prot · GS0933 · 2004-11-19 00:00:00 — Det är faktiskt skandal att eleverna i svenska skolor läser sämre och sämre i stället för bättre och bättre. Med allt detta på sitt bord är det minst sagt förvånande att skolministerns första utspel handlar om hur regeringen snabbt ska kunna inskränka de fristående skolornas rätt att verka. Lägg alla sådana tankar åt sidan skulle jag vilja säga. Ta intryck av integrationsminister i stället. I just den frågan är han väl värd att lyssna på. Statsrådet får i vilket fall bereda sig på hårt motstånd både internt och från oss kristdemokrater om han ändå bestämmer sig för att fullfölja sina planer på området i stället för att se till att både kommunala och fristående skolor får de arbetsvillkor och den frihet de behöver för att kunna göra ett bra jobb. 6 (): Jag ber också att få hälsa skolminister välkommen. Som västerbottning gläder det mig speciellt att vi får en västerbottnisk minister. Det börjar bli en tradition att i anslutning till rapporter hålla en aktuell debatt i kammaren. Man kan undra hur en skolverksrapport som inte föranledde en begäran om aktuell debatt från någon av de borgerliga partierna skulle se ut. rapporter är en del i styrningen i den svenska skolan som ska peka på både förtjänster och brister. ska också peka på vilka åtgärder som vidtas. pekar i sin rapport på brister som redan mångordigt har nämnts, men man pekar också på att svenska elever har mycket goda kunskaper i engelska, god förmåga att tala och läsa svenska och engelska, förmåga att kritiskt granska information, ett ökat intresse för globala frågor och att de svenska eleverna är bra på att samarbeta och lösa problem. vill på inget sätt nonchalera eller bortse från de problem och utmaningar som visar på. Jag uppskattar de borgerligas engagemang i skolfrågor, även om färgen när man målar skollandskapet alltsomoftast är svart. I ärlighetens namn måste också sägas att i ett antal frågor finns en samsyn, exempelvis att mobbning, våld, sexuella trakasserier och annan kränkande behandling i skolan aldrig får accepteras och inte kan ursäktas. Jag tror också att vi är överens om att välutbildade och behöriga lärare är viktiga för att nå skolans mål. Det är till och med så att jag kan hålla med när han i partiledardebatten konstaterade att han märker på föräldramöten eller när han följer sina barn att skolan har förändrats. Det har den gjort i mångt och mycket till det bättre, som han menar att vi kan göra mer. Moderatledaren har rätt. Det går åt rätt håll, men vi kan göra mer. När vi sedan diskuterar vidare hur vi ska fortsätta arbetet att utveckla skolan tror jag att vår samsyn slutar. Jag måste få ställa en fråga när det gäller vad som rullade runt om den nya lärarutbildningen på TV nu . Hur kan den nya lärarutbildningen ha bidragit till till exempel försämrad läsförmåga? Den nya lärarutbildningen har de facto inte levererat några färdiga lärare . Kan ni förklara det för mig? Det är viktigt att våga konstatera att förändringar tar tid och att skolan aldrig får ses som isolerad från övriga samhället. Om klyftorna ökar hårdnar samhället och om skillnaderna mellan kvinnor och män vidmakthålles märks det naturligtvis i skolans vardag. Som vänsterpartist vill jag ha en likvärdig sammanhållen grundskola för alla barn. skola utgår från elevens behov, och där råder demokrati, jämlikhet och solidaritet. Grunden för skolpolitik är att alla barn ska ha rätt till utbildning som står under demokratisk samhällskontroll. Skolan ska utgå från elevens egna behov och förutsättningar. Det behövs naturligtvis nya pedagogiska metoder utformade av entusiastiska och kunniga lärare. Även om det finns en samsyn mellan höger och vänster i vissa frågor finns det stora skillnader. Det finns också skillnader i vägarna att nå målen. I den borgerliga alliansens arbete är det som ansvarar för den arbetsgrupp som går under beteckningen Mer kunskap en modern utbildningspolitik. Om man leker med tanken att det blir folkpartistisk skolpolitik som ska vara tongivande kan man fantisera om hur den borgerliga alliansens skolpolitik ska presenteras. Om man raljerar skulle överskriften för den alliansens skolpolitik bli: Det var bättre . Låt oss backa in . Man skulle i dokumenten ha ett antal underrubriker som skulle vara: Nationell skolpeng Mer friskolor Tillbaka till indelningen i stadier och fler betyg Mer prov och test Hårdare tag Damma av de gamla läroplanerna Utbildning en vara som alla andra Vinstintresse helt okej Elevinflytande. Vad är det? Mot detta ska ställas en syn på skola och bildning som och förhoppningsvis också Socialdemokraterna står för. Det är en politik där det behövs mer resurser till skolan som ska fördelas efter behov. Det behövs en skola som är demokratiskt kontrollerad och fri från vinstintresse. Det behövs en skola som ser varje elev. Det behövs en skola som ger elever kunskaper och förmåga att möta framtiden. Det behövs en skola med mindre av betygshets. Det behövs en satsning på livslångt lärande, där förskolan spelar en avgörande roll. Det behövs en förskola och en skola där lärarnas viktiga roll tydliggörs. I har vi skolplikt, och då finns det också en plikt mot eleverna. Det är en plikt som bland annat innebär rätten för eleverna att ha en skola till vilken man längtar när man vaknar . Så ser det inte ut . Det vet vi alla. Skolan är och kommer att vara en av de viktigaste delarna i våra barns liv. Då behövs en långsiktighet. Då behövs visioner för att forma en skola för alla och envar. De visionerna har vi i Vänstern. 7 (): Många av landets skolor fungerar väldigt bra, men tyvärr är det alltför många som inte gör det. I välståndslandet kan vi se hur vi får en skola som blir mer och mer kunskapssegregerad. Det blir alltså en delning mellan dem som har kunskap, eller har lätt att ta till sig den, och dem som inte har det. Fortsätter det här ser jag det som ett av de största hoten mot den uppväxande generationen. Det är ett problem som vi har möjligheten och ansvaret att ändra på. Den här kunskapsdelningen är en oerhört stark kontrast till den skola som vi vill ha och den skola som jag strävar efter, en skola som innebär att alla elever från början får en ärlig chans och en möjlighet att lära sig. Ett av många tydliga exempel på den här kunskapsdelningen är som återigen visar att elever blir allt sämre i matematik och på att lära sig läsa och skriva. Den här rapporten visar också på att fler och fler elever lämnar utan att ens ha de viktigaste grundkunskaperna med sig. Man går ut nian i utan att ha lärt sig läsa, skriva och räkna. Inte undra på att det individuella programmet är det näst största programmet på många ställen. Men det är inte första gången som vi har fått läsa en sådan här larmrapport. Det är inte heller första gången vi har fått höra en socialdemokratisk skolminister säga: Det här är allvarligt. Jag tar det till mig. Kanske ska jag tillsätta en ny arbetsgrupp. Men, , det är inte nya arbetsgrupper elever och lärare behöver. Det är inte heller en ny skolminister som står i talarstolen och bara berättar att det här har vi inom socialdemokratin gjort. Det skolor, elever och lärare behöver är handlingskraft och goda förutsättningar för sin verksamhet. Och det är det flera partier i den här kammaren som är beredda att ge dem. Men Socialdemokraterna har valt en annan väg. Trots de skarpa varningssignalerna att det inte står riktigt rätt till i landets skolor väljer partiet, alltså Socialdemokraterna som har makten att förändra och göra någonting bra, att ställa sig i skuggan, vid sidan om, och vänta på nästa rapport. Min undran till skolministern blir ju: Varför frågar sig inte och regeringen hur det kommer sig att så många elever lämnar nian utan baskunskaper? Varför frågar sig inte regeringen och skolministern hur det kommer sig att så många elever blir allt sämre på att läsa, räkna och skriva? Och hur kommer det sig att regeringen inte börjar ifrågasätta sin politik som leder till att man faktiskt förnekar alla elever en ärlig chans? Grunden för skolpolitik är att alla elever får lära sig utifrån sina egna, unika egenskaper. Alla elever ska få ordentligt stöd och ordentlig hjälp redan från början. Det tror vi på. Det arbetar vi för. Vi vet att alla elever kan uppnå oerhört mycket om de bara får möjligheten och chansen. Jag ser tre viktiga delar för en bättre grundskola. För det första ska vi utgå från kunskap i stället för tid. är ofta antalet år som eleverna är i skolan viktigare än den kunskap de bär med sig. Vi vill ha individuella studieplaner, ett kunskapskontrakt där föräldrarna blir verksamma och medvetna om sitt barn och den utveckling som sker i skolan. För det andra behövs det en mycket bättre arbetsmiljö. Alla blir också vinnare om vi tar hand om ordningsproblemen redan från början. För det tredje behöver vi en mer elevanpassad skola. Vi vill införa en flexibel skolstart. Det innebär att vi går från dagens mer fyrkantiga skola, där elevens ålder styr mer än elevens kunskaps- och mognadsnivå, till en mer flexibel skola, där vissa elever kan gå lite fortare fram och andra elever ta lite på sig. Men det viktiga är att skolan utgår från den unika eleven och hans eller hennes förutsättningar. Utöver de här tre punkterna har vi i gjort en satsning på ett läs-, skriv- och matematikprojekt på 1,2 miljarder som ska gå ut till skolorna och de första årskurserna så att eleverna får med sig kunskaperna redan från start. Om vi får igenom det här paketet är jag övertygad om att vi har hittat en mycket bättre möjlighet för landets elever. Elever på landets skolor, alla duktiga lärare och alla engagerade föräldrar ropar ju efter förändring. Många lärare är slitna. De börjar tröttna på arbetssituationen med lite resurser, mer eller mindre obefintlig fortbildning, en arbetsmiljö som är under all kritik och att de inte heller har så många kolleger. Föräldrarna är upprörda över att deras barn inte får stöd och hjälp som de har rätt till, att det inte är lugn och ro och en bra arbetsmiljö i skolan, att det är för lite personal och att deras barn helt enkelt inte lär sig det de ska lära sig i skolan. Eleverna är trötta på att de inte får hjälp och stöd när de har rätt till det, att det fortfarande tillåts att de själva eller deras klasskamrater utsätts för mobbning eller behandlas respektlöst utan att någon egentligen tar notis om det. De är trötta på att de inte får en ärlig chans att utvecklas. Skolministern säger att situationen är allvarlig och att något måste göras. Vi väntar ju spänt på att ministern ska börja agera. Tyvärr har jag inga större förhoppningar om att regeringen kommer att visa den handlingskraft som ministern talar om. Jag tror också att skolan riskerar att gå ytterligare två förlorade år till mötes innan den borgerliga alliansen kan börja sitt arbete, ett arbete som kommer att ge alla elever en ärlig chans redan från start. 8 (): Den nationella utvärderingen av 2003 har varit en mycket intressant läsning. Det är en viktig rapport om skolans tillstånd som visar både på positiva och på negativa resultat. Det är glädjande, tycker jag, att kunskaperna i engelska är goda, att eleverna har en god kommunikativ förmåga i både engelska och svenska och att de uppvisar god förmåga till kritiskt tänkande och kritisk analys. Engagemanget för samhällsfrågor har ökat, och en hög medvetenhet om värdegrundsfrågor syns hos flertalet. Ett stort intresse för praktisk-estetiska ämnen är positivt, och även många teoretiskt inriktade ämnen upplevs som mycket viktiga av eleverna. En mer varierad undervisning i metoder upplevs jämfört med . Men det finns också mörka moln. Mindre bra är resultaten vad gäller läsförmåga i svenska och kunskaper i matematik och kemi. De sistnämnda ämnena upplevs som svåra, och attityden till kemi samt fysik och religion är mycket negativ från elevernas sida. Det finns brister i kunskaperna i samhällsorienterande ämnen också, trots en positiv inställning till flera av dem. Det är fortfarande alltför stora könsskillnader i både resultat och attityder till olika ämnen och skolan. Andelen icke behöriga lärare är betydligt större än . Ämnen som upplevs som svåra, som matematik, kemi och fysik, eller de som upplevs som ointressanta, som kemi, fysik och religion, har svårt att fånga elevers motivation för inlärning. Det är viktigt att nu arbeta med att utveckla metodiken framför allt i dessa ämnen. När man känner intresse och motivation lär man sig som lättast och bäst. Det är inget särskilt konstigt utan tämligen självklart och något jag tror att vi alla här kan känna igen oss i när vi tänker på vilka föredrag, seminarier, konferenser eller för den delen skolkunskaper man bär med sig i livet. Jag tror att det är fler som kanske likt mig har barn och som fick uppleva något väldigt fascinerande och spännande i går. Det var den första snön som hade kommit. Tänk om bara lite av den otroliga glädjen och nyfikenheten när man rusar ut skulle finnas där . Vi tror från sida att det är ett flertal viktiga saker som behöver göras. En fortsatt decentralisering av skolan med stor pedagogisk frihet och variation är viktig. Mångfald i sig är bra, och både ett större antal friskolor och profilering och ökad frihet för de kommunala skolorna kan öka elevers intresse och lärares motivation och fokus. Här känns det trist att , ny skolminister, på vid ett flertal tillfällen markerat och skärpt tonen mot fristående skolor. Det känns oroande, och det skulle vara intressant om skolministern här skulle kunna tala om hur han ser på mångfalden i svensk skola och vad han tänker ta för initiativ vad gäller fristående skolor. Det behövs ett flertal åtgärder. Det behövs flexibel skolstart, avskaffande av timplaner, mindre centralstyrning och större elev- och föräldramedverkan i skolan. En ökad individualisering i undervisningen är nödvändig. Att i än högre grad utgå från varje individs behov och förutsättningar krävs för ökad måluppfyllelse och för en mer positiv inställning till ett flertal ämnen. Elevernas valfrihet och möjlighet att ha inflytande över undervisningen behöver öka, inte minska som har föreslagit i ett antal olika förslag på . Elevers intresse och motivation har betydelse för inlärning, eller tror att elever i grundskola och gymnasium fungerar på andra sätt än vi övriga gör? Ett elevaktivt arbetssätt, där man blir engagerad i sin egen inlärning och där man själv är delaktig och inte bara passiv mottagare av kunskap, är viktigt. Det visar sig ju i utvärderingen vara sämst i de ämnen som eleverna också upplever som mest ointressanta och svårast. Ett elevaktivt arbetssätt är inget alldeles nytt utan en ganska gammal insikt, men det har tagit att få det att bli verklighet. Man kan i en ganska spännande tidning för lärarinnor , där man har uppställt regler för de lärarinnor som då verkade, läsa följande: Kom ihåg, att det är barnen som skola tänka, icke du som skall tänka för dem, att det är dem, som du skall förmå tala och icke du som skall tala för dem, att det är de, som skola använda sina krafter, då bli icke dina utslitna . Ambitionsnivån i övrigt kanske inte är någonting att ta efter. Det visar kanske att bakåtsträvande inte alltid är framgångskonceptet. I tidningen står även: Låt icke det du lär barnen övergå deras förstånd. Mycket av hvad barnen höra i skolan kunna de ej fatta och lära följaktligen mycket litet däraf. Det talas också om att man ska ge trögtänkta pojkar tid att fundera ut svaret på frågor. Men det visar ändå att insikten att eleverna ska vara delaktiga är ganska gammal. hoppas jag att vi har en skola med en stark ambition som kan utvecklas. Man behöver lära ut djupa kunskaper med varierande och elevaktiva metoder, där både elever och föräldrar är djupt engagerade och har ett stort inflytande. 9 Statsrådet (): Det här är bara min andra gång i kammaren. deltog jag i en interpellationsdebatt, och deltar jag i en aktuell debatt. Jag kan ändå se en tydlig trend från oppositionen. Den är mycket enkel. Så här säger man från oppositionen: Den socialdemokratiska regeringen gör ingenting, och skulle den göra någonting bra har den stulit den idén från oss. I annat fall är det en slump om den gör någonting bra. Så enkelt är det väl ändå inte, fru talman? Jag tror att vi behöver nyansera vår inställning i debatten. Jag tror att vi behöver hysa en större respekt för varandra och lyssna på varandra. Tydligen var det flera här som inte lyssnade till vad jag sade i mitt första inlägg. Jag tänkte därför ta tillfället i akt att upprepa de förslag som jag hade. Den första punkten var: Flera anställda i skolan. Det ska vara behöriga och utbildade lärare. Den andra punkten var: Ett tydligt och förbättrat kvalitetsarbete. Framåtsyftande individuella utvecklingsplaner ska införas från och med . Vi ska göra insatser för att bryta segregationens negativa effekter och satsa på trygghet och studiero samt öka kunskaperna i svenska och matematik. Detta är avgörande faktorer för vår politik för att skapa en kunskapsskola där lärandet står i fokus och där elever och lärare respekterar varandra. När jag lyssnar till oppositionen, framför allt och , tycks det bara finnas en lösning för dem, och det handlar om att sortera i skolan. En generallösning tycks vara att sortera och dela upp i olika fack och ge dem som inte klarar av målen kvarsittning i . verkar helt och hållet ha övergett den socialliberala skolpolitiken. Han ska ha fler betyg i lägre åldrar. Han ska sortera bort elever från deras klasskamrater. Han vill låta 1718-åringar vara kvar i tillsammans med 1314-åringar. Jag är fullständigt övertygad om att det inte är en framkomlig väg att hålla kvar dessa halvvuxna tonåringar tillsammans med 1314-åringar i . Ungdomar som i övre tonåren har haft problem med skolgången kommer inte att lyckas bättre om de blir kvar i en miljö som är anpassad till yngre. Det är inte bra för dem, och jag är övertygad om att det inte heller är bra för . Jag har av flera talare blivit ombedd att tydliggöra min inställning till fristående skolor. Och jag vill ta tillfället i akt att göra det i denna kammare. Jag är positiv till många inslag när det gäller de fristående skolorna. Många av de fristående skolorna har bidragit till att utveckla vårt skolväsende så att vi har fått en bättre skola tack vare det förändringstryck som också den kommunala skolan har utsatts för. Men det betyder inte att jag, som och , är positiv till alla inslag bland de fristående skolorna. Jag ser att det kan finnas problem när pengar som vi satsar på utbildning hamnar i fickorna på ett fåtal aktieägare. Jag ser också att det kan vara bekymmersamt om inte barn och ungdomar från olika uppväxtmiljöer, från olika etniska grupper och från olika religioner kan träffas i den gemensamma skolan. Fördomar och motsättningar kan öka om vi inte möts och skapar förståelse för varandras olika förutsättningar. 10 (): Det är lätt för att tala om behöriga lärare och be om att vi ska tycka att det är trovärdigt. Men när han skär ned i lärarutbildningen och inte återupprättar läraryrkets status, då blir han inte trovärdig i ögon, och förmodligen inte heller i lärargruppens ögon. Han blir inte heller trovärdig när han tycker att det är ett problem att skattepengar går till vinst just när det gäller undervisning i skolan men tycker att det är helt okej att samma skattepengar går till vinst om någon städar skolans gymnastiksal. Det är en inkonsekvens som egentligen handlar mer om att vädja till Vänstern och de kanske något mer populistiska krafterna inom Vänstern, därför att bakom retorikens röda fanor om solidaritet går vart fjärde barn genom skolan utan att nå målen. Och i ett kunskapssamhälle som det som vi befinner oss i och än mer kommer att befinna oss i finns det ingen fråga som tydligare kan vara en klassfråga än denna. Skolministern har alla möjligheter att bidra till att göra någonting åt detta. har han i stället talat om huvudmannaskap för att slippa tala om skolpolitikens syfte och innehåll. Det finns inte en likvärdig skola i . Vilken kvalitet man får på skolan avgörs helt och fullt av var man föds och i vilken kommun man bor. Det är orättfärdigt. Minst valfrihet finns där den skulle behövas allra mest. och jag har ägnat hösten åt att besöka skolor i landets alla län. Vi har besökt framgångsrika kommunala skolor. av eleverna går i den kommunala skolan. Men de får inte värst mycket uppmärksamhet, särskilt inte av skolministern som bara talar om huvudmannaskap och annat. Vi har sett skolor där harmonin är så påtaglig att den går att ta på, där elever och lärare respekterar varandra, där vuxna stöttar varandra, där reglerna är tydliga, där man trivs och är trygg, där man gillar sin skola och där kunskapsresultaten är goda. Vi har också sett skolor som har haft problem där ansvaret har återupprättas, där stoltheten återkommer, där professionen börjar respekteras och resultaten förbättras, och där lärare faktiskt får vara lärare och inte projektledare. Men vi har också sett skolor där uppgivenheten är tydlig, där ansvaret alltid ligger någon annanstans, där otryggheten ligger i luften och känns direkt när man stiger in i skolan, där elever slår sönder inredning och varandra, fotar tjejer med kameramobil i omklädningsrum och oordning förstör lektionerna och där vuxna har kapitulerat, där toaletterna hålls låsta därför att de annars förstörs och där kunskapsresultaten är bedrövliga. Skolan speglar samhället. Så långt är det rätt. Men skolan ska inte spegla familjen på det viset att dåliga uppväxtförhållanden fortplantas. Det finns många bilder av svensk skola. fanns det 52 skolor där samtliga elever utan undantag klarade alla mål. Vem talar om dem? Det fanns 154 skolor där samtliga elever klarade gymnasiebehörighet. Vem talar om dem? Det fanns 89 skolor där alla elever utom maximalt nådde alla mål och 475 skolor där alla elever utom klarade full gymnasiebehörighet. Debatten om vad som gör en skola framgångsrik är väldigt viktig, för det fanns också skolor där mer än hälften inte nådde kunskapsmålen. Dessutom finns det kommuner där det varierar mellan noll och hälften när det gäller den andel som inte når kunskapsmålen. Vi har inte en likvärdig skola i vare sig jämfört mellan skolor eller jämfört mellan kommuner och inte heller sett över landet. Det är både realistiskt och nödvändigt att alla når kunskapsmålen. Det är vårt krav på skolan. Vår skyldighet sedan är att ge nya verktyg. Då lär inte vinstförbud eller begränsningar för kristna friskolor leda någon vart. Baylans förslag gör inte att ett enda svenskt barn lär sig någonting mer i svensk skola. Det accepterar inte vi moderater. 11 (): Barn är jämlika men olika. Att våga se båda de leden och erkänna dem är väldigt viktigt. Skolan ska ge alla bästa möjliga chans. Men ska vi leva upp till det målet måste vi våga inse att elevernas förutsättningar är väldigt olika begåvningsmässigt, när det gäller hemförhållanden och så vidare. Kalla det gärna för att sortera, men då är det skolans uppgift att ge ett särskilt stöd till de barn som behöver ett särskilt stöd, att ge dem mera tid och att ge dem tillfälle att koncentrera sig på det som är allra viktigast. Om det var så att en del pojkar behövde lite för att ge sina svar var det väl en god pedagogisk insikt att ge dem , för barn är jämlika men olika. Skolan ska möta varje pojke och flicka där just han eller hon befinner sig och ge det stöd som han eller hon behöver. Kalla det gärna sorteringsskola, men för oss är det den socialliberala skola som har största förutsättningarna att ge alla elever det stöd de behöver. När ska de borgerliga partierna inte begära en skoldebatt när det kommer en rapport från ? Ja, naturligtvis när det kommer en rapport som visar att det har vänt för den svenska skolan, att kunskaperna växer och att färre slås ut. Den rapporten har vi ännu inte läst. Naturligtvis förstår jag att har små förväntningar på de som kommer att vara skolminister. Men jag har också läst rapporterna om vad som ger framgångsrika skolor. Där brukar man tala om höga förväntningar.