prot · GS0929 · 2004-11-15 00:00:00 — Man tog tillfället i akt. Glädjande var att vi även hade människor här som så att säga inte har tak över huvudet, nämligen de som är hemlösa. Det är allas rättighet att ha en bostad, hur gör vi med dem? Jag blir tyvärr något konfunderad av svaret som ministern ger . Det är på nytt ett upprepande av de frågor som vi har diskuterat med den förre bostadsministern och som vi från sida och även från oppositionens andra partier har krävt svar på. Tillfälliga investeringsstöd är ingen bra lösning för att få fler bostäder. Att Plan- och bygglagskommittén inte kommer till skott är fullständigt oacceptabelt. Och att bara tala om kommande utredningar och om utredningar som har påbörjats och är ute på remiss känns inte tillfredsställande. Förhållandena på bostadsmarknaden i vårt land är så välkända ute i samhället att det inte kan ha undgått ministern. råder bostadsbrist i 157 av landets 290 kommuner. Regeringens åtgärder har dömts ut av bostadsmarknadens aktörer. Bostadspolitiken befinner sig i en akut förtroendekris. Det är unga, äldre och låginkomsttagare som tar mest stryk på den befintliga bostadsmarknaden . Det är många människor som står i kö. När vi senast hade en debatt om detta togs som exempel att om man radar upp alla de människor som står i kö kommer kön att ringla från till . För många gäller andrahands- och till och med tredjehandsboende, och månadskostnaden för en bostad är på många håll enorm. Jag har lite grann berört den äldreexplosion som kommer . Vi är många 40-talister som snart går i pension, och vi kommer att ställa stora krav. Vi har också ett underhållsberg som tornar upp sig och måste åtgärdas. Nej, fru talman och ministern, det duger inte att skjuta frågorna framför sig. Samhällsbyggnadsministern måste sätta fart. När sätter ministern fart? Hur blir det ? 33 (): Även jag vill välkomna ministern till hennes nya post. Jag vill också framhålla att jag ser det som positivt att vi fått en minister som på heltid kan ägna sig åt dessa frågor. Bostadsmarknaden är komplicerad. Det gäller att finna en väl avvägd politik, där både marknaden och samhällets styrning ges utrymme. Ett problem, som jag ser det, är att det främst byggs för att sälja vidare, inte för att förvalta. Det synsättet påverkar såväl ekonomin för byggherren givetvis i positiv riktning för den som bygger och säljer vidare som ekonomin för den boende, oftast i negativ riktning. Det påverkar också kvaliteten i byggandet och boendet, vilket vi kommer att dras med i åtskilliga decennier framöver. Det gäller alltså att återkomma till en situation där kvalitet och pris går mer i takt än vad fallet är . Detta visar tydligt att vi egentligen inte har en bostadspolitisk marknad. Vi har tre. Vi har en marknad som består av storstädernas samhällsplanering och bostadsmarknad, en som består av residensstädernas samhällsplanering och bostadsmarknad residensstäderna är oftast också högskoleorter och en som består av det övriga . Det är alltså tre bostadsmarknader med totalt olika förutsättningar. Hur tänker bostadsministern arbeta för att ge alla dessa marknader de förutsättningar som de behöver? Bostadsministern säger i sitt svar att det är ett ansvar mellan staten och kommunerna. Det är givetvis riktigt. ska vi veta att de små och medelstora kommunerna utanför storstäderna och residensstäderna ofta har en ekonomisk situation som innebär en balansakt på slak lina. Det är alltså ingen enkel situation. De har det inte lätt när det gäller att ta sitt ansvar. De eventuella nya pengar som de får kommer nämligen att gå åt till att sköta det eftersatta underhåll som funnits . Trots att min hemkommun kommunikationsmässigt ligger bra mellan tre storstadsområden har där inte byggts någonting inte ett enda hus. Hur hjälper en samlad bostadspolitik för och övriga att komma vidare? Jag är väl medveten om att frågan inte är enkel, men jag ser ändå fram emot en kommentar. 34 (): Jag får säga dito till statsrådet i hennes nya roll. Det är dyrt att bo i . Det är ett jätteproblem för många att en så stor del av inkomsten går till boendet. Om man ska gå mera på djupet handlar det om att de enskilda människornas köpkraft egentligen är ganska dålig i vårt land. Men jag ska inte ta den diskussionen nu; vi får ta den i ett annat sammanhang. Det är dock ett bekymmer att en så stor andel går till just boendet. Jag tror att det är dags att ta ett nytt avstamp i bostadspolitiken. Det finns så många olika problem. Ta bostadsmarknaden i , som inte ligger så långt från den ort där statsrådet en gång föddes, som exempel. Där har man problem med hur man ska få råd att riva ett stort antal bostäder. Det är ett av de problem som statsrådet ska ta itu med. I förhåller det sig väldigt annorlunda. Där omfattar bostadskön med omkringliggande kommuner 90 000 människor. Det är också så som sade att det finns många olika bostadsmarknader. Jag har själv genomgått flera av dem. Jag har bott i hyresrätt på 25:e våningen i Kronprinsen i , i det hus som består av 26 våningar. bor jag i villa i det rika . Jag har naturligtvis också bott i studentbostad. Så är det; vi har olika bakgrunder. Jag ska ställa tre frågor till statsrådet. De syftar lite grann på den region som jag kommer från, nämligen . Den första frågan handlar om Sankt Erik-domens betydelse 1995, som utretts i och är ute på remiss. Sankt Erik-domen innebar att man sänkte inflyttningshyrorna, vilket gett en chockverkan på nybyggnationen genom att man inte lyckats ta sig ur effekterna av den. Man kan inte lita på att få tillbaka sin investerade krona. Det är den första frågan. Den andra frågan gäller något som jag också tror varit väldigt negativt. Det lät positivt när statsrådets företrädare på i lovade att vi skulle få ett nytt bostadsfinansieringssystem . Jag tror dock att detta sänder alldeles fel signaler, nämligen att vi måste vänta och avvakta. Jag skulle därför vilja fråga: Är det klokt att utfärda löften om att vi ska få nya bostadsfinansieringssystem långt fram i tiden? Jag säger inte att vi ska återgå till något gammalt system, men löftet om att vi långt fram i tiden ska få sådana här bostadsfinansieringar tror jag inte på. Den tredje frågan som jag ska ta upp gäller specifikt den utredning som landshövding gjorde . Där bekräftade samtliga förortskommuner i att de hade behov av att bygga, att de kunde bygga men att en ingrediens i detta gjorde att nästan ingenting blev byggt. Det har att göra med kommunikationerna. Det är nämligen mycket svårt att bygga innan man fått goda kommunikationer. Det må gälla , som är aktuellt, eller något annat område. Vi har här en omvänd situation. I första hand måste man lösa kollektivtrafiken till nya bostadsområden. Det är den tredje frågan, och detta skulle jag gärna vilja ha svar på. 35 (): Jag blev så inspirerad av det öppna förhållningssätt som samhällsbyggnadsministern intagit där hon vill få med sig förslag och idéer, och också ompröva politiken och se vad nytt man kan göra, att jag tänkte ta tillfället i akt och göra några medskick just med tanke på det öppna förhållningssättet. För att få till stånd ett kontinuerligt byggande, som jag tror att nästan alla är överens om både i och uppenbarligen också i regeringen, är det inte så att det enbart finns en lösning till detta problem, utan det krävs flera lösningar. Från sida anser vi att det är konsumentens efterfrågan som ska stå i fokus. Vi måste se till att det produceras utifrån de behov som finns, precis som samhällsbyggnadsministern varit inne på. finns till exempel inte stora hyresrätter för de barnrika familjerna, utan väldigt många av de bostäder som finns är små. Det behövs alltså flera reformer och flera insatser och åtgärder. Jag tänkte därför ta tillfället i akt och räkna upp några sådana. Det första jag vill framhålla är statens roll i det finansiella systemet. Det handlar alltså om diskussionen kring kortsiktiga bidrag. Vilken är egentligen statens roll? Vi kan konstatera att marknaden i stort, oavsett aktör, haft mycket synpunkter på de kortsiktiga bidragen som innebär att det är orimligt att någon ska våga göra de investeringar som krävs. En reformering av hyressättningssystemet är alldeles väsentlig. kom det en utredning i det avseendet, och den är nu ute på remiss. Den tror vi är väldigt viktig. Vidare har vi detta med ny upplåtelseform och ägarlägenheter. Vi tror att det är en mycket viktig åtgärd när det gäller att göra något åt situationen i de områden där det till är hyresrätter och där också andra människor människor med en annan kulturell bakgrund skulle vara intresserade av att kunna äga sin bostad. Där har inte bostadsrättsföreningarna alltid fallit väl ut; de har inte varit intressanta nog. Detta med markpolitiken, även statens markpolitik det vill säga där staten äger mark som skulle kunna användas för bostadsbyggande är också nog så viktigt. Och vad händer i storstäderna när det gäller miljöfrågorna? Jo, bullernormer och andra miljöfrågor gör att man inte kan gå vidare och förtäta så som man skulle önska. Är det som sker verkligen rimligt, inte minst i den här regionen? Behovet av forskning och konkurrensfrågorna handlar det också om. Hur ser vi till att pressa kostnaderna för byggandet? Där delar vi inte uppfattningen att det handlar om att tillsätta tjänstemän på , utan vi tror att det behövs mer av forskning och också muskler åt . Långsiktiga spelregler är något alldeles väsentligt. Vidare tror vi att det finns andra socialpolitiska skäl som gör att vi måste se över exempelvis de bostadslösa barnens situation. Det finns 2 000 barn i som faktiskt inte har en bostad. Vräkningarna måste alltså hanteras på något sätt. Det måste förstärkas där så att även barnen har rätt att ha en bostad. När det gäller skattesystemet och fastighetsskatten gör miljöåtgärder att man bestraffas för något som borde vara bra. Hela PBL, infrastrukturen med både kollektiv trafik och vägar liksom lagen om allmännyttiga bostadsföretag som vi tidigare här diskuterat i ett specifikt avseende och skatteutjämningssystemet kan nämnas. Det kostar mycket för kommuner att växa, och det hindrar när man inte anser sig ha råd att göra det. Man exploaterar i tätort men vill inte gå in och nyexploatera om man inte har utrymme i skolor och förskolor. Det här är bara några exempel. Vi i har lagt fyra motioner. Jag hoppas att samhällsbyggnadsministern läser dem. Men min fråga är: Kommer det någon proposition det här från samhällsbyggnadsministern? Jag kan konstatera att den listan just nu är tom. 36 (): Det är uppmuntrande att höra talarna här uttala sitt engagemang för de bostadspolitiska målen, inte minst när det är statsrådet som gör det. Jag vill också konstatera att under 63 av är det Socialdemokraterna som har haft makten och som har utformat samhället. Men fanns det 26 000 tomma lägenheter i landet och 100 000 bostadssökande bara i ! De tomma lägenheterna finns inte bara i , utan de finns också i , i Örkeljunga och, tror jag, i . I varje fall finns det tomma lägenheter också i och i . Det är alltså inte heller fråga om en geografisk koncentration. Bostadsbristen är dominerande bedövande, skulle jag vilja påstå i storstadsområdena. Vem tror egentligen att Socialdemokraterna kan klara upp den här situationen? Behövs det , eller kanske ännu mer? Att det är många som givit upp hoppet är alldeles påtagligt. Uppenbarligen har de egna förtroendemännen givit upp hoppet, vilket framgått av tidningarna . Det gäller då riksdagsmän, kommunalpolitiker och fackliga förtroendemän som skaffat sig bostäder utanför regelverk och praxis. Det är något som tyder på att här finns ett grundläggande systemfel. Om jag förstått utskrifter från radion rätt menar statsrådet att det inte är fel på systemet. Så sades det i alla fall på Ekot. Statsrådet sade att det är moralen hos de enskilda människorna som är det är problem med. Visst, en del människor tycker att det är bra med en moralisk upprustning. Jag har inget emot en moralisk upprustning inom socialdemokratin. Men jag tror att det ställs större krav på den som ska sköta detta pastorat än att bara kunna vrida bostadspolitiken rätt med hjälp av en moralisk upprustning. Det krävs mera. Det krävs ett byggande där det finns brister. Det behövs kanske en bättre hjälp till de 60 kommuner som överväger att riva bostadslägenheter därför att man har haft för många, därför att man inte har någon användning för dem och därför att den förda politiken har lett till att man har dessa 26 000 lägenheter som det inte finns någon användning för. Jag tycker att det är väldigt positivt med det engagemang och den vilja som statsrådet har visat för att få ordning på detta. Men jag tror att det hela är svårskött och att det är en gigantisk uppgift. Det krävs inte bara bostadsrätter utan även en förändrad hyreslagstiftning för att få i gång bostadsbyggandet. 37 Samhällsbyggnadsminister (): Jag tycker att vi hade en väldigt bra diskussion ända tills gick upp i talarstolen. 63 av har nämnts ett antal gånger. Men väljarna har, enligt mig, röstat fram en socialdemokratisk regering det är ett annat sätt att uttrycka sig. frågar om det blir till. Ja, det får väl väljarna avgöra. Vi tycker olika. Varför kan man inte bara konstatera det? När jag talar om systemet är det fråga om man får fram fler lägenheter genom att släppa på bruksvärdessystemet eller inte eller om man får fler lägenheter som är dyrare men inte fler till antalet. Ja, det där är en politisk bedömning, och det är vad det handlar om. Jag bara väntade att någon skulle nämna om och lägenhetsaffärerna. Jag skulle vilja höra säga att han tycker att det är fel att privata fastighetsägare, frånsett vad de ska lämna till bostadskön, också har inflytande över vilka som flyttar in i deras lägenheter. Kommer att föreslå att vi ska förändra där? Jag har inte en chans att beröra ens en tiondel av alla frågor som kommit fram i diskussionen. Men jag utgår från, som jag sagt, att det inte är sista gången vi diskuterar detta, vare sig här i kammaren eller på andra håll i den politiska debatten. det var ju du som ställde interpellationen jag har suttit på min nya ministerpost. Det uttryckte du förståelse för, men var du irriterad över att jag inte visade upp en ny bostadspolitik och en ny inriktning. Det är lätt att tala om ett delat ansvar mellan staten och kommunerna och att sedan, som jag tycker att lite grann gjorde, lägga skulden för alla problem på just regeringen. Det här är en mycket större frågeställning, vilket jag tycker att vi alla har varit inne på. Jag hoppas att jag tillsammans med er kan visa att de här frågorna inte gör att bostadspolitiken drunknar utan att den kanske till och med får en annan tyngd på större politikområden. Bostadspolitiken är ju så mycket mer än bara när och var vi bygger. Jag ser stora möjligheter att samordna en spännande debatt om framtiden inte minst med just energi- och uthållighetsfrågorna. Jag hoppas alltså att vi kan se till att det här inte drunknar utan att det tvärtom får en större tyngd. Det är ju ändå så att vi bor en större del av våra liv än vi arbetar och studerar. Men det är inte alltid så tyngdpunkten i den politiska debatten har varit. sade: Sätt nu fart! Ja, jag ska försöka, och då med några av de utgångspunkter som vi här har varit inne på. Generationsförändringarna kräver en annan syn på boendet. Familjemönstret när det inte är mamma, pappa och två barn som är det stora mönstret är att antingen är man ensamboende eller också har man väldigt många barn. Det passar inte alltid de bostäder som byggdes för. Inom energipolitiken behovet av att spara energi så att industrin ska få ett större utrymme finns det gigantiskt mycket att göra när det gäller hushållningen i bostäderna. Med bland annat dessa utgångspunkter ska jag försöka sätta fart, som uppmanade mig att göra. Jag hinner inte kommentera allt sade, men jag vill säga att det var en mycket intressant analys han gjorde, att det finns minst tre bostadsmarknader. Det var ett uttryck som fick mig att fundera mycket över att man mest bygger för att sälja vidare och inte för att förvalta. Att säga att vi verkligen måste återupprätta förvaltandets ädla konst i vårt bostadsbestånd var för mig ett viktigt inspel. pekar också på behovet av att bredda synen på bostadspolitiken, som han med rätta frågar efter hur man riktar statens begränsade möjligheter till just de områden där ingen annan än staten kan agera. Det är bland annat det som förslag har bäring på, den som som frågade om. Där är remisstiden är snart slut. Vad gäller ett nytt bostadsfinansieringssystem ska vi till att börja med att utvärdera om det vi har har varit tillräckligt effektivt eller inte. Sedan får vi återkomma. 38 (): Det är bra att ska försöka sätta fart. Jag kan lova att jag kommer att hålla varm och kommer verkligen att undersöka hur fort det kommer att gå. Efter vad jag ser av dem som deltar i debatten finns det ett oerhört engagemang för bostadsfrågorna, för att lyfta upp dem på en så att säga högre plats i samhällsdebatten. Vi är otåliga. Det tror jag att som ny på sin ministerpost kan förstå. Det är regeringen som står bakom de bostadspolitiska mål som är fastställda av majoriteten i , och majoriteten i leds av Socialdemokraterna. I den socialdemokratiska regeringen har också minister ingått , så jag vet att helt obekanta kan frågorna inte vara. Jag ska be att få återge de bostadspolitiska mål som majoriteten har bestämt: Målet för bostadspolitiken är att alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön ska bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. I planering, byggande och förvaltning ska den ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbara utvecklingen vara grund för verksamheten. Det var målen såsom de lyder . I bostadsutskottet ställer vi nu när vi förbereder oss för nya inlägg i kammaren, med de motioner som finns som grund, krav på tillägg. Bland annat handlar det om att man ska kunna äga sin bostad i större omfattning än i samt att arkitektur och bevarelsefrågorna ska lyftas fram. Det är väl måhända också så, samhällsbyggnadsministern, att även målen bör ses över och uppdateras och kanhända göras modernare. agenda för hur vi vill att bostadspolitiken ska utformas kan jag nämna några punkter av. Tyvärr hinner vi inte ta allt i en sådan här debatt. Men det som är det viktiga är att vi får ett ökat byggande och att det främst är hyresrätter som byggs. Hyressättningsproblematiken måste lösas. Långsiktiga och stabila spelregler är begrepp som är obekanta när vi är ute och pratar om svensk bostadspolitik. I tror vi faktiskt att den socialdemokratiska regeringen är medveten om de problem som finns, men man kommer ständigt med fel medicin. hoppas jag att den nya ministern kommer med rätt medicin. Vi måste få långsiktiga spelregler och ett enkelt regelverk. Vi måste se över hyressättningssystemet, det måste reformeras. Vi måste få fler hyresrätter. Vi måste få åtgärder för underhållet, och vi måste se till att vi får en verklig miljöpolitik även på det här området. Sjuka hus måste bort. Vi kan inte acceptera att barn och ungdomar får alltmer av allergier. Vi måste få en mångfald i stället för segregation. Vi måste få ökad konkurrens i byggsektorn, och vi måste minska den sociala och regionala klyvningen i samhället, i landet som helhet. Vi måste få en planering där inte minst kvinnor och barn får vara med, att man verkligen lyssnar på dem. Där hoppas jag mycket på den nya ministern. Bostadsbidragen måste ses över så att man inte blir fast i ett bidragsberoende som hämmar möjligheter att ta ett nytt arbete och möjligheter att få mer pengar kvar i sin plånbok. Man måste också kunna antingen äga eller hyra sin villa eller sin lägenhet. 39 (): Det gäller i en sådan här diskussion att se till att det inte bara förblir ord utan också mynnar ut i en handling. Jag ser därför fram emot de diskussioner vi kommer att ha här i kammaren . Anledningen till att jag anmälde mig till den här debatten är att jag konstaterade att om inte någon från övriga landet anmäler sig blir det här en Stockholmsdebatt eller en residensstadsdebatt. Jag konstaterar att tre av deltagarna är stockholmare, en är residensstadsföreträdare, och själv tillhör jag gruppen landet i övrigt. Jag ser min uppgift som talesman för den att verkligen framhålla att vi har olika situationer och att man måste ta hänsyn till alla bygders situation på bostadsmarknaden. En frisk marknad består av nybyggnation, förvaltande och avyttring, alltså rivning. har i alla fall i de bygder där jag finns ingen rivning av gamla bostäder förekommit i och med att det inte heller finns någon nybyggnation. Det är alltså ingen frisk marknad. Det här måste vi på något sätt ändra på. Det har blivit en stagnation, och ett underhållsberg har skapats. De propåer som Byggkostnadsforum har gjort är mycket intressanta. är det så att vi inte kan ha en nybyggnation som kostar skjortan. Vi måste ligga på en hyresnivå som är av nettoinkomsten hos familjerna. Det går inte att bygga som i , där man har en kostnad för bara marken på per kvadratmeter, medan man säger att den i normalfallet inte får överstiga . Det här är saker som man måste titta på och som är en väsentlig del av en kommande bostadspolitik. 40 (): Jag tycker att det som statsrådet sade var väldigt intressant, att man skulle utvärdera om den hittillsvarande politiken har varit gagnelig. Det är min absoluta uppfattning att vi här har ett jättelikt problemområde. Trots att jag kommer från , , tog jag , som inte ligger i den här regionen, som utgångspunkt. Man kan, även om man råkar bo här, tala om andra delar av landet. Så har jag fått det sagt också. Jag ska inte upprepa mina frågor. Jag får återkomma till dem i andra sammanhang, för jag förstår också att tiden här är knapp. Men jag tror för min del att om man, som statsrådet, har öppnat för att titta på om de mål som finns kan nås med de medel som har anvisats, är det en väldigt bra utgångspunkt för att vi ska kunna reducera de köer och de problem som vi har på alla de olika bostadsmarknader vi har. Vi hade ledde vår diskussion i en folkpartigrupp en diskussion om Vårt hem är vår borg. Där tog man upp många olika frågor, inte minst uthållighetsfrågorna och att vi måste har ett energisparande och miljövänligt byggande. Också på den här punkten, som faller lite utanför den här diskussionen, finns det väldigt mycket att göra för att stimulera människor att ta ett ökat ansvar för sin egen situation. Allra sist tror jag för min del att storstadsproblemet måste lösas på ett bättre sätt än att bara titta på det. Jag tycker att till exempel visar på att kommunikationerna, nu när vi har fått , spelar en ohyggligt viktig roll för hur vi ska bo . Där har vi mycket att fundera över. Då kan man också bo i , en utmärkt stad. 41 (): Bostadspolitiken berör verkligen väldigt många olika politikområden. Jag hoppas att samhällsbyggnadsministern kommer att ha ett samarbete med de andra politikområdena, inte minst när det gäller bidrag till individer och de skattemässiga problemen. De är delar av en helhet. I bostadsutskottet har vi inte haft speciellt mycket att göra på grund av att det har kommit väldigt få förslag från regeringen. Men vi ser fram emot att det nu säkerligen kommer att hända mycket mer. Men vi har hanterat mängder av motioner från partierna här i och också från enskilda motionärer. Det finns alltså en uppsjö av goda förslag som jag tycker att man ska titta på. När det gäller detta med förvaltare är det få som vill förvalta. Man förstår inte vad som kommer att gälla långsiktigt, och då tar man inte den risken. Ett annat medskick som jag vill göra gäller flyttkedjorna. Det är viktigt att fundera över vem man bygger för. Ungdomar som flyttar hemifrån kanske inte alltid har råd att efterfråga en nyproducerad bostad, utan vill hellre hitta någonting i det befintliga beståndet.