prot · GS0917 · 2004-10-20 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs Proposition 2004/05:21 Drivkrafter för minskad sjukfrånvaro 1 Statsrådet (): Vi ska i kammaren debattera metoder för att minska sjukskrivningarna, eller för att fler ska kunna vara friska och arbeta. När man ska definiera metoder för att bekämpa sjukskrivningarna är det viktigt att tänka efter vem det är man ser framför sig. Hur ser de sjukskrivna ut? Vilka är de? Varför är de sjukskrivna? För mig handlar det om att ta fram metoder för att minska sjukskrivningarna eftersom jag ser framför mig en undersköterska som är utsliten i axlarna, ryggen, nacken. Hon är , och har jobbat ett helt yrkesliv i en tuff arbetsmiljö. Jag ser också framför mig en lärare som drabbats av utmattningssyndrom, utbrändhet som det kallas, kanske efter ett långt liv i sitt yrke. Vidare ser jag framför mig slitna industriarbetare, också de lite äldre, och byggnadsarbetare med stora förslitningsskador. Det är dessa kategorier av människor, de yrkesgrupperna, jag tänker på när jag är med och formar metoder för att försöka minska sjukskrivningarna och göra det möjligt för dessa människor att jobba längre i sina yrken. När vi formar medel för att försöka göra någonting åt detta stora problem i samhället bygger det på vissa synsätt. Ett av de synsätten är att när människor blir sjuka ska de ha ett standardskydd. De ska ha råd att vara sjuka och hemma från jobbet utan att behöva ge avkall på viktiga delar i standarden. De ska inte behöva sälja sina hus, inte behöva förändra sina liv alltför mycket. De ska ha en bra och hög ersättningsnivå. Människor ska få hjälp att komma tillbaka när de blivit sjukskrivna. Vi ska ha system som understöder dem så att de snabbare kan komma tillbaka. De ska få rehabilitering och annan hjälp för att snabbare tillfriskna. Dessutom ska vi ha bra förebyggande arbetsmiljöarbete på våra arbetsplatser. Vi vill att dessa principer ska utgöra grunden för bra anordningar i sjukförsäkringen. Det är för dessa människor vi utformar systemen, och det är med dessa grundprinciper vi vill skapa socialförsäkringssystemet. Parallellt måste vi också ha ordning och reda när sjukskrivningsprocessen träder in, när läkaren skriver läkarintyg. Vi måste ha kontroller mot fusk och en försäkringsadministration som fungerar. är läget på arbetsmarknaden och i sjukskrivningarna sådant att de korttidsfrånvarande, inflödet i sjukförsäkringen, minskar och minskar påtagligt. Färre blir sjuka och fler kommer tillbaka. Detta sker till följd av åtgärder som vi beslutat om i , framför allt i form av förbättringar i försäkringsadministrationen. Det är också en följd av den intensiva samhällsdebatt vi haft om problemet med de höga ohälsotalen. Det är en fråga som berör alla, vilket vi inte minst ser av debatten. De flesta, nästan alla, är besjälade av att ge sitt bidrag för att få ned sjukfrånvaron. Det är även en följd av alla de goda exempel som visas upp från framför allt arbetsplatser där man med relativt enkla metoder lyckats få ned sjukfrånvaron genom att öka trivseln och inflytandet för de anställda. Man har tillsammans med arbetsgivaren vidtagit åtgärder. vill vi flytta fokus från de kortare sjukskrivningarna, som just nu är det mindre problemet. Däremot är de långa sjukskrivningarna fortfarande många, även om de också minskar. Det förslag om medfinansiering som vi lagt fram i tar sikte just på att flytta fokus från början av sjukskrivningsperioden där vi har sjuklöneperioden som arbetsgivaren betalar till en ekonomisk drivkraft som innebär att arbetsgivaren får betala även längre fram i sjukskrivningen. Detta riktas alltså in på dem som är sjukskrivna . införde vi ett system med en tredje sjuklönevecka utan att minska arbetsgivaravgiften. Vi fick starka protester för detta, inte minst från arbetsgivarhåll. tar vi bort den, och de pengarna ungefär 1 ½ miljard kan näringslivet därmed använda. De går alltså tillbaka till näringslivet. Vi tar dem på statsbudgeten. Vi sänker arbetsgivaravgiften med , vilket innebär att ungefär en halv miljard går tillbaka till näringslivet. På grund av att sjuktalen genomsnittligt är lägre vinner näringslivet på detta förslag i förhållande till det som gäller . Det ska därmed löna sig bättre för en arbetsplats att ha låg sjukfrånvaro. Omvänt blir det dyrare att ha hög sjukfrånvaro. Det är själva meningen med förändringen. Jag är säker på att jag i debatten kommer att få höra argumentet att vi inför detta eftersom vi tror och tycker att alla sjukskrivningar beror på dålig arbetsmiljö. Det där är inte sant. Det har jag aldrig sagt. Det är ett av de sämre argumenten. Vi inför naturligtvis inte detta för att vi tror att arbetsgivaren orsakar sjukskrivningarna, utan för att det är från arbetsplatsen man är sjukskriven och det är till arbetet och arbetsplatsen man ska tillbaka. Vår uppfattning är att det är på arbetsplatsen som åtgärder kan vidtas alldeles oavsett om man blivit sjukskriven för att man brutit benet i skidbacken eller om det skett vid en arbetsplatsolycka. Man ska emellertid tillbaka till arbetet, och för att underlätta den tillbakagången inför vi dessa ekonomiska drivkrafter. Arbetsgivaren får betala av sjukpenningkostnaden. Om den sjukskrivne kommer tillbaka på deltid upphör den medfinansieringen. Då behöver arbetsgivaren inte betala. Om den sjukskrivne får rehabilitering och rehabiliteringspenning behöver arbetsgivaren inte heller betala. Om den sjukskrivne har en kronisk sjukdom kan arbetsgivaren bli befriad från den här medfinansieringen. Det finns alltså en rad medel för arbetsgivaren att ta till för att minska sin kostnad och möjliggöra för människor att komma tillbaka till arbetsplatserna. Många goda exempel från en rad olika arbetsplatser på hur man kommer till rätta med den ökande sjukfrånvaron har stärkt mig. Det har övertygat mig om att den här metoden är användbar. Det går att med enkla medel få ned sjukfrånvaron ganska mycket och ganska snabbt. Det har visats på en rad olika arbetsplatser. En fjärdedels minskning av sjukfrånvaron är inte alls någon omöjlighet på bara om man går systematiskt till väga och bestämmer sig från företagsledningen att tillsammans med personalen verkligen attackera detta. Det jag vill uppnå med propositionen är att peka mer precist. Vad är det för mekanism som ska leda till att vi får de goda spiralerna? Jo, det är att få i gång ett samtal mellan arbetsgivaren, , den sjukskrivne och läkaren. Det handlar om att börja diskutera och ta i problematiken enskilt och individuellt för varje person för att finna lösningar som kan vara gynnsamma för att komma tillbaka. Det kan vara att be kalla till ett avstämningsmöte, att skicka in en egen rehabiliteringsutredning som arbetsgivaren ska göra eller att ta kontakt med facket och skyddsombudet och därmed få i gång en första dialog för att definiera vilka åtgärder man ska vidta. Jag tror att reformen har goda förutsättningar att fungera på arbetsmarknaden och vinna legitimitet . 2 (): Med rubriken för minskad sjukfrånvaro lägger regeringen efter många vedermödor nu fram sitt förslag om evig medfinansiering för arbetsgivare. Förslaget läggs med ett budskap till arbetsgivare att det är de som ska råda bot på situationen med skenande sjuktal. Ökningen av sjukskrivningar och förtidspensioneringar började när den socialdemokratiska regeringen mjukade upp reglerna för vad som är att betrakta som sjukt och höjde både tak och ersättningar. Statliga ersättningar och avtalsersättningar höjdes i många fall och till av lönen. har utvecklingen fått fortgå utan att regeringen mäktat att lägga fram i stort sett några egna förslag för att vända den utveckling den själv har skapat. De två förslag vi nu har fått är en omorganisation av och propositionen om ekonomiska drivkrafter. Regeringen verkar ställa förhoppningarna till att det är företag och arbetsgivare som ska lösa det den själv inte klarar av. Regeringen vågar inte ta i problemet den själv har del i när de höga sjuktalet delvis beror på glidningar i synen på vad som anses som sjukt. I stället för att regeringen stramar upp sjukskrivningsreglerna tycks tanken vara att arbetsgivare ska agera något slags sjukpolis eller ransoneringsinstans. Arbetsgivaren kan inte påverka sjukskrivningsprocessen. Sjukskrivning är en fråga mellan den sjukskrivne, läkaren som skriver sjukintyg och som bedömer arbetsförmåga och fattar beslut om sjukpenning. Är det någonstans frånvaron av ekonomiskt ansvar är ett problem är det just hos de parter som är involverade i denna kedja. Arbetsgivare har redan höga kostnader. Arbetsgivare är tydligen de som har ekonomiska drivkrafter. Övriga parter omfattas emellertid inte av ministerns teori om ekonomisk sjukskrivningspsykologi när ministern nu under parollen drivkrafter för minskad sjukfrånvaro föreslår att sjukpenningen ska höjas till . Detta trots att utvecklingen både och efter 1998 visar att höjda ersättningar lett till ökad sjukfrånvaro. Forskning visar samma sak. Varken läkare eller försäkringskassa klarar att uttolka sjukskrivningsreglerna. Det visar sig inte minst i hur olika sjukskrivningar bedöms i olika delar av landet. Ändå blir det arbetsgivaren som ska ta konsekvenserna. Arbetsgivaren ges uttryckligen inte möjlighet att överklaga beslut. Arbetsgivaren får inte och kan inte veta vilken åkomma som ligger till grund för ett sjukskrivningsbeslut om inte den anställde själv väljer att berätta om det. Det är skyddat av läkarsekretessen och kommer endast till del. Arbetsgivaren ska ändå ha rehabiliteringsansvaret. Det enda sättet att komma undan de är att den anställde kommer tillbaka på deltid eller får rehabilitering. Arbetsgivaren beslutar emellertid inte om sjukskrivning på hel- eller deltid. Det avgör återigen . Många går sjukskrivna på grund av att de inte får nödvändig medicinsk rehabilitering eller behandling utan får vänta i kö i månader och till och med . Detta avgörs heller inte av arbetsgivaren, herr talman, utan av ministerns kolleger som styr ute i landstingen. Det är inte många företag som kan göra som till exempel storföretaget och anställa en egen ortoped. ska samordna den yrkesmässiga rehabiliteringen. Undersökningar visar att det är svårt för arbetsgivare att få kontakt med . De lämnas ensamma med ett problem de inte har någon erfarenhet att hantera, för tack och lov är det inte så ofta man får en långtidssjukskrivning på en arbetsplats. Arbetsgivaren kan visserligen påverka rehabiliteringen genom förändrade arbetsuppgifter på den egna arbetsplatsen. Men det är inte alls säkert att en mindre arbetsgivare kan erbjuda de arbetsuppgifter som passar den sjukskrivnes arbetsförmåga. För många långtidssjukskrivna innebär rehabilitering att byta både arbete och arbetsgivare. Det är ett ansvar som det knappast är rimligt att lägga på arbetsgivare vare sig de är stora eller små. Regeringen vill hänföra sjukskrivningarna till dålig arbetsmiljö. Det måste ändå vara skälet till att arbetsgivaren ska betala. Men hur, herr minister, hänger skidbacken ihop med arbetsmiljön när någon blir sjukskriven efter att ha brutit benet? Om det nu är i arbetsmiljön som problemet och lösningen söks, hur kommer det sig att en tredjedel av de sjukskrivna är arbetslösa? När staten inte längre klarar av att bära riskerna i sjukförsäkringen riskerna över på arbetsgivare stora som små. Risken blir särskilt kännbar i tjänsteföretag. Häromkvällen kunde vi i TV höra en chef i ett bemanningsföretag beskriva hur hon tidigare anställt sjukskrivna. vågar hon helt enkelt inte längre. Med höga personalkostnader och små marginaler kan ett fåtal sjukskrivna innebära att hela verksamheten äventyras. Det vill ingen arbetsgivare. En vikarie måste in och läras upp. Därtill kommer sjukskrivningskostnader och rehabilitering. En företagare berättade om den omöjliga situation som uppstår om också vikarien skulle bli sjuk. Hur kan arbetsgivare skydda sig mot denna risk? Lösningen blir att vara extra försiktig med anställningen. En undersökning som finns redovisad i arbetsförmedlingens visar att sjukdom är den faktor som utgör det i särklass största hindret för ny anställning. Det kommer att bli ännu svårare att få ett nytt arbete när man varit sjukskriven, särskilt när man har varit långtidssjukskriven eller har ett funktionshinder. Detta är allvarligt. Det är just att byta arbete som är nödvändigt för många långtidssjukskrivna. Inte minst gäller det de som är långtidssjukskrivna på grund av psykiska problem. Sjukskrivningar på grund av psykiska besvär rusar i höjden. De svarar nu för en tredjedel av sjukskrivningarna. Arbetsmarknaden kommer att blir mindre rörlig och mer försiktig. Återigen: Detta är olyckligt, eftersom ett nytt arbete i många fall är den enda lösningen för individen att komma tillbaka till arbetslivet. Undersökningar visar att en stor andel som bytt jobb blir friska. När det blir svårare att byta arbete blir risken att fler blir sjuka när de stannar kvar på ett arbete trots att de inte trivs. I stället för att försvåra för arbetsgivare att anställa långtidssjukskrivna borde detta underlättas. Sådana förslag, herr talman, har vi moderater lagt fram i våra motioner. Medfinansieringsförslaget löser enligt vår uppfattning inte på något sätt problemen och kostnaderna med sjukförsäkringen och de höga sjukskrivningstalen utan inriktas på att vältra över konsekvenser och nota på andra. Det här förslaget löser inte problemen utan riskerar tvärtom att skapa nya i form av utslagning och försämrad arbetsmarknad. Majoritetspartierna tror tydligen stenhårt på sin ekonomisk-psykologiska teori och vill uppenbarligen inte se att det är andra medel som krävs för att sänka sjukfrånvaron. Om dessa inte ger effekt ska de dessutom höjas. Det finns tyvärr inget som visar att medfinansiering, oavsett procenttal, fungerar och ger resultat. Det visar erfarenheter från där man har en medfinansiering på men lika hög sjukfrånvaro. Den rödgröna teorin fungerar kanske i kanslimiljö, men den gör det inte i verkligheten. 3 Statsrådet () replik: I går kom det ett pressmeddelande där vi fick reda på att den norska borgerliga regeringen kommer att införa en medfinansiering på från . Det gör den borgerliga regeringen i . Så det kan väl ändå inte vara så tokigt tänkt. En annan fråga som tog upp var rätten att överklaga. Arbetsgivaren har självfallet rätt att överklaga den avgift som arbetsgivaren ska betala till den här medfinansieringen. Däremot har man inte rätt att överklaga rätten till ersättning och därmed få möjlighet att se sjukjournaler, läkarutlåtanden och sådana saker. Det ska inte arbetsgivaren få möjlighet att göra. Småföretagen har ett särskilt högkostnadsskydd. Jag tror att det kommer att visa sig att bara ett par procent av de mindre företagen kommer att få ökade kostnader med nuvarande sjukskrivningsmönster. Jag tror att det är ett högkostnadsskydd som är väl avvägt och som ger ett skydd om ett litet företag skulle få många sjuka . En fördel med politik är att den är tydlig. Man kan förstå vad vill. Ni har alternativ till detta förslag. Ni vill ha kraftigt sänkta ersättningsnivåer främst för långtidssjuka och för förtidspensionärer och arbetslösa. Jag har en fråga till . Kommer de här moderata förslagen att bli regeringspolitik om ni bildar regering tillsammans med de andra borgerliga partierna? 4 () replik: Vi har tillsammans med övriga borgerliga partierna skapat en allians för fler i arbete. Vi moderater anser att en väldigt väsentlig del av detta är att man ska tjäna mer på att arbeta än på att inte arbeta. I linje med detta har vi lagt fram ett förslag i vår budgetmotion. Men det är kanske ännu viktigare att vi vill skapa ett arbetsklimat som är positivt, som ger energi och som inte passiviserar på det sätt som den nuvarande politiken har gjort. , herr minister, tycker vi att det är ett problem att detta blockerar, och det blockerar tydligen tankegångarna. Regeringen är uppenbarligen inte villig att pröva några förslag av alla dem som vi på den borgerliga sidan har lagt fram. 5 Statsrådet () replik: Jag tror att jag förstår poängen med förslag. Den typen av ekonomisk drivkraft för de långtidssjuka och förtidspensionerade kan säkert fungera. Färre kommer att ha råd och gå till jobbet. Men det var inte det som var frågan, utan om tror sig veta att det är de sänkta nivåerna som blir den borgerliga regeringens politik om ni kommer att till makten efter nästa val. 6 () replik: Jag kan säga till herr ministern att jag kommer att vara en av dem som, tillsammans med de andra borgerliga partierna, arbetar för att vi ska kunna få en politik som leder till att vi får fler i arbete. Det skulle ge den här energin, ta till vara folks aktivitet och belöna den, i stället för att de ska fastna i den passivitet som sjukskrivning innebär . I detta anförande instämde (). 7 (): Den proposition som vi nu ska debattera är ett av de mest olyckliga förslag som den socialdemokratiska regeringen, tillsammans med sina samarbetspartier Vänstern och , presenterat för att vända utvecklingen kring den dramatiska ökningen av sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Den första frågan man ställer sig är förstås varför förslaget skickades på remiss. Av den massiva kritik som remissinstanserna, alltifrån LO till Svensk Näringsliv och handikapporganisationer, levererade märks nästan ingenting i propositionen. Inte heller finns det någon riktig redovisning av vilka resultat som uppnåtts med liknande åtgärder i andra länder, vilket Lagrådet konstaterar i sitt yttrande. Det finns ett litet svar på den kritiken. Det finns några rader i propositionen om erfarenheter från och där det finns inslag av drivkrafter för arbetsgivarna i socialförsäkringssystemen och där sjukfrånvaron är låg. Men varför, , inte referera också till erfarenheterna i som redovisas i samma undersökning? I är arbetsgivaransvaret nämligen ännu större, men också sjukfrånvaron. Sjukfrånvaron i är bland de högsta. Men det var kanske inte något bra exempel att lyfta fram i propositionen för då hade ju hela regeringens argumentation spräckts. Om statsrådet och övriga propositionsförfattare tagit del av hela den rapport som jämför , , och hade de funnit andra fakta som hade varit till bättre nytta för att råda bot på den höga sjukfrånvaron. I och krävs läkarintyg . Läkarna ska följa givna försäkringsmedicinska riktlinjer vid bedömningen av arbetsförmågan. Försäkringsläkare granskar samtliga avvikelser från dessa riktlinjer i , och i granskas alla läkarintyg för långa sjukfall. Det finns ytterligare andra inslag som sammantaget leder till betydligt lägre sjukfrånvaro jämfört med både och . Regeringen och dess samarbetspartier är helt förblindade av möjligheterna att klämma åt arbetsgivarna och peka ut en syndabock. Därmed tror man sig slippa se att ansvaret också vilar på den politik som förs. Det är en politik som gör att människor känner sig inlåsta både i arbetslivet och i privatlivet. Gårdagens rapport från beskriver att diagnosen psykisk ohälsa fortsätter att öka. Andra diagnoser minskar i omfattning, till exempel de som statsrådet nämnde här inledningsvis, medan depressioner, stressreaktioner och ångestsyndrom ökar och har ökat ända . Störst är ökningen bland kvinnor. av de sjukskrivna har en diagnos som kan hänföras till psykisk ohälsa. Även bland unga är ökningen omfattande. Många remissinstanser uttryckte stor oro över att personer som i arbetsgivares ögon kan vara i riskzonen för att ofta vara sjuka skulle komma att missgynnas på arbetsmarknaden. Inte minst från handikapporganisationerna är remissyttrandet mycket skarpt kritiskt. Där hade man också flera förslag på hur en positiv utveckling skulle kunna åstadkommas. I propositionen behandlas dessa farhågor närmast nonchalant. Antingen har regeringen och samarbetspartierna inte tagit del av remissvaret eller så har man inte förstått vad den oron handlar om. Först säger man att det inte kan uteslutas att arbetsgivare blir mer försiktiga med att anställa personer med förhöjd risk för kommande sjukfrånvaro. Fortsättningen på resonemanget är att det är rimligt att anta att dessa personer är de som har kända sjukdomar som kan leda till längre sjukperioder och därför ska undantas från arbetsgivarens medfinansieringsansvar. Men hur blir det med alla andra som kan ha hög frånvaro utan att ha en känd sjukdom? Även om det är en obefogad oro hos arbetsgivaren att personer med funktionshinder eller psykisk ohälsa kommer att ha en hög frånvaro kommer risken för selektering att finnas. Vad är svaret till dem? Det svaret saknas. I sammanhanget förtjänar det att återigen visa på effekterna av de ekonomiska drivkrafterna för arbetsgivarna i andra länder. I den rapport som jag tidigare refererade till här tidigare påtalas att erfarenheterna i synnerhet från visar att risken för hälsorelaterad selektion vid nyanställningar är uppenbar i ett system med arbetsgivaransvar. I den holländska strategin har man försökt motverka selektion med hjälp av särskilda åtgärder som förbud mot medicinska kontroller vid nyanställningar och rabatt på avgiften till förtidspension vid anställning av personer med gravt nedsatt arbetsförmåga. Vi vet ju här att sedan den tredje sjuklöneveckan infördes begär alltfler arbetsgivare hälsointyg vid rekrytering. Erfarenheterna från andra länder visar att ett ökat arbetsgivaransvar för sjukförsäkringen leder till selektering och därmed mer av utslagning. Det är illa att regeringen med öppna ögon inför ett system som försvårar inträde på arbetsmarknaden eller möjligheten att byta jobb för personer som har svårigheter. För någon vecka sedan kunde vi höra i den här kammaren hur det skulle bli nya och goda resurstillskott till kommuner och landsting, något som vi är ense om behövs. I förrgår kunde vi höra arbetslivsministern säga i TV att medfinansieringsansvaret visserligen kommer att kosta kommuner och landsting närmare en halv miljard, men det klarar de. Tala om att ge med den ena handen och ta med den andra! Alla dessa kvinnor i offentlig sektor som är långtidssjukskrivna ofta på heltid lär inte få chansen till rehabilitering så snabbt utan detta blir kännbart för sektorn. En del av de statsbidrag som skulle gå till att öka antalet anställda i framför allt äldreomsorgen, där arbetet är tungt och många är sjukskrivna på grund av förslitningsskador, tas nu tillbaka genom det ökade arbetsgivaransvaret i sjukförsäkringen. Avslutningsvis konstaterar jag och att regeringen och samarbetspartierna vägrar inse att de höga ohälsotalen inte bara är en fråga om förhållandena på arbetsplatsen, även om statsrådet betonar det gång efter annan. De förslag som ni lägger fram visar på en annan tro. Under alla år som den här utvecklingen pågått har regeringen antingen kommit med åtgärder för sent eller med fel åtgärder. Den nu föreliggande propositionen är exempel på det sistnämnda. Andra förslag som skulle kunna göra god nytta avvisas, läggs i skrivbordslådor eller när tvingat fram dem förvanskas så att nyttan blir minimal. har mer än en halv miljon människor slagits ut från arbetsmarknaden på grund av långa sjukskrivningar som oftast slutat i förtidspensionering. ska ytterligare människor förnekas ett nytt jobb eller ett första inträde på arbetsmarknaden genom att arbetsgivarna pådyvlas ett ansvar som de inte fullt ut kan ta genom att de saknar möjligheter att påverka förutsättningarna. 8 Statsrådet () replik: De internationella jämförelserna är väldigt svåra att göra. Det finns inte likvärdiga eller ens liknande system som gör det möjligt att på ett meningsfullt sätt jämföra. Däremot tror vi som utgör majoriteten bakom detta att det här är effektivt. Vi kan naturligtvis aldrig veta det, men vi tror på vår egen politik. Det tycks också den borgerliga regeringen i göra. Det kanske är så, , att det är ett rationellt system. Ekonomiska drivkrafter kanske fungerar. föreslog för inte så länge sedan att man skulle ta över hela sjukförsäkringen, i varje fall .