prot · GR0958 · 2004-01-27 00:00:00 — Mina krav som så att säga ägare är att Posten ska vara ett modernt och kundanpassat företag som är en bra arbetsplats och som fortsätter att vara bäst i hela världen på att bära ut brev och som klarar av att förnya sig och förändra sina former i takt med de tekniska förändringarna i sin omgivning och som gör det på ett sådant sätt att det inte ska behöva ta mer skattemedel från andra angelägna ändamål i större utsträckning än . Jag uttrycker dessutom den speciella förhoppningen och förväntningen, vilket jag har gjort förut, att det återigen ska gå att köpa frimärken överallt där det finns ett postemblem. Jag tycker att det var ett misstag av dem som Posten förhandlade med och som inte ville gå med på att den ordningen skulle kunna bestå såsom den har varit , tror jag. Det var inte Posten som lät bli att göra det här, utan det var förhandlingsmotparterna ICA, bensinbolag, och så vidare som krävde att de skulle få ensamrätt på att sälja frimärken. De kanske hade en mycket stark förhandlingsställning, vad vet jag. Jag hoppas att de nu tar sitt förnuft till fånga och att frågan, när Posten nu än en gång för upp den, kan bringas till ett framgångsrikt slut. Jag tror inte att det ligger i någons intresse att nuvarande ordning består, allra minst konsumenternas, men inte heller i ICA:s och de andras intresse som förhandlade fram detta konstiga avtal. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellationerna 2003/04:199 och 220 om elavbrott och deras konsekvenser 30 Näringsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att driftstörningarna i elförsörjningen ska åtgärdas samt om jag är beredd att skärpa reglerna för elleverantörerna för att framtvinga förbättringar i elförsörjningen. har frågat mig om jag har för avsikt att vidta några åtgärder för att minimera antalet avbrott i elnätverket , såsom exempelvis att ändra regleringsbrevet till så att denna arbetar mer aktivt med de ständiga elavbrotten. Eftersom frågeställningarna från interpellanterna är mycket lika avser jag att besvara dem i ett sammanhang. Låt mig först säga att min ambition är att vi ska ha en mycket säker elförsörjning i . Det är grundläggande för näringslivet att ha en trygg elförsörjning året runt. Dessutom är det viktigt att alla människor kan känna förtroende för att en tillvaro på landsbygden innebär en säker elförsörjning. Jag har tidigare träffat elnätsföretagen för att diskutera strömavbrott och leveranskvalitet. Jag har där uttryckt regeringens krav på nätbolagen att ta ansvar för att näten är i gott skick och att ha beredskap för snabba åtgärder om elavbrott ändå sker. Den dialog jag för med nätföretagen har så här långt resulterat i att branschen höjt åtgärdstakten. Exempelvis har av ledningsgatorna röjts . Det gör att arbetet med att röja alla kan vara klart i stället för tidigare planerade . Även arbetet med att isolera elledningar har påskyndats. Insatser för att förbättra samverkan vid avbrott har gjort att företagen kan vidta snabbare åtgärder och att kunderna får bättre information. samarbetar nätföretagen vid avbrott med bland andra LRF, , och . Den frivilliga avbrottsersättning som nätföretagen infört vid längre avbrott gör det lättare för kunder att kompenseras för avbrotten. Klarare och tydligare regler för ersättning och snabbare kompensation utan krav på bevisad skada är en viktig förbättring. Både och tar i sina frågor upp vinterns strömavbrott. Avbrott som beror på dåligt underhåll eller händelser som kunnat förutses är enligt min mening oacceptabla. Snö och blåst i är normalt, och jag är förvånad över att det skapat sådana omfattande problem som vi sett . Därför kommer jag i min fortsatta dialog med nätföretagen att försäkra mig om att de åtgärder som nätföretagen utlovar är tillräckliga för att långsiktigt lösa problemen med avbrott. Det är till exempel mycket viktigt att de ersättningar som nätföretagen erbjuder sina kunder vid avbrott används som kompensation för en vara som inte har levererats och inte i stället för investeringar eller drift och underhåll. Om det visar sig att branschen inte klarar sina åtaganden på ett tillfredsställande sätt är jag för min del inte främmande för ytterligare skärpningar av regelverket. Jag kan även tänka mig att genom regleringsbreven försäkra mig om att både och ytterligare prioriterar frågor om leveranskvalitet och avbrott. 31 (): Tack, näringsministern, för svaret. Det är en stor fördel för oss riksdagsledamöter att vi har den här möjligheten att få ministern till talarstolen och till kammaren för att diskutera dessa frågor som ligger så nära folket och som verkligen pockar på svar. Det är väl sådana frågor som ska tas upp här. Och jag är tacksam för att ministern kommer hit och att han har skrivit ett så positivt svar. Jag inleder med att säga att det finns mycket i svaret som gör mig glad. Ändå finns det en hel del saker som jag återkommer till, liknande dem som jag sade i den förra debatten om Posten. Det handlar om ägarmakten, att visa kraft som ägare av aktierna i till exempel . Vi som har varit glesbygdspolitiker på nivå så är det faktiskt, herr minister och levt i svensk glesbygd med den ström som man där har haft har naturligtvis inte så stort förtroende för svenska elleverantörer. Och eftersom staten är den stora ägaren av elström kommer den här debatten att mynna ut i ett krav på näringsministern att ställa ägarkrav på till exempel . Innan jag gick hit satt jag och förberedde mig lite grann. Jag tänkte att jag skulle lämna ett motto för regeringen att jobba efter. Skulle vi inte kunna vara framme nu att det heter elström till alla tillika ljus, värme och telefon till alla året runt i alla väder? Ska vi ta upp detta under den här debatten och skicka med ministern det? är det nog nämligen dags. är det nog så att oron ute i är stor. Jag har tagit upp frågan ur näringslivssynpunkt till näringsministern för att industrier ska ha möjlighet att av egen kraft utan regionalpolitiska medel etablera sig bland annat i . För att detta ska kunna ske utan regionalpolitiska medel på marknadskrafternas villkor måste infrastrukturen fungera. Och den viktigaste infrastrukturen efter vägen är strömmen. Vi har försökt att få industrier att etablera sig hos oss. De vill komma till oss, de vet att vi har arbetskraft, och de vet att vi har möjligheter att bygga ganska billigt på bra industriområden. Men de frågar: Har ni någon ström? Ja, vi har ström. Jag kommer ihåg när den nye vd:n på , det stora bolaget i min hembygd, , när han hade jobbat , klev in genom min dörr vi bodde grannar och sade: Vi måste flytta bolaget. har vi haft 14 timmars strömavbrott . Och vi har 600 anställda. Det är så, herr minister, att just det bolaget och de som bor utefter stora gatan klarar sig bättre . Men en kilometer ut från bolaget ut i bygden är det minst lika illa. Bondgårdens kor blir inte mjölkade, och de övriga husdjuren får inget vatten. Mobiltelefonen slutar fungera, och även den andra telefonen, i , herr näringsminister. Vad gör vi åt detta? 32 (): Det är frestande för mig att helt ändra i mitt manus efter att har varit uppe. Jag kunde ta det ur ett storstadsperspektiv. Även om man inte bor i glesbygd är man minst lika beroende av energi, kanske till och med ännu mer beroende. Den som bor i ett hus som är högt behöver åka hiss, om man är lite äldre eller funktionshindrad och får bekymmer på grund av det. Först ska jag emellertid tacka näringsministern för svaret. Det är positivt att man tänker i de här banorna och att det är en ambition hos regeringen att göra någonting åt det här. Det som är ett bekymmer är snarare att samtalen och dialogen inte har gett önskvärt resultat. Det visar inte minst höstens och julhelgens stora strömavbrott. Det enda svar man får från nätbolagen, när man frågar dem, är att det har fallit snö. Också näringsministern har sagt att det inte är någon acceptabel ursäkt. Argumentationen haltar ganska betänkligt i det sammanhanget. Vi kan dessutom konstatera att förtroendet för nätbolagen har minskat kraftigt. Människor känner ilska, uppgivenhet och förtvivlan när sådana här saker sker. Vi har ett samhälle där man med stöd av olika typer av hjälpmedel kan klara sitt liv självständigt eller med liten hjälpinsats trots att man är gammal, sjuk eller funktionshindrad. Många av hjälpmedlen är dock beroende av el. Vid elavbrott kan dessa människor ofta inte klara sin vardag utan är hänvisade till kommun och landsting. På samma sätt har innovationer på IT-området inneburit att företag och anställda har kunnat klara sina uppgifter på ett helt annat sätt än tidigare, nu när man kan arbeta på distans. För dessa företag och människor innebär ständigt återkommande elavbrott att de inte kan utföra sina uppgifter. Jag menar att de ständiga elavbrotten hotar både välfärden och tillväxten. Det är naturligtvis glädjande att röjningen av ledningsgator har gått så fort. Men det är ändå nedfallande träd som är orsaken till många elavbrott. I varje fall är det det man ser på TV-bilderna. Vad är det då som har gått fel? Är det för gynnsamma regler ? Vad är det egentligen som har blivit fel? Det är positivt att näringsministern nu vill se över regleringsbrev för både och . Det är ganska konstigt att har lagt fast ett långtgående regelverk för konsumentskydd för att man fritt ska kunna välja elbolag, men det finns ett mindre regelverk för att nätbolagen ska se till att leverera el. Ändå vill regeringen inte se över lagstiftningen på området. Jag är kritisk till det. När man i debatten nämner just hårdare regler hotar nätbolagen med att höja nätavgifterna. Det är precis så monopolföretag brukar hota när man vill störa deras monopol. Det vi talar om är just monopolföretag. Jag kan hemma hos mig välja vilket elbolag jag vill, men jag måste ändå betala för ett nät som jag vet inte underhålls på ett tillfredsställande sätt. Näringsministern berör i sitt svar frågan om avbrottsersättning. Det är bra om man slipper betala för någonting man inte får. Men det kan knappast betraktas som en förmån, fru talman. Det är en självklarhet. Men vad händer för den som har en full frys där innehållet måste kasseras efter avbrottet? Vad händer för butiksinnehavaren som får avstå från några dagars försäljning på grund av elavbrott? Vem ersätter dem? ska jag fråga näringsministern: konkreta åtgärder kommer man att vidta för att den här typen av totalt onödiga avbrott inte ska ske igen? 33 (): Jag vill ytterligare stryka under vikten av att den här frågan kommer upp på dagordningen. Det är en fråga som berör både stad och land, har vi förstått. Men landsbygden har drabbats extra hårt . Jag har ett antal exempel från där både enskilda och företagare drabbats mycket svårt. Den maktlöshet man där känner blir påtaglig när man har svårt att se en vilja till lösning. Det är inte bara träd som blåser över ledningar utan gamla stolpar som står på öppen åker ger vika, vilket visar att bristande underhåll är orsaken till elavbrotten. Även om man har röjt är det inte tillräckligt. Det krävs en snabbare reinvesteringstakt där ledningar och stolpar behöver bytas ut för att man ska kunna säkra elförsörjningen även på landsbygden. Jag bedömer att det har varit ett förlorat decennium vad gäller detta. Bara kabeldragning i nuvarande takt skulle ta . Det finns modernare teknik, både luftburen och genom kablar, som skulle ge stor driftssäkerhet framöver. Min fråga till näringsministern är därför: Finns det från regeringens håll en ambition att öka reinvesteringstakten och också upprätta en plan för när de gamla ledningsnäten ska vara utbytta? 34 (): När man har två hål i väggen är det minsta man vill drabbas av kraftlöshet. Jag ska gå in på en enda fråga, nämligen det som statsrådet berör i slutet av sitt svar. Det är skadeståndsskyldighetens betydelse i sammanhanget. Det finns inget som är så effektivt som ett skadeståndsansvar vid bristande leverans. Statsrådet talar genomgående om leveranskvalitet. Jag skulle vilja vända på det och säga att det i första hand är fråga om leveranssäkerhet. Det är lite olika saker. Kvalitet kan innebära många saker. Här är säkerhet den stora frågan. Statsrådet antydde att skadeståndsskyldigheten är utformad på det sättet att den är frivillig när han talar om den frivilliga avbrottsersättningen. Det finns också en tendens att bristande underhåll ses som lönsamt. Den bristande skadeståndsskyldigheten för elleverantörerna är det största problemet, menar jag. Jag är inte någon juridisk expert som kan säga hur den ska utformas. Men om skadeståndsskyldigheten hade varit annorlunda utformad tror jag att elleverantörerna skulle få mycket starkare incitament att se till att bristande leveranssäkerhet inte blir det problem som den är för mottagaren och betalaren. Vi är många i landet som får mycket häftiga elräkningar. Det drabbar säkert också statsrådet. Många elleverantörer tjänar numera stora pengar. Man måste därför, enligt mitt förmenande, se över skadeståndsskyldigheten och hur den förhåller sig proportionellt till skadan. Jag menar att de låga skadestånden från elleverantörerna till enskilda och andra inte står i proportion till skadan. Vi talar ofta om att det är ett storstadsproblem. Men om man har tillbringat på , från och från Forsmark, vet man att det är ett lika stort problem där som någon annanstans när strömmen inte kommer. Det är svårt för både industrier och enskilda att bedriva någon verksamhet. Jag tycker att statsrådet skulle se till att man ser över skadeståndsskyldigheten gentemot köpare av elektricitet. Det är själva nyckeln till mycket snabbare investeringar i driftssäkerheten. 35 Näringsminister (): Jag hade efter förra vinterns händelser kvartssamtal med branschen för att ta upp de problem som hade varit. Det gällde själva avbrotten, tiden för att få strömmen tillbaka när avbrott sker, den då urusla informationen till dem som drabbades om vad som hade hänt hur länge strömmen skulle vara borta och så vidare. Det gällde också ersättningsfrågorna, som var krångliga och svåra att använda sig av. De var helt enkelt för dåliga. Under olika grader av press åtog sig leverantörerna att beträffande var och en av dessa olika frågor vidta åtgärder. Vad gäller underhållet har leverantörerna växlat upp sina aktiviteter. De har ökat spenderandet, lagt ned större resurser och köpt mera kabel. De har röjt ytterligare i grenverken i de träd som står nära, vidgat gatorna och så vidare. De har åtgärdat 3 , vilket är ett helt varv runt jordklotet strax norr eller söder om ekvatorn. 3 är rätt mycket skogsröjning. nedgrävd eller isolerad kabel är också ganska mycket. Efter det som skett är det dock alldeles uppenbart att dessa åtgärder inte varit tillräckliga. Jag är övertygad om att bolagen själva kommit fram till samma slutsats som jag, nämligen att detta är otillräckligt. Jag kommer, vilket jag också sade till bolagen när vi senast sågs , att ta initiativ till att träffa dem igen och föra nya samtal när vi, en bit in i den här vintern, kan värdera hur de åtgärder som de satt i sjön fungerat. Vi kommer att gå igenom dessa, och då kommer jag att säga samma sak till dem som jag säger till er: Vi måste ta en funderare över vad vi kan göra ytterligare. Det som gjorts har inte räckt. När det gäller de två speciella regioner som nämnts här, och , tror jag att man kan konstatera att både som är ett bolag som beslutat ska behandlas på samma sätt som andra bolag och varken ges större skyldigheter eller särskilda förmåner i sitt konkurrensbeteende och Fortum, alltså de båda bolag som huvudsakligen berörts här, rimligen dragit samma slutsats, det vill säga att skadorna varit överraskande stora och att dessa områden är i behov av akuta insatser för att stärka näten. Jag har hört att för sin del ska göra riktade investeringar av rätt stor omfattning för att stärka elförsörjningen i och . Låt mig beträffande säga att jag för min del arbetar för att vi ska ta krafttag för att långsiktigt trygga elförsörjningen till . Att vara beroende av el är inget glesbygdsproblem. I storstäder finns hissar, och där finns transportmedel som är beroende av ström. Ambitionen är att vi ska tänka till rejält när det gäller ledningssträckning, tekniska möjligheter och försörjningstrygghet. Jag räknar med att mycket snart föreslå regeringen att utfärda ett sådant uppdrag. Vi har i ett ganska planlöst nät av eldistribution. Det tar mycket mark i anspråk och har brister när det gäller effektivitet och leveranssäkerhet. Jag ska se till att detta blir åtgärdat, och jag återkommer mycket snart med ett uppdrag i den frågan. 36 (): Jag tackar för de svaren. Jag har gjort en del färgmarkeringar på det skriftliga svar jag fått. På en del ställen har jag i kanten skrivit bra. Det handlar just om synen på det dåliga underhållet, och precis som ministern sade är det oacceptabelt. Också regeringen och ministern ser så på frågan. Sedan nämns, vilket också tog upp, möjligheten till det som här kallas frivillig ersättning om kunden inte får levererad vara. Jag tror att vi får ta och kalla det för någonting annat än frivillig. Vi måste sätta in hårda tag så att strömavbrott inte lönar sig. Jag är helt klar över att detta kanske drabbar för hårt. Vi ska också nämna Fortum och . Vi som jobbar med den här frågan får ideligen telefonsamtal från samtliga strömleverantörer. Det handlar om just möjligheterna att ställa krav. Dessa krav kan näringsministern först och främst ställa på . Vi i , som äger det aktiebolaget, accepterar inte att våra kunder inte får ström. Vi accepterar inte heller att vi gräver ned 10 miljarder i vinster men inte gräver ned elkabel. När det gäller milen skog, som näringsministern nämnde har röjts, är de fortfarande långt från , , och . Vi måste ta tag i den här frågan. Så här är det, herr näringsminister: Om vi ställer ägarkrav på , vilket vi har möjlighet att göra, tror jag att vi därmed skrämmer upp och Fortum och andra ägare så att de agerar sammalunda. Det är det min debatt handlar om. Vi måste ställa krav som innebär att strömavbrott inte lönar sig. Det ska bränna till i kassan hos dem som fått uppdraget att bära kraften, vara linjebärare, vara infrastrukturbärare. Vi har ju lagt ut detta uppdrag på dem. En liten fråga som kanske borde tas upp till diskussion gäller den om att vara både ägare av linjen och ha ett privat säljande precis som tidigare nämnde. Det kanske kunde vara vettigt att ta upp en diskussion om detta för att se om där finns ett problem. Just i fråga om avbrottsersättning kan man säga det som sade, och som sade tillsammans med mig och i en debatt i Radio Väst: Ni ställer ju inga krav! Det är lönsamt med strömavbrott. Om det är så måste vi ta tag i frågan . Ställ tidskrav på när det hela ska vara klart. Som jag sade tidigare garanterade strömleverantören att ingen i skulle ha strömavbrott. Vi lever i en annan verklighet. Ägardirektiv till kan ge effekter också när det gäller Fortum och . Vi måste ha krav på ersättningar som svider vid avbrott. lönar det sig att gå fram försiktigt, eftersom påföljderna är billiga. Så får det inte vara. Gräv inte ned vinster, utan satsa i stället på att gräva ned elkabel! Det är mitt lilla tips till ministern. Ström året runt till alla! Det var det lilla motto vi hade i början. Jag återkommer ytterligare en gång. 37 (): Det är naturligtvis frestande att i det här sammanhanget göra detta till en lite mer ideologisk fråga. säger att man ska höja skadeståndskraven. Det är möjligt att det är en väg att gå. Jag vill dock påstå att en del av de problem som vi har får skyllas på den avreglering som genomfördes för . Det är en av anledningarna till att vi har den situation som vi nu har. Jag har väldigt liten förståelse för varför vi skulle ställa större krav på än på något annat energibolag. Jag kan inte se logiken i det. Tvärtom ska vi ställa lika stora och hårda krav på alla företag. Om vi tittar lite grann på siffrorna kan vi konstatera att man, när det gäller att investera i näten, var duktigare på detta före avregleringen. Man måste fråga sig vad det beror på. Jag är positiv till den översyn av avregleringen som regeringen låter göra. För att vi ska kunna få fri konkurrens och en fri marknad måste vi trots allt ha regler för den marknaden och för hur konkurrenssituationen ska hanteras. Jag är väldigt glad att man vill se över det ganska snåriga elsystem som man har i med alla dessa från början väldigt små enheter som man sedan har byggt ihop på det mest konstifika sätt. Jag vill hänvisa till de två stora avbrotten på . Det var ett sådant exempel. Man kunde konstatera att ett av de stora problemen var just att det var två elsystem som hade slutits samman. Dessutom hade man reservkabeln i samma kablage som man hade den vanliga kabeln. Det kan man fundera på om det var så klokt. Det är mycket sådant som behöver ses över. Jag tycker fortfarande att det finns för lite av det, och där kan jag vara kritisk mot regeringen. Varför törs man inte ta itu med att sätta ordentliga regler för nätföretagen så att de ska se till att de ska kunna garantera detta? Det är möjligt att har rätt att det ska ske genom just ekonomi. Men det kanske också är så att man måste ställa samma krav som vi ställer i alla andra sammanhang när producenter och leverantörer inte klarar av det. Vi ställer krav på att det ska fungera. Det är inte acceptabelt i och i vår del av världen att när vi beställer en vara kommer den inte fram. Det måste vi se till att den gör , fru talman. 38 (): Föregående näringsminister utlovade att elproblemen skulle byggas bort . Det har inte skett. Svaret från näringsminister andades ändå så mycket positivt och en insikt om problematikens art att jag därför känner mig något lugnare. En fråga som jag ställer mig gäller just det som vi talat om och lyssnat på, nämligen kraven. Frågan är: Är baskraven för lågt ställda i regelverken? Vi hörde tidigare i debatten om skillnaden mellan mindre och större företag. Många av de mindre bolagen har haft högre ambitioner och klarat det på ett bättre sätt. Vi har varit inne frågan om rejäla skadestånd. Det är oerhört viktigt. Det visar medborgarna att man har missat på en viktig punkt. Ett fungerande elnät är ännu viktigare. Det är dit vi måste nå. Jag vill upprepa frågan som jag tidigare ställde om hur regeringen ska kunna uppfylla det statliga ansvaret om ström ända ut på den yttersta delen av ledningarna. Är min tolkning rätt att näringsministern är beredd att höja reinvesteringstakten samt sätta ut ett datum för när gamla ledningar och stolpar är utbytta? 39 (): Jag hoppas att statsrådet har möjlighet att något gå in på skadeståndsaspekten, som jag berörde utförligt i mitt tidigare anförande. Jag förstår att statsrådet inte hade tidsmässiga möjligheter att svara på det inom ramen för sitt tidigare anförande. Jag har egentligen inte så mycket att tillföra debatten. Möjligen skulle det vara det ideologiska. Elektricitet är en viktig ideologisk fråga. Det hävdade redan , som bekant. Kommunismen var dels någonting annat, dels ström till alla hushåll. Jag kan se det något annorlunda. Men jag förstår att tänkte på den saken när han studerade och . I övrigt tycker jag att det är väldigt bra och vittnar om kraftfullhet att statsrådet vill ta itu med det planlösa ledningsnät som finns i . Det är en viktig del att man kan rusta upp det. Vi har vid andra tillfällen diskuterat den svåra beslutssituationen i när det är så många kommuner, och så vidare. Jag tror att det är riktigt att göra någonting på den punkten. Jag vill sluta med att tacka statsrådet för debatten. Jag hoppas att vi kommer att kunna se fram emot en ljus framtid. 40 Näringsminister (): Jag vill först anknyta till frågan om investeringar i underhåll, reinvesteringar och sådant för att minska risken för avbrott. Jag tror att jag kan utlova att vi ska öka pressen på företagen. Jag tror att jag kan utlova att det kommer att bli en ökad takt i detta.