prot · GR0979 · 2004-03-09 00:00:00 — Regeringen arbetar fortlöpande med att säkerställa en hög kvalitet i det viktiga underlag för regeringens och beslut som kommittéernas betänkanden utgör. Resultatet av arbetet redovisas för med jämna mellanrum. Regeringen lämnar dessutom i budgetpropositionen en årlig redogörelse för regeringens åtgärder med anledning av iakttagelser. Vid riksdagsbehandlingen av regeringens skrivelse Kommittéberättelse 2003 skrev i sitt betänkande (bet. 2002/03: KU31) att utskottet följt regeringens arbete med att stärka kommittéväsendet och höja kvaliteten i kommittéarbetet. Utskottet noterade med tillfredsställelse att regeringen bedriver utvecklingsarbetet med den inriktning som utskottet tidigare förordat. 34 (): Jag ber, förstås, att få tacka statsrådet för svaret. Utredningar av hög kvalitet har länge varit en svensk paradgren. Så är det tyvärr inte riktigt längre. revisorer konstaterade att det fanns betydande brister i det svenska utredningsväsendet, och den rapport som har kommit från visar att många av de här bristerna fortfarande kvarstår. Många av de slutsatser som utredningarna kommer fram till är inte tillräckligt väl underbyggda. Kontakten med forskning är bristfällig, och det brister i analysen av vad olika förslag som utredningar lägger fram kostar. Det är två exempel som särskilt har frapperat mig. En oberoende granskning 1998 visade att mindre än hälften av utredningarna höll tillräckligt hög kvalitet. Det handlade bland annat om att den sakliga grunden för slutsatser och resonemang var alldeles för dålig. Det andra exemplet är att själv i en rapport har tagit fram uppgifter om hur det ser ut med kontakter med forskningssamhället. Endast i av fallen hade utredningen hög grad av kontakt med forskningen. I av fallen var det en någorlunda hög grad av kontakt med forskningen, och i av fallen förekom ingen kontakt med forskningen över huvud taget. Då kan man fråga sig: Hur ska man kunna hålla hög kvalitet i utredningsväsendet med den här typen av siffror? Statsrådet redovisar i sitt svar till mig flera åtgärder. Jag tycker att flera av dem är bra. Jag välkomnar dem. undviker egentligen flera av de här förbättringsförslagen det som är huvudproblemen. Det handlar egentligen om åtgärder på marginalen. Det kan vara viktiga åtgärder, men det är ändå åtgärder på marginalen. Jag tycket att statsrådet undviker att ta upp det som är de centrala problemen i det svenska utredningsväsendet . En aspekt som också pekar väldigt tydligt på handlar om att utredningar har alldeles för lite tid till förfogande för att kunna lösa de uppgifter som statsmakterna, regeringen, har lagt på dem. En annan aspekt som tar fasta på handlar om att utredningsdirektiven inte är tillräckligt precist skrivna. Enkelt uttryckt kan man säga att det inte är så lätt för de olika utredningarna att ge ett riktigt bra svar om de inte förstår frågan, om inte frågan är tillräckligt tydligt uttryckt. Vi brukar säga, herr talman, att är ett av de länder i världen som mest ivrigt tillsätter utredningar. går kanske utredningstillsättandet till överdrift. blir det en undanflykt för att man inte vågar ta tag i politiskt känsliga frågor. Man vågar inte komma till skott. Då tillsätts en utredning. finns det en hel del frågor som behöver utredas på djupet, som behöver analyseras på djupet, som behöver en grundlig analys, en grundlig studie. Då är de här frågorna av central karaktär. Då måste de här frågorna verkligen tas tag i. Jag skulle vilja fråga statsrådet om de två centrala aspekterna, som pekar på: Kommer de utredningar som tillsätts framöver verkligen att få den tid som behövs för att utreda de frågor som regeringen har sagt till dem att utreda? Kommer vi att få se precisare och mer tydligt angivna utredningsdirektiv, så att utredningarna kan fullgöra de uppgifter som vi har all anledning att förvänta oss att de ska fullgöra? 35 Statsrådet (): Vad är en svensk utredning? Den frågan ställer jag, och jag besvarar den så här: Den är en tålmodig genomlysning av en stor samhällsfråga inriktad på konkreta åtgärder. Den blandar politiker, folk av facket, ämbetsmän och forskare. Den använder sig av forskningens rön. Den låter den brytas mot beprövad erfarenhet, och den gör en bedömning av de praktiska och politiska förutsättningarna för att genomföra olika förändringar. Den är så oväldig som direktiven medger. Den ska prestera resultat men också belysa alternativa handlingsvägar. Det är inte jag själv som har formulerat detta, utan det är som också har intresserat sig mycket för det svenska utredningsväsendet. Jag tycker att han väl fångar en definition av vad vi skulle vilja karakterisera som en idealisk svensk utredning. Jag menar att den måste vara en produkt av det långa fina arv vi har på utredningsväsendets område, men vårt utredningsväsende kan inte stå stilla och fullkomligt hamna i otakt med vår samhällsutveckling i övrigt. Jag har varit verksam som tjänsteman i . Jag tror att vi var många som led svåra kval åtminstone , då det just var alltför vanligt att göra som beskriver. Så fort ett problem dök upp tillkallade man en utredning som för det mesta begravde sig under tre, fyra, ja, det fanns exempel innan den kom till någon slutsats. Säkert blev materian gediget utredd, men hade världen hunnit förändras. Den tiden vill jag inte tillbaka till. Jag tycker att det är en vettig utveckling som vi har sett i det avseendet att man har varit beredd att göra sitt utredningsarbete snabbare och mer effektivt. Det tycker jag att man ska vara glad för. Jag delar självklart oro över att det dyker upp en del andra problem. Kvaliteten kan bli lidande, och vi har sett exempel på det. Jag tycker att med rätta pekar till exempel på två faktorer som också tog upp, nämligen att tiden ibland kanske blir alltför pressad vi måste måna om att så inte blir fallet och att direktiven inte alltid äger den precision som man skulle önska. Här finns förvisso förbättringar att göra. Men som jag var inne på i mitt svar är vi fullt verksamma med att åstadkomma dessa förbättringar och att bejaka den modernisering som vi har sett och ser av utredningsväsendet men att säkra högsta möjliga kvalitet. Jag kan bara ånyo betona att jag gläder mig över att , och jag hoppas att det gäller fler i , fortsatt engagerar sig i dessa frågor och ger oss i det stöd som vi kan behöva för ett angeläget arbete. 36 (): Ömsom vin, ömsom vatten, måste jag karakterisera statsrådets senaste inlägg som. Jag blir inte riktigt klok på ministerns egentliga position. Å ena sidan säger ministern att det nu sker en modernisering av det svenska utredningsväsendet. Å andra sidan konstaterar statsrådet precis som jag att det finns stora kvalitetsbrister i det svenska utredningsväsendet som det är . Ministern måste göra klart för sig vilken analys som är den viktiga och vilken som ska vara grundval för vilken politik regeringen har på detta område. Jag tycker att det frapperande är att vi får allt sämre och allt mindre väl underbyggda utredningar. Och det leder till allvarliga brister i de beslut som vi fattar i , och det får också allvarliga konsekvenser för de beslut som regeringen fattar därför att underlaget inte är tillräckligt bra. Jag har erfarenhet från forskning och har läst en hel del utredningar . Jag har forskat om regionala frågor, och jag har sett hur utredningarna på detta område under har blivit betydligt sämre och betydligt mindre väl underbyggda. Jag tror att det är på samma sätt på rätt många områden, precis som och tidigare revisorer har konstaterat. Utredningarna blir mindre välunderbyggda, och därför fattar vi också sämre beslut. Jag ska ta upp en annan sak som också har med utredningsväsendet att göra och som anknyter till den fråga som vi just nu diskuterar. Det handlar inte bara om kvaliteten, som jag menar är ett bevis på att utredningsväsendet i håller på att förflackas, utan det handlar också om den medborgerliga förankringen och öppenheten i processen kring kommittéerna och utredningarna. Här ser vi att antalet parlamentariska kommittér har minskat kraftigt . 1981 var en tredjedel av utredningarna parlamentariska kommittér med en bred politisk sammansättning. 2002 var bara en tiondel av utredningarna parlamentariska. ser vi att antalet utredningar som är så kallade enmansutredningar och som leds av särskilda experter, tjänstemannautredningar, och som är utan politisk kontroll och utan politisk insyn har ökat från till . Jag tycker att det är allvarligt eftersom det är väldigt viktigt att vi får en tydlig medborgerlig insyn och en medborgerlig kontakt tidigt i en beslutsprocess. De tendenser som vi har kunnat se verkar i klart motsatt riktning. En annan sak som också har med den medborgerliga öppenheten och insynen i processen att göra handlar om hur vi förfar med det underlag som utredningarna och kommittéerna kommer fram till, det vill säga remissförförfarandet. Att utredningarnas förslag, efter att de har lagts fram, går ut på en bred remiss är också något som jag uppskattar med det svenska utredningsväsendet. Det handlar delvis om kvaliteten genom att olika remissinstanser granskar förslagen. Men huvudsakligen handlar det om att fler ska få tycka till och att vi ska få förankring för de förslag som läggs fram. pekar också i sin rapport på att det viktigaste med remissomgången kanske handlar om att man får en offentlig debatt som är viktig. Men vi ser en tendens till att de större och bredare remissomgångarna blir allt färre. I stället bjuder regeringen in till remissmöten, hearingar och så vidare där det inte alls finns samma möjlighet att ge bra och tydliga synpunkter på de utredningsförslag som har lagts fram. Min fråga till statsrådet gäller först och främst vilken egentlig analys som regeringen har av tillståndet i utredningsväsendet och på vilket sätt regeringen kommer att återkomma till för att presentera tydliga åtgärder. Kommer det att vara regelbundna avstämningar för när det gäller hur man hanterar utredningsväsendet? Och beträffande de andra frågorna: Hur skapar vi en bättre medborgerlig förankring för det svenska utredningsväsendet enligt det som jag har talat om här? 37 Statsrådet (): Jag trodde att det framgick av mitt förra inlägg vilken position jag intog. Men för att formulera den kort och kärnfullt kan jag säga att jag är stolt över men inte nöjd med det svenska utredningsväsendet. Jag menar att det finns anledning att vara stolt över det unika utredningsväsende som vi har i och att vi vårdar oss om det. Jag menar bestämt att vi har gjort det och att vi gör det. Men självklart kan det fortsatt finnas brister som behöver åtgärdas. Men jag uppfattar inte såsom beskriver den i sin ursprungliga fråga som en svidande vidräkning. Det är faktiskt inte en rättvis karakteristik. Tvärtom visar och säger tydligt att man tycker att utredningsväsendet i mångt och mycket fungerar väl och att många brister och svagheter som har kunnat råda har åtgärdats. Vi ska också betänka att det är ett ganska litet urval av utredningar som har gått igenom. I går vi nu väldigt noga igenom . Men vi måste se ordentligt om detta återspeglar enstaka brister i en eller annan utredning eller om det faktiskt rör sig om mer generella problem. Jag tror att ska vara lite försiktig med att dra för vittgående och svepande slutsatser av en kritik som baserar sig på ett slumpartat urval av några enstaka utredningar. När det är sagt vill jag återigen understryka att alla goda idéer som kan komma oss till del om hur vi ska göra utredningsväsendet bättre är välkomna. Jag önskar mig inte tillbaka till den tid här tycker jag att verkar falla offer för nostalgi och sentimentalitet då vi hade tunga parlamentariska utredningar. Det var väldigt vanligt att de arbetade under en oändlig massa år. Det var exempel på den typ av utredningar som jag nämnde inledningsvis. Det tror jag är till förfång för en levande och öppen demokratisk debatt. Framställ inte detta som ett mönster av öppenhet. Visst fanns det en insyn från parlamentariker, och det var välkommet, men i själva verket förhöll det sig på det viset att viktiga politiska sakfrågor bokstavligt talat försvann från dagordningen och begravdes i kommittér. Det var sannerligen ingen öppen process. På den punkten tycker jag att det är ett väsentligt bättre system som vi har där utredningarna ändå jobbar snabbare och spelar en roll i växelverkan med en allmän debatt kring väsentliga och brännande politiska frågor. Men vi ska naturligtvis se till att de får tillräckligt med tid och tillräckligt med resurser för att säkra den kvalitet som jag tror att vi bägge värnar om. 38 (): Jo, , det är en svidande vidräkning som gör med det svenska utredningsväsendet. Hur ska man annars tolka de slutsatser som har kommit fram? Utredningar och slutsatser är inte tillräckligt väl underbyggda. Kontakten med forskningen är bristfällig. Det brister tydligt i analyser av vad olika utredningsförslag kostar. Dessutom har de här signalerna kommit under en väldigt . revisorer har konstaterat detta. refererar i sin rapport ett antal olika analyser som gjorts och som alla pekar i samma riktning. Så visst är situationen allvarlig. Visst finns det allvarliga brister i det svenska utredningsväsendet. Det är en svidande vidräkning som gör. Sedan tycker jag att statsrådet i en alltför raljant ton viftar bort de farhågor som finns om brister på ökad öppenhet och insyn i de utredningar som pågår. Jag tycker att vi ser en oroväckande tendens till att alltfler utredningar enbart blir enmansutredningar och enbart styrs och leds av experter utan att folkvalda politiker får vara med tidigt i processen. Det fungerar så i en politisk beslutsprocess det vet ju rätt väl att om man ska kunna påverka en politisk beslutsprocess handlar det om att vara med väldigt tidigt i den beslutsprocessen, ta fram kunskapsunderlag, analysera kunskapsunderlagen och ange olika riktningar som man kan tänkas gå i. Om man inte är med tidigt i processen ställs man ofta inför ett fait accompli, där man tvingas väljas mellan ett begränsat antal lösningar. Man ställs alltså inför ett fullbordat faktum, och man har inte den valmöjlighet som man borde ha. Därför är det ett otroligt viktigt demokratiproblem att alltfler utredningar leds av experter och att den parlamentariska insynen inte finns. Här skulle jag vilja se om det nu är eller regeringens position en kraftig tillnyktring från regeringens sida på just den här punkten. 39 Statsrådet (): Jag tror att jag i huvudsak har sagt vad jag behöver säga. Jag vill bara återkomma till . Jag har läst den, och jag har också tagit del av de plus och minus som man går igenom där. Förslagen är intressanta och bra, och jag tänker ta fasta på dem, men det är inte precis några omvälvande förändringar som föreslås. Det skulle vara motiverat om man ansåg sig ha gjort en svidande vidräkning med det svenska utredningsväsendet. Man föreslår att man innan direktiv beslutas bör föra en dialog om direktiven, inte bara som brukligt är med ordföranden utan också med utredningens sekreterare. Jag tycker att det är en god tanke. Man föreslår för det andra att förstudier bör göras av departementet innan direktiv beslutas eller av kommittén själv i början av utredningsarbetet. Det tycker jag också är bra. Det sker redan på många håll. Så delvis lever man upp till det, men vi ska se närmare på det. För det tredje föreslår man att utredningsuppdraget inte bör betraktas som slutfört förrän krav på ekonomiska analyser har uppfyllts. Inte minst för mig som arbetar på är det en gudi behaglig rekommendation. Den tänker jag ge allt tänkbart stöd och försöka förverkliga, men som säger: Låt oss ha ett lite nyktert perspektiv på den här rapporten och på den kritik som har framkommit. Jag vill understryka igen att regeringen redan gör och har gjort rätt mycket för att råda bot på de brister som kan ha funnits. Naturligtvis återkommer regeringen, som jag sade i mitt inledande svar, till i den här frågan. Det gör vi löpande, det gör vi en gång i en särskild rapport och det gör vi också i samband med budgetpropositionen. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2003/04:FPM71 Gasförordningen KOM(2003)741 till näringsutskottet 10 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2003/04:NU9 betänkanden /04:UbU4 och UbU6 betänkanden /04:SfU7 och SfU8 betänkanden /04:SoU4 och SoU5 Anmäldes och bordlades Propositioner 2003/04:79 Höjda begränsningsbelopp för redares skadeståndsansvar 2003/04:80 Moderniserad konkurrensövervakning 2003/04:83 Digitala färdskrivare vid vägtransporter Motioner med anledning av prop. 2003/04:65 Rökfria serveringsmiljöer 2003/04:So14 av () 2003/04:So15 av m.fl. (m) 2003/04:So16 av och () 2003/04:So17 av m.fl. (fp) med anledning av framst. 2003/04:RB1 Årsredovisning för riksbank för 2003/04:Fi16 av m.fl. (c) 12 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2003/04:329 av ()till finansminister inom EU över Internet 2003/04:330 av ()till statsrådet i 2003/04:331 av ()till statsrådet om allmänna bostadsföretag 2003/04:332 av ()till justitieminister framtida organisation 2003/04:333 av ()till statsrådet ansvar för flyktingmottagandet 2003/04:334 av ()till statsrådet pensioner 2003/04:335 av ()till statsrådet från arbetsförmedlingen 2003/04:336 av ()till statsrådet för familjer som har barn med funktionshinder Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 13 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2003/04:863 av ()till utbildningsminister till 2003/04:864 av ()till statsrådet till militära insatser 2003/04:865 av ()till utrikesminister för 2003/04:866 av ()till socialminister vård i 2003/04:867 av ()till kulturminister 2003/04:868 av ()till jordbruksminister befogenheter 2003/04:869 av ()till miljöminister avverkningsstopp i skogar med höga naturvärden /04:870 av ()till statsrådet för HBT-personer i /04:871 av ()till justitieminister 2003/04:872 av ()till försvarsminister 2003/04:873 av de ()till försvarsminister , tullen och GotSam 2003/04:874 av ()till näringsminister Frågorna 2003/04:863866 redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . Frågorna 2003/04:867874 redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 14 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2003/04:825 av ()till utbildningsminister 2003/04:780 av ()till kulturminister av spannmålsmagasin 2003/04:802 av ()till statsrådet åtgärder för att hindra sekters utbredning /04:827 av ()till kulturminister för alla Svar 2003/04:825 redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . Övriga svar redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 15 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen.