prot · GR0983 · 2004-03-16 00:00:00 — Därför känner jag mig fri att gå upp i den här debatten och tala om hur strandskyddet kan påverka precis det som tog upp vid sitt besök i , nämligen att det är viktigt att hållbar utveckling och samhällsplanering kommer upp på den politiska agendan. Hon erkänner också att det finns brister i skärgårdspolitiken. uttrycker det så att man förr tänkte mer på just hållbar utveckling och att det fanns en dynamisk kraft som gjorde att man tänkte på den. Därför vill jag ta upp frågan om en ökommun som just är begränsad i sin samhällsplanering, en ökommun som arbetar för en utveckling av den egna kommunen. Man kan fråga sig om det över huvud taget är möjligt att förena konsekvent miljövårdstänkande med exploatering av ett stycke skärgårdsnatur eller ett så kallat utökat strandskydd. För en kommun som består av enbart öar utan fast förbindelse med fastlandet är närheten till havet given och stranden är av hävd en gemensam tillgång där varje exploatering innebär en exploatering av skärgårdsnaturen. Detta är man också mycket väl medveten om. De som bor i en ökommun vet om detta. De vet att det är deras egen omgivning som exploateras. I den kommun jag tänker på har man gjort en strandskyddsinventering som speglar kommunens tankar och intentioner med beaktande av bevarande, miljöhänsyn, livskvalitet och samförstånd samt förutsättningar för ett väl fungerande samhälle under årets alla månader. Den inventering som gjorts, liksom förslaget, har föregåtts av ett sensationellt tillvägagångssätt. Utredaren har vandrat runt stränderna på samtliga öar för att därigenom kunna bedöma vattenområdenas värde för natur- och friluftsliv samt inventerat strandliv med snorkel och cyklop. Det handlar om en sträcka . Det är en kunskap som jag tycker ska tas till vara. har beslutet överklagats, men jag hoppas att tar med sig min vädjan om den kunskap som finns bland öbefolkningarna. 51 (): Precis som de föregående talarna sagt finns det ett enormt tryck ute i kommunerna beträffande den här frågan. Det gäller inte minst i glesbygdskommuner och mindre kommuner, som på olika sätt kanske har problem med utflyttning och med bärkraft. hade vi distriktsstämma i län. Då hade vi också en frågestund med möjligheter att föra samtal om för lokalpolitiker aktuella frågor. Spontant tog en lång rad representanter för småkommunerna upp just detta med strandskyddet och sade, precis som också sagts här, att detta inte är någon ny fråga. Det har år ut och år in diskuterats olika möjligheter för kommunerna att få ett större inflytande över hur de skulle kunna locka till sig fler bofasta i lägen som inte kommer i konflikt med bevarandeintressena. Dessa finns, och kommunerna är bäst på att lösa dem. Jag vill ta min utgångspunkt i den lilla öppning som trots allt finns mot slutet av svaret där det sägs att man arbetar med detta och att någon form av förslag är på väg. vill jag förmedla budskapet från dessa småkommuner att det inte får ta alltför . Det är bråttom, eftersom många av dem verkligen kämpar mot en negativ befolkningstillväxt. Här finns möjligheter att få in folk till dessa kommuner där de också är skattebetalare och utgör underlag för den välfärdsutveckling som kan komma till stånd. Det är alltså bråttom, och därför vill jag fråga miljöministern: miljöministern den upplevelse som finns i små kommuner om den utsatta situation som de befinner sig i och den möjlighet som ett mer strandnära byggande och boende skulle kunna ge i lägen där inte dessa konflikter finns? När tänker ministern komma med förslag i den här frågan? Den andra delen är den oro som miljöministern uttrycker i sitt svar. Om kommunerna får ett större inflytande kommer den enhetliga tillämpningen som hon ser som positiv att kunna luckras upp. Jag vill då fråga miljöministern: det verkligen rimligt att det ska vara en enhetlig tillämpning över hela landet i en fråga där förutsättningarna är så totalt olika? Det är å ena sidan befolkningstäta områden och å andra sidan glesbygd i småkommuner med massor av småsjöar och kanske vattendrag där en del inte alls har något tryck på sig från allmänheten där kommunerna kan göra avvägningarna mellan bevarande och utvecklingsintressen. Är det rimligt med en enhetlig tillämpning, som ministern påpekar, när förutsättningarna ser så totalt olika ut? 52 (): Frågan om strandskyddet visar att det finns en konflikt mellan högexploaterade områden och glesbygdsområdena. Själv är jag från . Det är ett högexploaterat område där strandskyddet har betytt väldigt mycket för att hålla stränder fria. Jag förstår mycket väl att man känner konflikt på andra ställen där man har oerhört stor tillgång till stränder. Jag vill ta upp tråden där slutade. Hon talade i och för sig om en ökommun. Vi behöver inte nämna namnet, men det finns bara en förutom . Den ligger väster om . Vi kan säga att det är , så behöver vi inte hymla om det. I den kommunen hade kommunen och tillsammans gjort ett oerhört arbete med inventering utifrån vissa normer för att göra ett lokalt anpassat strandskydd. Man tog bort bitar som ansågs orimliga. Det var hamnanläggningar och så vidare. Man lade till bitar på strandängar. blev det mer än och ibland betydligt mindre. Man tyckte att man hade gjort ett mycket seriöst arbete. Besvikelsen var oerhört stor i när detta överklagades. Jag tror inte att ärendet är avgjort ännu, utan det ligger på regeringens bord. Man talar om kommunens centrala roll och tycker ändå att det behövs någon form av överordnat beslut. Det var just det man arbetade med där. kunde man kombinera det med kommunens centrala roll. Själva strandskyddsgränsen togs fram i en demokratisk och öppen process där alla fick vara med. Man fick en acceptans. Det är ungefär som i plan- och bygglagsprocesser där man trots allt får vara med och delta. Själva beslutet fattades sedan av en statlig myndighet. Det var i som fattade beslutet. Följden blev att man ändå tyckte att man fått en rimlig gräns som man kunde acceptera och som med all säkerhet sedan hade varit väldigt lätt att försvara. Om detta hade fått genomföras tror jag att även dispensärendena blivit betydligt färre. Man hade i ett otvunget läge tagit ställning till samtliga stränder. Det var verkligen samtliga stränder man hade gått igenom. Det sades visserligen här att det pågår ett arbete och att något ytterligare inte ska nämnas om detta. Men jag vill ändå höra om miljöministern har någon uppfattning om det kan vara ett möjligt tillvägagångssätt att en enskild kommun kan göra sitt lokalt anpassade strandskydd med ett regionalt statligt beslut som bekräftar detta och att man sedan har att rätta sig efter det. Det värsta för kommunerna med gott om stränder är att de känner något slags vanmakt. De kan inte ens föra en process kring det. Jag vill ställa den frågan. 53 Miljöminister (): Låt mig först konstatera att det finns väldigt många olika uppfattningar om strandskyddet. Jag är väl medveten om den opinion som redovisas här. Jag har själv träffat representanter och också mottagit budkavlen. Vi har också över hundra remissinstanser med klart motstridiga uppfattningar. De värnar om aspekter som inte har diskuterats så mycket här . Det gäller den biologiska sidan och naturresurserna. Även i glesbygdsområden kan det finnas skäl att värna stränderna. Det handlar inte bara om den allemansrättsliga tillgängligheten utan också om att skydda växt- och djurliv. Vi är väl medvetna om att det finns stora regionala skillnader i och att det kan finnas skäl att beakta detta i den fortsatta hanteringen av strandskyddslagstiftningen. Det kom också till uttryck redan i direktiven till den utredning som har gjort. Strandskyddet är i och med att det ligger i som en skyddslagstiftning en del av en nationell lagstiftning liksom allt områdesskydd, som jag sade i mitt svar. Det skulle vara en mycket stor förändring att föra ned den frågan till kommunerna. Det skulle vara ett brott med den strandskyddslagstiftning vi haft sedan vi fick strandskydd att det icke skulle vara en nationell fråga. Därför ser jag det som en ganska stor förändring. Det skulle krävas mycket stora utredningar för att gå vidare på den linjen. Jag har också väldigt tydligt uttryckt att jag på grund av erfarenhet ser problem i en alltför stor delegering till kommunerna. Vi ska vara medvetna om att de allra flesta kommuner har hantering av dispenser under strandskyddet. De har en ganska stor handlingsfrihet som de har fått genom delegation av länsstyrelserna. När det gäller upphävande av strandskydd inom detaljplan är det väldigt ofta ett mycket bra samarbete mellan kommuner och länsstyrelser när man utformar planerna. Vissa planer överklagas sedan av . Då får vi en diskussion och ett prejudikatsärende om hur nära man till exempel kan gå när man upphäver, vad som är lämpligt och så vidare. Det finns alltså ett stort utrymme. Jag tycker inte att vi ska överbetona att det skulle ligga en död hand över frågan och att det inte skulle finnas några som helst möjligheter. Kommunerna har ett stort utrymme och spelar en väldigt viktig roll här. gav också goda exempel på hur man har arbetat i . Jag vill understryka att den här typen av inventeringar är oerhört viktig. Det finns självklart ett stort utrymme för samarbete mellan kommuner och länsstyrelser när man kartlägger och inventerar strandskyddet i den egna kommunen eller i det egna länet. Vi ska alltid ha en enhetlig tillämpning av lagstiftning. Men vi bör se på om det finns skäl att ta in ytterligare kriterier för på vilken grund man kan göra bedömning. har vi ganska tydliga kriterier för under vilka villkor som man kan få dispens. Däremot har vi inte tydliga kriterier för det som jag tog upp sist i mitt svar. Det gäller upphävande av strandskydd när till exempel en tätort expanderar. Det kan vara i situationer när det finns få möjligheter för ett samhälle eller en planläggare att hitta mark. När får man då upphäva strandskyddet? Här kan man tänka sig olika kriterier för att tydliggöra. Det jag tycker är viktigt är att vi kan få en tydligare lagstiftning på området när det gäller just upphävande av strandskydd. Det tror jag kan ha betydelse för alla typer av kommuner både i glesbygd och i mer hårt exploaterade områden. 54 (): För att det inte ska föreligga någon oenighet om hur vi ser på miljön vill jag ta upp vad som sägs i både budkavlen och interpellationen: Vi som lever och verkar i dessa bygder är mer än de flesta medvetna om värdet av att vårda, bevara och utveckla våra tillgångar. Hela skogsnäringen lever på just denna långsiktighet. Strandskyddet är en viktig del i detta och ska försvaras. Därom föreligger ingen oenighet, som jag sade redan i mitt inledningsanförande. sade att det gavs beröm till miljöministern i . Om miljöministern skulle haka på vad som föreslås i budkavlen skulle det bli väldigt mycket beröm i många tidningar. Det är ett väldigt brett upprop. Jag vill bara nämna vad som står sist i uppropet så att jag inte missar det. Det är verkligen en handske som kastas. Vi talar om tillväxt. Det är modeordet nummer ett här i kammaren. Det är tillväxt, tillväxt och åter tillväxt. Sedan har vi olika synpunkter på hur vi ska få till den tillväxten. Personligen tror jag att den är helt nödvändig för att vi ska klara vad vi måste klara från samhällets sida . I sammanfattningen står det: Att utveckla livskraftig glesbygd är den övergripande målsättningen. En viktig del i detta arbete är att anpassa strandskyddsbestämmelserna. För detta krävs ett mer decentraliserat anpassat beslutsfattande som ger möjlighet till nybyggnation i attraktiva strandnära områden vilket underlättar rekrytering till företag i glesbygden. Så har man sammanfattat det som de 73 ledande kommunalpolitikerna och företagsledarna har skrivit under. Sedan kommer man till förslaget på lösningar. Det är läsning som måste vara guld värd. Om jag vore minister skulle jag gå hem till min kammare och fundera på det här. Några förslag till lösningar är för det första justering av lagtext så att kommunernas möjligheter vidgas, till exempel genom att få rätt att via översikts- eller detaljplaner reglera skyddsvärda områden samt områden möjliga att undanta från strandskyddet. För det andra föreslår man att kommunen fattar beslut om dispenser från strandskyddet. Detta ska kunna överklagas, men föreslås bli sista instans. För det tredje föreslås det att möjlighet att överklaga begränsas till områden av riksintresse. kommer den där meningen om tillväxt som måste vara guld värd. Jag börjar bli tjatig när det gäller de här 73 tunga namnen, men de är verkligen tunga. Jag känner en stor del av de här personerna. Det är tunga politiker det erkänner jag oavsett vilket politiskt hemvist de har. Så här säger de: Om regeringen menar allvar med att hela ska leva och ger oss förutsättningar för detta så tar vi kommuner och det lokala näringslivet ansvar för att skapa tillväxt i våra delar av landet. Det krävs åtgärder . Det är väl läsning som är mumma, i alla fall för en minister! Här skriver alltså de ledande kommunalpolitikerna från , , , , , , och för att plocka några ställen. Jag hoppar nu till de sista raderna. Jag kanske var ouppmärksam på vad ministern sade, men nämnde hon någon tid då det kunde komma en förändring? Jag tror att flera av oss frågade det. Men det var många som frågade, och jag förstår att det kan vara problem att komma ihåg alla frågor som vi bombarderar ministern med. Finns det någon tidsplan? Jag tror att det vore intressant att höra för dem som har gått in med budkavlen, och även för andra människor. Det gäller inte bara de här länen, utan andra län har också varit med i debatten. Jag pratar nu bara för de län som finns i budkavlen. Det är tryggt att höra att den finns i någon låda eller ligger den kanske till och med på skrivbordet hos ministern? Jag tror att detta är en viktig bit, speciellt det här med tillväxten på slutet. Vi pratar ju tillväxt i kammaren ganska ofta och men här har vi verkligen tunga ord som handlar om det. 55 (): Miljöministern sade att det skulle bli en enormt stor förändring om man skulle ändra på de strandskyddsbestämmelser som finns . Ja, det är det som behövs det är det vi vill se! Vi vill se en stor förändring. Vi vill inte att staten ska bestämma om de här bitarna över kommunen, utan vi tycker att kommunpolitikerna har möjlighet och kunskap att göra detta. Jag tycker att det är ganska vettiga förslag som man kommer med. Det gäller speciellt det första. Förslagen är: Justering av lagtext så att kommunernas möjligheter vidgas, till exempel genom att få rätt att via översikts- eller detaljplaner reglera skyddsvärda områden samt områden möjliga att undanta från strandskyddet. Man visar att man förstår att det finns problem. Det ska man bevaka; det handlar ju om att vara aktsam om naturen, miljön och den biologiska mångfalden. Men det handlar också om att se efter var man kan hitta möjligheter att bygga där människor vill bygga. Vi har ofta även pratat om att det behövs gräddhyllor, inte minst i våra storstadsområden, där man kan bo vackert. Den möjligheten måste kunna finnas. Miljöministern pekar på översiktsplanen. Jag kan inte låta bli att reagera lite grann på den också. Det skulle vara bra om vi hade en översiktsplan som var bindande så att vi inte bara får ett bokhylledokument som man använder en eller två gånger men oftast inte bryr sig om. Jag skulle vilja ha en översiktsplan, för då skulle man kunna få i gång diskussionen ordentligt i fullmäktige. Vad är det vi tycker att vi ska bygga? Vad är det vi bör vara aktsamma om? Var finns det risker där till exempel hus kan rasa ned i älvar? Den problematiken finns ju också, men jag är övertygad om att kommunpolitikerna klarar av även den. 56 (): Jag nämnde inte kommunens namn. Det gjorde däremot . Precis som han säger så har vi haft stor nytta av strandskyddet. Det har varit till hjälp för oss som bor vid stränderna. Jag är uppvuxen på en ö, och jag vet hur rädda vi är om vår miljö. Men jag vet också vilken kunskap det finns hos en öbefolkning som kämpar för att behålla en levande bygd. Barn ska kunna växa upp där, och man ska kunna ha en positiv företagsutveckling. Jag har stor respekt för processen när ett ärende behandlas på regeringsnivå. Men jag kan också säga till miljöministern att jag är öppen för en dialog med henne när det så passar. Då kan vi föra den diskussionen, och jag kan få tala om hur viktigt jag tycker att det är att man tar till vara den kunskap och den kompetens som finns hos de politiker som är uppväxta inom en ökommun. Jag har här ett brev som jag gärna vill lämna över och som jag har fått just från kommun. Jag tror att miljöministern därmed förstår varför jag gick upp i interpellationsdebatten . Det är egentligen inte en debatt från min sida, utan en vädjan. Jag tror att det ibland är så vi får göra. Som en representant för lämnar jag över detta brev. 57 (): Vi får hoppas att det inte blir problem med diarieföringen när skrivelsen hamnar så här utanför kansliet. Tack för svaren! Jag hoppas att miljöministern kan återkomma i sitt svar om hur snabbt man avser att komma fram med förslag. Det finns ett stort utrymme hos kommunerna, säger miljöministern. Men många kommuner upplever det inte så, utan som ett kineseri i tillämpningen som gör att man inte ens försöker sig på ett arbete med nybyggnation i områden som skulle kunna vara attraktiva. Man upplever att regeringen har bristande förtroende för kommunpolitikens omdöme när det gäller att göra avvägningar mellan bevarandeintressen och utvecklingsintressen. Jag vädjar till miljöministern att sno på med förslagen och ge kommunpolitikerna möjlighet att medge undantag om inte det rörliga friluftslivet eller den biologiska mångfalden äventyras. Tack för möjligheten att delta i debatten! 58 (): Det är väl på sin plats att inte sticka under stol med att det även finns en motsatt reaktion ute i kommunerna. Man är alltså även orolig åt andra hållet för att stränderna ska exploateras. Det finns båda schatteringarna, i alla fall i kustkommuner. Jag tror att vi är helt överens om att det finns en stor bredd i strandskyddet. Det gäller den biologiska mångfalden. Bara för att man har många stränder ger inte det i sig större möjligheter. Det ger förstås större chanser till dispenser, men det beror inte på mängden i sig. Man måste naturligtvis inventera stränderna noga. Jag försökte säga att jag och anser att detta är en nationell fråga. Men man måste på något sätt kunna få in kommunen och det kommunala perspektivet. Annars har inte kommunerna något reellt inflytande. Om det är någonting man kan inom kommunerna så är det att driva samrådsprocesser. Man har ju stor vana vad PBL, översiktsplaner och sådant. Att driva något i samspel måste vara det absolut bästa sättet för att få fram ett fint underlag för en kommun. Om det sedan blir ett regionalt beslut av en länsstyrelse i stället för ett statligt beslut så konfirmerar det vad man har kommit fram till. Om inte jag missminner mig så fick man i större områden som var strandskyddade efter inventeringen än innan den. Även om man tog bort på vissa ställen så breddade man på så många andra att det som man sedan hade kvar inom strandskyddet var det som man verkligen ansåg vara bevarandevärt. Jag tycker att miljöministern ska se över den modellen och undersöka om inte det är en framkomlig väg för att få en acceptans och en känsla av rimlighet ute i kommunerna. 59 Miljöminister (): Låt mig inledningsvis säga att jag tycker att den redogörelse som gjorde här ger en bra bild av hur det kan fungera med ett samarbete mellan kommuner och länsstyrelse. Det ligger mycket nära den ansats jag gärna vill se i strandskyddslagstiftningen, men jag ska inte sätta ned foten och säga exakt hur det ska bli. Det tror jag att ni alla ska vara glada för, därför att det innebär att vi just nu har en öppenhet och en dialog med väldigt många intressenter för att lyssna in olika aspekter i den här frågan. betonar återigen att det här ska bli en stor förändring, att vi ska förändra den här skyddslagstiftningen och föra ned den på kommunerna och göra detta till en helt fråga. Jag vill då än en gång understryka att det faktum att detta ligger i , och har så gjort länge, inte ska ses som ett misstroende mot kommunerna. Vi ska vara medvetna om att detta handlar om svåra avvägningar. När i sin undersökning har gått igenom de dispenser som har getts visar det sig att av dem som har avgjorts på nivå har bristfälliga underlag. Det finns en väldigt stor lokal kunskap som vi ska dra nytta av. Det är många som har påtalat det för mig, inte minst från mindre kommuner. Men det finns också en omfattande sakkunskap, och den finns inte minst på våra länsstyrelser. Jag tycker att vi i stället ska utveckla dialogen och samarbetet mellan och statlig nivå på det här området. Till vill jag säga att jag tror att det finns en enighet om att vi vill ta till vara naturvårdsintressena. Oenigheten finns väl om i vilken form det ska ske och på vilket sätt. Vi har olika uppfattningar om hur vi bäst värnar dem. Vi får fortsätta diskussionen när vi går vidare med det här arbetet. Jag tror att det finns många möjligheter att skapa en regional utveckling och ett attraktivt boende i glesbygden . Jag vidhåller att det finns stora möjligheter. När jag uppvaktas av många som arbetar med strandskyddsfrågor betonar man ofta att man inte behöver ha huset precis nere vid strandkanten. Det kan mycket väl ligga en liten bit högre upp men kanske inom strandskyddet. Man har en stor medvetenhet om att man vill göra en god strandplanering. Man vill ha en allmän tillgänglighet och så vidare. Mycket sådan strandplanering släpps fram genom upphävanden. Sedan tycker jag att man också måste acceptera att det kan finnas vissa fall när regeringen går in och säger att just i det här fallet vill vi markera att nu har vi kanske gått för långt och för nära och att det finns andra möjligheter att göra en bättre strandplanering. Väldigt ofta tas detta till intäkt för att det är fullständigt omöjligt i alla sammanhang att uträtta någonting alls. Så är inte fallet, vill jag hävda, även om, som jag än en gång vill understryka, vi ser att det finns behov av tydligare riktlinjer för när man kan upphäva inom strandskydd. Om vi går in för att se på sådana riktlinjer har vi också möjligheter att beakta en del av de frågor som ni har tagit upp här. Jag är också medveten om att mycket av frustrationen kring strandskydd, dispensgivning och så vidare har att göra med olika villkor i norra och och inte minst med att stränderna från början är mer exploaterade i , vilket bland annat har öppnat för fler dispenser. Det här är en fråga som vi arbetar intensivt med, men den kommer att ta . Jag kan inte säga exakt när vi kan komma till med en proposition eller på annat sätt återkomma till detta. Det har att göra med att vi har så motstående intressen i den här frågan och en sådan väldig spännvidd i våra remissvar. Ska vi få en rimlig balans och en bra struktur på en förtydligad strandskyddslagstiftning kommer det att ta innan vi är där. Vi arbetar mycket intensivt med frågan och kommer att återkomma . 60 (): I svaret säger statsrådet att det inte är logiskt att ska vara sista instans. Det är ingen idé som jag har knyckt från min egen hjärna, utan det är också en uppföljning av den här budkavlen och den diskussion som har förts. Den hälsningen får väl statsrådet föra vidare till sina partikolleger ute i landet som har föreslagit att det ska vara så här. Här i kammaren finns det socialdemokratiska motioner. Jag har en här från mitt eget hemlän där samtliga socialdemokrater motionerar i frågan. Egentligen hade det kunnat bli en kul interpellationsdebatt om de socialdemokrater och vänsterpartister som representerar den här budkavlen hade varit med. går det kanske inte till så realistiskt i politiken, men det finns i alla fall underlag för en riktig, omfattande debatt i frågan. Jag tror på kommunerna och på att kompetensen finns i kommunerna.