prot · GS0927 · 2004-11-11 00:00:00 — Men det ger också netto det är jag ganska övertygad om en mindre belastning på vården om patienten känner sig trygg och vet att hon får god palliativ vård i sin kommun, i sitt landsting. Det ger mindre stress i sjukvården; det är jag övertygad om. Det ger också en mindre efterfrågan när patienten, den behövande, känner trygghet att den finns. Hon behöver inte ringa , för hon vet att någon kommer till henne och ger henne vad hon behöver. Jag tror inte heller att det räcker med en allmän hänvisning till att huvudmännen landstingen och kommunerna har frihet att utveckla det här, får göra det här. Jag tror att staten har en viktig roll i att på olika sätt driva på så att palliativ vård blir någonting som självklart finns i hela landet. Den rekommendation om organisation av palliativ vård som antogs av och som även skrivit på förpliktar. Det är alldeles uppenbart att den ger staten ett antal viktiga uppgifter för att vi ska få större framgång och genomslag för palliativ vård i . Kunskap finns, säger statsrådet. Ja visst, men det är också så att det inte finns någon obligatorisk del vad gäller utbildning i palliativ vård för vårdpersonal. Jag tänker närmast på sjuksköterskor och läkare. Det är naturligtvis ett statligt ansvar att se till att detta kommer till. Det finns heller ingen riktig analys av behov och kartläggning av var det finns palliativ vård i . Var skulle det behöva göras förbättringar? Det är, åtminstone delvis, ett statligt ansvar. Det finns heller inte utarbetade nationella standarder för palliativ vård i . Det är också någonting som hör ihop med den viktiga rekommendation som är antagen och som omfattas, såvitt jag förstår, av nästan alla länder och som i sig är ett oerhört framgångsrikt dokument i det europeiska samarbetet. Det nybildade nationella palliativa rådet i har ställt frågan: Kan du dö med värdighet och utan smärta i ? Det nationella palliativa rådet har bildats av ett antal professionella verksamma inom den palliativa vården. De menar att kartläggningen är ofullständig. Det finns kanske ett femtiotal enheter som kan kallas för palliativa vårdenheter i , varav ett trettiotal i . Det finns ett antal människor som bor utanför , vet vi. På vissa håll pekar man på att det är kö till så kallad avancerad hemsjukvård. Det är en viktig uppgift att förbättra kartläggningen. Var finns det vård? Var är den framgångsrik? Var finns de goda exemplen? Här måste staten naturligtvis spela en viktig roll. Det ska inte vara slumpfaktorn som avgör om jag får palliativ vård eller inte, alltså beroende på var jag bor. Det är inte acceptabelt. Hela ska enligt hälso- och sjukvårdslagen omfattas av principen om likvärdig vård. Kunskap fattas inte, utan det handlar om spridning, säger ministern. Det är på sätt och vis rätt, men här har staten en viktig roll i att stimulera och se till att kunskap sprids. Nationella palliativa rådet hävdar att i av fallen kan smärtfrihet nås, men är det som får adekvat smärtlindring i . 136 Statsrådet (): Jag tror inte att vi står så långt ifrån varandra i den här frågan, och jag. Självklart har staten ett ansvar och kommer att ta det. En av de viktiga frågorna handlar om att alltfler, en stor andel, dör i hemmet. Till skillnad från tidigare, då det var vanligt att man dog på sjukhus eller någon institution, är det nu en majoritet som dör i sin bostad. Många är i livets slutskede beroende av hemtjänst. Här gör regeringen en stor satsning på kompetensutveckling av personalen inom och äldreomsorgen. Jag har också planer på att utveckla ett kompetenssystem för äldreomsorgen, som också kommer att innefatta moduler för palliativ vård. 137 (): Jag får tacka för debatt och diskussion i detta ämne. Jag saknar fortfarande lite mer konkreta besked, men de kanske kommer under tidens lopp. Statsrådet är ju färsk på positionen att axla andra ministrars tidigare underlåtenhetssynder. Vi får hoppas att vi får mera fart vad gäller en kommande proposition om vård i livets slutskede. Får vi en nationell plan för palliativ vård i hela ? Hur blir det med utbildningssektorn, med mera? Vi får stanna vid den diskussion vi har haft och det halva besked som vi fått och hoppas på en god fortsättning. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellationerna 2004/05:72, 74 och 75 om den psykiatriska vården 138 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra tillgängligheten inom psykiatrin och om jag avser att verka för att 1 000 nya vårdplatser skapas inom den psykiatriska vården. har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att inom den psykiatriska tvångsvården begränsa patienters möjlighet att, med hjälp av bland annat telefon och brev, hota och trakassera målsäganden och andra. har frågat mig om jag kommer att vidta några åtgärder under innevarande år för att ge den psykiatriska vården bättre förutsättningar och om jag kommer att vidta några åtgärder med anledning av iakttagelser och kritik i Arvikafallet. Eftersom frågeställningarna är nära besläktade kommer jag att ge ett samlat svar. Jag vill inledningsvis understryka att psykiatrin är en av mina högst prioriterade frågor. Det är av högsta vikt att staten och huvudmännen tar ett gemensamt ansvar för att stärka och utveckla psykiatrin. Tillgängligheten till vården, liksom samverkan mellan huvudmännen, måste förbättras, och sektorns tillgång till kompetent personal måste säkerställas. tillsatte regeringen en nationell psykiatrisamordnare. Uppdraget till samordnaren handlar om att samordna och stärka utvecklingsarbetet, att identifiera och analysera problem samt att föreslå åtgärder som kan ge positiva effekter på vården, den sociala omsorgen och rehabiliteringen av personer med psykiska sjukdomar eller funktionshinder. Psykiatrisamordnaren för nu en aktiv dialog med huvudmännen och andra berörda aktörer med syfte att uppnå förbättringar på såväl kort som lång sikt. Samordnaren har också presenterat en översikt av dagsläget inom svensk psykiatri, där det bland annat klargörs att tillgången till vård- och stödinsatser inte svarar mot målgruppens behov och att det därför krävs aktiva insatser från såväl staten som huvudmännen. Regeringen har, med utgångspunkt i psykiatrisamordnarens förslag, i budgetpropositionen föreslagit att inom psykiatrins område avsätta och . Syftet är att förbättra tillgängligheten till vård och socialt stöd samt att utveckla verksamheter för personer med psykisk sjukdom eller psykiskt funktionshinder. Därutöver avser regeringen att teckna en överenskommelse med och om att av de medel som tidigare hanterats inom den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården ska satsas på förbättringar av psykiatrin . Därtill ska regeringen teckna en överenskommelse med om införandet av en nationell vårdgaranti som ska gälla från . Därigenom tas ytterligare ett viktigt steg för att förbättra kvaliteten och tillgängligheten i hälso- och sjukvården. Jag vill också nämna att regeringen föreslagit kraftigt ökade tillskott till kommuner och landsting 2005 och 2006 i samband med den ekonomiska vårpropositionen 2004 och budgetpropositionen . Sammantaget anser jag att tillskotten till huvudmännen innebär att förutsättningarna inom psykiatrins område förbättras avsevärt. En viktig fråga inom psykiatrins område gäller riskbedömningar, det vill säga bedömningar av psykiskt sjuka personers farlighet för sin egen och andras fysiska och psykiska hälsa. Regeringen gav i regleringsbrevet i uppdrag att samverka med () i deras uppdrag att ta fram en kunskapsöversikt som tillsammans med erfarenheter från tillsynen ska utgöra grund för en vägledning för den praktiska hanteringen vid riskbedömningar. Även psykiatrisamordnaren arbetar aktivt med denna fråga i nära samarbete med professionen. Psykiatrisamordnaren har också i uppdrag att analysera och föreslå hur nödvändig kompetens hos personal inom vård, social omsorg och rehabilitering kan säkras. Jag vill i detta sammanhang klargöra att det självfallet är viktigt att kunskapsbaserade metoder används inom den psykiatriska vården och att huvudmännen tar till sig och använder den kunskap som finns genom bland annat och arbete. Inom ramen för sitt uppdrag utreder psykiatrisamordnaren bland annat frågan om begränsning av patientens möjlighet att använda telefon. I denna och andra frågor kommer psykiatrisamordnaren att lämna de förslag till författningsändringar och förtydliganden i gällande regelverk som han anser påkallade. Jag kommer, , att återkomma till med de förslag till åtgärder som krävs för att utveckla och stärka psykiatrins område. 139 (): Jag vill börja med att hälsa välkommen som statsråd och som ansvarig för en av befolkningens allra viktigaste frågor. Det är sannerligen en stor utmaning, och många av oss har stora förväntningar på . Jag har sagt i denna kammare att jag är näst intill generad över hur den sittande regeringen har negligerat och nonchalerat de grupper av personer som inte själva kan tala för sig. Jag tycker att det är beklämmande. I den föregående interpellationsdebatten tog upp frågan om vård i livets slutskede. Människor med psykisk sjukdom är ett annat sådant område. Människor får inte den vård och behandling som de behöver. Det känns svårt när personer med psykisk sjukdom som söker vård blir avvisade därifrån. Då kanske vissa av dem begår våldshandlingar som de inte skulle ha begått om de inte hade varit sjuka. Dessa handlingar kommer man aldrig i livet ifrån. Det är väldigt allvarligt. Det finns tyvärr många exempel på sådana händelser som har inträffat i . Det svar som jag har fått på min interpellation handlar om utredning. Problemet är att regeringen inte gör som han säger. Jag frågade om var beredd att tillskapa 1 000 nya vårdplatser. Enligt förslag är det vad som behövs inom psykiatrin. Om man nu har inrättat en psykiatrisamordnare med ett så viktigt uppdrag måste väl regeringen vara lyhörd för vad han säger. Regeringen avsatte inte alls de pengar som behövde. Det känns kanske fel att just som har tillträtt ska få skulden, men det är väl en utmaning så god som någon för ett nytt statsråd att verkligen lita till den expert som man har tillsatt. Då handlar det om både resurser och idéer om hur man ska tillskapa de vårdformer som behövs. Sedan vill jag ställa en fråga om vårdgaranti, vilket vi borgerliga partier har krävt . Vi hade också ett gemensamt borgerligt förslag 2002. Menar att en psykotisk patient ska behöva vänta på vård? Det är klart att det är jättebra med en vårdgaranti, men här handlar det om att kunna erbjuda hjälp nu till de människor som är i behov av akuta insatser. När det gäller denna överenskommelse, vet man att den blir av? Det står att man ska träffa en överenskommelse med och . Hur ska människor som är i behov av vård kunna vara säkra på att det blir av? Man måste ju handla . Läget är akut. 140 (): Jag ber att få tacka för svaret. Om en gärningsman döms till fängelse har man möjlighet att begränsa hans kommunicerande med omvärlden via telefon eller Internet därför att kommunikationen kan vara en del i en fortsatt kriminell verksamhet och även försvåra hans eller hennes rehabilitering. Om däremot samma gärningsman döms till rättspsykiatrisk vård får man inte ta ifrån honom eller henne mobiltelefonen eller stänga av Internetuppkopplingen. I praktiken betyder det att dömda gärningsmän från den rättspsykiatriska institutionen kan fortsatta att hota människor i sin omgivning eller att den för pedofili dömde kan ladda ned barnpornografi från nätet. Dessa ord är inte mina, utan de kommer från regeringens psykiatrisamordnare i en artikel i . Han beskriver ett problem som är verkligt. På olika psykiatriska institutioner i det här landet sitter det människor som är dömda till psykiatrisk vård. De kan fortsätta med sitt brottsliga beteende bland annat via mobiltelefon och Internet. De försätter sig dessutom i situationer som de inte gjort om det hade funnits möjlighet att utfärda sådana restriktioner som efterlyses. Det finns ju personer som drabbas av detta gång på gång. De reagerar givetvis också. De tycker att det är märkligt att om den intagne hade blivit dömd till fängelse hade de inte behövt bli utsatta för detta. Men i och med att man blir dömd till psykiatrisk vård kan man fortsätta med sitt brottsliga beteende. Det finns gott om personal på de psykiatriska institutionerna som vittnar om detta. För rehabiliteringen av den enskilde är det förödande. Psykiatrisamordnaren fortsätter: Jag kommer att föreslå att chefsöverläkaren ska ha möjlighet att inskränka patientens rätt till kommunikation via dessa elektroniska hjälpmedel med hänvisning till behandlingsskäl eller för att förebygga brott. Beslutet måste anmälas till och ska kunna överklagas till länsrätten. Jag vill därför fråga ministern psykiatrisamordnarens uppfattning i de här frågorna är ju känd om det kommer förändringar i lagstiftning och regelverk på det sätt som psykiatrisamordnaren förordar. När i så fall kommer detta att ske? 141 (): Tack för svaret ministern. Jag vill också börja med att tacka för svaret i frågestunden som handlade om äldreomsorgen. Det gladde mig. Det är inte för tidigt att börja ta tag i frågan. har jag stått här i kammaren och vädjat om att man ska ta tag i kvaliteten i äldreomsorgen, så jag önskar ministern lycka till i det arbetet. Det är högst angeläget. Därmed kopplar jag över till frågan om psykiatrin, för det finns ju också ett samband mellan äldreomsorg och psykiatri. Vi ser hur många äldre det är som far illa och inte får rätt diagnos. Det finns skrämmande siffror som visar att de dels inte får någon diagnos, dels får fel diagnos. Man sätter fel diagnos för depression, demens, och så vidare. Båda de här två ämnena har alltså mycket samröre. I svaret säger statsrådet att psykiatrin är ett av hennes högst prioriterade områden jag undrar om det snart finns något område som inte är högst prioriterat. Det är ett otroligt viktigt område, så jag uppskattar detta. Jag uppskattar särskilt ministerns tal om tillgänglighet och minns att, just som sade, röstade Socialdemokraterna nej till en vårdgaranti tolv gånger . Därför börjar vi naturligtvis undra lite grann vad som ska hända. Brist på tillgänglighet gör att många psykiskt sjuka inte får den vård de behöver. Är man psykiskt sjuk orkar man inte alltid uppsöka en mottagning . En brist i vården gör att man inte får det stöd och den hjälp som man behöver. Man blir då försämrad, får en försämrad livskvalitet och en isolering. Men mycket av detta är landstings och kommuners angelägenheter, där de har sitt ansvar. Socialministern påminner om att psykiatrin kommer att få 200 miljoner mer . Samma summa ger också , men vi ger ytterligare 200 miljoner och 500 miljoner året därpå. Jag hoppas att vi kan ha en liten tävling här i både ökad kvalitet och bättre vård men också mer pengar till den psykiatriska vården, för det behövs en ordentlig satsning inom psykiatrin. Vi vet nämligen att sju av tio våldsverkare bara i har nekats den hjälp de har sökt just före sitt våldsdåd. Detta är ju helt oacceptabelt. För de många sjuka är bristen på samarbete mellan och vården i olika former det som får vågskålen att tippa över. Neddragningar inom denna sektor, psykiatrin, har också, som vi hörde här, påverkan på rättsväsende och trygghet. Här är det återigen kommuner, landsting, olika aktörer inom men också rättsväsendet som berör de psykiskt sjuka. Men det handlar inte bara om pengar. Det handlar också om psykiskt sjukas rätt att få ett arbete och sysselsättning. ser vi skrämmande nog många personer med psykiska sjukdomar, inte minst unga, som i stället får förtidspension. De får alltså en social isolering och en påtvingad fritid. Jag menar att arbetsgivaren måste få incitament att anställa arbetshandikappade. måste sjukförsäkringen göras mer flexibel. är det många småföretagare som skulle kunna och hade velat anställa någon med något arbetshandikapp, men med det utökade arbetsgivaransvar man får för sjuklöneperioden vågar man inte ta den risken. Det är ett problem på arbetsmarknaden, och det är arbetsmarknadspolitiken som har ansvaret för dessa psykiskt sjuka, men också arbetsförmedlingar och försäkringskassor. Vad jag vill säga med detta är att det är så väldigt många olika händer som ansvarar för de psykiskt sjuka. Min fråga är: Vilket ansvar anser sig ha som statsråd för de psykiskt sjuka? 142 (): Modern politik är på många sätt rätt märklig. Det som förs fram i den politiska debatten är det dagsaktuella, och då verkar det ofta kraftfullt. var vi i en situation med ett fruktansvärt tragiskt mord på utrikesministern. Vi hade haft andra incidenter där psykiskt sjuka människor hade skapat stor tragedi. Många av dem hade sökt men inte fått vård. Psykiatrin stod på dagordningen. Det vi såg var egentligen ett resultat av en oförmåga att prioritera från socialdemokratiska regeringars sida . Man klarar inte i ett land med världens högsta skatter att prioritera de grupper som är allra mest utsatta, det vill säga, i det här fallet, de psykiskt sjuka. Det bekymmersamma med dagens regering är att man, herr talman, verkar ha något slags mästerskap i att smita undan ansvar. har besökt parlamentet , och jag tror att det var fyra eller fem gånger som han skjutsade bollen vidare för tillståndet i rättsväsendet till någon annan. Vad gäller psykiatrin gick man tidigare ett steg längre. Man försökte inte bara smita undan ansvaret för vad som hade skett, utan man tänkte också att det var finurligt att tillsätta en psykiatrisamordnare då kunde man gömma sig bakom psykiatrisamordnaren . Det kan ju vara bra om det är så att psykiatrisamordnaren kommer fram till ett antal kloka förslag som sedan genomförs. Men det som bekymrar mig och är hur mycket av det som psykiatrisamordnaren föreslår som kommer att genomföras. Som tidigare interpellanter har talat om har redan gått ut och sagt: Jag får inte de pengar jag behöver, jag får inte de pengar jag föreslår. Vi ser bara efter mordet på utrikesminister att det finns ett stort antal exempel på landsting runtom i som har psykiatrin som besparingsobjekt. har i sin interpellation lyft fram vad som händer med personer som döms till sluten rättspsykiatrisk vård, bland annat för att de kunnat trakassera andra människor, att de kan inte åläggas restriktioner. För de allra flesta människor borde det vara ganska naturligt att säga att de restriktioner som man kan ålägga en person för att han eller hon inte ska fortsätta att trakassera ett brottsoffer ska man kunna ha även inom rättspsykiatrisk vård. Uppenbarligen har den här frågan varit svår för regeringen och för ministern. I svaret till säger ministern: , men vi ska avvakta vad säger. har läst tidningen och berättat för ministern vad säger, det vill säga att vi ska ha restriktioner så att man inte ska kunna fortsätta att trakassera i ett läge där man har dömts till rättspsykiatrisk vård. Det vore då klädsamt ifall ministern kunde ge ett tydligt besked om man på den här punkten kommer att följa psykiatrisamordnarens förslag eller om man kommer att göra som med resurserna, det vill säga att man inte följer vad psykiatrisamordnaren föreslår. är det ju så att även som opposition ska man ge en ny minister en chans. har tidigare ställt till med elände i svensk skola. har jag hopp om att en del av det som sker på kommer att vara bra. Jag hoppas, , att du inte hakar på och de andra och tävlar om att smita undan ansvar. Det som är viktigt att komma ihåg är att det är socialdemokratiska regeringar som har styrt detta land . Det är den socialdemokratiska regeringen som bär ansvar för tillståndet, och det ansvaret är kollektivt. Men den fråga som är särskilt intressant att få svar på är om nu kommer att följa psykiatrisamordnarens förslag, det vill säga att införa restriktioner för dem som har dömts till rättspsykiatrisk vård. 143 Statsrådet (): Det här är en intressant och viktig debatt. Problemen inom psykiatrin, , är dessvärre inte någon dagsaktuell fråga utan har dessvärre en mycket lång historia. Det är upprörande och mycket allvarligt att vi inte ger människor med allvarlig psykisk sjukdom eller psykiska funktionshinder samma rätt till vård och omsorg som människor med kroppsliga, somatiska sjukdomar och funktionshinder har. Det tycker jag är otillständigt, och det är oacceptabelt att vi ska ha det så. Dessvärre är det på inget sätt ett nytt tillstånd. Vi har en psykiatrisamordnare som föreslår att de metoder som ska användas för vård- och stödinsatser ska vara kunskapsbaserade och fortlöpande följas upp och utvärderas. Det är dessvärre mycket anmärkningsvärt att det ens behöver påpekas att metoderna ska vara evidensbaserade och att de ska följas upp. Det här är alltså inte ett dagsaktuellt problem. Jag tror inte heller att det finns någon snabb lösning. Men jag vet och kommer att medverka till att vi kan göra viktiga insatser för att förbättra psykiatrins förutsättningar. Jag har några kommentarer till de inlägg som har gjorts. Till kan jag säga att överenskommelsen blir av. Vi arbetar med den, och jag räknar med att vi blir klara . Psykiatrisamordnaren har föreslagit och nämnt siffran 300 nya vårdplatser. Det är den bedömning som vi har gått på. Det är möjligt att det behövs fler platser. Men det är det som är angett, och det är alltså också det som har varit grunden för de resurser som psykiatrisamordnaren ansåg skulle tillföras och som också regeringen tillför i öronmärkta statsbidrag. Därutöver tillför vi resurser i det allmänna statsbidraget. Det är alltid en avvägning när det gäller hur mycket som ska öronmärkas. Hur bra är det med öronmärkning? Det är alltid bra i det särskilda fallet, men det är också viktigt att kommuner och landsting inte får alla sina resurser öronmärkta. Då får vi andra problem med deras möjligheter att fullfölja sitt ansvar. Till , som tar upp det allvarliga problemet att mobiltelefoner och Internet kan användas både för fortsatt kriminell verksamhet och för att försvåra eller motverka rehabilitering och vård, vill jag säga följande. Psykiatrisamordnaren kommer med ett förslag. Vi räknar med att det kommer inom . Regeringen tar inte ställning till debattartiklar utan till förslagen när de levereras. När förslaget kommer till regeringen så kommer vi skyndsamt att behandla det. Jag ska inte föregripa behandlingen, men jag har en positiv inställning till psykiatrisamordnarens resonemang i frågan. Till vill jag säga att jag har tre prioriterade områden. De är äldreomsorgen, psykiatrin och primärvården. Jag hoppas att det också kommer att märkas i min gärning att det är de frågorna som jag prioriterar. Jag blir lite besviken på , som utmärker sig i debatten både genom att söka konflikt i en viktig fråga och genom att handskas ovarsamt med sanningen. Han anklagar mig för att smita från ansvaret. Tyvärr kan jag inte låta bli att göra en jämförelse när säger att vi smiter och inte klarar att prioritera. Sanningen är att i den regering som satt i, där det var en folkpartist som var finansminister, klarade man verkligen inte av att prioritera. Då prioriterade man skattesänkningar, och vi hamnade i ett moras i svensk ekonomi som det har tagit att ta oss ur. Det är först nu som vi äntligen har en positiv och stark ekonomi så att vi kan göra satsningar på viktiga reformområden. 144 (): Jag förstår dilemmat, och jag hoppas att också förstår oss vi som har stått här och talat om den här frågan . tar tålamodet slut. När vi , , och jag som politiker gör en bedömning så gör vi det utifrån att vi har en kunskap om hur det ser ut i landet. Vi bor i olika delar av landet, och vi läser rapporter. Det finns en man som jag vet har mycket stor kunskap, och det är . Han bor nere i , och han är professor. Han säger att psykiatrin har misskötts . I den delen har rätt; detta är inte någon dagsaktuell nyhet precis. påstår och jag vet inte om det finns någon som kan detta bättre än han att av dem som behöver vård inte får den vård som de behöver inom psykiatrin. Om det är så är det en katastrof.