prot · GS0941 · 2004-12-01 00:00:00 — fängslas kvinnor i , dessutom även därför att de har genomgått medicinsk abort. Vi har inte kommit så långt i som vi ofta tror. Jag pekade i mitt anförande på att vi inte ens i är fläckfria på det här området. Det är klart att det påverkar vårt sätt att agera internationellt när det gäller kvinnors rätt till abort. Men utskottet har tagit en klar ställning, och jag utgår från att det kommer ett beslut . Jag har stort förtroende för den utredaren, , som arbetar med den här frågan på uppdrag när det gäller utländska kvinnors rätt att göra abort i . 72 () replik: Jag vet att har varit en förkämpe just för att kvinnor ska få den här rättigheten, men det motbevisar inte det faktum att det parti som du tillhör konsekvent har motarbetat den här frågan. Det är också intressant att andra företrädare för ditt parti har hävdat, exempelvis i tidningen där jag har debatterat, att inte ska lägga sig i andra länders politik. Det kan kanske stå för dem, och det är kanske inte den nuvarande hållningen. I så fall gläder det mig. Jag skulle vilja komma in lite på frågan om , som också nämnde i sitt anförande. 70 000 människor har redan dött i denna världens största humanitära katastrof som självklart, för oss i , är ett folkmord. 2 miljoner människor riskerar svält, och 1,7 miljoner individer är fördrivna från sina hem. gick tidsfristen ut för korrupta och diktatoriska regim som fortsätter att terrorisera, våldta och mörda oskyldiga människor i tillsammans med janjaweedmilisen och andra rebellgrupper. Jag undrar om är nöjd med den svenska socialdemokratiska biståndspolitiken när det gäller att stötta de förtryckta och utsatta människorna på plats i . Jag besökte själv konfliktregionen i . Jag undrar alltså om är nöjd med insatserna där, och jag undrar också om vill kalla det som pågår i för ett folkmord. 73 () replik: Jag vill börja med att tillbakavisa det som lägger mitt parti till last, att vi på något sätt som parti skulle ha varit emot den här utredningen. Det fanns ett brett stöd i min partigrupp och i regeringen för att tillsätta den, och vi följer nu utredningens arbete. Jag vet att det också finns referenspersoner från de olika partierna. Att det skulle finnas något motstånd mot att det här arbetet pågår känner jag i så fall inte till. Det finns säkert enskilda individer som har fört någon debatt kring detta. Men det finns inte ett motstånd från partiet. Så långt kan jag dementera. ska inte behöva leva i den villfarelsen. När det gäller vet vi alla att det är en mycket svår kris. Vi ser inte att den bromsas. Huvudsakligen är det fortfarande negativa rapporter som kommer. Människor lever i en väldigt svår situation, och jag känner en osäkerhet om vilken information vi har tillgång till. Det finns riksdagsledamöter, som , som har varit i regionen. Men det är ändå svårigheter att ta till sig fortlöpande information om vad som sker i detta geografiskt väldiga område, även om det är en begränsad del av själva landet. Jag tycker att har försökt verka tillsammans med andra länder internationellt, och det kommer vi att fortsätta göra. Vi ställer gärna personer till förfogande. UD har en person på plats för att bättre kunna arbeta med de här frågorna. Vi har själva som riksdagsledamöter möjlighet att ta upp det här med företrädare för , och vi har också ställt en person till förfogande för EU som har mycket lång och gedigen erfarenhet från arbete i regionen. När det gäller frågan om folkmord vet vi att det här liknar ett folkmord. Men jag menar att jag från den här pulpeten inte har det folkrättsliga underlaget för att göra ett ställningstagande som går längre än vad jag säger, nämligen att det här liknar ett folkmord. Jag tycker att det är oerhört starkt när man uttalar de orden, och jag hoppas att det finns ett brett stöd för dem här i kammaren. 74 Statsrådet (): Det är det har vi hört tidigare. Men jag vill också påminna om ett annat område som vi har nämnt . Sedan vi inledde debatten här har drygt 60 kvinnor avlidit, en , enbart för att de har varit gravida och enbart, i de flesta fall, för att de har drabbats av de mest enkla komplikationer, sådana som kvinnor här får hjälp för på vårdcentralen när de är gravida. Jag tycker faktiskt att detta är ett av de allra brutalaste måtten på den orättvisa som finns och på hur små resurser som skulle kunna spara ett människoliv varje minut. Det är också, som sagt, . Det är flera talare före mig som har påmint om det. Regeringen har beslutat om några extraanslag beroende på att vi kommer att fortsätta prioritera aidsfrågorna. Men vi har beslutat om att ge lite extra medel i förväg. Det ena handlar om stöd till satsning just kring kvinnor och aids. Man har precis inrättat en ny Global Coalition on Women and AIDS som just handlar om att arbeta med kvinnors utsatthet när det gäller aids. Det handlar om att uppmärksamma kvinnors utsatthet för våld, kvinnors sexuella rättigheter och så vidare. Det gäller alltså kvinnors underordnade ställning i fråga om aids. Regeringen har beslutat att ge ett extra bidrag för att det arbetet ska komma i gång, och vi har i budgetpropositionen också föreslagit att satsa extra på Global Coalition on Women and AIDS i . Vi avsätter också 12 miljoner extra just till forskning kring hiv/aids, vacciner och mikrobicider, just för att man måste se på helheten kring aids. Det är både förebyggande, medicinerande och forskning kring vacciner och mikrobicider som det handlar om i det här fallet. Det är kanske små insatser i det stora hela, men det är ändå några delar av de insatser som vi gör på aidsområdet. Jag återkommer till det. Det här är min första budgetdebatt som biståndsminister. Det känns jättekul att få vara med i den här debatten av olika skäl. Ett skäl är självklart att vi har en så stor enighet i , i kammaren här, om att det är viktigt med bistånd, att ska vara med och bidra till en lite rättvisare värld med de möjligheter som vi har. Ett annat skäl, och det största just , är självklart att biståndsbudgeten ökar och att vi 2006 kommer att nå enprocentsmålet. Under det här året har jag upplevt tydligt det som vi alla pratar om, att på alla håll och på alla områden är mycket väl ansett i världen, i utvecklingsländer och hos andra biståndsgivare. Det handlar om som statlig biståndsgivare och om vårt statliga bilaterala arbete men också om det fina arbete som många kyrkor och enskilda organisationer gör med biståndsmedel och om det sätt som svenska företag agerar på runtomkring i världen. Detta gör att vi kan vara stolta över oss själva på det här området. Ett bevis på det här var att en av de första sakerna som den nye biståndskommissionären faktiskt gjorde var att ringa för att försöka få tag på en svensk anställd som hade kompetens kring hur vi jobbar med bistånd i . Ett annat bevis på det, också i EU-sammanhang, är att vi nu börjar diskutera en översyn av EU:s biståndspolicy. I det arbetet har handplockat några visa personer, och en av dem är vår högste tjänsteman, utrikesrådet för bistånd, som kommer att vara ett av hans närmaste bollplank för den nya biståndspolicyn. Det är ett bevis för mig på hur väl ansedda vi är på det här området. Det finns många andra exempel på detta. Det är en konstig värld vi lever i. Många delar av världen går framåt väldigt fort. Utvecklingen går fort. Vi får fler och fler människor som kan äta sig mätta . Fler och fler barn går i skolan, såväl flickor som pojkar. har medellivslängden ökat med , trots aids, trots att diarré är en av de vanligaste dödsorsakerna, trots att malaria är oerhört utbredd och trots att många problem återstår. BNP per capita i genomsnitt har ökat kraftigt. Men precis som också har beskrivits tidigare ökar klyftorna mellan dem som är fattiga och dem som blir mindre fattiga. Och de som halkar efter halkar efter ganska kraftigt. Därför måste vi fortsätta att se fattigdomen och prioritera våra resurser alltmer. Många miljoner människors vardag präglas av orimliga livsvillkor, oro för morgondagen, hunger, oro för barnen, om de över huvud taget ska kunna gå i skolan , och andra helt basala frågor. När det gäller den här vardagen och den här oron förlamas förändringen i brist på inflytande, brist på möjlighet att genom demokratiska medel göra sin röst hörd, brist på respekt för de mänskliga rättigheterna i de respektive länderna. Maktlöshet i sig är kanske den viktigaste delen av fattigdomen och kanske ett av de viktigaste hindren mot varje försök att häva orättvisor. Det kan beskrivas som fattigdomens moment 22. Därför är ju demokrati och mänskliga rättigheter grundläggande i biståndet. Biståndet är också ett av våra bidrag till att bryta den maktlöshet som tvingar människor kvar i fattigdomen. Därför driver nu inför uppföljningen av millenniemålen att vi ska göra skrivningar kring demokrati och mänskliga rättigheter utan att för den skull röra millenniemålen som har visat sig vara en bra bas att öka biståndet från. Den offentliga debatten om biståndet har ofta handlat om enprocentsmålet och om pengar. Det är nog så viktigt, men det räcker inte. ökar biståndet med 2 . Det är oerhört mycket pengar. Vi kommer att prioritera som region. Det beror självklart på, som ni alla vet, att många halkar efter i millenniemålsuppföljningen. Ett bevis på att vi har påbörjat de omprioriteringar som frågade om är att vi fasar ut biståndet till länder som och och i stället ökar på och fasar in i länder som och , som ligger längst ned på utvecklingsstegen. Den typen av omprioriteringar i biståndet har påbörjats. Det tar dock något eller eftersom avtalen måste fasas ut och inte kan klippas av. Sakprioriteringarna, de tematiska prioriteringarna, är fyra: hiv/aids, jämställdhet och sexuell och reproduktiv hälsa, arbetsmarknad och sysselsättning, samt fred och säkerhetsfrågor. På hiv/aids-området ökar vi stödet till , till den globala fonden mot hiv/aids, malaria och tbc, men också till andra insatser mot hiv/aids. Vi kommer att stödja hela kedjan, det vill säga forskning, behandling och det förebyggande arbetet. Jämställdhet och sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter ligger kvar på dagordningen, självklart delvis som en motkraft till de konservativa krafterna från , men också från andra delar av världen där man delvis underminerar de framsteg som har gjorts och drar in pengar till den här typen av verksamhet. ökar därför sitt bidrag till UNFPA och andra områden där man jobbar med de här frågorna. Ett fokus blir uppföljningen av . Det tredje området är sysselsättning och arbetsrätt. dör 22 000 barn till följd av skador på arbetet ett arbete som de inte borde ha varit på; de borde ha varit i skolan. 22 000 barn dör till följd av sådana skador. är var fjärde ung människa i norra arbetslös. Det är ett område som akut visar på de saker som vi måste arbeta med för att utrota orättvisor i världen. Det fjärde området är fred och säkerhet och kopplingen däremellan. Kopplingen är otvetydig och tydlig. Utöver de fyra prioriteringarna kommer vi att förbereda en extra satsning på miljöområdet som ska inledas 2006. går 1 ½ miljard av det svenska biståndet till miljöområdet, men ska vi göra en extra satsning på miljöområdet samt en extra satsning på konfliktområdet genom att får en förstärkning av sin personal. Fattigdomen har många ansikten. Det är ingen enig bild över jordklotet. Inte heller medlen kan beskrivas i en enda mening. I grund och botten handlar fattigdomsbekämpning om att förändra strukturer och ge människor möjlighet att förändra sina egna liv. Därför är demokrati och mänskliga rättigheter helt grundläggande i den svenska biståndspolitiken. 75 () replik: Jag hälsar biståndsministern välkommen till den första budgetdebatten om bistånd. En riktig erfarenhetsbakgrund naturligtvis för ett gott arbete. När jag är ute och reser i världen tycker jag att svenskt biståndsarbete har ett gott rykte. Jag skulle vilja hälsa biståndsministern välkommen med att säga: stolt, men inte nöjd. Att inte vara nöjd är ju oppositionsrollen i politiken. Jag noterar att biståndsministern säger att det är viktigt med enprocentsmålet, men att det kanske inte är det viktigaste utan att inriktningen också är viktig. Jag delar den uppfattningen. Är inte biståndsministern orolig för att den ryckighet som politiken nu innebär gör att det kan bli svårt att svälja den kraftiga ökning av biståndet som sker ? Vad kommer i nästa steg för att nå en så effektiv, bred och stabil utveckling som möjligt? Jag hälsar åtgärderna mot aids välkomna. Min kompletterande fråga det ligger nära de krav vi har i är: Vilka åtgärder är regeringen beredd att vidta för att ge FN möjlighet att ge resurser till WHO för att säkerställa resurser som ger direkt möjlighet för WHO att köpa loss patent för vaccin och bromsmediciner? Jag saknar ett femte mål, nämligen miljöbiståndet. Kommer det i nästa års budget för utgiftsområde 7? 76 Statsrådet () replik: Tack för välkomnandet och förtroendet. Vi har ett bra samarbete. Det tycker jag är viktigt. Det är helt riktigt som säger, att för snabb ryckighet ger svårigheter att planera. Svårigheter att planera är inte bra i någon verksamhet, inte heller i biståndsverksamheten. Vi har ofta fleråriga kontrakt i våra samarbetsländer och man får inte rycka och förändra i dem. Det påverkar verksamheten på ett sätt som ingen av oss vill. Sida förbereder i sitt arbete för en ökad budget åren framöver. I det multilaterala arbetet har vi talat om och vi har börjat diskutera med FN-organen, EU, Globala fonden och andra områden att vi planerar att öka våra anslag. Vi har också sagt att ska fördubbla sin kapacitet att skicka ut folk i fält. ska vi göra en extra satsning på miljöområdet. Jag betonar att det är en extra satsning. går 1 ½ miljard av svenskt bistånd till miljöbistånd på olika sätt. Genom de nya mål som antogs för biståndet togs de sex delmålen för biståndet bort. Miljöfrågor var en. Jämställdhet var en annan. De har i stället tagits fram som områden som ska finnas med i alla områden. Miljöfrågor ska beaktas i de bilaterala avtalen med våra samarbetsländer, men också i våra avtal och i samarbetet med FN-organen och i de multilaterala sammanhangen. kommer vi däremot att öronmärka en summa för miljöinsatser. 77 () replik: Det är alldeles utmärkt. Det jag vill åt är att vi ska ge den klara signalen att pengar ska öronmärkas för miljöbistånd så att man inte glömmer miljön. Aids, jämställdhet, sysselsättning, förbud mot barnarbete, fred och säkerhet är utmärkta inriktningar. Miljöinriktningen är lika viktig. Låt mig gå över till frågan om myndigheten som kommer som ett nytt inslag i biståndsarbetet. Jag inser inte att den här myndigheten är viktig. Vore det inte bättre att prioritera även de pengarna, biståndsministern, till direkt biståndsarbete än att bygga upp en byråkrati runt detta? Vi har tre organ som kan klara den här utvärderingen. Mot bakgrund av den enighet som finns kring PGU-arbetet och utvecklingsarbetet i stort undrar jag vilka konkreta åtgärder det finns för att också samverka med andra politikområden. Även om vi i första hand ska debattera budgetområdet Pengar och bistånd är helhetsperspektivet väldigt viktigt. Det är också viktigt att man får helheten att samverka med andra departementsområden och politikområden. Hur går det arbetet vidare parallellt med positiv satsning på pengar och bistånd? 78 Statsrådet () replik: Den utvärderingsmyndighet som nämner beslöts i i stor enighet . I samband med att beslutet om politik för global utveckling togs och i samma betänkande där ett nytt biståndsmål slogs fast beslöt man i stor enighet att inrätta denna externa utvärderingsfunktion, som jag tror att den benämndes i betänkandet. Man har tittat på detta i olika vändor och kommit fram till att den bästa formen är en ny myndighet. Detta bereds , och det genomförs också ett noggrant förfarande för att hitta en chef för den här verksamheten. Jag tror att denna externa utvärderingsfunktion kan ha en mycket viktig uppgift i att just komplettera och vara en extern funktion för att titta på allt bistånd, inte enbart det bilaterala utan också det multilaterala biståndet som går genom FN-systemet, EU, Globala fonden och andra kanaler. Det handlar alltså om hela det svenska biståndet, inte enbart det bilaterala. Vad gäller PGU precis som sade handlar den här debatten om bistånd, och PGU är egentligen ett mainstreaming-mål för alla biståndsområden kom den första skrivelsen , inte på vårkanten. Den var en beskrivning av hur läget såg ut eftersom den inte kunde vara något annat. Denna politik fanns inte . Det vi nu har bett om och håller på att få in är målformuleringar från alla andra politikområden om vilka mål som ska sättas upp för kulturpolitiken, utbildningspolitiken, socialpolitiken och alla andra för att man också ska verka mot målet om en rättvis och hållbar global utveckling. Detta kommer att redovisas i den skrivelse som ska komma . Våren kommer nämligen att vara den tid då regeringen redovisar politiken för global utveckling . 79 () replik: Det är nästan som att förflyttas till barndomens frikyrkomöten när man hör tala om hur bra svensk biståndspolitik är i alla detaljer. Jag undrar om ni i Socialdemokraterna kan idka någon form av självkritik, om det är någonting ni tycker har varit misslyckat. Vi andra läser ju tidningar. Några av oss sitter med i och får diskutera frågor om korruption, om biståndsprojekt som varit tvivelaktiga, till exempel kring den palestinska myndigheten, och annat. Man kan minst sagt säga att svensk biståndspolitik har hamnat i trubbel på många sätt. Jag vill i min första fråga be ta några konkreta exempel på fel, brister och problem med den politik som ni nu för. 80 Statsrådet () replik: All verksamhet har skavanker. Det är helt självklart. Att inte tillstå det vore fullständigt förmätet från min sida. Poängen med Sida, med våra uppföljningssystem och med den utvärderingsfunktion som vi just diskuterade är att se till att dessa problem och fel blir så små som möjligt. Vi väntar just nu på återbetalning av medel från i . Vi håller inne alla biståndspengar till i tills de här pengarna är återbetalda. Det är lika väl medveten om som jag. Det brukar ibland klagas på ute i världen, faktiskt också från andra biståndsgivare och en del av våra samarbetsländer, för att vi är för tjatiga och gnälliga när det gäller rutiner, revision och så vidare. Det tar jag som ett gott tecken på att vi följer upp ordentligt och har bra koll på vart pengarna går. Självklart kan vi dock misslyckas i planeringen, välja fel partner och göra fel saker emellanåt. Jag skulle vilja fråga hur hon har tänkt sig att få pengar till sina satsningar på demokrati och mänskliga rättigheter, till det mycket goda arbete som tänker göra på många ställen runtom i världen enligt den i huvudsak utmärkta biståndsmotion som har skrivit, när man i den gemensamma budgetreservation som alliansen har lagt fram över huvud taget inte nämner biståndet. När en av era viktigaste partner, det största partiet på den borgerliga sidan, skär ned biståndet med en tredjedel , hur ska ni då få ihop er budget till den utmärkta verksamhet som vi i huvudsak är helt eniga om att ska bedriva? 81 () replik: Jag är inte alls rädd för att det ska vara några problem att ha ett högt och solidariskt bistånd i en kommande borgerlig regering. Det kanske snarare är ni som borde ha bevisbördan på er sida. Bara två gånger i svensk historia har man nämligen nått upp till enprocentsmålet i svensk biståndspolitik, och det är under borgerliga regeringar under folkpartiregeringen och också med fyrpartiregeringen. Ansvaret och bevisbördan ligger nog mer på er än på oss. Vi har lyckats nå upp till detta tidigare. Sedan vill jag lite grann följa upp en annan fråga. Jag tycker att det är väldigt viktigt, och det tog biståndsministern också upp, att demokratin ska löpa genom biståndspolitiken. Ett väldigt spännande projekt som varit uppe är någonting som har genomfört på sitt utrikesdepartement, där man har startat en hel avdelning för att just stötta demokratirörelser och frihetskämpar. Man har koncentrerat sig på länder som , och , men avdelningen har varit helt öppen med att man avser att avsätta pengar till frihetskämpar som vill störta och andra diktatorer i de här länderna. Kan du tänka dig att föra med dig denna idé från till UD och att detta kan vara någonting som också vi kan jobba med? Det här är nämligen ett konkret och bra exempel. 82 Statsrådet () replik: har en lång tradition av att stötta oppositionsrörelser på olika sätt. Vi var djupt eniga om att hjälpas åt att störta apartheid genom att stötta oppositionen i och för den delen den opposition som tvingades befinna sig utanför . Den enda del av som möjligen inte var enig där var väl delar av näringslivet och en mycket liten del av denna kammare . I huvudsak var vi dock mycket eniga. Det här arbetet går vidare på olika sätt, genom öppna men också genom dolda kanaler, helt beroende på situationen i de olika länderna. Därför kommer jag inte att utveckla i detalj hur stödet till oppositionen ser ut i olika delar av världen. I vissa delar av världen är det öppet därför att oppositionen så önskar; i andra delar av världen är det inte det därför att oppositionen inte vill det. Vi kommer att fortsätta att stötta utvecklingen mot demokrati och stärkandet av mänskliga rättigheter i olika delar av världen genom olika kanaler genom allas våra partinära organisationer, genom folkrörelser, genom kyrkor och så vidare. Det är en mycket viktig del av det svenska biståndsarbetet. Däremot har vi en annan organisation i när det gäller myndighetsstrukturer. Det huvudsakliga hanterandet av detta kommer alltså att fortsätta att ligga på Sida. Sedan skulle jag bara för sanningshaltens skull vilja tala om att den första gången vi i beslöt att nå enprocentsmålet var den nästan enda gången det varit en socialdemokratisk majoritetsriksdag, nämligen 1968. Det tycker jag att vi kan vara stolta över. Jag tycker framför allt att vi ska vara stolta över att vi har så stor enighet och att det bara finns ett enda parti i som inte står bakom enprocentsmålet. 83 () replik: Det gläder mig att det kommer att ske en utfasning av länder. Då undrar jag naturligtvis: Är det för att man tycker sig ha nått resultat, eller är det så att behovet är större i andra länder? menar att man redan då man lägger upp fattigdomsstrategierna tillsammans med de berörda länderna bör få med vad man vill nå för resultat. Det är det ena. Det andra var något jag tog upp lite grann i slutet på mitt anförande, och det handlade om den fråga jag ställt till miljöministern. Jag ser att det finns en liten skillnad mellan politiken på det departementet och den skrivelse som vi fick . säger att har bristande kompetens, resurser och institutioner avseende vetenskapliga biståndsbedömningar och effektiv fiskerikontroll. Här i har vi en fiskerikontroll där varje fiskare ses som en potentiell lagbrytare. Då är min fråga: När vi har så mycket expertis och har gjort så många projekt i när det gäller fiske, varför har vi inte följt upp detta så att det finns institutioner som kan göra allt där det brister ? 84 Statsrådet () replik: Det var två frågor som jag kanske kommer att beskriva som tre i slutändan. Skälet till att vi fasar ut i och är att den sydafrikanska, men också den namibiska ekonomin har kommit så pass långt att man i större grad borde kunna omfördela medel inom landet, och man gör också det i båda länderna. Det finns två andra länder där vi nu aktivt väljer att inte gå in med bilateralt bistånd. Det är och . Det beror på att det är länder med stora oljeintäkter som man på olika sätt borde kunna fördela så att landets fattiga får en del av inkomsterna. Därmed hjälper man till med att utradera biståndet. Visst är det en kombination av bådeoch. Det har nåtts resultat, men det är också så att behoven är större i andra länder. Därför fördelar vi om till andra delar av . Både i och i inför vi de binationella kommissionerna. Vi har en likadan i som i , även om det är i andra ämnen.