och fusk. Det lönar sig föga att göra en extra insats eller att arbeta mer i stället för att åtnjuta bidrag. De socialistiska samarbetspartierna har ju på ett utomordentligt pedagogiskt sätt redovisat hur illa det är på arbetsmarknaden. Jag behöver inte komplettera det mer, men jag kan väl säga att till exempel hade en lösning. Friåret skulle ge 12 000 nya arbetstillfällen. har föreslagit att man skulle utöka ROT-avdraget med RUT-avdrag. Bara den åtgärden skulle ge 25 000 nya jobb. Så där har ni ett tips. , har ju bildat det vi kallar . Vi anser att det helt avgörande för vårt välstånd och vår ekonomi är att vi ska kunna få fler människor i arbete. Vi vill öppna upp för människor att kunna arbeta fler och för dem lönsamma timmar. Vi vill att antalet arbetade timmar per innevånare i inte ska sjunka utan om möjligt öka . Antalet arbetade timmar har minskat per innevånare och förväntas fortsätta minska om ingenting görs. Vi i alliansen vill förändra och förbättra skattesystemet och bidragssystemen. I det sammanhanget har också arbetslivspolitiken en viktig roll att spela. Den rollen kan man dela in i tre olika områden. Det är arbetslivspolitikens koppling till de ökande sjuktalen. Det är arbetslivspolitikens koppling till individuell anpassning och rörlighet, och slutligen arbetslivspolitikens myndighetsstruktur. Om vi börjar med de ökande sjuktalen kan vi glädjande nog konstatera att det nu skett en viss minskning vad gäller antalet sjukpenningdagar. Dessvärre har det skett ökningar då det gäller antalet förtidspensioner och den totala kostnaden för ohälsan. Det här ger undanträngningseffekter, kostnaderna måste betalas, och någonting annat blir lidande. Förutom ett stort produktionsbortfall och svagare finanser är det också ett gigantiskt mänskligt slöseri och förödda livschanser för den enskilde. Det finns mycket som behöver göras, men med hänsyn till den sena timmen och den långa debatten i ämnet hänvisar jag till vad mina moderatkolleger där har framfört. Vi behöver en bättre individuell anpassning och en förbättrad rörlighet i arbetslivet. Forskningen ger klara besked om att om den enskilde medarbetaren trivs och känner att han eller hon har ett medinflytande på arbetet blir arbetsklimatet bättre och oftast därmed också arbetsresultatet. Om den enskilde själv kan påverka omfattningen och förläggningen av sin arbetstid minskar också stressfaktorn och därmed frånvaron. Inom den offentliga sektorn brister det ofta vad gäller detta. Bland annat därför är det viktigt att fler verksamheter läggs ut på den privata marknaden. Där tycks det finnas större möjligheter att ta hänsyn till olika önskningar om arbetstidsförläggning så att det blir möjligt att kombinera arbetet med ett fungerande familjeliv, studier eller fritidsaktiviteter. Regeringen tycks tro att arbetsgivarna kan göra mycket mer då det gäller att få ned ohälsotalen. Vi delar inte den ensidiga synen på problemet. Självfallet har arbetsgivaren ett stort ansvar. Självfallet kan ohälsa ha sin orsak i förhållanden på arbetsplatsen. Men det finns också mycket annat som påverkar, som möjligheten att byta jobb och därmed utveckla sig eller att bryta ett negativt förhållande men ändå ha en viss trygghet i arbetslivet. Bättre möjligheter till rörlighet på arbetsmarknaden är en viktig fråga för arbetsmarknadens parter. En viktig fråga för regeringen är det dåliga företagsklimatet i . Villkoren för företagandet måste ses över liksom bidragsreglerna. Skattekilarna måste förändras så att det lönar sig att arbeta, även vitt. Kompetens och kunskap hos medborgare med utländsk härkomst måste tas om hand på ett helt annat sätt än . Jag anser således att vi inte tar till vara kompetensen hos våra utrikes födda innevånare. Det är illa nog, men vi tar inte heller vara på övriga innevånares inneboende möjligheter. Jag tänker då på möjligheterna till individuellt kompetenssparande och på våra arbetshandikappade. Frågan om individuell kompetensutveckling har misskötts av regeringen . kom visserligen en proposition, men det var en halvmesyr utan några lagförslag. utlovades ett komplett förslag, men det kom aldrig något. Man kan fråga sig vad som ligger bakom det. Det ligger redan ganska mycket pengar utan förräntning och skvalpar i potten. Hur är det? Har regeringen möjligen kommit på att de kan användas till någonting annat. Regeringens hanterande av denna fråga förtjänar mycket stark kritik. Den snabba utvecklingen inom arbetslivet samt globalisering och teknikintensifiering leder till ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Det ställer krav på den enskilde, och det är viktigt att möjliggöra en egen kompetensutveckling. Det är viktigt att det livslånga lärandet understöds, eftersom det ökar människors möjlighet att förkovra sig och utvecklas. Utbildning är en färskvara, och vill man kunna utvecklas i jobbet eller kanske kunna byta till ett i olika hänseenden bättre jobb bör det understödjas. När kompetensen stärks ökar den enskildes trygghet på arbetsmarknaden. ökar benägenheten att pröva nya utmaningar. Kompetenssparande är inte bara bra ur individsynpunkt. Det bidrar också till att begränsa arbetslösheten. Jag ska här inte gå in på detaljerna hur ett bra individuellt kompetenssparande bör utformas utan hänvisar till alliansens förslag i motion A338. Många unga arbetshandikappade blir förtidspensionerade trots att de både vill och kan arbeta. Staten måste genomföra ett reformprogram som ger ökad respekt, stöd och rimliga valmöjligheter för arbetshandikappade. Uppdraget att ge arbetshandikappade rehabilitering och ökade möjligheter till arbete inom den reguljära arbetsmarknaden måste stärkas och betonas. Resultatet bör redovisas . Vi moderater föreslår i vår motion A310 särskilda insatser för arbetshandikappade för att kunna genomföra fler sysselsättningsåtgärder. För har vi beräknat anslaget till mer än regeringen en viss upplysning till som inte hade läst något sådant. har den viktiga uppgiften att se till att de mest utsatta individerna är de som först kommer i fråga när det gäller nya arbetstillfällen. Med hänsyn till vad som skett med vinstdiskussioner, placering av arbeten utomlands med mera finns det behov av att se över och klargöra regelverk och föreskrifter. Stöden måste göra en tydlig åtskillnad på om verksamheten drivs på kommersiella grunder eller inte. Verksamheter som bedriver bör heller inte konkurrera med privat näringsverksamhet. Beträffande behov av översyn bör också uppmärksammas att lönebidragen är felkonstruerade. De ger inga bra incitament.