prot · GR0987 · 2004-03-24 00:00:00 — Det krävs enligt min mening en politisk viljeinriktning: Det gäller att ange tydliga mål, tilldela resurser och i övrigt skapa förutsättningar för myndigheten att lösa sin uppgift. Varthän och varför? Vad ska vi ha det svenska försvaret till? Vilken inriktning ska det ha, och vilka resurser ska tilldelas för att göra det här möjligt? Det är frågor som måste besvaras med ett innehåll i ett kommande försvarsbeslut, för annars riskerar vi att få ett försvar som bara kostar och som har problem och inte utgör den grund för vår säkerhetspolitik och våra internationella åtaganden som vi har rätt att förvänta oss. Vad vi har framför oss när det gäller betänkande FöU5 är inget annat än ett bevis på hur illa det kan gå när beslutsunderlaget från regeringen är undermåligt, politikerna sviktar och lovar för mycket åtminstone majoriteten bestående av c och s och en försvarsmakt inte har modet att säga ifrån och påtala behovet av realism i försvarsbeslutet. Försvarsbeslutet /01 innehöll för mycket och för lite för många nya uppgifter och för lite resurser. Låt oss göra upp med det som har varit och dra viktiga lärdomar av detta för att komma igen med ett bättre beslut den här gången! Våra män och kvinnor i vårt försvar, värnpliktiga och officerare, samt våra uppdragsgivare det svenska folket har rätt att kräva ett beslut den här gången som bättre än det förra speglar uppgift och resurser. Vi kan kalla det balans. Resurser på ena sidan gungbrädan och arbetsuppgifter på den andra, och det ska väga jämnt. Tydligare än så kan det inte sägas. Försvarsbesluten och 2001 höll inte måttet. egen utredning, eller Thulstrups utredning som den vanligtvis kallas, drar en uppmärksammad slutsats av detta, nämligen att försvaret för sin huvuduppgift att försvara får Underkänd, för att hävda territoriell integritet Godkänd, delta i gemensamma internationella insatser också Godkänd och för att leta reda på bortsprungna bärplockare Med beröm godkänd. Men den spårbarhet som det ofta talas om i försvars- och militärsammanhang leder mig till att säga att den majoritet som står bakom det senaste försvarsbeslutet, och Socialdemokraterna, får Underkänd. Men, herr talman, ett enigt utskott tar i och med det här betänkandet beslutet att försöka städa upp i oredan efter det förra försvarsbeslutet, och det är ett steg i rätt riktning. Det är en oreda som har visat sig i form av att utbildningen och samövningar i högre förband inte har kunnat genomföras. Det kan liknas vid ett fotbollslag som övar försvarsfotboll för sig, mittfältsspel för sig och anfall för sig. Men inför en avgörande match har de olika lagdelarna inte haft tid att samöva eller träna sig samman. Kan resultatet bli annat än mediokert? Det har också utbildats för få värnpliktiga i förhållande till försvarsbeslutet, enligt den utredning som ligger till grund för betänkandet. Regeringen och Försvarsmakten har på eget bevåg dragit ned utbildningsvolymen. Tänk er själva: Här fattas ett beslut i vårt parlament om viktiga grundförutsättningar för förmåga att försvara landet mot väpnat angrepp, och regeringen struntar i att följa beslutet. Vad kan detta inte leda till om inte oreda och oförmåga i vårt försvar? Vidare sades det i förra beslutet att alla förband skulle kunna uppträda och strida i en urbaniserad miljö. Det har inte heller fått något genomslag. Det framstår klart för alla och envar att just denna förmåga måste utgöra en självklar grund för de förband som ska verka . Beredskapssystemet har inte heller tillämpats på det sätt som avsågs i försvarsbeslutet. Alla dessa tillkortakommanden beror enligt min mening inte på oförmåga, illvilja från våra utbildningsförband eller bristande intresse från Försvarsmakten. Det beror på ett försvarsbeslut som saknade realism och balans. Den enda väg som står till buds när det saknas resurser för uppgiften blir då att ställa in övningar, ta in färre värnpliktiga, skjuta upp materielbeställningar och på så sätt i efterhand försöka justera ett beslut som inte höll måttet. Det förra försvarsbeslutet var för mycket och för lite. Det bör påpekas i sammanhanget att ÖB:s eget budgetunderlag för åren 20052007, som presenterades , visar exakt samma sak: För att åstadkomma balans krävs i första hand att kostnaderna sänks med i storleksordningen 56 miljarder . Där har vi storleksordningen på överdrifterna från det förra beslutet. Så mycket räknade försvarsalliansen och Socialdemokraterna fel vid det förra försvarsbeslutet. Det kan tyckas orättvist att behöva städa upp för andra, men för att klara uppgiften att omstrukturera försvaret och lösa uppgiften är det för oss bara att kavla upp ärmarna och ta itu med uppgiften. Men visst inser jag svårigheterna även . Statsministerns utspel om minus-tre-alternativet är absolut grus i maskineriet. Om minus 3 miljarder verkligen är Socialdemokratins riktmärke har de stört förutsättningarna för en bred och konstruktiv diskussion om det framtida försvaret. minus 3 miljarder är budgettänk. Försvarsminister säger ingenting, och Försvarsberedningens ordförande talar om breda lösningar. Vad är det som egentligen gäller i fråga om de olika inriktningarna? Mot bakgrund av att genom markerat okej för oförändrad nivå, alltså 40 miljarder, kan man stillsamt undra om försvarsalliansen och Socialdemokraterna har spruckit. Hur är det med det, utskottets ordförande? Borde vi inte i stället kunna enas om vilka uppgifter det svenska försvaret ska ha och efter det diskutera resursfrågan? Det är dags att visa våra grannländer att försvaret av i första hand är ett ansvar för det svenska försvaret. Vi ska inte dra på oss kritik att åker snålskjuts på sina grannar, som president uttryckte det: Vi kan inte som överlåta försvaret av vårt land på våra grannar. Det måste vara genant för , som representerar majoriteten, att få höra att broderlandet i öster, , inte har förtroende för hur vi i handhar våra försvarsfrågor. Eller tycker att president är ute och cyklar när hon kritiserar för flathet i försvarsfrågan? 201 () replik: Det var en riktig bredsida, om man ska prata försvarsspråk. Jag måste väl ändå säga, , att jag tycker att du tar i alldeles förskräckligt. Om det förra beslutet var så galet kan man fråga sig: Hade det räckt med 3 miljarder till, som var det moderata förslaget, för att göra allting rätt? Jag tror inte det. Jag tror att det här betänkandet och den utredning som bistått oss med visar på att det här är ett väldigt svårt område. Det är väldigt komplext. Inte ens försvarsledningen själv hade riktigt klart för sig hur mycket det skulle kosta. Med det vill jag inte säga att allting är frid och fröjd och att vi till har haft rätt, utan tvärtom. Vi har säkert begått en del misstag som alla andra. Jag tror att vi människor har brister allihop. Vi ska inte dra för stora växlar av enskilda delar, för merparten av utredningarna visar att den stora delen av försvarsbeslutet om omställningen har klarats. Så tolkar jag det. Vad president anbelangar tror jag att hon åker cykel, och hon gjorde det definitivt när hon sade som hon gjorde. Hon har efteråt korrigerat kursen kanske satt sig i bilen igen. Jag tycker naturligtvis att vi ska klara våra egna angelägenheter. Det tycker jag att finska försvarsmakten bestämt också ska göra. 202 () replik: Det har egentligen inte med nivå att göra. När man fattar ett beslut måste man utgå från uppgiften, alltså: Vad ska vi ha den här verksamheten till? Enas man om uppgifterna kan det vara inte på vilken nivå som helst, men låt oss diskutera de nivåer som ÖB har presenterat. I varje enskilt fall gäller det att se till att man har orken, när man ska krympa ett försvar, att verkligen krympa det så att man hittar en balans. Effekten har jag redogjort för här: färre värnpliktiga, inställda övningar, uppskjutna materielbeställningar. Dessutom får man för försvarets huvuduppgift, att försvara , Underkänd. Det måste vara någon rim och reson i just detta. Om man går in i ett beslut måste det finnas en balans. Då gäller det också för politikerna, vare sig det är regering eller de som ingår i majoriteten, att ställa upp när det börjar blåsa snålt. När vi nu ser facit av alla utvärderingar och den kritik som har kommit mot Försvarsmakten kan jag inte på något sätt påstå att majoriteten har stöttat, utan man har hukat. Man har gömt sig bakom förra ÖB:n och den nya ÖB:n. Har man tagit ett beslut ska man också ställa upp på det. Där menar jag att den breda uppgörelsen har betydelse. Ju fler som delar ansvaret, desto lättare är det också att fatta ett bättre beslut när man krymper organisationen. Då är det fler som delar det ansvaret. Det är lätt att så här i efterhand se att är det få partier bakom, då lovar man mer och kan hålla sämre. Så är facit. 203 () replik: Det är alldeles riktigt att det blir starkare om det är flera partier bakom. Men man kan fråga : Hade det varit lättare om vi hade haft en flygflottilj till? Det var frågan när vi fattade försvarsbeslutet senast. Om jag inte missminner mig var det parti som tillhör det som ville ha en flottilj till. Det finns ett antal andra exempel som pekar på att detta inte är några enkla bitar. Jag vill påstå att mitt parti naturligtvis är villigt att ta ansvar för besluten, det har vi alltid gjort. Men jag har svårt att inse att vi skulle kunna ta ansvar för någonting som inte ens cheferna i försvaret kunde förutse. har vi ansvar för att det fattas ett nytt försvarsbeslut som vilar på bättre grund. Jag hälsar med tillfredsställelse det som jag betraktar som en halvt utsträckt hand till breda lösningar. Det är naturligtvis bra. Men, som sagt, vi ska också vara överens om vad som ska ingå i beslutet och vad det får kosta. Det är nog det viktigaste. Den processen har vi framför oss, men den samstämmighet som vi har i det här betänkandet när det gäller underlaget och vad vi ska göra kanske leder till att vi kan fatta ett starkare beslut som flera partier står bakom. Det hälsar jag med tillfredsställelse. 204 () replik: När det gäller uppställningen bakom betänkandet är betyget Med beröm godkänt. Jag prisade pragmatism och vilja till att nå konstruktiva lösningar. Men det är ju facit som vi diskuterar, det vill säga ett resultat av det förra beslutet som vi inte vill upprepa, vilket också utredningen pekar på. Beslutet var underfinansierat redan från början. Jag fanns inte med i försvarsfrågorna , men jag vet att vi skrev om det i våra motioner redan då. Det sades också från Försvarsmakten att detta inte skulle komma att hålla. Det var för mycket och för lite. Det är alltså ingen kunskap som har kommit . Detta har för min del varit känt väldigt . När jag kom med i försvarspolitiken visste jag att verksamheten var underbalanserad. När vi fattar nästa beslut gäller det att komma i kapp med ett antal miljarder. ÖB visade att det var 56 miljarder fel. Som jag sade blir den yttersta konsekvensen av detta en oförmåga att försvara mot ett väpnat angrepp. Det måste trots allt vara en huvuduppgift. Detta är inte några enkla frågor. Men om man vill nå en balans blir möjligheterna att hitta rätt större än att lova runt och komma med ett ganska tunt underlag. 205 (): Den svenska Försvarsmakten är en omfattande och mångfasetterad verksamhet. Organisatoriskt kan den indelas i en fredstida grundorganisation, en insatsorganisation innehållande de stridande förbanden och en utlandsstyrka. När jag säger ordet utlandsstyrka kan jag inte hålla mig till mitt manuskript. Jag kommer att tänka på våra styrkor i Kosovo som en del av utskottet besökte . Dessa män och kvinnor har gjort fullständigt heroiska insatser för att rädda både liv och egendom med risk för sitt eget liv. Jag tycker att vi ska tänka på vårt folk där borta. De har det inte lätt . Det är en väldigt viktig uppgift som vårt försvar har i utlandet. Indelningen i sig och myndighetens ställning som en av våra största anslagsmyndigheter innebär stora utmaningar för den politiska uppföljning och styrning som regering och riksdag har ansvar för. Att försvarsfrågorna under inte stått överst på den politiska dagordningen har dock inte förbättrat möjligheterna att gå i land med denna uppgift. Vi har tidigare i kammaren behandlat brister i materielavveckling, ekonomisk redovisning, lönebildning och arbetsgivaransvar. handlar det om själva kärnverksamheten i Försvarsmakten, nämligen att utveckla förband och förmågor till stöd för svensk försvars- och säkerhetspolitik. Varningar om tillståndet i insatsorganisationen har duggat tätt . Men ingen rapport har varit så tydlig med att beskriva omfattningen av bristerna som den som försvarsutskottet självt med bistånd av den tidigare handläggaren har tagit fram. Bedömningen är att vi har för få tillgängliga operativt rörliga och slagkraftiga förband, att det i oklara lägen av gråzonstyp saknas klara och tillämpbara regler för hur militära resurser kan utnyttjas. Vi har utbildat för få soldater, och väsentliga utbildningsmål har inte nåtts. Vi klarar inte att strida i stadsmiljö, i mörker eller i högre förband. Sammantaget anser utredaren att Försvarsmaktens förmåga att lösa sin huvuduppgift att försvara inte kan anses godtagbar. Likväl har i budgetpropositionerna ansett att just denna förmåga varit godtagbar, åtminstone sett till läget i omvärlden. Och visst är det med tillkämpat lugn som utskottet konstaterar att en bättre och tydligare rapportering från regeringens sida hade varit önskvärd. Det hade givit en möjlighet att ta ställning till de omprioriteringar och avvägningar som blev nödvändiga. har andra fattat dessa beslut utan de folkvaldas hörande. liberalerna uppskattar att socialdemokraterna i utskottet så tydligt uttrycker regeringens tillkortakommanden i sin uppgift att styra försvaret. Det inger respekt och hopp . För att inte äventyra utskottsinitiativet i sig har vi försökt att inte belasta betänkandet med reservationer och särskilda yttranden. På ett par punkter anser vi dock att ytterligare slutsatser är möjliga med utgångspunkt i utredningen. För det första bör regeringen skyndsamt återkomma med förslag som tydliggör vilka uppgifter som Försvarsmakten kan få i fråga om bekämpning av storskalig terrorism. Underlag finns i den så kallade Munckska utredningen som inkom till Försvarsdepartementet . Vi ska inte behöva vänta tills olyckan eventuellt är framme. För det andra visar den utredning som utskottet har beställt hur viktigt det är för de politiska instanserna att kunna göra oberoende uppföljningar. Med små resurser har våra frågor fått viktiga och tydliga svar. Vi efterlyser därför hur regeringens och resurser för att göra självständiga och relevanta analyser av försvaret ska förstärkas. Och med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 206 (): Den här debatten har spänt ifrån att det har varit väldigt dåligt till att det ska bli väldigt bra. Det lägger ett ansvar på oss som sitter här att leva upp till det som vi har sagt. Det är positivt med handlingskraft inom försvarsutskottet. Det tycker vi alla, och det har vi hört här. Det har lett till att vi har ett initiativärende på bordet som har lagts fram i full enighet. Det har också lett till ett tillkännagivande till regeringen, vilket vi kristdemokrater tycker är bra och värdefullt. Vårt uppdrag i är ju inte bara att fatta beslut, utan det är även att följa upp, utvärdera och granska resultat, något som vi alla gånger kanske inte ägnar så stor kraft åt. Det hinner klämta många varningsklockor innan det görs något radikalt. Det kommer rapporter, vi läser dem och tycker till för stunden, och sedan läggs de till handlingarna. Vi borde prioritera att vi ger oss mer tid till att reflektera över de beslut som vi fattar. Därför var det glädjande att utskottet, efter de larmsignaler som kommit, tillsatte en arbetsgrupp som bestod av som ordförande, , och undertecknad. Vi fick till uppgift att följa upp och utvärdera Försvarsmaktens utbildnings-, förbandsomsättnings- och beredskapssystem . , som har varit föredragande i utskottet, fick uppdraget att biträda arbetsgruppen, och han gjorde det på ett alldeles lysande sätt. Jag vill också tacka vår ordförande för hans försorg när det gällde att åstadkomma ett mycket bra underlag för beslut. Jag tror, precis som ordföranden också pekade på, att en arbetsgrupp är ett bra arbetssätt att komma fram. Vi kunde och med god sammanhållning få fram ett bra underlag. Rapporten har också fått stort genomslag utanför våra väggar. Vid den hearing som hållits i anslutning till rapporten konstaterades att det råder samstämmighet både från Försvarsmakten och departementet om att det finns allvarliga brister i rapporten. En slutsats som vi politiker behöver dra av detta är att vi helt enkelt måste bli bättre på att fatta beslut på ett sådant sätt att vi kontinuerligt kan följa upp de beslut vi fattar. Det är väl kontentan av rapporten. Vi måste också inse att genomgripande förändringar har en komplexitet och att det tar tid att genomföra dem. För den skull får vi inte hemfalla åt att inte göra något, tvärtom. Det måste vara en realistisk bedömning med i beslutsfattandet. Jag ska inte ägna mig åt att beklaga det som har hänt det har så många andra gjort här utan nu vill jag se framåt och dra lärdom av detta. Tre viktiga åtgärder tycker vi kristdemokrater krävs . Det är att vi får underlag som är korrekta och trovärdiga och att de ekonomiska kalkylerna håller, att vi gör en korrekt bedömning så långt det är möjligt av tillståndet inom Försvarsmakten och att vi kontinuerligt följer upp och utvärderar fattade beslut. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut i betänkandet. 207 (): Det är många som har analyserat hur försvarsbeslutet som fattade 2000/2001 har genomförts. Det förra ärendet som vi diskuterade gällde revisorsrapporten om lönebildningen och arbetsgivaransvaret. Det här är en av orsakerna till att det ser ut som det gör . Det ärende som vi nu behandlar är en genomgång av vad man i de olika revisorsrapporterna har påtalat efter att ha granskat planeringsfrågor och genomförandet och styrningen av det militära försvaret men också den undersökning som vi själva har gjort och tagit initiativ till. Det är den som är i centrum. Jag vill också understryka att det har lagts ned ett bra och mycket värdefullt arbete med att ta fram det här underlaget. Bilden är entydig: Mycket av den verklighet som vi ser i dagens försvarsmakt stämmer inte överens med det riksdagsbeslut som vi fattade . Det är väldigt otillfredsställande av många skäl. Detta med pengar, arbete och strävanden har inte använts riktigt på det sätt som beslutade, och därmed har naturligtvis inte heller resultatet blivit det som vi förutsatte. står vi inför ett nytt beslut. Jag vill understryka att det är väldigt viktigt att vi lär oss av det gamla och att vi också ser framåt, för när man inte vet varifrån man går är det väldigt svårt att förutse var man hamnar. Rapporterna från revisorerna och den utredning som försvarsutskottet självt har initierat har varit och kommer att vara en väldigt viktig grund för det beslut som vi ska fatta längre fram. måste få ett bra underlag från regeringen, ett underlag som ger en bra bas att stå på. Vi måste få veta läget i insatsorganisationen, vilken förmågan är och hur beredskapssystemen och materielsystemen påverkar organisationen. måste naturligtvis också tydligare beskriva vad vi vill ha. arbete borde mer än nu inriktas på resultatet av den förbandsverksamhet som genomförs. Den erfarenhet som vi kan dra av de brister vi ser inom Försvarsmakten och den skillnad som finns mellan beslut här i och verkligheten som vi ser ute i förbanden är att vi måste få förutsättningar att fatta entydiga och klart formulerade beslut om Försvarsmaktens utveckling och omstrukturering, och det här måste kunna följas upp. Här är vi alldeles överens. Vi måste kunna se om det har blivit som vi beslutade, och om inte vad vi ska göra för att rätta till det. tog upp att han tyckte att vi skulle ha längre försvarsbeslutsperioder. Jag kan inte hålla med honom om detta så här spontant. Jag tror att det är oerhört väsentligt att vi kan göra en uppföljning och se om vi kan styra om så att det inte blir så att vi fattar ett försvarsbeslut som är femårigt och att vi inte kan göra ändringar . Jag skulle i stället vilja se att vi hade kontrollstationer i princip för att verkligen se om vi är på rätt väg, om det är tillräckligt och vilka ändringar vi annars kan göra. Men, som sagt var, de här frågorna liksom alla andra frågor som har tagits upp om hur vi ska utveckla Försvarsmakten kommer vi att diskutera många, . Det är då viktigt att vi har många redskap men också att de är tillräckligt skarpa för att vi ska kunna använda dem och de ska ge resultat. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till förslaget till beslut i betänkandet. Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2003/04:FöU5 Försvarsmaktens förbandsutveckling en uppföljning av försvarsbesluten och 2001. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 19 § Jordbrukspolitik m.m. 208 (): Vi övergår nu till att diskutera jordbrukspolitiken i allmänhet och också trädgårdsnäringen. Vi ska behandla hela 62 motioner och tillsammans 116 yrkanden som är inlämnade under den allmänna motionstiden både och hösten . Det är, som ni förstår, många områden. Dels gäller det reformeringen av EU:s jordbrukspolitik, den så kallade MTR:en. MTR står för midterm review, alltså en översyn i halvtid av EU:s gemensamma jordbrukspolitik för budgetperioden 20002006. Dels ryms här frågor om den svenska jordbrukspolitikens inriktning, det svenska jordbrukets konkurrenssituation, regionala frågor, frågor kring administration och frågor med anknytning till ett miljövänligt jordbruk, småskalig livsmedelsproduktion, djurtransporter, jämställdhetsperspektivet inom jordbrukspolitiken, stöd för trädgårdsnäringen, fritidsodling med mera. Inför behandlingen av alla dessa frågor har utskottet blivit uppvaktat av representanter för Fritidsodlingens riksorganisation, Industrihampodlarna och Kött- och charkföretagen. Vi har dessutom mottagit en skrivelse från Tjust Husdjur. Miljö- och jordbruksutskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden i huvudsak med hänvisning till den översyn och reformering av jordbrukspolitiken som pågår såväl inom EU som i men också med hänvisning bland annat till annat pågående arbete med frågorna. Men utskottet ger också ett uppdrag till regeringen, ett tillkännagivande som innebär att vi ger regeringen i uppdrag att pröva möjligheten att godkänna odling av hampa för energi-, fiber- och proteinändamål inom eller utanför stödsystemet. I denna punkt är utskottet enigt. I övriga punkter har vi 27 reservationer och 5 särskilda yttranden som kommer att debatteras. 209 (): När utskottet planerade för att ha denna debatt var det utifrån ett behov av att ha en ordentlig debatt om jordbrukspolitiken. Vi var då mitt uppe i diskussionerna om den framtida jordbrukspolitiken med anledning av EU:s gemensamma förslag MTR. Vi visste då också att ministerns förslag när det gäller den svenska delen skulle komma tidigt . Den här debatten skulle hantera några allmänna motioner, men fokus skulle vara . I debatten hade också jordbruksministern lovat att delta. Vi konstaterar att förslaget om den framtida jordbrukspolitiken inte kommer förrän i samband med vårbudgeten . Vi kan också konstatera att ministern inte hade möjlighet att delta i kvällens debatt. Detta är naturligtvis inte bra. riksdag behöver ha en rejäl debatt om framtidens jordbrukspolitik. Men vi behöver också förslag som leder till förbättrade företagarmöjligheter och förbättrad lönsamhet. För hur ska en bonde bli rik på enbart retorik? Socialdemokraternas samarbete med och Vänstern är på god väg att slå ut många jordbruksföretagare. Skattebelastningen på svenskt jordbruk ökar i stället för att minska. Regleringar och ännu högre krav på djurskydd och miljö än våra konkurrentländer gör produktionen dyrare och inte mindre kostsam. ligger tvåa i avgiftsligan i EU. Bara ligger högre.