prot · GR09122 · 2004-05-26 00:00:00 — Om paragraferna får överflygla realiteterna, det faktiska innehållet i politiken, har utskottet så att säga lämnat de möjligheter som utskottet har att ordentligt påverka utvecklingen i den riktning man vill. 3 () replik: inledde med att förklara att det är kvaliteten på granskningen som brister detta som en förklaring till den kritik som utskottet för fram. Jag tror att det är en rätt farlig väg att gå. Att underkänna granskningen därför att den går emot ens egna partipolitiska intressen är i själva verket att urholka kvaliteten i granskningen. Jag säger detta av det skälet att det som sedan gör är att han så uppenbart blandar samman sin uppfattning i sakfrågan, i enskilda ärenden, med de krav som bör ställas ur ett konstitutionellt perspektiv. När det gäller frågan om som särskild area för känsligt vatten säger : Det gjorde väl ingenting. Det lyckades ju ändå. Men det är inte det som vi har granskat, utan vi har granskat, och ska granska, hur regeringen förhåller sig till . När det gäller detta med vald ordförande får jag säga att jag lite grann förbluffas av att säger att folk nog kommer att ändra sig därför att det kommer att visa sig att det här var bra. Det är möjligt att har den uppfattningen i sakfrågan. Men den viktiga frågan är, och den ska jag nu ställa till : Vilken linje anser Socialdemokraterna, som är det enda partiet som reserverar sig, att regeringen har drivit när det gäller frågan om vald ordförande i ? Detta är nämligen en viktig grund för hur vi granskar regeringen. 4 () replik: Precis som framgår av utfrågningen med har regeringen sedan beslut klarlades här drivit den linje som bestämde, så där är det väl egentligen inga svårigheter. Får jag sedan knyta an till de mer principiella resonemangen kring granskningen. Jag tror att alldeles sade att oberoende av det faktiska innehållet i tillkännagivanden ska det riktas kritik därför att man inte har klarat det hela. När det gäller var det dessutom dubbla budskap dels en egen ansökan, och det är möjligen där kritiken riktas, dels en ansökan tillsammans med andra länder. Men utskottet har ju vid olika tillfällen uttalat att regeringen har ett utrymme för en bedömning. Det viktiga med tillkännagivande var väl inte att man postade en ansökan utan att man faktiskt fick till stånd den klassificering av som enigt eftersträvade. Det är just resonemang på den här punkten som jag menar kan illustreras med att paragraferna får ett eget liv och lever så att säga i en alldeles egen situation; man bortser helt från det faktiska innehållet i politiken. Då blir det felfinneri och paragrafrytteri. Det tycker jag att vi ska akta oss för. 5 () replik: har ett rätt stort anspråk när han inleder den här debatten och gör sig till den som är måttstocken för kvaliteten i granskning. I de två frågor som vi nu har berört lyckas han rätt dåligt. När det gäller Östersjöfrågan hamnar han i talet om att vi inte ska hålla på med paragrafer. Nej, och det är det väl ingen som gör, utan vad vi har diskuterat är hur regeringen agerar i förhållande till . Det är faktiskt det som är vår uppgift. Det är inte vi som är miljö- och jordbruksutskottet eller något annat, utan vi granskar detta och konstaterar att ett fel har begåtts. Då säger : Det behöver vi inte bry oss om därför att regeringen lyckades på ett annat sätt. Ja, självfallet är det så att syftet är att lyckas. Men det är också så att vi på vägen måste se till att relationen regeringriksdag fungerar. Detta blir ännu mer tydligt i frågan om vald ordförande därför att där säger att regeringen har drivit linje. Men om man läser de samtalsuppteckningar som finns finner man att det är oerhört svårt att hävda att har drivit linje. Jag skulle vilja fråga: Har han drivit några andra linjer än ? Vilken är den bild som har när han försvarar regeringen? Vilken linje har regeringen drivit en linje eller två linjer eller kanske en kombination av linjer? , om man går upp i talarstolen och gentemot övriga utskottet i praktiken säger att det är jag som står för kvaliteten och jag dömer av och sedan hamnar i ett partipolitiskt försvar av sin regering som handlar om att man tycker att vi ska gå bort från det konstitutionella och se till helt andra saker och dessutom åberopar att förmodligen ändå kommer att godkänna fördraget så därför var det okej för , statsministern, att nonchalera , är det, fru talman, inte att vara en måttstock för kvalitet när det gäller konstitutionell granskning. Det är det omvända! 6 () replik: Utskottets ordförande är uppenbarligen nöjd med kvaliteten och tycker att det är ointressant med en diskussion om efter vilken kvalitet och måttstock man ska bedöma granskning. Vi får leva med det. Jag gör inte anspråk på att vara den ende riktkarlen men tänkte att vi tillsammans möjligen skulle kunna diskutera och se vad som kan åstadkommas på det här området. Eftersom de två andra frågorna kommer upp till särskilda debatter ska jag inte gå in på själva sakfrågan där utöver att säga att det väl till och med är möjligt att om regeringen hade följt beslut beträffande hade det försenat det som var huvudmål, nämligen att få klassad som ett särskilt känsligt havsområde. Därför tycker jag nog fortfarande att det finns anledning att fundera över om det är verkligheten som ska styra vår granskning eller om det enbart är paragraferna som ska göra det. Jag har för övrigt, fru talman, aldrig sagt att man ska bortse från paragraferna. Man måste kombinera paragraferna med verkligheten. Det tror jag är mera konstruktivt i det långa loppet. 7 (): Håller på att förvandlas till en socialdemokratisk enpartistat? Det är en intressant fråga att ställa sig. uppträder den socialdemokratiska regeringen som om det vore så. Den struntar i att verkställa riksdagsbeslut som den inte gillar. Just nu ligger på 144 riksdagsbeslut av varierande ålder som regeringen inte har verkställt. Regeringen utnämner på löpande band lojala partikamrater till alla ledande statliga tjänster. Det är en vänskapskorruption som heter duga. Den driver stundom självsvåldigt en Europapolitik i strid med viljan i folkvalda parlament. granskning är central. Det handlar om att upprätthålla respekten för grundlag och för viktiga demokratiska spelregler. Det handlar om att granska makten och om att lägga grimma på maktarrogans och maktnonchalans. Det handlar om att bekämpa tendenser till pampfasoner och pampvälde. Genom dagens granskning biter och ifrån mot alla sådana tendenser, och det är . är inget låtsasparlament. vägrar att vara en dörrmatta för en naken socialdemokratisk maktutövning. Jag ska peka på några punkter i betänkandet som jag anser vara särskilt betydelsefulla. Det handlar om utnämningspolitiken, där fem partier i minoritet i utskottet men förhoppningsvis med en majoritet i kammaren riktar tydlig och kraftig kritik mot det sätt på vilket regeringen utnämner till högre statliga tjänster. Det allra mest frapperande exemplet, illustrationen till den orimliga utnämningspolitik som bedrivs, var det avslöjande som gjorde för inte så länge sedan och som handlade om ordförandena i landets universitets- och högskolestyrelser. Där visade det sig att 13 av de 17 personer som hade partipolitisk bakgrund var socialdemokrater. Det här är naturligtvis en partipolitisk fördelning som är svår att begripa sig på om det är så att man enbart ska utgå från, precis som grundlagen föreskriver, förtjänst och skicklighet som sakliga grunder för tillsättning. Är det verkligen rimligt att tänka sig att när personer till de viktigaste positionerna vid landets universitet och högskolor ska utses är det nästan bara socialdemokrater som är kompetenta att ha de uppdragen? Det är en fördelning som strider mot alla rimliga sannolikhetskalkyler och som också, tror jag, strider mot vad vanliga människor uppfattar som rent sunt förnuft. Detta kritiseras i den granskning som vi nu har på bord. KU kritiserar också det faktum att det saknas ordentligt underlag för att genomföra en riktigt ordentlig granskning av de enskilda utnämningsärendena. Mycket av det underlag som skulle behövas för att verkligen ordentligt nagla fast det här problemet har vi inte tillgång till därför att det saknas ordentliga minnesanteckningar och att det inte förts ordentliga protokoll som gör att vi i de enskilda fallen kan granska om de olika personerna verkligen lever upp till kravet på förtjänst och skicklighet. En annan viktig iakttagelse som vi gör och där utskottet riktar kritik handlar om regeringens förhållande till i Europapolitiken. I frågan om vald ordförande i har utskottet vid upprepade tillfällen riktat kritik. Vi riktade kritik vid förra årets granskning och i årets granskning. Det är särskilt anmärkningsvärt att regeringen, framför allt statsminister , med utgångspunkt i det som skedde ändå har låtit bli att driva uppfattning och i praktiken kan ha drivit den motsatta uppfattningen i förhållande till de länder som ingår i EU-samarbetet. Det är mycket anmärkningsvärt. Det är en fråga som har varit central i den konstitutionella debatt som pågår inom EU. Jag vill gärna säga till , som tog upp frågan i sitt inledningsanförande, att det vi nu genomför är en konstitutionell granskning. Är det så att regeringen har följt beslut och det samråd som skett i och på annat håll eller inte? Det är det som är föremål för vår granskning. Jag anser att det är uppenbart att regeringen i det här fallet inte ha följt de anvisningar som har utfärdat i förhållande till regeringen. Sakfrågan och vad som hände när förslaget kommer tillbaka till bord och vilket slutgiltigt ställningstagande de olika partierna ska göra får vi ta i en annan ordning. Så blanda inte bort korten, , det här är en konstitutionell granskning. Det är uppenbart att regeringen har struntat i vad har sagt. En tredje sak handlar rent allmänt om regeringens trots av olika riksdagsbeslut. Här finns ett par fall som är särskilt anmärkningsvärda. Det handlar om nedläggningen av , där ju fattade beslut om att ska läggas ned. visar alla beräkningar att det här beslutet inte kommer att kunna leda till en ny lagstiftning ens till 2005. Det är naturligtvis helt orimligt att det har tagit så enormt att genomföra detta beslut som har fattat. Misstanken smyger naturligtvis in att regeringen har förhalat och fördröjt detta medvetet. Den granskning som vi har genomfört har inte kunnat skingra åtminstone mina misstankar på den här punkten. Det handlar vidare, som tidigare talare varit inne på, om hur vi ska se på status som särskilt känsligt havsområde. Där har uttalat tydligt att det är den strategi och det mål som regeringen ska arbeta efter. Regeringen valde ändå att anlägga en annan strategi. Dessutom var det bristfällig information till om att regeringen tänkte välja en annan linje. Får jag nämna någonting om det som medialt har varit väldigt uppmärksammat och som handlar om statsministerns relation till . Det är intressant att det i granskningen har dykt upp fall där statsministern haft intressanta förhållanden med svenska medieföretag. Det kanske dyker upp nya till granskningen vad vet jag? Det intressanta och det som utskottet säger är att det inte går att exakt klarlägga vad som hänt därför att uppgift står mot uppgift. gör utskottet en viktig markering och säger att det är väldigt viktigt för ett statsråd, inte minst statsministern, att se till att man verkligen anlägger en försiktighetsprincip när man har att umgås med de företag som verkar inom medievärlden just därför att den politiska maktens förhållande till den mediala makten är så känslig i en demokrati. Därför måste statsministern och övriga statsråd se till att man inte kliver över gränsen till det som kallas illojal maktanvändning och bryter mot principen om opartiskhet och saklighet. Det är ett viktigt besked som nu ger i enighet, vilket gläder mig. yrkar jag på godkännande av anmälan i reservationerna 1 och 8. I övrigt står vi naturligtvis bakom alla de reservationer som bär namn. Slutligen yrkar jag på avslag av anmälan i de socialdemokratiska reservationerna 2, 3 och 4. 8 () replik: Det som fick mig att begära ordet var onyanserade beskrivning av det politiska läget och som en socialdemokratisk enpartistat. Är det ett konstitutionellt passerat uttalande, ? Jag tog fram uppgiften om partiställningen. Socialdemokraterna har 144 platser i denna riksdag på 349 ledamöter. Enligt min matematiska förmåga ligger det en bit från den socialdemokratiska enpartistaten. Men låt oss inte fördjupa oss alltför mycket i detta. Med tanke på tillkännagivandena, bekännelse till bokstavstroendet, den absoluta troheten till paragraferna, rinner ett uttalande mig i sinnet som vi ibland använde som barn: Det var en mycket lyckad operation, men patienten dog. Följer man paragraferna men det blir fel resultat är det väl inte någon särskilt stor lycka för dem som exempelvis vill värna miljön i . Jag har svårt att förstå att tycker att detta är konstitutionellt passerade resonemang. Får jag sedan, fru talman, protestera mot att utskottet enigt skulle ha uttalat kritik i frågan om mellanhavande med statsministern. Det är ett allmängiltigt uttalande där vi konstaterar att vi inte vet vad som har hänt. Sedan för vi ett resonemang. Men gör detta i den politiska hederlighetens namn till en enig kritik mot statsministern. Jag måste protestera mot det sättet att försöka justera eller förskjuta perspektivet i utskottets granskning. 9 () replik: Den tanke som jag för fram om den socialdemokratiska enpartistaten har jag inte kommit på själv. Ett antal bedömare och debattörer har karakteriserat det politiska landskapet i i mångt och mycket som en socialdemokratisk enpartistat. Jag pekade på några sätt varpå man kan illustrera detta. Det handlar om utnämningspolitiken, där det enligt min uppfattning är uppenbart att regeringen struntar i det som står i grundlagen om att man ska tillsätta endast på sakliga grunder och enligt förtjänst och skicklighet. Det handlar om att regeringen i fall efter fall låter bli att verkställa riksdagsbeslut, och det handlar om hur regeringen i Europapolitiken på en viktig punkt driver en helt annan linje än den linje som har slagit fast. Det är maktarrogans. Det är rena pampfasoner som regeringen ägnat sig åt i de här fallen. Det tycker jag är ett utflöde av idén om en socialdemokratisk enpartistat. Det är bra att KU säger ifrån på de punkterna. säger att vi ska värna kvaliteten i KU:s granskning, i KU:s arbete. Men då måste göra det genom att inte nedlåtande säga att det vi ägnar oss åt här är paragrafrytteri eller att vi bara tittar på enstaka regler. Det är KU:s uppgift att granska om regeringen har följt de regler och lagar som vi har. Det är det vi gör i utskottet. Om är missnöjd med det kanske han ska ägna sig åt annat utskottsarbete eller fundera på om reglerna ska ändras. Men det är utskottets uppgift att göra just detta, . 10 () replik: Vilket utskott jag arbetar i har inte särskilt mycket med att göra. Dessutom kanske vi kan lämna den typen av argumentation och vara mer nyanserade i debatten. Det finns inte grund för det som uttalar beträffande kritik i TV 4-frågan. Det är en uppfinning som gör nu för att få effekt i kammaren och i den digitala TV-utsändning som också pågår. Det är en felaktig utgångspunkt att säga: Det är inte jag som har uppfunnit detta med den socialdemokratiska enpartistaten. Det är flera andra som tycker det. Ett felaktigt påstående blir väl inte sant för att flera upprepar det. Eller tycker att om vi är några stycken som har en uppfattning, då är det den absoluta sanningen? 11 () replik: Jag pekade på att jag inte var speciellt originell i att lyfta fram tankesättet. Jag står naturligtvis bakom det. Den politik som förs i och flera av de tendenser som pekas på bär tecken av en socialdemokratisk enpartistat. Det står jag självfallet bakom, och det är otroligt viktigt att säga. Jag vill rätta när det gäller frågan om statsministerns förhållande till . Jag har inte påstått att utskottet riktar kritik. Det jag säger är att det inte går att klarlägga exakt vad som har skett. Det sade jag väldigt tydligt. Däremot gör vi viktiga markeringar som handlar om hur statsråd, exempelvis statsministern, ska bete sig i förhållande till medieföretag. Det är vi eniga om, och det är jag glad för. Det är klart att det kommer att gälla också vid ett regimskifte, och därför är jag glad att vi har klarlagt hur statsråd och statsministern ska uppträda i förhållande till medieföretag. Det är mycket bra markeringar, och jag är glad att står bakom dem. Kanske skulle kunna visa lite större entusiasm över det påpekande som vi gör där. 12 (): Det var roligt att höra att har åsikten att den socialdemokratiska gruppen i KU inte i första hand försvarar regeringen. granskning av regeringen är intressant eftersom arbetet ger utblickar och inblickar som normalt sett inte är förknippade med vanligt utskottsarbete. Vi gör ju en granskning utifrån om regeringen följer de regelverk som gäller och inte utifrån sakfrågans perspektiv. Ta till exempel den fråga som har diskuterats tidigare här , om vald ordförande eller president för . granskar inte lämpligheten av en sådan institution utan till exempel om regeringen i sina positioner har förankrat i eller följt beslut. Granskningen är alltså vad vi kan kalla legalistisk eller legal. har tydligen invändningar mot det. Han vill inte ha paragraferna med i bilden utan han tycker att verkligheten är viktigare, eller hur han nu uttryckte det hela. Sedan använde en intressant bild, att operationen lyckades men patienten dog. Det var intressant. Vi från oppositionens sida är inte intresserade av att regeringen ska dö. Däremot skulle vi kanske gärna se att den avgick. Årets särskilda granskning vi gör ju även en allmän granskning bygger på 26 anmälningar som blivit något färre ärenden. För mig är det nu den nionde granskningen jag deltar i, och jag skulle nog kunna säga att den varit den smidigast genomförda. Kanske har ärendena inte varit så komplicerade som vanligt. I det här sammanhanget är det viktigt att framföra ett tack till kanslichefen och kanslipersonalen på , för granskningsarbetet innebär alltid extrainsatser från kansliets sida. Även om det inte varit så komplicerat finns det intressanta upptäckter och inblickar som kan ge anledning till olika reflexioner och funderingar. Ta till exempel granskningen av tillsättningen av . Den föranleder inget uttalande från utskottet. Men även i det ärendet finns upplysningar som är nya och förvånande, åtminstone för mig. När socialministern ska utreda förutsättningen för styrelsevalen ber han , , , och att inkomma med nomineringar. Då är ett större parti än och tillsammans. Socialministern tillfrågar alltså inte , som då är det fjärde största partiet, eller det sjunde största, nämligen . Regeringen har förstås ingen formell skyldighet att tillfråga något parti, men man kan ju reflektera över varför de femte och sjätte största partierna då har företräde framför det fjärde största. Kanske fanns det någon partiöverenskommelse bakom, kan man fråga sig. Men det har jag kontrollerat och det gjorde det inte. Här har det handlat om socialministerns godtycke, förmodligen ett systematiskt sådant. Kring detta kan man ju reflektera, om man så vill. försöker ju alltid göra en verklighetsanalys som vi alla kan enas om i utskottet. skiljer vi oss åt i bedömningarna, men även där kan man i allmänhet se en viss stringens i formuleringarna från ömse sidor. Utskottets vice ordförande, socialdemokraten , försökte sig på ett konststycke när vi hade presskonferens på vårens granskning, nämligen att framställa det som om KU hade råkat in i en kvalitetskris vad gäller bedömningarna. Han fortsätter delvis den diskussionen . Jag tror att han har fel i det. Jag har ju varit med om att så att säga sitta på andra sidan , så jag har minst sagt en del att jämföra med. Det finns ingen grund för påståendena om kvalitetskris. Däremot har jag förståelse för att s-sidan kan känna det som en kris när sex av sju partier och därmed en bred majoritet riktar kritik mot regeringens agerande i ett par tre ärenden och där fem av partier dessutom är kritiska i ett par andra ärenden. Fempartireservationerna är dessutom intressanta för att belysa ett annat problem. äger ju som utskott granskningen. Därför borde också avspegla majoritet. Men det gör inte KU utan där finns en falsk majoritet, och det är ju egentligen inte bra. Om man kunde garantera att KU alltid hade en äkta majoritet så skulle jag vara den första att arbeta för att det inte skulle bli voteringar i kammaren kring KU:s granskningsbetänkanden. Men blir vi alltså tvungna att ha voteringar för att få rättvisande resultat av granskningen. I det sammanhanget ber jag, i likhet med ett par andra talare, att få yrka på godkännande av anmälan i reservation nr 1 och nr 8. Vi har ett intressant område som inte föranleder någon särskild debattrunda eftersom vi har kunnat enas om ett kraftfullt ställningstagande. Det är regeringens hanterande av statligt ägande. Detta ärende aktualiserar tre roller som regeringen innehar. Först och främst aktualiseras regeringens roll som ägare och förvaltare av företagen. Vidare berörs regeringens roll som ansvarig för förslag som överlämnas till för beslut. Därutöver aktualiseras regeringens agerande som myndighet i förhållande till enskilda. Jag ska här inte fördjupa mig i detta, men vi är överens om att det är problematiskt när regeringen presenterar propositioner där beredningen av företagsskäl är sekretessbelagd, åtminstone i vissa delar. Den här typen av frågeställningar tål att fundera vidare kring framöver, hur man ska hantera detta på ett bra sätt. Det är möjligt att många ser KU:s granskning som något slags ointressant finlir. Men det är en viktig del av kontrollmakt. I gemen är nog statsråden inte så glada att hamna i KU:s granskning. Jag tror, med förlov sagt, inte att någon njuter av det precis. Och det är där KU:s viktigaste kontrollroll finns, nämligen att enbart förekomsten av KU-granskningen har ett preventivt syfte. Vi är som slaven på den romerska kejsarvagnen som viskar till regeringen: Kom ihåg att du är dödlig memento mori! 13 () replik: Jag vill ta upp två saker. resonemang om falska majoriteter och annat kan ha sitt intresse. Jag vill bara konstatera att den exakta majoriteten i varje fråga fastställs först när har röstat. Här är det dessutom så jämnt att det inte är alldeles säkert att det som kan tänkas vara en majoritet blir en majoritet, beroende på om någon röstar fel. Jag skulle vilja fråga om det här med att vara regeringsadvokat i . När borgerligheten hade regeringsmakten , riktade då eller kolleger i borgerligheten kritik mot något enda statsråd , då man alltså granskade borgerliga statsråd? Eller anmäldes några borgerliga statsråd för grova försumligheter i sin tjänsteutövning? 14 () replik: Det här med de falska majoriteterna är ju väldigt intressant. hävdar att det är kammaren som ska avgöra detta men egentligen, konstitutionellt sett, är det som har granskningsuppgiften och inte kammaren. Man har dock accepterat voteringar omkring reservationer i kammaren. Jag har försökt ta upp de här frågeställningarna efter valet . Både när det gäller och när det gäller är det särskilt bekymmersamt att det inte finns äkta majoriteter i utskottet respektive nämnden. Det skapar problem, i synnerhet om man utgår från att KU som utskott har granskningsuppgiften självt. Egentligen är det inte rimligt att kammaren ska behöva ta ställning till de olika ställningstagandena. När det gäller åren 19911994 vet jag inte om det var borgerliga som anmälde borgerliga statsråd. Däremot framfördes det kritik, det vet jag, i de sammanhangen. 15 () replik: Det är möjligt att det framfördes kritik. Min fråga var om det var den borgerliga majoriteten i utskottet som framförde kritiken. 16 () replik: Vissa av de här uttalanden var eniga när det gäller kritiken av borgerliga statsråd, svar ja. 17 ():