prot · GR0976 · 2004-03-03 00:00:00 — Folkhögskolorna har varit en bra utbildning för de människor som har speciella intressen och för de människor som nämnde här tidigare, människor som kanske har haft problem och människor som kanske har velat ha en långsammare studiegång. Men folkhögskolorna ser sig gärna som lite speciella. Man säger att det bara är i folkhögskolan som man kan klara av vissa saker. pågår ett antal utredningar. Bland annat professor , professor i pedagogik vid i , som sitter i en av utredningarna, säger att man kan dra slutsatsen att mångfald och flexibilitet, alltså frånvaron av särart, är det specifika för folkbildningen. Däremot är särartsföreställningen stark i den offentliga retoriken, i många historieskrivningar och, vilket han inte drar sig för att skriva, hos åtskilliga folkbildare. Bilden av en särart ger en legitimitet åt utbildningsformen. Frågan är om folkbildningen skulle finnas kvar om man talade om den som all annan utbildning, skriver , projektledare vid . Talet om särart blir en del av ett varumärke som fungerar i marknadsföringen och som konkurrensmedel på marknaden som bland annat kan legitimera ökade statsbidrag, skriver hon. Det är en helt annan bild än den vanliga bild som vi får av folkbildningen när vi lyssnar på dess företrädare. Folkbildningen och folkhögskolan av kanske behöver förändras på samma sätt som hela det svenska skolväsendet behöver göra. Vi kan också konstatera att vi har ett antal utredningar inom folkbildningens olika delar. har pekat på dubbla roller, det vill säga dels att bevaka statens intresse, dels att bevaka de egna medlemmarnas intressen. framhöll att styrningen var olika på olika nivåer inom folkbildningen. Man anförde också att bidragskriterier i hög grad var inriktade på kvantitet i stället för kvalitet. Andra utredare ska ta reda på vilka grupper som inte deltar i folkbildningen och pröva i vilken utsträckning som det finns önskemål som folkbildningen ska kunna tillgodose. Detta uppdrag ska redovisas . I våra reservationer i detta betänkande anför vi bland annat att vi tycker att ett gemensamt anslag för bidrag till folkhögskolor och studieförbund inte är riktigt. I vanlig ordning avstyrker utskottsmajoriteten våra förslag. När jag läser igenom detta konstaterar jag att utskottsmajoriteten tycker att det ligger väldigt mycket i det som vi säger och att man egentligen förväntar sig att de utredningar som ska läggas fram kommer att ta upp de problem som vi i stor utsträckning har pekat på. Utskottsmajoriteten talar om att man inom SUFO 2 kommer att beröra frågor om dubbla roller som myndighetsutövare och intresseföreträdare. Detta ser jag ändå som att vi kommer att återuppta diskussionen om denna fråga . Det uppfattar jag som positivt. I en annan reservation tar vi upp att vi tycker att ett särskilt anslag till folkbildning endast bör avse bidrag till studieförbunden. Vi anser att en organisatorisk och anslagsmässig koppling bör övervägas mellan studieförbunden och amatörkulturen. Detta har man redan kommit längre med i . Jag upplever att utskottsmajoriteten i sin skrivning menar att man kommer att ta upp detta senare och att man kommer att överväga att låta amatörkulturen ingå i den samlade bedömning som ska göras inom SUFO 2. Med den optimistiska och positiva syn som jag har känns det väldigt bra att vi har tagit upp dessa frågor. De ligger så att säga rätt i tiden, och förhoppningsvis kommer även de utredningar som är tillsatta att se att de förslag som vi har lagt fram ligger rätt i tiden, och de kommer kanske att tillgodose de synpunkter som vi har. Om inte återkommer vi från den här talarstolen om dessa, som vi tycker, för folkbildningen och amatörkulturen viktiga frågor. Jag tror också att det är viktigt att vi, när vi talar om folkhögskolorna, ser att folkhögskolorna behöver en utveckling. Hela vuxenutbildningen och hela utbildningsväsendet behöver förändras för att bli starkare i den framtid som vi kommer att leva i. 107 HANS (): Regeringen uttalade i folkbildningspropositionen 1997/98 att folkbildningen borde spela en viktig roll för att förverkliga kulturpolitiken bland annat genom att den når ut till orter som saknar kulturinstitutioner och till grupper som inte får del av samhällets övriga kulturutbud och att den är en mötesplats mellan kulturarbetare och amatörer. Den åsikten gäller även . , där är en av grundorganisationerna, är till exempel landets största kulturarrangör, som har nämnts tidigare här från talarstolen, med 50 000 arrangemang och tre miljoner deltagare. För att man ska kunna leva upp till detta även anser att det är viktigt att ökade statliga satsningar inte koncentreras till huvudstadsområdet utan kommer hela landet till godo. har fått statens uppdrag att fördela folkbildningsanslaget till studieförbund och folkhögskolor. Genom ett principbeslut har rådet låst fast anslagen på ett sätt som missgynnar studieförbund i tillväxt. Detta anser liberalerna är olyckligt. Nya satsningar, nybildade studieförbund samt olika samverkansprojekt som inleds berättigar inte till stöd från folkbildningsanslaget förrän . Exempelvis kan nämnas att och i har etablerat ett samarbete som är mycket intressant, inte minst ur integrationssynpunkt. Detta samarbete är dock hotat på grund av de stelbenta bidragsreglerna. Det är ett stort problem som hämmar nytänkande. kommer den andra statliga utvärderingen av folkbildningen, SUFO 2. Vi i ser fram emot den och att vi från den ska kunna dra slutsatser för folkbildningens framtid. Kulturen kan skapa bryggor mellan människor. Ett kulturliv med mångfald är också ett effektivt vapen mot intolerans och fördomar. Det kan öka förståelsen och minska rädslan för människors olikheter. I ett rikt kulturliv ges också många människor möjlighet att uttrycka sig. Allt detta är viktigt i det mångkulturella land som har blivit. Inom kulturlivet måste det finnas en stor medvetenhet om att även det icke traditionellt svenska ska få utrymme. Kulturpolitiken för de nationella minoritetsgrupperna och invandrarna behöver utvecklas. Invandrare och minoriteter behöver få ett större utrymme i svenskt kulturliv och ska ges ökat stöd för att värna sina språkliga och kulturella identiteter. Stödet kan exempelvis gå till medier som särskilt riktar sig till invandrar- och minoritetsgrupper, inrättande av kulturcentrum och utgivning av litteratur på andra språk än svenska. I detta arbete har också folkbildningen en viktig roll att spela. vill därför understryka att det är viktigt att folkbildningen inte enbart ska spegla det svenska samhället i stort, utan i folkbildningsverksamheten bör också de minoriteter som lever och verkar i det svenska samhället särskilt värnas. De nationella minoriteternas kultur och språk måste prioriteras i folkbildningen, bland annat genom att särskilda åtgärder vidtas som syftar till att värna deras språk. Detta tycker vi att det är viktigt att som sin mening ger regeringen till känna. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 3 i betänkandet. Jag vill också peka på skrivningen att det statliga stödet till folkbildningen är avsett för verksamhet som vänder sig till alla inom landet. Så skriver man men vi tycker att den skrivningen är för svag. Det gäller att trycka på de här frågorna som är en viktig del när det gäller möjligheterna till en ännu bättre integration av alla som lever i av alla samhällsgrupper här. 108 (): har människor i frivilligt samlats för att på sina egna villkor ta del av föreläsningar, delta i olika kulturprojekt, diskutera och också studera tillsammans. Detta är ett unikt sätt att främja den allmänna medborgerliga bildningen men också demokratin. Det gäller alltså att göra det möjligt för alla människor att påverka sin livssituation och att skapa ett engagemang för att kunna delta i samhällsutvecklingen. Det är vad vi i grunden kallar för demokrati. Möjligheten till folkbildning är en av grundbultarna i ett demokratiskt samhälle. finns det sammanlagt tio studieförbund och 147 folkhögskolor i . Många folkhögskolor har en egen profilering. Inom studieförbunden är studiecirkeln den vanligaste verksamheten. arrangeras ungefär 320 000 studiecirklar över hela landet. Mot den bakgrunden är det viktigt för oss kristdemokrater att understryka att detta med det statliga stödet till folkbildningen också finns med i ett enhälligt riksdagsbeslut /98 att det finns flera viktiga syften med folkbildningen bland annat att försvara, stärka och utveckla demokratin liksom att bidra till ett breddat kulturintresse i samhället. Konsekvensen av detta är att när folkbildningen ges möjligheter att utvecklas stärks också den demokratiska processen. Därför är det oroande att tvingas konstatera att det offentliga stödet har minskat kraftigt . har nämligen stödet från kommunerna sjunkit och statsbidraget . finns det, tyvärr, kommuner som inte ger något stöd alls till folkbildningen. Detta är en mycket oroande utveckling. Kulturpolitiken måste stödja och uppmuntra såväl professionell kultur som amatörkultur och ideella insatser. Amatörkulturen är en grogrund för professionalitet och ett uttryck för den enskilda människans behov av kulturell upplevelse, något som aldrig får underskattas. En nationell kulturpolitik måste därför sträva efter att stärka den levande amatörkultur som finns i landet. Här återstår mycket att göra. Vi kristdemokrater påpekade redan i höstens budgetarbete vikten av en politik som leder till ökade resurser och större möjligheter för amatörkulturen. Vi ville öka resurserna till amatörkulturen och vill det fortfarande. Vi ville också ge de ideella amatörkulturorganisationerna samma skattelättnader som idrottsföreningar har för ersättning till ledare och vill det fortfarande. har i många olika sammanhang pekat på det orimliga i att ungdomars kulturutövande behandlas olika beroende på om det sker i generationsövergripande verksamhet eller om det sker i en ren . De ungdomar som väljer att engagera sig i åldersintegrerade amatörorkestrar eller teatergrupper missgynnas av det offentliga bidragssystemet. Stödet till ungdomars kulturutövande går nämligen enbart till rena barn- och ungdomsorganisationer. Ungdomar i ett ungdomsförbund, till exempel en orkester som tillhör , kan få bidrag både till riksorganisationen och till verksamheten i föreningen. Om samma ungdomar tillhör en vuxenorganisation, till exempel en orkester som organiseras av , får de bekosta sitt kulturutövande själva. Varken kulturministern eller majoriteten i utskottet har sett något behov av att ändra på detta. kommer att fortsätta att arbeta med frågan för att få en ändring till stånd. Sedan ska jag säga några ord om reservation i betänkandet. En stor del av amatörkulturverksamheten sker inom folkbildningens ram. Minskade resurser till folkbildningen har naturligtvis påverkat möjligheterna just för amatörkulturen. Det är ett faktum att amatörkulturorganisationerna har mycket små resurser jämfört med de stora studieförbunden. Ett långtgående samarbete bör således finnas mellan amatörkulturorganisationerna och studieförbunden. Jag har kunnat konstatera att frågan om amatörorganisationerna och amatörkulturen har engagerat flera partier i utskottet, närmare bestämt sex partier detta inklusive en enskild socialdemokratisk motion. Det är endast ett parti som inte har motioner i frågan. Jag yrkar bifall till reservation 5 under punkt 12. Vi vet att det pågår en utredning om folkbildningen, men jag vill betona att folkbildningen av det skälet inte får hamna i bakvatten utan satsningar. Jag hoppas att utskottsmajoriteten i den här debatten kan klargöra hur man ser på amatörkulturen och dess villkor. Håller man med om att resurserna här måste öka, eller eftersom man avvisar vårt förslag vad vill man göra i stället? 109 (): Kulturen har, och har haft, en enorm betydelse för demokratins utveckling. För att hålla demokratin levande behövs det mötesplatser där man kan skaffa sig nya kunskaper och erfarenheter samt utbyta åsikter och tankar. Folkbildningen är så viktig just därför att den ger oanade möjligheter att delge människorna kunskap. De som deltar i till exempel en studiecirkel erbjuds fantastiska möten för det demokratiska samtalet. Studieförbunden arrangerar kulturarrangemang och föreläsningar som ger den kunskapssökande vad vederbörande söker. Flera generationer av medborgare har fått bildning och utbildning och även fått sin livssyn formad genom just folkbildningen, så vi här i har ett stort ansvar när det gäller att fortsatt förvalta detta. Utredningen 2, som har till uppgift att se över folkbildningens framtid, kommer snart att presentera vad man kommit fram till. Bland annat har man i uppgift att analysera och bedöma konsekvenserna av de minskade bidragen från kommuner och landsting till folkbildningen. Utredningen har hållit på , så det kan väl inte vara något annat än ett bra och genomarbetat förslag som presenteras. Det ska verkligen bli intressant att ta del av vad utredningen kommit fram till. Jag har otåligt lyft fram folkbildningsfrågor eftersom vi så tydligt har sett att en del kommuner försöker avhända sig en del av sitt ansvar. Många kommuner har kraftigt reducerat eller helt slopat stödet. Kommunerna har i snitt skurit ned under de här tiotolv åren, något som även belyste. har statsbidraget stått stilla och alltså inte räknats upp. Om man så vill kan man med folkbildningsögon säga att det är fråga om en nedskärning. Men i princip har budgeten legat fast, medan skurit ned . Det reducerade stödet försämrar också förutsättningar för demokrati och medborgarnas delaktighet. Detta har lett till att vill ha en översyn över hur deltagandet i studiecirklar har påverkats. Eftersom utredningen ska vara klar var det för sent när vi behandlade det här i utskottet att lämna tilläggsdirektiv till utredningen. Därför valde jag att inte reservera mig till förmån till vår motion, utan jag avgav i stället ett särskilt yttrande till detta betänkande. Men kanhända har vi i ändå blivit lite bönhörda. fick jag reda på att hade tillsatt en utredning som ska se över deltagandet i folkbildningen. Jag gissar att det är den som hänvisar till om revisorer. Kanske kommer detta att bli klart i vår. Jag hoppas att det blir så. Vi får aldrig glömma att studieförbunden och folkhögskolorna är viktiga aktörer för att kulturlivet ska leva lokalt runtom i hela landet och erbjuda mångfald och hög kvalitet. När det gäller folkhögskolorna kommer att vidareutveckla den frågan i sitt anförande. Människor runtom i omvittnar studieförbundens stora betydelse som arrangör av kulturprogram, av cirklar och av annan gruppverksamhet. Tyvärr ser vi ännu ett hot mot studieförbundens framtid. Det hot jag tänker på är momsbeskattningen som hotar föreningar, organisationer, förbund, folkbildning etcetera genom ett förslag från EU. Låt oss arbeta tillsammans för att förhindra att den här beskattningen införs. Det är min stilla vädjan, och jag tackar för nickningen från . Om momsbeskattning införs som det har sagts för de verksamheter som omsätter mer än kommer det att slå hårt mot sådana ideella verksamheter och föreningar som till exempel Röda Korset. ska också att momsbeläggas, vilket i så fall obönhörligen kommer att leda till att kursavgifterna höjs. Och vilka drabbar det då? Jo, de som har lägst inkomst. Att kunna delta i en studiecirkel får inte bli ett privilegium för dem som tjänar mest här i samhället. Men jag hoppas att vi tillsammans kan bromsa detta. Andra som skulle drabbas hårt av en momsbeskattning är handikapporganisationerna. De får statsbidrag till sin verksamhet, ett bidrag som naggas i kanten eftersom det bildas fler och fler organisationer, och det blir då samma sak som inom folkbildningen. Anslagen höjs inte trots att antalet verksamheter ökar. Om de dessutom ska tvingas att betala moms förstår ju var och en av oss att den ekvationen inte går ihop. Vi kan inte behöva vara bäst i klassen inom EU i den här frågan. Vi kan se på andra länder som hittar andra lösningar. Somliga länder väljer att inte bry sig om direktivet alls medan till exempel vill höja den lägsta nivån till i stället för de föreslagna . Kanske har , som och har skrivit om rätt. Han säger så här: Politiker ger sig aldrig. De tar med den ena handen och lovar med den andra. gjorde en enkät som vände sig till kommunpolitiker. Man ställde massor av intressanta frågor om deras syn på folkbildningen. De fick även svara på om de hade för avsikt att öka det ekonomiska stödet till studieförbunden. På den frågan svarade av kommunpolitikerna: Ja, helt klart. svarade: Ja, till en viss del. Sammanlagt var det alltså som inför valet sade att de tänkte satsa mer pengar på folkbildningen. Tror ni att de har hållit sina löften? Ja, jag vet inte, men jag har lite svårt att tro det. Jag hoppas att få svar på det genom de utredningar som kommer. Vi får kanske svaret i SUFO 2. En annan intressant fråga som ställdes i Vuxenskolans enkät är faktiskt väldigt aktuell även i utskottets debatter. Frågan löd: Vilken betydelse har ? På den frågan svarade av centerpartisterna: stor eller ganska stor. Tätt följde Socialdemokraterna, där siffran var . Det ger mig en framtidstro på att klämmar om att läkare ska kunna skriva ut studiecirklar på recept till patienter som behöver rehabiliteras kommer att behandlas positivt jag känner det. ser också folkbildningen som ett komplement till grund- och gymnasieskolan. Den behövs för att elever som inte klarar kunskapsmålen ska kunna läsa upp sina betyg. Med den pedagogik som folkbildningen har passar den ofta väldigt bra för dessa elever. Folkbildningen erbjuder också kompetensutveckling för personal inom olika yrken. Det är många från skolans värld som skaffar sig kunskaper om olika handikapp via studieförbunden. Det kan gälla DAMP, dyslexi eller andra typer av syndrom som man behöver veta mer om. Det gäller också föräldrar som behöver kunskaper om sitt barns handikapp. De kan lära sig via studiecirklar. Där får de träffa andra föräldrar som har samma problem som de själva, och det stärker dem att det inte bara är deras barn som har ett handikapp. har gjort en undersökning av detta, och den visar att föräldrarna ger betyget över förväntan. Så detta är alltså värt att satsa på. vill också understryka vikten av att folkbildningen inte bara speglar det svenska samhället i stort. I folkbildningsverksamheten bör också de minoriteter som lever och bor i värnas. De nationella minoriteternas kultur och språk måste prioriteras i folkbildningen. Jag har tidigare diskuterat detta i en interpellationsdebatt med statsrådet och tänker därför inte fördjupa mig speciellt i frågan . Jag vill bara påminna om att de låsta bidragen till studieförbunden som också var inne på har lett till att vissa verksamheter har haft svårt att utvecklas. Ett sådant exempel är det islamistiska studieförbundet . Slutligen några ord om amatörkulturen som är en självklar del av det lokala kulturlivet, en grogrund för den enskilda människans växande och en inspirationskälla i det lokala samhället. Staten och kommunerna måste medverka till att skapa bättre förutsättningar för amatörkulturarbetet. Därför anser att man bör undersöka möjligheterna till att amatörkulturen får ett särskilt bidrag i stället för att man som får statligt stöd för sin verksamhet genom samarbete med studieförbunden. I en debatt om detta deltog representanter för alla partier och även representanter från amatörkulturen och studieförbunden. Alla var överens om att det skulle vara bra om amatörkulturen kunde få ett eget statligt bidrag. Men ingenting har hänt trots att en person från deltog i debatten. Men som sade: Politiker lovar med den ena handen och tar med den andra. Jag står bakom våra reservationer, men yrkar bifall bara till reservation nr 6. 110 i (s): Många av oss här i kammaren har säkert tagit del av folkbildningen på olika sätt. Själv har jag varit både deltagare och cirkelledare på ett antal studiecirklar. Jag har gått på enskilda kurser på folkhögskola, och jag har varit besökare på olika kulturarrangemang. Och jag har inte varit ensam. Enligt uppgifter från har cirka en och en halv miljon personer i vårt avlånga land deltagit i en studiecirkel . I de olika kulturarrangemang som har genomförts närmare 220 000 stycken har drygt 15 miljoner personer deltagit och en miljon kulturutövare eller föreläsare har medverkat. Vad är det då för utgångspunkter som gäller för folkbildningen? Jo, att folkbildningen finns för alla. Det är en otroligt viktig och grundläggande princip. Den ska vara fri och den ska vara frivillig. Den ska öppna möjligheten att söka kunskap och den ska ge möjlighet till samtal och engagemang. Alla har oftast ett behov av lärande på ett eller annat sätt inom ett eller annat område. En förutsättning för detta är att folkbildningen styrs av sin egen idé och sina egna mål. Den ska vara oberoende av politiska och ekonomiska maktgrupper och inte tvingas att anpassa sig till speciella samhällskrav för att hävda sin verksamhet. Bildning handlar om att lära för sin egen skull. Att bilda sig är en livslång process under eget ansvar och på eget initiativ. Bildning omfattar mycket mer än den utbildning som vi ibland ägnar oss åt under olika perioder i livet. Folkbildningen, och framför allt det folkliga engagemanget, är viktigt för utvecklingen av den lokala demokratin. Om man vill förändra och om man vill ha en levande demokrati, måste man vara med och påverka. Folkbildningen kan ersätta vanmakt med egenmakt. Här spelar folkbildningen och studiecirkelverksamhet en stor och viktig roll. tillkallade den socialdemokratiska regeringen en särskild utredare för att genomföra den andra statliga utvärderingen av folkbildningen. Den kallas SUFO 2. Utredaren har utgivit flera utvärderingsrapporter i delbetänkanden. Utredaren ska redovisa resultatet av sitt arbete i en samlad bedömning , alltså . Ytterligare en utredare har tillkallats för att belysa folkbildningen i en icke-deltagares perspektiv. Där ska man åskådliggöra vilka grupper som inte deltar i folkbildningen och pröva i vilken utsträckning det finns önskemål som folkbildningen skulle kunna tillgodose. Detta uppdrag ska redovisas . Dessutom har fått regeringens uppdrag att tillsammans med berörda aktörer och med stor öppenhet utarbeta ett samlat dokument om folkbildningens framtida roll och uppgifter. Även detta uppdrag ska lämnas till regeringen . Dagens betänkande, KrU5, behandlar motioner från den allmänna motionstiden. Jag vill ge några kommentarer till några av reservationerna. Det finns en reservation från om att bidraget till folkhögskolorna ska flyttas till utbildningsområdet och att bidraget till studieförbunden ska anvisas under ett folkbildningsanslag. De anser att statens uppdrag till att ansvara för bidragsfördelningen bör upphöra när anslaget, efter en sådan uppdelning, endast avser bidrag till studieförbunden. Utskottet avstyrker förslaget. Jag tycker att det är viktigt att vi nu inväntar den stora utredning som har fått i uppdrag att titta på dubbla roller som myndighetsutövare och intresseföreträdare. Utredningen ska titta på om, och i så fall hur, detta har påverkat rådets myndighetsutövning och funktion. Några av motionerna tar upp frågor som rör folkbildningens ekonomiska situation. Det handlar om statens, landstingens och kommunernas ansvar och de konsekvenser som följer av kommunernas slopade bidrag till folkbildningen. Jag delar den oro för minskade bidrag som många av motionärerna lyfter upp. Det är vår uppgift att påverka politiker i kommuner och landsting och betona vikten av folkbildning. Vi måste värna om folkligt engagemang och demokrati. I direktiven till SUFO 2 konstaterade regeringen att bidragen till folkbildningen från kommuner och landsting har minskat kraftigt . Även detta kommer att belysas i utvärderingen. En rapport om studieförbundens ekonomi ska sammanställas. I detta motionsbetänkande finns det även reservationer från och som gäller en samordning av statliga bidrag till studieförbundens och amatörkulturorganisationernas verksamheter.