prot · GS0914 · 2004-10-14 00:00:00 — Att hota någon som ska vittna är att göra sig skyldig till övergrepp i rättssak, och antalet dömda för detta brott ökar dramatiskt. lagfördes 158 personer för detta brott. hade antalet stigit till 340 för att vara uppe i 603 brott. Det innebär att först ägde en dubblering rum , sedan skedde i stort sett en fördubbling igen, men på bara . Flera som begått grova våldsbrott förblir ostraffade, eftersom alla som vet något tiger, och då går inget att bevisa. Länskriminalpolisen i , och har ett tiotal olösta mord eller försvinnanden med kopplingar till just gängkriminalitet. sköts en väktare i benet inne i , i utkanten av , inför 25 vittnen. Alla som visste något om motivet teg. Året efter knivhöggs en man till döds på samma plats. 70 personer fanns på plats när polisen anlände. Ingen ville vittna. Hur ska man kunna höja benägenheten att vittna i dylika fall? En idé som förts fram är att nyckelvittnen skulle få vara anonyma, att den som utpekas aldrig ska få veta vem som pekade. Det går inte i . Ett samhällsprogram i , P1, belyste den här problematiken. Bland annat kontaktades alla chefsåklagarna i våra tre största städer, , för att utröna hur de såg på möjligheten att vittna anonymt. De var långt ifrån främmande för tanken. Bara var fjärde sade nej. Av sammanlagt 26 chefsåklagare i de tre städerna gick tre inte att nå. Av de 23 som svarade sade fem att de absolut vill införa möjligheten att vittna anonymt i . Elva tvekade men lutade åt att idén borde prövas. Sex åklagare svarade nej, medan en inte ville ta ställning. Intressant är att den för svensk rättskultur helt främmande tanken på anonyma vittnen har ett överraskande starkt fäste bland åklagarna. I ändrades straffeprosessloven för att tillåta anonyma vittnen. I ändrades retsplejeloven 2002 på samma sätt. Också i och i finns möjligheten. Det är dags att fundera över sådana förändringar även i . Ett gangstervälde där ingen vågar vittna om brottsliga gärningar skulle hota vår demokrati. Kanske skulle anonyma vittnesmål vara tänkbara i vissa fall, till exempel vid grova brott och då vittnet inte har någon anknytning till vare sig brottsling eller brottsoffer. I andra fall vore det förmodligen otänkbart, till exempel när det finns anledning att befara att vittnet vill hämnas på någon inblandad i en rättegång. Kan justitieministern tänka sig att låta utreda om och i vilken omfattning anonyma vittnesmål bör möjliggöras för att behålla vittnesbenägenheten på en hög nivå för att gärningsmän ska kunna åtalas och domar avkunnas? Så över till lite rättspsykiatri. Redan när 1994 i i ett tillstånd av psykotisk karaktär sköt ihjäl sju personer med sitt tjänstevapen stod det klart att rättspsykiatrin och ingripanden mot psykiskt störda lagöverträdare måste ses över. Nuvarande lagar medger inte fängelsepåföljd om någon begått ett brott under allvarlig psykisk störning men heller inte rättspsykiatrisk vård om störningen inte föreligger vid domstillfället. , efter Flinckmorden, tillsattes den så kallade , som skulle föreslå en reformerad reglering av det straffrättsliga ansvaret för psykiskt störda lagöverträdare samt formerna för ingripanden mot dem. Den klara utredningen föreslår bland annat att ett restriktivt krav på tillräknelighet införs i lagen och att fängelseförbudet slopas. Psykiskt störda lagöverträdare som döms till fängelse och som har behov av psykiatrisk vård ska ges adekvat sådan . Så sker inte i den resursfattiga kriminalvården. Kommitténs betänkande Psykisk störning, brott och ansvar överlämnades till justitieministern . Den helt eniga kommittén ansåg att det var angeläget att reformen snabbt skulle kunna träda i kraft men bedömde att det efter diverse beredningar kunde ske först . Så blev det tyvärr inte. Nuvarande något luddiga lagar medför låg förutsebarhet, vilket leder till att olika instanser kommer till olika resultat. Det kan upplevas stötande. mördare, , fick livstids fängelse i tingsrätten men rättspsykiatrisk vård i hovrätten. Det blir spännande att se vad kommer fram till. Justitieministern förväntas vara inte helt ovetande på detta område. När kommer propositionen? Varför dröjer det så länge? När bedömer justitieministern att ett nytt regelverk för hur psykiskt störda lagöverträdare ska dömas kan träda i kraft? 22 (): Rättsväsendet och rättstillämpningen är en viktig del av ett demokratiskt samhälle. Utan ett väl fungerande rättsväsende får vi ett samhälle där den starkes rätt blir den lag som råder, och det vill ingen av oss se det utgår jag från. Men det finns strukturer i vårt samhälle som rangordnar människor på grund av klass, kön, sexuell läggning och etnisk tillhörighet, strukturer som vi i Vänstern menar måste bekämpas. Vi menar att dessa strukturers inverkan ska motarbetas på många plan, också i rättsväsendet. Det är oerhört grundläggande att alla människor känner tilltro till rättsväsendet, och jag vill i det följande, fru talman, ta upp några aspekter på detta. I en interpellation tog jag upp frågan om skillnader i domar mellan etniska svenskar och människor med annan etnisk bakgrund. Det finns en debatt huruvida personer med invandrarbakgrund tenderar att dömas till hårdare straff vid jämförbara brott än etniska svenskar. har tidigare krävt att en jämförande studie görs om rättstillämpningen skiljer sig åt när det gäller personer med invandrarbakgrund och etniska svenskar. Som svar har vi fått att ingenting framkommit som pekar på ett behov av en sådan utredning som efterfrågas. Vi menar att denna ståndpunkt verkligen kan ifrågasättas och att vårt krav på jämförande studier stärkts genom att undersökningar i medierna visat på skillnader i rättstillämpningen. I en medieundersökning genomförd i våra tre största städer visade det sig att invandrade bestraffades hårdare vid rattfylleribrott än icke-invandrade. av de invandrade som dömts för grovt rattfylleri fick fängelse, medan siffran för icke-invandrade var , detta trots att de etniska svenskarna i genomsnitt hade högre promillehalt av alkohol i blodet. Undersökningen visade också att förklaringen inte stod att finna i tidigare belastning i kriminalregistret. Det finns också, fru talman, andra medieundersökningar som pekar i samma riktning, och det finns uttalanden från , , som påvisar etiskt betingade skillnader i rättstillämpningen. har föreslagit att det ska göras en offentlig jämförande studie av om rättstillämpningen skiljer sig åt när det gäller personer med invandrar- eller minoritetsbakgrund och etniska svenskar. anser att det är nödvändigt och hoppas att under detta ställer sig bakom det här kravet. Ett annat område där orättvisorna tyvärr är uppenbara är när människor drabbade av sexuella övergrepp och sexualiserat våld försöker hävda sin rätt. Det vanligaste är kvinnor som utsätts för våld eller övergrepp av män. De berättar ofta att bemötandet från de institutioner i samhället som ska hjälpa dem upplevs som ett andra övergrepp. Erfarenheter från kvinnor som vittnar om att de inte blir trodda gör att många kvinnor inte vågar berätta om vad de har blivit utsatta för eller inte vågar anmäla övergrepp. Kvinnor upplever också att det är de och deras ageranden som blir ifrågasatta i stället för den misstänkte mannen. Myndigheter fokuserar på kvinnans klädsel, hur hon har agerat och om hon har varit berusad eller inte. Detta är förhållningssätt som utgår från mannens perspektiv och som bär vidare de strukturer som också är själva orsaken till våldet. Eftersom de patriarkala strukturerna finns överallt finns de även i rättsväsendet. Detta måste, menar vi, synliggöras, och det måste vidtas åtgärder. Endast en liten del av det anmälda könsrelaterade våldet leder till fällande dom. Alla led i rättskedjan måste därför höja sina kunskaper, anser vi, om könsmaktsordningen och om genusanalyser och sexualiserat våld. Homosexuella, bisexuella och transpersoner, alltså de som brukar föras samman till begreppet HBT-personer, utsätts ofta för olika typer av diskriminering, förtryck och våld, så kallade hatbrott. Lagstiftningen ger, enligt Vänsterns mening, inte dessa grupper tillräckligt skydd. Särskilt gäller detta transpersoner som inte utgör någon skyddsgrund i lagstiftningen. I en nyligen publicerad lägesbeskrivning från , Sexuell läggning och bemötandet i , redovisas att HBT-personer får ett dåligt bemötande på det sociala området. Bemötandefrågan aktualiseras också i de fall HBT-personer är brottsoffer. Inte minst polisen måste därför bli mycket bättre på att bemöta HBT-personer som är brottsoffer. Detta skulle öka förtroendet för polisen bland HBT-personer och underlätta utredningsarbetet. Många drar sig för att anmäla brott på grund av en osäkerhet över hur de ska bli bemötta eller av erfarenhet av att ha blivit dåligt bemötta. Större kunskaper krävs hos polisen och hela rättskedjan. Detta var, fru talman, några exempel på områden där det finns allvarliga brister i rättstillämpningen som vi i Vänstern menar måste åtgärdas så att vi får ett mer rättvist rättsväsende. 23 () replik: Det gläder mig att tar upp våldet mot bland annat kvinnor. Antalet utfärdade besöksförbud har ökat mycket . Tyvärr är det väldigt svårt att beivra de här brotten. Det är en oerhörd kränkning av kvinnan som blir fånge i sitt eget hem. Det gäller både att komma på de här gossarna och att ta dem. Är och beredda att sätta fotboja eller GPS på de här gossarna så att man vet var de är och också kan bevisa när de gjort en överträdelse? 24 () replik: Det är ett ganska smalt område, våld mot kvinnorna, som tar upp. Jag vill erinra om att problemet finns i hela samhället och att det är en strukturell fråga. Det är det vi trycker. Men icke förty är naturligtvis användningen av elektronisk intensivövervakning eller så kallad fotboja ett område som vi har tyckt har varit intressant och som vi nu kommer att få se en utvidgning av genom de nya bestämmelser som träder i kraft. Det är ett område som är värt att fortsätta att diskutera och utreda. Jag vill inte säga att jag är främmande för tanken, men jag vill inte heller binda upp mig. 25 () replik: Det må vara ett smalt område, men för de kvinnor som drabbas tror jag inte att det är en tröst att säga att det är ett smalt område. Jag vet inte om missuppfattade mig. Jag menade inte alls att man ska bestraffa dem med fotboja, det har vi redan, utan de ska ha en fotboja för att man ska kunna konstatera att de överträder besöksförbud. Det är det jag undrar om är med på. 26 () replik: Jag håller fast vid det jag sade tidigare. Det är en aspekt som vi kan fundera över. Jag har inget färdigt svar på den frågan från talarstolen . Att hitta nya alternativa påföljdsformer är ett oerhört angeläget område. Detta kan vara ett sätt för individer att få sitt liv att fungera på ett bättre sätt. Det gäller både dem som är innanför och dem som är utanför fängelsemurarna. 27 (): Jag får väl erkänna att om detta enkom är en rättspolitisk debatt är jag möjligen en udda fågel i den debatten. Jag tänker inte beröra hela det rättspolitiska området. Skulle jag så göra skulle vi också, precis som på ett förtjänstfullt sätt gjorde, få diskutera diskrimineringen inom rättsväsendet av olika grupper, hatbrotten mot HBT-personer och inte minst det sexualiserade våldet. Det var en intressant replikväxling med om det. Nej, när jag anmälde mig till den allmänpolitiska debatten tänkte jag att jag skulle prata om ett ämne som gäller såväl rättspolitik som socialpolitik och samhällsliv i stort, nämligen våldet bland unga människor. För någon vecka sedan mördades en ung pojke i . Han blev knivhuggen till döds. Det var inte det första fall av mord som sker på grund av brott bland unga människor tvärtom. Vi har sett det på skolor, vi har sett det utanför skolor, i storstäderna och på landsbygden som ett ökande problem. Det är inte heller det enda problemet med ungdomsvåldet. Vi ser hur lokaltrafiken i får ställa in vissa turer därför att det är våld på pendeltågen. Vi ser hur man ställer in andra turer därför att det är stenkastning mot bussarna. Det är inte heller det enda problemet bland unga människor. Enligt och analys av den statliga ungdomspolitiken kan man se att alkoholkonsumtionen har ökat. av unga människor i nionde klass har provat alkohol. beräknas vara intensivkonsumenter av alkohol. Som redovisade tidigare i debatten har också narkotikaanvändningen bland unga människor ökat. Fler lämnar gymnasieskolan utan fullständiga betyg. Ungdomsarbetslösheten ökar, och våldet bland unga ökar. Enligt samma analys från från har av niondeklassarna blivit utsatta för stöld, för hot om våld och för grovt våld. Likaså har de sexuella övergreppen och ökad prostitution blivit ett problem bland unga människor. Jag har varit ute på en mängd skolor . Jag har använt den tid då gör uppehåll för sommarlov och skolorna är slut för att besöka skolor över hela landet. På varje skola har jag ställt en och samma fråga: Varför? Vad är det som gör att ungdomsvåldet ökat? Vad är det som gör att det någonstans i bakgrunden ligger problem med gängbildning? Vad är det som gör att man söker sig till gäng? Svaret har blivit detsamma på varje skola: Otrygghet, att man inte känner sig sedd, att man inte känner sig trygg, att man inte känner att man har någonting att komma till. Det är någonting kommer automatiskt i en generation som har blivit en nedskärningsgeneration. Den generation jag tillhör är inte den generation som byggde upp det samhälle vi har. Det är inte heller den generation som får njuta av frukterna av det välfärdssamhälle som byggdes upp. Tvärtom har vi sett saker och ting raseras och sett klasser slås samman i skolan, sett att fritidsgårdar stängts, fått se att arbetslösheten har ökat från nära nog en nollnivå till en stadig nivå på ett par procent och ibland mycket mer. Vi har sett att ungdomsarbetslösheten har ökat och sett att ungdomar kommit ut på den osäkra arbetsmarknaden och sett att man inte har en framtidstro. Vi har sett en otrygghet. När samhället inte erbjuder trygghet då söks tryggheten någon annanstans. Då söks den i gäng. I gäng kan sådana saker som ursprung och symboler bli tydliga ursprungsmärkningar för vilket gäng man tillhör. Sådana saker som våld kan bli en tydlig signal om att befästa sin plats i det gänget. var Professor of Human Development från i i han har skrivit den mycket intressanta . Han sade en sak som jag tyckte var rätt intressant när han skulle lämna . Han blev intervjuad av SVT på . Man frågade honom: Vad har du att säga till svenskarna om det ökande ungdomsvåldet i ? Jo, sade han, om ni fortsätter på den inslagna vägen med inskärningar för unga människor och skapar en nedskärningsgeneration då kommer ni snart att få se en situation som den ni tror finns i . Jag var ute och pratade med unga människor människor i min egen ålder om det här när jag själv gick på gymnasiet och var politiskt aktiv. Jag åkte runt i högstadieskolor och bad att få prata med dem som trodde skolan hade lite problem med kanske främlingsfientlighet eller rasism och som utnyttjades av dem som försökte skapa rasistiska grupper på olika skolor. Jag var på en skola i . Jag minns det särskilt. Jag satt och pratade med fyra fem elever, och vi pratade om hatbrott och flyktingpolitiken, som de menade var alltför generös. Jag tog upp exempel där den var verkligt inhuman och bister. Vi kom att ha ett bra samtal. Efteråt kom en kille fram till mig, i bomberjacka, stålhättade kängor och inte så mycket hår på huvudet. Han tittade på mig och sade jag minns formuleringen så väl för han skulle kunna bli politiker, det var en typisk politikerformulering: Jag tror att vi har kommit fram till någonting här . Men vad spelar det för roll? När du lämnar och jag går ut så är jag en del av ett krig, och i det kriget vill jag inte bli ensam. När unga människor mördas pågår det ett krig. Mot det har vi bara ett vapen, och det är att satsa på unga människor, att åter bygga det välfärdssamhälle som en gång var, att ge tillbaka de fritidsgårdar som fanns, att åter satsa på skolan och inse att satsningar på människor är investeringar och att det lönar sig att satsa på människor. Den norske rättssociologen har räknat ut att en medelkriminell, om man nu kan använda ett sådant mått, under en hel livstid kostar samhället ungefär 50 miljoner. Det skulle kunna ge en satsning på flera nya lärare och på flera fritidsgårdar som skulle kunna bekosta sig själv. Jag tycker att vi bör tänka på det när vi hamnar i budgetsammanhang. 28 () replik: Jag har mycket lätt att hålla med om de åsikter han har om hur viktigt det är att man tidigt inkluderar ungdomar i samhället i stället för att exkludera dem. Jag tycker dock att det är en väldig betoning på mer resurser, säkert i form av pengar, tid och kraft. Jag tror att det är väldigt viktigt med resurser i form av sociala insatser. Jag är personligen mycket tveksam till att det är just poliser som till exempel jagar unga människor som kommer i kontakt med narkotika. Det finns många bra exempel i vårt land där det är som gör detta. De tänjer på lagen till det yttersta. De är minipoliser och irriterar, stör men stöttar också ungdomar som vill sluta använda narkotika och gå sig djupare ned i narkotikaträsket. Men vi måste också vara beredda att ställa krav på ungdomar. Det finns till exempel en tro i skolan att allt ska vara roligt. Det är väldigt konstigt. Det är viktigt att man tidigt i skolan kommer in och ställer krav och ser till att de som missar elementära kunskaper får dem, så att de kan lära sig läsa, räkna, skriva och har en framtid. 29 () replik: Jag gissar att har varit ute och besökt många skolor, men jag måste ändå ställa mig främmande inför tron att det finns en upplevelse i skolan att allting ska vara roligt. Tvärtom möter jag många elever som kämpar på också med det som är tråkigt och jobbigt. Tvärtom ser jag att mycket mer har börjat bli tråkigt och jobbigt för de elever som hamnat lite snett, som riskerar att bli de 27 000 unga utanför som vi har i människor mellan som inte har någon plats i samhällets trygghetssystem eller utbildningsväsende. Just för dem har det blivit tråkigare genom de stora nedskärningarna, genom att inte kunna bli sedda av en lärare, genom att inte kunna ha en kurator att gå till, genom att det inte längre finns en klasstorlek som är hanterbar för lärarkollegiet. Där har skolan verkligen blivit tråkigare på ett sätt som jag tror att ingen tjänar på. Nej, de vet att inte allt kan vara roligt här i livet. Men man måste också ge möjlighet att känna lust att fortsätta i skolan för just dem som har lätt att hamna utanför. 30 () replik: De unga människor som jag känner jag är inte så jättegammal själv, även om man kan tro det inser vad som kan krävas, hur tufft det kan vara och vikten av att ställa krav på sig själv. Men väldigt många vuxna verkar ha svårt för detta. När det gäller hur man ska se på mobbning och på kunskapkrav är det otäckt med utvärderingar. Man får inte säga att någon har svårt med matten, för då kanske han eller hon blir ledsen. Det är alltså de vuxna och de politiska partierna i den här som bestämmer synen på att ställa krav. Och jag hävdar att ställa krav är faktiskt att bry sig väldigt, väldigt mycket, för har vi inga krav och inget att mäta kan vi inte se vad som går snett. Men om vi kan finna varandra en bit på vägen, så ska vi jobba tillsammans, och jag. 31 () replik: Det förvånar mig att när man pratar om de här problemen väljer man att skjuta in sig på att ställa mer krav och göra det hårdare, som det ofta upplevs, för dem som finns i skolvärlden och de unga människor som finns i samhället i stället för att prata om hur man kan investera i dem och vilka ökade satsningar man kan göra. Jag tror nog inte att vi i sak är så oense om vilka krav som bör ställas. Men jag tror nog ändå att jag får avböja tanken på att vi ska samarbeta med tanke på att du företräder en allians som vill göra rätt stora skattesänkningar. Då finns det inga pengar över till de satsningar som behövs på unga människor. 32 (): En viktig grundbult, ja, kanske den viktigaste, i vårt demokratiska samhälle är vårt domstolsväsende att domstolarna fungerar och hur de fungerar. I ett civiliserat och demokratiskt samhälle ska oberoende och kompetenta domstolar sköta rättsskipningen. Första steget mot en samhällsupplösning sker nämligen när denna fallerar. Därför har domstolarna en särställning i samhället, en särställning med makt att bestämma straff och lösa tvister. måste därför vara rationellt utformad och begriplig för medborgarna. pågår en omfattande reformering av hela domstolsväsendet. Det övergripande syftet är att mål och ärenden ska avgöras med högt ställda krav på rättssäkerhet och effektivitet. Verksamheten ska i möjligaste mån renodlas till dömande verksamhet. Förutsättningarna för allmänheten att få tvister och andra rättsliga angelägenheter prövade ska, med utgångspunkt i rättssäkerhet och effektivitet, vara lika över hela landet. Tyngdpunkten i den dömande verksamheten ska ligga i våra tingsrätter och i våra länsrätter. Detta förutsätter tillräckligt stora domstolar som kan möta krav på stabilitet, skicklighet och flexibilitet. Domstolarna ska ha en funktionell geografisk spridning i förhållande till allmänheten, myndigheterna och näringslivet. Domstolarna ska vara moderna och attraktiva arbetsplatser. Arbetet ska organiseras så att det finns utrymme för specialisering och delegering. Därmed får också domstolsväsendet bättre förutsättningar att attrahera och bibehålla kvalificerad personal inom alla personalkategorier. Reformarbetet kan delas upp i fyra huvudområden: Förändringar av den yttre organisationen. Förändringar av den inre organisationen. Renodling av verksamheten. Förbättringar av det processuella regelverket. Renodling av verksamheten är ett av huvudområdena för den pågående reformeringen av domstolsväsendet. Avsikten är att domstolarnas verksamhet så långt som det är möjligt ska utgöra rättsskipning. Som ett led i renodlingen av domstolarnas verksamhet har ett antal funktioner flyttats bort från allmän domstol till förvaltningsmyndighet . Förändringarna av den yttre tingsrättsorganisationen målas upp som en slakt på tingsrätter. Det kan jag tycka är lite löjligt eftersom oppositionen är väl medveten om att det ena förutsätter det andra, det vill säga att vi måste ha tillräckligt stora domstolar för att kunna garantera att domstolsärenden avgörs med högt ställda krav på rättssäkerhet och effektivitet. Alla vi som arbetat på en domstol vet att det är stor skillnad på förr och . Många av de beslut som tidigare togs i våra domstolar tas nu någon annanstans. Jag kan bara påminna er om bouppteckningar, lagsökningar och betalningsförelägganden. Det innebär att närheten inte alls är av samma nödvändighet som . Översynen av tingsrättsorganisationen har skett, med stöd, stegvis region för region och fortsätter på det sättet. har utrett regionerna utifrån deras speciella förutsättningar, parat med de principiella utgångspunkterna för reformarbetet. När har presenterat en utredning har den sänts på remiss till berörda tingsrätter och kommuner som då fått tillfälle att framföra sina synpunkter på utredningen och hur tingsrätterna bör vara organiserade. Också rättsväsendets övriga myndigheter och nämndemannaföreningar har fått den möjligheten. Efter beredning i har frågan kommit till för beslut. Genom att reformeringen av domstolsväsendet har hanterats på det här sättet har man garanterat att frågor om förändringar i tingsrättsorganisationen har fått en allsidig belysning, och alla berörda har haft möjlighet att framföra sina åsikter. Vi vet att genomförda förändringar varit lyckade. De har varit och kommer att vara en garanti för att ge domarna en större möjlighet till rättssäkra avgöranden. 33 () replik: Det var mycket bra att tog upp det här med domstolarna, för det är oerhört viktigt. För att vara lite slängig kan jag väl säga att ordet reform ibland får en annan innebörd än vad jag trodde att det hade.