prot · GS0934 · 2004-11-22 00:00:00 — Sedan fortsätter att tala om att det är alldeles för kortsiktigt att ha ett projekt. Jag kan hålla med om att världen inte förändras av 49 olika projekt. Vi har fått in en utvärdering från som jag tyckte var väldigt intressant att läsa. Vi väntar fortfarande på utvärderingen från . Det som man säger från är att de projekt som har riktats bara till flickor har haft det sämsta utfallet. De projekt som har riktats till pojkar och flickor så att säga utifrån deras egen värdegrund, där flickorna har fått övning i att ta avstånd och sätta ned fötterna, har fått ett bättre utfall. I dem har också pojkar fått lära sig att samtala och lyssna. De projekt som har varit allra bäst har vänt sig till skola och skolledning, projekt som så att säga har angripit en struktur. Inte heller jag tror på åtgärder i projektform, men jag skulle också vilja vänta på resultatet av . Jag kan här inte säga att jag inte vill att flickor ska få gå i en självförsvarskurs. Överallt där de vill kanalisera intresset för detta genom skola, genom studieförbund och genom andra organisationer tror jag att man också kan tillmötesgå det. Jag ser det i första hand som ett kommunalt ansvar. Jag tycker dock att utvärderingen från tydligt visar på att det är de underliggande strukturerna som leder till att till och med kvinnor måste lära sig att försvara sig, och det är de underliggande strukturerna som jag vill prioritera i mitt arbete som jämställdhetsminister. 22 (): Jag delar uppfattningen att projekt väl kan vara bra men att ett sådant arbete måste vara långsiktigt. Jag har faktiskt inte tagit del av universitets utvärdering, och jag ska gärna också ta del av den som gjorts i . Vad jag tycker är lite synd just när det gäller de här projekten är att de haft väldigt till förfogande. De har startats och har drivits . Jag tror att en sådan här process som ska genomföras även i projektform tar betydligt i anspråk innan man egentligen kan utvärdera hur de här flickornas självuppfattning har stärkts. Det går inte så väldigt snabbt. Min egen erfarenhet som lärare på folkhögskola säger mig att det ändå finns någonting positivt i att kvinnor innan de möter män i grupp kommer tillsammans och pratar om sina egna upplevelser. Jag tror också att man kan utveckla metoder för att pojkar och flickor ska mötas i gemensamma diskussioner, men åtminstone i gymnasieskolan är vi mycket väl medvetna om att flickorna har tystnat. Precis som i samhällsstrukturen i övrigt är den manliga sidan normgivande. Jag tror att det finns skäl i att stärka flickornas självkänsla innan de går in i sådana här samtal. Jag vill påminna jämställdhetsministern om hur oerhört utsatta unga kvinnor och flickor faktiskt är . För många av dem är vardagen fylld av rädsla och obehag liksom av en ständig beredskap för trakasserier, närmanden och till och med övergrepp. Det som kanske är allvarligast när det gäller unga flickor är att detta begränsar deras handlings- och livsutrymme. De blir på något sätt snöpta redan från början och får inte sina rättmätiga möjligheter. Rädslan att utsättas för våldet är så stor att man inte vågar utsätta sig för det. Denna rädsla är mycket begränsande. Det är viktigt att vi hjälper flickorna att få de verktyg som gör att de på olika sätt kan försvara sig. Men jag vill också säga att våld i sig aldrig saknar mening utan alltid har ett syfte att hävda makt eller en position eller att driva igenom sin vilja gentemot andras. Våld är ett maktmedel, och det kan vara det även när det inte används helt öppet. Det kan faktiskt räcka med hot om våld för att genomdriva sin vilja. Därvidlag är även pojkarna offer för en struktur. Pojkar nås av bilder av mannen som inte backar undan för våldet utan snarare tvärtom glorifierar våldet och soldater som beredvilligt dödar och offrar sig. Jag tycker också att sportvärlden visar en bild av en man som klarar en smäll och som är hjältemodig och står pall för tuffa tag och skador. Jag tror att detta gör att många unga grabbar ser våld och aggression som det framställs som acceptabelt, rationellt och till och med eftersträvansvärt det hör ihop med den traditionella manligheten. Också det är något som man måste försöka bryta. Det sexualiserade våldet och de sexualiserade trakasserierna har också, precis som jag tyckte att jag spårade hos jämställdhetsministern, sin grund i det som man kanske kan kalla för normalförtrycket och som finns i princip överallt i samhället. Det innebär att mannen är överordnad och kvinnan underordnad. Mannen betraktas som och kvinnan som avvikelse. Det är detta som vi gemensamt får försöka att jobba vidare emot. Jag skulle också vilja ge jämställdhetsministern ett litet tips, men det får jag återkomma till. 23 Statsrådet (): Jag kunde kanske ha gett lite talartid eftersom jag tror att vi är rätt överens på den här punkten. Jag tänker också ta upp frågan om genuspedagoger, som berörde. Det visar sig nu att det i vissa kommuner utbildas fler genuspedagoger. Syftet med genuspedagogen är inte att denne ska verka över hela kommunen utan denne ska utbilda jämställdhetsansvariga lärare och pedagoger på skolorna. Deras verksamhet ska alltså spridas som ringar på vattnet. Jag skulle vilja säga att feministiskt självförsvar är en metod för att stå emot den yttersta konsekvensen av kvinnors underordning, nämligen mäns våld mot kvinnor. Men det är, som vi båda säger, inte någon universallösning på allting. Jag tycker därför att förslag om förbud mot diskriminering är intressant. Regeringens satsning på genuspedagoger är intressant, framför allt att man börjar från början. Därför tycker jag också att förskoleminister tillsättande av en jämställdhetsdelegation för förskolan är spännande. Detta arbete måste börja . Också jag själv är en del av det offentliga rummet. Jag tillhör en stad fylld av kvinnor och så är det också min egen familj där det offentliga rummet sexualiseras. Vi ska senare tala med andra interpellanter om detta. Jag skulle vilja säga att det är otillständigt, men jag tror att det är i kampen mot de här strukturerna som vi kan få ett riktigt genombrott utan att för den skull säga nej till de här projekten. Jag ska gärna överlämna projektutvärderingen från , och jag ser fram emot utvärderingen från . Jag ser nu också fram emot om jag kan få tillgång till en miljard. 24 (): Jag skulle ge jämställdhetsministern ett tips. Jag tycker att ett feministiskt självförsvar kan vara ett bra inslag i sportmiljarden. Det skulle vara intressant om en del av de pengarna kunde riktas mot sådant som intresserar och är viktigt för flickor. Jag vill avslutningsvis nämna något om en pojke som jag mötte på i . Han satt och surfade på en dator, där han hade lyckats få in en porrsajt. Jag ska inte upprepa de invektiv som han använde när jag försökte protestera mot den, men detta är ett jättestort område som jag tror att man måste försöka få kontroll över. Jag vill hälsa jämställdhetsministern välkommen till hans stora och viktiga arbete och önska honom lycka till i fortsättningen. 25 Statsrådet (): Mitt avslutande inlägg ska bli kort. Jag skulle vilja tacka för den här debatten, som jag tycker har tydliggjort att vi måste ta ansvar för de flickor som är utsatta. De måste få möjligheter att gå i den träning som de själva önskar. Men det som vi kraftigt måste sätta fokus på inte minst i det här parlamentet är den struktur av underordning av kvinnor som finns. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2004/05:105 om jämställdhetspolitikens ansvar för invandrade kvinnor 26 Statsrådet (): har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att regeringens arbete med det så kallade hedersrelaterade våldet ska präglas av en feministisk analys. Vidare har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att jämställdhetspolitiken fullt ut ska omfatta invandrade kvinnor. Låt mig inledningsvis konstatera att regeringens insatser för unga kvinnor som riskerar att utsättas för så kallat hedersrelaterat våld tar sin utgångspunkt i kunskapen om att sådant våld är en del av det patriarkala våld som kvinnor utsätts för. Detta patriarkala våld har sitt ursprung i föreställningar om mäns överordning och kvinnors underordning, det vill säga könsmaktsordningen. Till skillnad från andra typer av patriarkalt våld finns det personer i förövarens nära omgivning som uppmuntrar våldet och som ser det som berättigat för att återupprätta familjens heder. Svaret på fråga är därför att regeringens insatser mot så kallat hedersrelaterat våld präglas av en feministisk analys. Beträffande fråga om vilka åtgärder jag avser att vidta för att jämställdhetspolitiken fullt ut ska kunna omfatta invandrade kvinnor vill jag understryka att jämställdhetspolitiken självklart omfattar såväl inrikes födda som utrikes födda kvinnor. Lika självklart omfattar jämställdhetspolitiken både inrikes födda och utrikes födda män, och inte minst unga män måste ges ett stöd för att ta sig ut ur patriarkala mönster. Invandrade kvinnor, liksom invandrade män, kan ha behov av särskilda insatser som hänför sig till deras situation som invandrare. När det behövs ska de naturligtvis få del av sådana särskilda insatser. Men annars gäller att den generella politiken ska ta hänsyn till hela befolkningen, oavsett etnisk och kulturell bakgrund. 27 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag ska inte sticka under stol med att jag blev lite besviken över det korta svaret, som är på knappt en A 4-sida, och för att statsrådet inte utvecklar sina argument mer. Den som läser frågan skulle ju kunna tro att statsrådet tycker att allt är okej eftersom mina argument inte blir bemötta. Här konstateras bara att allting är bra. Vi vet ju båda två att det inte är det, och vi har ju nu möjlighet att försöka utveckla det. Anledningen till att jag ställde min interpellation är att vi ideligen försöker förklara mäns våld mot kvinnor med kulturella, religiösa eller individuella orsaker. Är det män med annat etniskt ursprung än majoritetssamhällets som misshandlar eller dödar kvinnor så hänvisas det ofta till att det beror på deras kultur eller religion. Är det män från majoritetssamhället så hänvisas det till individuella orsaker. I stället borde vi ju se att det handlar om ett strukturellt och sexuellt våld mot kvinnor oavsett etnicitet och att våldet tar sig olika uttryck. Statsrådet säger att skillnaden mellan så kallat hedersrelaterat våld som kvinnor utsätts för och andra typer av patriarkalt våld är att det finns personer i förövarens omgivning som uppmuntrar våldet. såg jag på program om mäns våld mot kvinnor. Statsrådet var där och kan inte ha missat den manlige deltagare i panelen som menade att det hos vissa män anses manligt att misshandla kvinnor att hålla kvinnor i herrans tukt och förmaning. Är inte det samma strukturer? Är inte det att uppmuntra mäns våld mot kvinnor? Ett annat exempel är den kvinna som ständigt misshandlas av sin sambo av mankön som männen i bostadsområdet vet att efter deras fester kommer hon att misshandlas, och detta utan att de ingriper. Är inte det att uppmuntra mäns våld mot kvinnor? Vad är det egentligen för skillnad? Vad menar egentligen statsrådet med så kallat hedersrelaterat våld? Vilka är det som utövar sådant våld? Är det män av annat etniskt ursprung än majoritetssamhället eller män från majoritetssamhället, eller rentav vissa män oavsett etniskt ursprung? Det skulle vara bra om statsrådet kan klargöra vad statsrådet menar att det är för skillnad på så kallat hedersrelaterat våld och annat patriarkalt våld. Jag går över till en särskild punkt, och jag tänker då på jämställdhetspolitikens ansvar. I utlänningslagen finns en bestämmelse som allmänt kallas tvåårsregeln. Den innebär att en utländsk kvinna som söker uppehållstillstånd för att bo tillsammans med en för det mesta svensk man måste bo ihop med honom för att få uppehållstillstånd. Det är en prövotid det kan anses vara logiskt. Men om han misshandlar henne och hon anmäler honom så riskerar hon att skickas tillbaka till hemlandet, där hon ibland också riskerar att stötas bort av både familj och samhälle för att hon inte klarat av äktenskapet. Det finns män som sätter detta i system. De tar hit en kvinna, misshandlar och våldtar henne grovt och slänger ut henne för att sedan kunna ta hit en ny kvinna. returrätt med misshandelsgaranti har det kallats . Dessa kvinnor befinner sig i det svenska samhället med svensk omgivning. I förarbetena till lagen sägs att det inte räcker med ett slag för att kvinnan ska slippa skickas tillbaka, utan att det måste vara fråga om upprepad misshandel. Det är som om lagstiftarna jag är ju bland dem menar att utländska kvinnor ska vara mer stryktåliga än andra kvinnor. Jag är övertygad om att statsrådet delar min uppfattning att så inte är fallet, och jag skulle därför vilja veta om statsrådet tänker göra något för att dessa kvinnor ska omfattas av jämställdhetspolitiken. 28 Statsrådet (): Jag tror att både jag och är fast i strukturer. En sådan strukturdel är vårt språk. frågar vad jag ska göra när det gäller invandrade kvinnor. Eftersom den här debatten också ska ha som uppgift att vara klargörande: Vad är invandrade kvinnor för något? Är det en homogen grupp? Är det de som kommer från , och är det samma kvinnor? Är de inte helt olika, också helt olika om allihopa kommer från ? Jag vill fästa uppmärksamhet på att vi alla är fast i strukturer där vi också sammanfogar människor som är sinsemellan väldigt olika. Jag vill också passa på att säga en sak som jag tror att jag sade i det program som refererade till och som hade gjort det klipptes lite i det: Åtta av tio av de misshandlande männen är födda i . Jag säger detta därför att det inte ska råda något tvivel om ifall vi pekar ut en viss grupp. Jag vill också säga att vi ändå måste kunna tala om så kallat hedersrelaterat våld, därför att tystnaden här inte gynnar någon, framför allt inte offret möjligen förövaren. Jag vill också klargöra att jag också ser detta som en del av ett patriarkalt våld, men vi måste titta på alla dessa yttringar, som ibland har väldigt stora likheter med varandra. Ett sätt att titta på det så kallade hedersrelaterade våldet tycker jag är att lyssna på förövaren själv. Hur förklarar förövaren själv att han har kommit fram till att han med rätta kan använda detta våld? Jo, förövaren säger själv att han anför till sitt försvar att det är en handling som avser att upprätthålla familjens skadade heder och att detta tänkande är en del av hans kultur eller tradition. Så definierar förövaren själv sitt övergrepp. I stället för att tala om hedersrelaterat våld skulle jag vilja säga att det är ett förtryck, ett förtryck som existerar i olika delar, men vars yttersta konsekvens är våld. Sedan kan man, som , sätta ungefär-lika-med-tecken mellan detta och andra typer av patriarkala former, men vi får inte blunda för detta våld, som tar sig speciella uttryck. Så skulle jag vilja förklara för dig hur jag ser på detta. 29 (): Jag tackar för det svaret. Vi håller ju på och känner på varandra lite grann nu beträffande var vi står någonstans. Just det här med så kallat hedersrelaterat våld hette för någon tid sedan hedersrelaterat våld, och vi har jobbat för att det åtminstone ska heta så kallat hedersrelaterat våld. På samma sätt säger vi också att det förtryck som finns i de här familjerna kallas för patriarkalt förtryck, ungefär som om det i familjer i majoritetssamhället inte finns något patriarkalt förtryck, och det stämmer ju inte heller. Det var bra med klargörandet av att åtta av tio misshandlande män är svenskar. Det är bra att vi får veta det och att det sägs så att vi får rätt nivå på diskussionerna. Jag fick inte svar på min fråga om det här med den så kallade tvåårsregeln och om statsrådet har för avsikt att göra någonting för att granska just den här regeln och se om den inte skulle behöva falla under jämställdhetspolitikens område. Det finns en annan del av lagstiftningen där utländska kvinnor inte faller under jämställdhetspolitiken. Det gäller de kvinnor som söker asyl i . Många av dem har tillsammans med sina döttrar utsatts för så kallat hedersrelaterat våld i hemlandet, och när det hela gått för långt har de sökt en i . De flesta av dem får avslagsbeslut med hänvisning till exempel till att lagstiftningen i landet ändrats. Det verkar som om beslutsfattarna inte förstår att det inte räcker att ändra lagstiftningen. Det gäller i stället att synliggöra de patriarkala maktstrukturerna, och där behöver det göras mer för att kvinnor i andra länder inte ska utsättas för så kallat hedersrelaterat våld. Andra får avslagsbeslut för att de inte polisanmält den gruppvåldtäkt som de utsatts för av polisen i hemlandet. Det verkar som om beslutsfattarna inte heller här förstår att den kvinna som utsatts för gruppvåldtäkt av polisen på den station där hon förväntas anmäla våldtäkten inte går dit eftersom det är fullständigt meningslöst. Åter andra kvinnor har utsatts för förföljelse när de vägrat bära den påbjudna slöjan, och några har fått syra slängd i ansiktet. Som jag ser det är det här fråga om politiska handlingar, om man ser feminismen som politik, och därför borde dessa kvinnor få skydd i . Jag menar också att denna lagstiftning borde ha ett jämställdhetsperspektiv, eller ett feministiskt perspektiv. Därför skulle jag vilja veta om statsrådet tänker göra något för att kvinnor som söker asyl i ska omfattas av den jämställdhetspolitik som vi för här i landet. Jag skulle också vilja veta om statsrådet har för avsikt att faktiskt granska alla lagar ur ett könsperspektiv. 30 Statsrådet (): Alla politikområden ska genomsyras av en feministisk analys. Alla politikområden ska bevakas utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Därom råder inget tvivel. Vi har också en strategi som vi kallar jämställdhetsintegrering, som innebär att varje statsråd svarar för sitt sakområde. Det är mycket viktigt så att man inte smiter undan detta. Det sakområde som här tar upp ligger på UD under . Det jag känner till är att i varje enskilt fall gör individuella prövningar och också kan ta hänsyn till detta. Men jag ska föra en diskussion om dessa frågor även med . Låt mig gå tillbaka till det så kallade hedersrelaterade våldet, som så att säga var huvudskälet för vår debatt. Jag vill lyfta fram de konventioner där varit pådrivande, inte minst de som säger att inga mänskliga rättigheter för någon individ i något land får åsidosättas med hänvisning till traditionella sedvänjor. Det är viktigt att betona att grunden för de mänskliga rättigheterna inte i något sammanhang får kränkas. Jag tycker att vårt samhälle på vissa sätt stått handfallet inför så kallat hedersrelaterat våld. Därför är jag glad att regeringen vidtagit ett antal åtgärder. Bland annat har man för perioden 20042007 avsatt 120 miljoner till länsstyrelserna för att öka kunskapen och förbättra samarbetet med myndigheterna samt få till stånd ett skyddat boende och ett bättre samarbete mellan organisationerna. 31 (): Jag skulle vilja säga att vi samarbetat och också gjort ganska stora framsteg på en del områden. Det gäller kanske speciellt att man lyft fram vikten av det skyddade boendet. Sedan kan man ha synpunkter på hur det ska göras, men det får vi återkomma till. Statsrådet tog upp strukturerna och att vi alla omfattas av dem. Jag är så jag har gått igenom en hel del strukturer skulle jag vilja säga, och försöker jag ta mig ur en del av dem. Bland annat var jag med när jämställdhetsarbetet skulle genomsyra allt arbete som förekom, och det genomsyrade så mycket att det så att säga bara rasade ut på andra sidan. Sedan fick vi särskilda rum där kvinnor skulle diskutera för sig själva, och är vi tillbaka i att allt arbete ska genomsyras av feministiska regler. Det är bra, men det får inte bli så att man mainstreamar och sedan släpper frågan. Statsrådet har ett särskilt ansvar, i varje fall i mina ögon, för att se till att det verkligen sker någonting på det här området, och då är de två punkterna tvåårsregeln och kvinnors asylskäl väldigt viktiga. Jag ska avsluta med att säga att jag ser fram emot ett fortsatt samarbete i dessa frågor och framför allt ett fortsatt samtal. Jag tror att vi kanske kan komma någonstans. 32 Statsrådet (): Jag lovar att jag ska sätta en blåslampa på de andra statsråden. Jag för nu diskussioner på alla politikområden för att de ska granskas utifrån ett feministiskt perspektiv. Jag vill gå tillbaka till det så kallade hedersrelaterade våldet, där flickorna är offren men också pojkarna drabbas. Därför skulle jag vilja presentera min nye sakkunnige Arhe Hamednaca. Han har arbetat på , inom det så kallade , just med att få pojkar att se dessa strukturer och ta sig ur dem. Det spännande med detta är att det går att ta sig ur strukturer, precis som du själv gör. Jag är också fast i strukturer, men det gäller att se strukturerna för att kunna ta sig ur dem. Det är det vi ska arbeta för. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2004/05:125 om förtryckande könsroller 33 Statsrådet (): har frågat om jag avser att ta initiativ till samtal med bland annat klädindustrin, leksaksindustrin och reklambranschen för att förmå dem att redovisa strategier för att bryta upp förtryckande könsroller. Jag instämmer med om att förtryckande könsroller finns och tar sig uttryck bland annat genom reklam och mode- och leksaksindustrin. har en sexualiserings- och pornofieringstrend växt sig allt starkare i medierna och i samhället som helhet. Arbetet för att motverka denna utveckling pågår och är fastlagt i regeringens skrivelse (skr. 2002/03:140) Jämt och ständigt, där sexualiseringen av det offentliga rummet utgör ett av regeringens fokusområden för mandatperioden. anordnade regeringen, i samarbete med och de gröna, en offentlig hearing om sexualiseringen av det offentliga rummet i syfte att få en samlad bild av situationen. Forskare och representanter från medie- och reklambranschen och organisationer diskuterade hur utvecklingen har varit, hur situationen ser ut och vad som kan göras för att motverka sexualiseringen av det offentliga rummet. En arbetsgrupp har tillsatts för att diskutera, analysera och komma med konkreta förslag på hur regeringens arbete med sexualiseringen av det offentliga rummet bör utformas. Arbetsgruppen är ett samarbete mellan regeringen, och de gröna. Arbetsgruppen kommer att ta hjälp av en expertgrupp, bestående av personer med speciell kompetens på olika områden forskare, branschfolk, medier och organisationer. Ett stort problem, vilket pekar på i sin interpellation, är att dessa stereotypa könsroller läggs på flickor och pojkar i så låg ålder. Därför är utformningen av förskolans pedagogiska verksamhet av stor betydelse i det långsiktiga arbetet med att bryta stereotypa könsroller och könsmönster. En delegation vars främsta uppgift är att lyfta fram, förstärka och utveckla jämställdhetsarbetet i förskolan tillsattes . Uppdraget i dess helhet ska redovisas och ska en delrapport lämnas. Projektet , som initierades av socialministern, har syftet att skapa motståndskraft hos unga flickor och pojkar själva mot den kommersialisering och sexualisering av vardagen de ständigt möter. nämner också de kommersiella TV-kanalerna. (före detta ), som arbetat med att samordna verksamheten mot skadliga våldsskildringar , har i ett tilläggsdirektiv fått i uppdrag att inrikta sin verksamhet på barns och ungas mediesituation. Syftet ska vara att minska riskerna för skadlig mediepåverkan på barn och unga. Rådet ska ägna våldsskildringar och pornografi särskild uppmärksamhet samt ha ett tydligt genusperspektiv på sitt område. Uppdraget omfattar såväl traditionella som nya elektroniska rörliga bildmedier, exempelvis film, , video, dvd, datorspel, TV-spel och Internet. Rådet ska bland annat driva på mediebranschernas självreglerande arbete för att skydda barn och unga från skadlig mediepåverkan.