prot · GS0921 · 2004-10-27 00:00:00 — I avvaktan på ett nytt grundligt reformerat utjämningssystem föreslår vi därför att gränsen för utjämningsavgiften höjs till för landsting så att den hamnar på samma nivå som den för primärkommuner. ska utjämningsavgiften sättas till av den egna skattesatsen för både primärkommuner och landsting. På så sätt mildras något de skadliga effekter som regeringens förslag ger upphov till. Genom att avgiften beräknas utifrån den egna skattesatsen skapas dessutom ett incitament för att hålla en låg skattesats, vilket är nog så viktigt för oss moderater. När det sedan gäller kostnadsutjämningen kan jag säga att det finns delar i regeringsförslaget som är acceptabla och som vi till och med kan instämma i. Men regeringen borde ha tagit upp frågan om strukturella löneskillnader. Dessutom är det angeläget att överväga att i kostnadsutjämningssystemet för landstingen se över utjämningen för kostnadsskillnader inom psykiatrin och missbruksvården. Skälet till detta är att det finns betydande strukturella kostnadsskillnader inom dessa områden. Det finns mycket mer att säga om utjämningssystemet. Men i avvaktan på att Moderata samlingspartiet hamnar i regeringsställning och kan i grunden reformera ett i stora stycken misslyckat system nöjer jag mig här med att yrka bifall till reservation 1. 26 (): Jag vill inleda med att säga att vi i liberalerna givetvis står bakom samtliga våra yrkanden. Men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 2 i betänkandet. Det behövs ett kommunalt utjämningssystem. Om detta råder det ingen tvekan. Enigheten om detta är stor i denna kammare. Det är viktigt för den enskilde individen att man oavsett var i man väljer att bo ska garanteras en grundläggande god service vad gäller alla de uppgifter som en kommun eller ett landsting har. Att sedan politiker och partier i vissa kommuner och landsting kan ha en högre ambitionsnivå när det gäller vissa av dessa områden är en annan sak som avgörs i politiska val och i fullmäktigeförsamlingar. En hög grundläggande nivå på välfärdstjänster och andra kommunala uppdrag måste garanteras alla medborgare i landet. Det gäller barnomsorg, skola, äldreomsorg, hälso- och sjukvård och en rad andra viktiga funktioner. är villkoren för kommunerna olika. Kommuninvånarnas inkomster samt åldersstruktur och andra faktorer gör att man har olika ekonomiska möjligheter att lösa sina uppdrag. Utan en utjämning skulle vissa kommuner dras med en extremt hög kommunalskatt och trots detta knappt klara av sitt välfärdsuppdrag. För andra kommuner, med avsevärt högre medelinkomster och en annan social struktur, skulle de tjänster som kommunen eller erbjuder säkert både kvantitativt och kvalitativt ligga på en avsevärt högre nivå och därtill till förhållandevis lägre kommunalskatter. Ett väl fungerande utjämningssystem skapar alltså förutsättningar för att alla medborgare ges samma grundläggande tillgång till de kommunala tjänsterna till ungefär samma kostnad oavsett var i landet man bor, oavsett om ens kommun är stor eller liten, oavsett om det bor många gamla i kommunen och oavsett om ens grannar är rika eller inte har fullt så goda inkomster. Ett kommunalt fungerande utjämningssystem hindrar också på detta sätt strävan efter segregation, något som skulle kunna vara frestande för ett inte ringa antal kommuner att försöka driva om inte det här utjämningssystemet fanns. Det kan också ligga någon form av rättvisa i att till exempel kommuns rika kulturutbud inte betalas enbart av boende i många av dessa boende i miljonprogrammets bostäder och dessutom med måttliga inkomster. Jag tror att till exempel statsrådet kan intyga att närliggande kommuner har sin attraktionskraft inte enbart i att man kan äta gåsamiddag i utan även i att det finns ett rikt kulturutbud i någon större stad i närheten. Då är det kanske inte orimligt att man är med och betalar. Vi behöver alltså ett utjämningssystem. Är då det förslag som ligger på bord det bästa tänkbara? Nej, det är det inte, säger vi i liberalerna. Man kan konstatera att det har vidtagits förbättringar jämfört med hur det har varit tidigare. Men det är ändå i ganska stor utsträckning ett lappande och ett lagande i ett antal system som lagrats på varandra. Det gör att systemet blir otydligt. Det blir svårgripbart. Detta gör att vi får konstiga diskussioner om huruvida man betalar simhallar i via det här utjämningssystemet eller att man blir upprörd över att det i huvudstaden finns tillgång till ett kulturutbud då från det andra hållet. Systemet skapar en pajkastning och är inte så tydligt som det skulle kunna vara. Övergångsregler har, som sagt, lagrats på varandra. Detta har gjort systemet snårigt, otydligt och svårgripbart. föreslår därför att frågan om en mer grundläggande reformering utreds, med ambitionen att införas . Vi anser också att det bör övervägas om skatteutjämningen mer kan ske i statlig regi. Det innebär i så fall förändringar i huvudmannaskap eller beskattningsrätt. Vi vill alltså se ett enklare och tydligare system som stöder de kommunala huvuduppgifterna. Ingående faktorer bör reduceras till det som främst är förklarande, såsom ålder samt sociala och regionala faktorer. Vi vill också se ett system som inte hämmar tillväxten utan som stimulerar tillväxten. Vi vill att man tittar närmare på de strukturella löne- och lokalkostnaderna i ett antal kommuner, framför allt i tillväxtområdena. Vi behöver alltså ett utjämningssystem det är vi alla överens om men vi behöver ett system som är bättre än dagens ett system som är mer lättbegripligt, mer förutsägbart och mer hållbart och som garanterar alla medborgare i landet tillgång till en väl fungerande service och inte hämmar utan i stället stimulerar tillväxten. Därför behövs det en betydligt mer genomgripande reformering än den som föreslås. 27 (): Jag börjar med att yrka bifall till reservation 9. Alla kommuner i ska ha möjligheter att ge sina invånare en ungefär lika god service. Att det sedan ändå kan bli skillnader beror på hur de olika kommunerna prioriterar. Det kommunala utjämningssystemet ska garantera att förutsättningarna blir någotsånär lika mellan de olika kommunerna, oavsett skattekraften och olika opåverkbara strukturella kostnader. Rimliga skillnader i servicenivå, effektivitet och skattesats måste få finnas mellan kommunerna om vi ska kunna tala om kommunalt självstyre. Dessa små skillnader ska inte kompenseras av utjämningssystemet. Skillnaderna ska medborgarna själva avgöra i kommunal- och landstingsval . Då gäller det att välja rätt parti om man ska bli nöjd med servicen. Det gamla utjämningssystemet har inte varit bra och ofta gett kommun- och landstingsstyrelserna gråa hår när man försökt att beräkna bidragen i budgetarbetet. Det är sällan man lyckats beräkna bidragens storlek eller, i de resursrika kommunerna, hur mycket man ska bidra med. Det gamla systemet har inte heller förenat en utjämning med tillräckligt stora incitament för tillväxt och förnyelse. Man har inte haft tillräckliga morötter för att satsa på att få fler invånare och fler i arbete, då man tappar utjämningsbidrag. Detta har inte varit bra. Många fattiga kommuner har långt ifrån känt att de får kompensation och kan ge lika bra service för sina invånare som de rika kommunerna har kunnat ge. Utjämningssystemet har alltså inte fungerat perfekt. Vi kristdemokrater nämner i vår motion även andra saker som vi är kritiska mot i nuvarande system, men vi kan sammanfatta detta med att det allvarliga är att systemet strider mot den kommunala självstyrelsen, lokaliseringsprincipen och den kommunala beskattningsrätten. En del av detta kvarstår även i det nu föreslagna systemet. Därför anser vi att det helt och hållet bör vara en statlig angelägenhet att finansiera utjämningssystemet. I mycket är vi överens med regeringen om det nya systemet, men det finns fortfarande en del starka invändningar av principiell natur, som framgår av våra reservationer. Vi anser som sagt att systemet helt ska vara en statlig angelägenhet. Eftersom 15 kommuner och ett landsting får fortsätta att betala in till systemet, för andra kommuners räkning, står vår grundläggande kritik mot systemet kvar. Vi har kritiserat regeringen för att man mer och mer öronmärker pengar till kommuner och landsting. Här visar regeringens förslag att man lyssnat en del till den kritiken. Bland annat maxtaxebidragen, bidragen till läkemedelsförmåner och vuxenutbildningsstödet bör, som regeringen nu föreslår, kunna användas för att staten med dessa medel delvis ska kunna finansiera höjningen av garantinivån och sänkningen av kompensationsgraden. Här är vårt förslag att regeringen ytterligare belyser de konsekvenser detta kan få innan vi sätter detta i sjön. Incitamenten för kommunerna att bedriva en bättre tillväxtpolitik är fortfarande för svaga i det av regeringen föreslagna nya utjämningssystemet. Vi anser att man bör utreda detta bättre. Vi tycker också att regeringen och utredningen har tagit alldeles för lätt på de strukturella skillnader som finns beträffande löner i olika delar av landet. Lönekostnaderna utgör vanligen av en kommuns kostnader. Skillnader i dessa löner påverkar en kommuns ekonomi väldigt mycket. Min dotter har exempelvis börjat arbeta inom äldreomsorgen i . De betalar henne mer än vad hon hade tidigare när hon jobbade i en liten kommun i . Solnas merkostnader för löner får kommunen betala, och den högre skattekraft som dessa löner i sin tur genererar får man avstå till andra kommuner. Här finns det en brist i systemet som borde ha varit justerad för att skapa större rättvisa. Regeringen anser ju enligt propositionen att detta bör utredas. Denna utredning måste startas, vilket är ett av våra yrkanden. Jag avslutar med att repetera att yrkar bifall till reservation 9, och vi står naturligtvis även bakom våra övriga yrkanden i betänkandet. 28 (): Åhörare och riksdagsledamöter! Vi ska diskutera ändringar i det kommunala utjämningssystemet. Det är ingen boktitel direkt som man skulle försöka kränga till ett bokförlag och lyckas. Det är heller inget som får människor att spontant utbrista: Oj, det där verkar intressant! Men om man vänder på perspektivet och konstaterar att utjämningssystemet är en förutsättning för kommuner och landsting att ha likvärdiga förutsättningar för att driva sin verksamhet blir det genast intressant. Då berör det mig, det berör farmors hemtjänst och barnens skolgång. I det perspektivet är utjämningssystemet ett medel, inte ett mål i sig. innebär det att då utjämningssystemet ger förutsättningar för verksamheter behöver det också vara långsiktigt hållbart. Det ska inte utsättas för ständiga förändringar, införanderegler, övergångsregler. Det skapar bara osäkerhet. Ett långsiktigt hållbart kommunalt utjämningssystem måste förena tre principer, som jag ser det. Dels ska det ge likvärdiga förutsättningar för att bedriva och landstingskommunal verksamhet, oavsett var i landet man befinner sig; dels ska det finnas incitament för tillväxt och ökad skattekraft; dels ska det respektera självstyret. Det är tre principer som jag tycker är grundläggande. I regeringens förslag lever man, utifrån de här principerna, egentligen bara upp till den första principen, om man över huvud taget har en ambition att leva upp till. Tillväxt i hela landet och kommunalt självstyre är uppenbarligen inte så viktiga i vänstermajoriteten. Lägger man då till denna principlöshet att regeringen lyckas återinföra negativa marginaleffekter, misslyckas med att ta hänsyn till de speciella förhållanden som finns både där det är glesbefolkat och där det är tätbefolkat blir vår, , slutsats att de förslag till förändringar som ligger på bord inte duger. Det blir bakläxa. Förslagen bör avslås. Därmed yrkar jag bifall till reservation 3. anser i stället att införandereglerna i det nuvarande systemet bör frysas och att staten bör ta över kostnadsansvaret. Det är det som gör att vi måste ta ett beslut av något slag här i . De införanderegler som finns i dagens system gäller bara ; därefter försvinner de. Det är det som egentligen var orsaken till att utredningen kom i gång och till att vi har den här diskussionen . Fryser man införandereglerna i nuvarande system skapar det förutsättningar för att verkligen göra en reformering som innebär en förbättring och som innebär att vi kan få ett långsiktigt hållbart system. Principen om likvärdiga förutsättningar för alla att bedriva verksamhet, incitament för tillväxt och ökad skattekraft, respekt för självstyret är principer som alla partier inom ställer sig bakom. Det är unikt att alla partier i riksdag nu ställer upp på ett kommunalt utjämningssystem. Det är glädjande, och framför allt är det som har gjort en stor omsvängning i sin syn på kommunerna i allmänhet men också på det kommunala utjämningssystemet. Jag vill ge en eloge för den omsvängningen. Det krävs politiskt mod, och man kan se här att förslagen kanske ännu inte riktigt lirar ihop med den retorik som lever kvar. Men jag tittar på förslagen, det är det som är det viktiga. Med det skulle jag vilja hälsa välkomna till mittens rike. Det ska bli intressant att höra senare i debatten om han har bestämt sig vilken fot han ska stå på. Ena gången kritiseras för att vara onda högermän som inte vill ha någon utjämning. , här i kammaren, andas det om att de är något slags vingelpettrar som inte vill stå för sin högerpolitik. Om har någon ambition att få ta på sig en ledartröja borde han välkomna omsvängning, ta till sig att alla partier i riksdag faktiskt vill ha ett utjämningssystem som ger likvärdiga förutsättningar. Jag känner att risken är att Socialdemokraterna och vänstermajoriteten blåser till strid, till strid om motsättningar som egentligen inte finns i grunden. Det blir lite som som slåss mot och väderkvarnar. Titta i högerburen den är tom. Det är ingen idé att slåss mot den demonen längre. Jag uppmanar och de socialdemokrater som kommer in i debatten efter mig att visa sitt ledarskap i stället för att blåsa till strid om motsättningar som inte finns. 29 () replik: Det hör ju inte till vanligheterna att jag begär replik på en centerpartist. Men efter inlägg kände jag mig tvungen att göra några klarlägganden eftersom han drog väl stora växlar på ett inlägg som jag gjorde i kammaren. Låt mig klargöra för såväl åhörare, talmannen, riksdagsledamöter och statsråd som tjänstemän att högerburen inte är tom. De reservationer vi har och de ställningstaganden som vi i Moderata samlingspartiet gör i det här betänkandet visar att vi ligger fast med vår politik. Vi har egna lösningar och ett långsiktigt mål med de förslag vi lägger fram. Att vi med anledning av propositionen med gillande konstaterar vissa saker och vissa förändringar som regeringen nu genomför ska vi inte sticka under stol med. Vi har alltid hävdat att det behövs någon form av utjämning, och det har vi gett uttryck för till exempel via de förslag om äldrepeng och skolpeng som vi har lagt fram. Det leder till en utjämnande effekt och också till ett ökat statligt åtagande för de olika uppgifter som staten har lagt på kommunerna. 30 () replik: Om man absolut vill sitta i en bur bör det väl vara självvalt. Men jag drog inte växlar på det som sade, utan jag drog växlar på det som ni föreslår. Då tolkar jag det som att högerburen faktiskt är tom. sade till mig att retoriskt har skapat förväntningar bland annat här i , förväntningar som de inte har för avsikt att realisera. Inom Moderata samlingspartiet ställer man nu upp på ett utjämningssystem. Jag tycker att det är ett viktigt klarläggande. Håll inte fast vid retoriken, utan anpassa i stället retoriken till de förslag som ni verkligen lägger fram. 31 () replik: Vi anpassar visst retoriken i förhållande till de förslag som vi lägger fram. Det är nu positivt att det kommunala utjämningssystemet i huvudsak ersätts med ett statligt finansierat system för inkomstutjämning. Det har vi hävdat . Regeringen har då starkt kritiserat oss för den uppfattningen. Men har man anammat en bärande del i vår syn på hur utjämningen ska ske. När det sedan gäller och det som har framfört till dig så får du ta den diskussionen med honom. Vår avsikt är att leverera. 32 () replik: Att leverera är också min avsikt. Men i er budgetmotion föreslår ni att det ska finnas ett utjämningssystem, att man ska ha likvärdiga förutsättningar och att det är rimligt att rika kommuner lämnar bidrar till fattiga kommuner. Jag har tagit fasta på det som ni skriver. Sedan kan jag förstå att med tanke på den retorik som ni har använt er av och det som ni har förespeglat gör ni nu en väldigt stor omsvängning. Då kan jag förstå att det behövs för anpassning. Återigen: Jag vill ge er en eloge för de förändringar som ni har gjort i era förslag. 33 (): Det var ett väldigt intressant replikskifte. Jag tror inte att har varit ledamot i den här kammaren så länge när han uttalar sig så lättsamt som han gjorde om , om mittens rike och om hur de hade gjort en omsvängning. Det var bra att påminde om högerburen som är väldigt tydlig. bör vara ganska orolig. är en ulv i fårakläder när det gäller utjämningssystemet. De är inte alls att lita på. Jag vill att hela ska leva. Jag vill att alla människor ska ha lika tillgång till vård, skola och omsorg. Det är en fråga om rättvisa och solidaritet. Och behöver vi fördela tillväxt så att det finns förutsättningar för en bra offentlig service i alla delar av vårt land. Då behöver vi se till att det blir en långtgående ekonomisk utjämning mellan olika kommuner och landsting. Det handlar om en utjämning både av deras inkomster och av deras kostnader både av deras olika beskattningsbara inkomster och av deras olika strukturkostnader. Denna fördelning av tillväxten löser vi genom det kommunala utjämningssystemet. Såväl inkomstutjämningen som kostnadsutjämningen måste omfatta alla kommuner och landsting i för att alla ska erhålla likvärdiga förutsättningar för att tillhandahålla välfärdstjänster. Detta är inget hot mot den kommunala självstyrelsen, . Tvärtom är det så att ett väl fungerande utjämningssystem hjälper till att upprätthålla den kommunala självstyrelsen. Jag vill säga till att av de 53 kommunerna som är centerstyrda har 52 ett stort behov av utjämningssystem. Det är faktiskt en garant för att de ska kunna ha en självstyrelse. Regeringens förslag till ett nytt system för inkomstutjämning bygger i allt väsentligt på arbete. Då måste jag kommentera alla som har sagt att det behövs ett nytt system. , var utredningen klar med sitt arbete, och stod alla partier i den här kammaren förutom bakom det här förslaget. Då kan man ju undra: Vad har hänt ? Det tycker jag att vi ska fundera över. Det innebär att vi för samman dagens utjämningssystem, det generella statsbidraget och vissa riktade bidrag. Men i övrigt utgår förslaget från samma grundläggande principer som har ställt sig bakom när det gäller utjämningssystemet. Utskottet anser att de föreslagna förändringarna gör statens ansvar för finansieringen tydligare, som vi bibehåller en långtgående utjämning av skillnader i beskattningsbara inkomster och strukturella kostnadsskillnader. Som följd av att en stor del av statens bidrag till kommunerna förs över till utjämningssystemet minskar antalet kommuner och landsting som måste avstå en del av sin skattekraft. På det sättet minskar vi ytterligare risken för att det för en del kommuner kan uppstå negativa marginaleffekter. Här hade en helt felaktig information. Vi återinför alltså inte några negativa marginaleffekter. Genom att vi inför ett särskilt strukturbidrag vid sidan av själva utjämningssystemet får vi en tydligare hantering av en del speciella regionalpolitiska inslag som fram till nu har varit inbakade i det ordinarie utjämningssystemet. Nuvarande system för kostnadsutjämning mellan kommuner och landsting bibehålls med vissa ändringar. Det som ändras är främst att vi slopar kallortstilläggen och kostnadsutjämningen för vatten och avlopp. Som jag sade tidigare var nästan enig i sina ställningstaganden, bortsett från . Då kan man fråga sig varför det inte finns en bred majoritet . Den enighet som fanns när utredningen var klar har ersatts av en mängd reservationer som spretar åt olika håll. De tecken som fanns till att de borgerliga var redo att ta ansvar har i stället ersatts med osäkerhet, oklarhet och splittring. Därav kan jag bara konstatera att borgerliga partier som sitter i statliga utredningar inte är att lita på. Ni säger en sak i utredningsarbetet, men när det kommer till kritan vågar ni inte ta ansvar. Jag tycker faktiskt att man ska bedöma det arbete som görs i utredningar mer seriöst. Det finns något som kallas för den borgerliga maktalliansen som man försöker blåsa upp till något nytt, något stort och märkvärdigt. har sagt så här: Vi har ett mål för vårt arbete. Alliansen ska vara mer enig inför valet än vad vi varit . Jag kan bara konstatera att när det gäller den kommunala utjämningen är de borgerliga ännu mer oeniga, ännu mer splittrade än de var när de deltog i arbete. Låt oss ta de fem första och viktigaste beslutspunkterna i finansutskottets betänkande: När det gäller utgångspunkterna för ett nytt utjämningssystem hittar vi tre olika borgerliga reservationer och tre olika borgerliga linjer. När vi kommer till ett nytt system för inkomstutjämningen hittar vi tre olika borgerliga reservationer och faktiskt fyra olika linjer, eftersom yrkar avslag på hela propositionen. Vart har ni tagit vägen, ? Vad gäller verksamheter och kostnadsslag i kostnadsutjämningen har vi också tre borgerliga reservationer och fyra olika borgerliga yrkanden. Också när det gäller strukturbidragen har vi två olika borgerliga yrkanden. När det så gäller införandebidragen har vi tre olika borgerliga yrkanden i vårt betänkande. Ni står alltså långt ifrån det stolta mål som har ställt upp. Det är en sak. Men det som bekymrar mig är att borgerliga partier inte står upp för de ställningstaganden som ni har gjort i . Det är trist och tråkigt. Särskilt besviken är jag över , och jag måste understryka det. Det har tidigare tillsammans med oss och våra samarbetspartier försvarat ett långtgående utjämningssystem för att tillförsäkra alla delar av landet en rimlig och likvärdig välfärd. säger nej till det. Jag blir bekymrad. Jag tycker att ändå ska läsa lite bakåt och följa de debatter vi har haft i kammaren. Han borde vara något mer bekymrad än vad han var alldeles , när han inte alls var bekymrad. Lokala centerpartister kan lita på oss socialdemokrater och våra samarbetspartier. Vi står bakom en långtgående utjämning mellan de kommuner och landsting som har många invånare med höga inkomster och de kommuner och landsting där invånarna har låga inkomster. Det är ett led i kampen för välfärden. Utjämningssystemet är en förutsättning för att välfärden ska kunna vara likvärdig över hela landet. Utjämningssystemet är också en viktig del i arbetet för att stärka den kommunala självstyrelsen. Låt oss se till att välfärden växer och att hela kan leva. Jag yrkar bifall till finansutskottets förslag och avslag på reservationerna. Jag har också ett antal frågor till mina meddebattörer. Ingen av dem har talat om finansiering. Ni säger i er motion, , att ingen kommun eller inget landsting ska förlora på ert förslag. Därför godtar ni regeringens förslag om införanderegler. Men eftersom ni moderater vill ge betydligt mindre till kommunerna än regeringen går det inte ihop. Kommuner med låg skattekraft kommer att förlora med förslag. Det är mycket tydligt. Jag vänder mig till . föreslår i sin motion att kompensationsgraden för kommunerna ska sättas till samma nivå som för landstingen, det vill säga . Skälet är enligt att det inte är rimligt att en inkomstutjämning ska motsvara av medelskattesatsen. Jag måste ställa en fråga till . Med ert förslag förlorar de kommuner som har lägst skattekraft. Varför är det rimligt? Till slut vänder jag mig till .