prot · GR0958 · 2004-01-27 00:00:00 — Eftersom finansministern inte längre vill gå i svaromål kan jag bara hoppas på att partikamrater kommer att påverka honom i positiv riktning och att man i varje socialdemokratisk kommun ska ta reda på hur det är med föreningsstödet och hur man drabbas av att man inte kan söka pengar hos de olika stiftelserna. Jag återkommer i frågan. Det var sist, och jag hoppas att det inte ska behöva ta så innan finansministern har mjuknat ytterligare och vi kan få se en förändring. 93 Finansminister (): Jag är glad om det är så som säger, att hon på hemmaplan tillsammans med socialdemokrater medverkar till att föreningslivet får goda betingelser, men jag är förvånad över att fortfarande har uppfattningen att merparten av det stöd som ges till föreningslivet går via de här stiftelserna. Så är det inte. Det är fullständigt fel. Merparten av det stöd som ges från samhällets sida går faktiskt via staten, kommunerna och landstingen. har faktiskt fullständigt tappat proportionerna i den här frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2003/04:201 om införsel av alkohol och folkhälsoundantaget 94 Finansminister (): har frågat mig om jag är beredd att åter aktualisera krav på begränsad införsel av alkohol. Vid anslutningen till EU fick ett undantag från gällande EU-regler för privatinförsel av alkohol och tobak. Undantaget innebar att på privat införsel av alkohol och tobak utöver vissa kvantiteter även fick ta ut svensk punktskatt på varorna trots att de redan var beskattade i den medlemsstat där varorna inköpts. Det var alltså möjligt för en person att för privat bruk ta med sig alkohol- och tobaksvaror utöver dessa kvantiteter, men då måste även svensk punktskatt betalas för dessa varor. Den ändring som skett i och med undantagets upphörande är att svensk punktskatt kan tas ut på varorna. Enligt de regler som allmänt gäller inom EU ska privata inköp av alkohol och tobak beskattas i inköpslandet. Kommersiell handel med dessa varor ska beskattas i den medlemsstat där varorna slutligen konsumeras. En privatperson har således rätt att ta med sig alkoholdrycker och tobaksvaror, avsedda för eget bruk, inköpta i en annan medlemsstat utan att någon ytterligare punktskatt tas ut i hemlandet. Om varorna tas in för kommersiella ändamål i hemlandet ska däremot punktskatt alltid betalas där. För att avgöra om det är fråga om införsel för kommersiella ändamål ska enligt gällande EG-direktiv bland annat mängden varor beaktas. Medlemsstaterna får använda sig av indikativa nivåer uteslutande till ledning för bedömningen av om varorna är avsedda för kommersiella ändamål. De indikativa nivåerna får då inte sättas lägre än sprit, mellanklassprodukter, vin och öl samt 800 cigaretter, 400 cigariller, 200 cigarrer och röktobak. De indikativa nivåerna är inga tillåtna kvoter för privatinförsel utan ett hjälpmedel till ledning för att avgöra om införseln är privat eller kommersiell och därmed i vilken medlemsstat beskattningen ska ske. Det innebär att om en tullmyndighet fastställer att införsel av mindre kvantiteter är avsedd för kommersiella ändamål ska beskattning ske i införsellandet. För att skulle kunna få ett nytt undantag från gällande EU-regler om privatinförsel av alkohol krävs att kommissionen lägger fram ett sådant förslag om ändring i gällande EG-direktiv samt att medlemsstaterna enhälligt beslutar om ett sådant undantag. Min bedömning är att detta inte är realistiskt. 95 (): Jag vill tacka finansministern för svaret. Jag förstår att frågan är komplicerad, men jag tror att det är oerhört viktigt att vi inte tappar engagemanget i de här frågorna. För många av oss är alkoholen en källa till glädje och avkoppling, men vi kan aldrig bortse från att alkoholmissbruket slår skoningslöst mot några av de mest utsatta i samhället. Det är därför har höga skatter på alkohol, och det är därför för införsel och beskattning drabbar enskilda människor så hårt. Mellan och ökade alkoholkonsumtionen i . Det är stora tal, och de har följt i spåren av förändrade regler för punktskatter på alkohol. Ändå var det först som vi nådde de riktigt höga kvantiteterna, och först , 2004, får svensken ta med sig sprit, över öl och lättvin över gränsen från andra EU-länder utan att skatta i . Effekten av de förändringarna kan vi ännu inte utvärdera, bara ana och oroas över. Vi vet att det finns ett direkt samband mellan den samlade konsumtionen och alkoholmissbruket. Den kunskapen måste vi bära med oss i den fortsatta diskussionen om alkoholpolitiken, både i och utanför den debatt som berör EU. Jag möter ofta lärare som talar om att de elever som har det allra jobbigast är elever som har en förälder hemma som har missbruksproblem. Många kvinnor som har slagits sönder och samman av sina män har blivit slagna när männen har varit berusade. Det är säkert ingen överdrift när man i en bedömer att alkohol ligger bakom en av sju av de långa sjukskrivningarna. I det senaste numret av skriver också om de risker som det ökade alkoholmissbruket för med sig för möjligheten att finansiera välfärden . Det finns flera skäl till att både bruk och missbruk av alkohol är på väg att växa, och växa oss över huvudet. Ett är ändrade attityder i samhället. Men den största enskilda förändringen är de förändrade införselreglerna. EU:s definition av vad som är alkoholkonsumtion för eget bruk är större än vad som är rimligt och äventyrar hela vår alkoholpolitik. När sade nej till att ge möjlighet att behålla sina regler för införsel av alkohol sade man de facto nej till att ge folkhälsoundantaget tyngd. Det europeiska alkoholkapitalets intressen gick före. Det är upptrappningen av införselreglerna började på allvar, och sedan gjorde ett antal ändringar av alkoholskatterna för att möta det tryck som de nya införselreglerna skulle medföra. Jag förstår att det kan ha gått för att det ska vara praktiskt möjligt att få till stånd förändringar , men det är inte för att föra debatt och börja arbetet för att få förändringar till stånd. Vi står till exempel mitt i arbetet med det nya fördraget för EU. Där måste folkhälsoundantaget få en starkare roll än det har i dagens fördrag. Det har varit väldigt tydlig om. Det är inte heller för att börja ge del av de erfarenheter som fått av för punktskatt på alkohol. Vi ska inte vänta på kommissionen vi ska ta debatten om införselreglerna. 96 (): Jag tror att vi alla här delar den frustration och vanmakt som infunnit sig vad gäller om införsel av alkohol. Ett kvarts ton per person för personligt bruk kan det bli, och polis och tull ingriper nu på grund av att det väger för mycket. Butiker öppnas i lägenheter. Larmrapporter om ökat alkoholmissbruk duggar nu tätt, och vi hör om de svåra skadeverkningar som alkoholmissbruket för med sig. Frågan om begränsning av införsel är relevant med tanke på de turer som har varit. 1996 aviserade höjda kvoter. Kommissionen tog ändå intryck av det motvärn som också kom till uttryck i bland annat och , men det var ett samlat motvärn från svenskt håll, och vi fick alltså ett undantag. kom frågan upp igen. Då uteblev det kraftfulla motvärnet från den från vårt håll. Innan vi diskuterar vidare förslag på lösningar tycker jag att det vore värdefullt att få besked om varför inte vid det tillfället tog chansen att pröva saken inför domstol genom att ytterligare hävda folkhälsoundantaget. 97 (): Som vi minns hade vi ett mål som ställde upp att alkoholkonsumtionen skulle minska . Resultatet nu är att alkoholkonsumtionen sedan vi gick med i EU har ökat med , och börjar vi också se skadorna i form av ökad sjuklighet, dödlighet, våld och så vidare. Alkoholen har blivit billigare realt sett, och Systembolagets försäljning har gått upp med , som man kunde vänta. Till det kommer den ökade införseln. Inför folkomröstningen sade ja-sidan: Vi kommer inte att behöva gå med på någon ytterligare ökning av införseln utöver de eftergifter som har gjort i förhandlingarna. Sedan hände det som just nämnde: vek sig inför hotet om att vi skulle bli dragna inför domstol. Det här var ju naturligtvis ett svek i förhållande till vad som sades inför folkomröstningen, och det är en huvudorsak till att vi nu får ökade skador. I interpellationssvaret säger finansministern att en huvudprincip är att kommersiell handel med alkoholdrycker ska beskattas i konsumtionslandet. Ja, man kan se privatinförseln som ett undantag, men det undantaget är alltså alkoholdrycker. Det är ju förbrukning för en vanlig konsument. Jag tror att alla begriper att det enda verkliga syftet med de här höga införselgränserna är att pressa ned våra alkoholskatter i . Vi dricker fortfarande för lite, enligt många företrädare för alkoholkapitalet. är finansministern måttligt entusiastisk för att gå tillbaka till EU och kräva att vi ska få begränsa införseln. Jag kan förstå det, för det innebär ju ett medgivande av att regeringen gjorde fel. Men kan vi faktiskt visa på att resultatet har blivit ökade alkoholskador, och det kommer att bli ännu mera ökade alkoholskador när vi tvingas sänka våra skatter ytterligare. Det var ju inte för att få ökade alkoholskador som vi gick med i EU, men det är alltså resultatet. I träder fyra ministrar fram och säger: ska vi bedriva en offensiv inom i alkoholfrågan, och så talar man om att man ska verka för höjda minimiskatter. Däremot säger man inte ett ord om att man vill påverka möjligheterna till privat införsel. Min fråga är: Är det så säkert att det är lättare att få alla EU-stater att höja sina skatter så att de närmar sig svenska nivåer än att minska möjligheten att föra in stora mängder alkohol från ett land till ett annat för så kallat personligt bruk? Jag skulle nog vilja säga att det är bättre att arbeta för båda de här linjerna, alltså både att höja minimiskatterna och att minska införseln. Jag vill fästa finansministerns uppmärksamhet på vad socialutskottet sade i sitt budgetbetänkande . Utskottet strök under vikten av att verka för sänkt införsel. vet jag att utskottsbetänkanden inte läses så flitigt i departementen, men det är faktiskt ett uttalande som sex av partier står bakom att det är angeläget att verka för sänkt införsel. Min fråga till finansministern är därför: Vad tänker finansministern göra för att gå dessa sex partiers uttalande till mötes? 98 (): Först vill jag rikta ett tack till för att vi fick den här interpellationsdebatten i ett ämne som vi allesammans vet handlar om den största sociala ohälsa vi har. Situationen har tyvärr försämrats på det sätt som mina riksdagskolleger på ett utmärkt sätt har beskrivit, till exempel med siffror. Jag ska inte nämna så mycket siffror, men det är ingen tvekan om att mot bakgrund av den utveckling som vi kan se finns det en alldeles uppenbar risk att vi är på väg in i en social katastrof på det här området. Det är ingen tvekan om det. Om trenden inte bryts kan den utveckling vi har haft som här har beskrivits i siffror leda till en fördubbling av alkoholkonsumtionen som jag kan blicka tillbaka på, alltså . Utvecklingen är så oerhört dramatisk . Det gör, menar jag, att just denna interpellationsdebatt och detta ämne med koppling till privat införsel faktiskt blir ett hyckleri. Om man ser till EU:s medlemsländer och funderar, precis som här sade, på att ta in en mängd motsvarande konsumtion för enskilda människor är det för att nämna det vid dess rätta namn inget annat än ett hyckleri att tala om privat konsumtion. Jag menar att vi måste mobilisera ett oerhört starkt engagemang för att få en uppbackning i sammanhanget. Till de frågor som har ställts här skulle jag vilja foga frågan om på vilket sätt vi nu är beredda att mobilisera det som man ändå har talat om alltså att försöka fånga de nordiska länderna i ett gemensamt arbete och i en gemensam aktion i syfte att söka stödtrupper ute i för att föra den här debatten. Vi måste våga mycket mer och inte så mycket fundera på om det är omöjligt eller inte. I vanlig politisk mening måste vi i stället, menar jag, mobilisera en vilja och sedan fundera över verktygen. De verktyg som ligger i verktygslådan tycker jag att vi har använt dåligt. Ta till exempel skatteinstrumentet, som ju också har berörts här. talas det om att vi kommer att tvingas till en alkoholskattesänkning så som omvärlden hanterar trycket på oss. Vi har, precis som sagts här, varit utsatta för en alkoholskattesänkning under och ser nu konsekvenserna av det. Med en inhemsk alkoholskattesänkning kommer vi inte att få någonting annat än en kraftig försämring av utvecklingen. Det skulle vara intressant att få ett svar från finansministern på frågan om hur han ser på våra möjligheter att behålla det skatteuttag som vi har på alkoholområdet. 99 (): Tack, , för att den här interpellationen framställts! Det här är naturligtvis en oerhört angelägen fråga med tanke på, som vi här varit inne på, på att alkoholkonsumtionen dramatiskt har ökat och att vi har anledning att frukta att den kommer att fortsätta att öka kanske mot en centraleuropeisk nivå på att jämföra med dagens . Därmed kommer också skadorna att dramatiskt öka. Med tanke på hoten mot en svensk restriktiv alkoholpolitik totalt sett det blir kanske så att likt tjuren med ring i näsan släpas fram till alkoholskattesänkningar hoppas jag att finansminister i den här debatten återigen markerar att det blir ett fortsatt motstånd mot skattesänkningar på alkoholområdet. Detta är en angelägen fråga med tanke på svenska politikers trovärdighet också gentemot sina väljare detta alldeles oavsett partifärg. EU-positiv debattör, till exempel jag, hade sagt att det skulle bli som det har blivit att svensk restriktiv alkoholpolitik i stora delar skulle vara borta hade vi kanske inte ens varit medlemmar i den europeiska unionen. Jag är medveten om att och andra länder utanför EU-området har lika stora bekymmer med alkoholproblematiken. Det är ändå väldigt viktigt att vi tillsammans kan visa upp positiva resultat av vårt medlemskap i unionen vi är inte tvungna att bara backa och backa. En given fråga i ett historiskt perspektiv är därför vad den svenska socialdemokratiska regeringen egentligen har gjort för att vidmakthålla det undantag som vi då fick. Har Socialdemokraterna i praktiken lagt sig? Det finns ju någonting definitivt i finansministerns svar här . Att det helt enkelt inte är realistiskt att göra något åt införselkvoterna är svaret . Det är alltså angeläget med en redovisning. Kanske kommer en öppen sådan i finansministerns memoarer men den får gärna komma . Om vi misslyckas i övrigt blir det inte oförändrad konsumtion som det lite lättsamt heter från alkoholkapitalet. I stället finns det all anledning att frukta att vi fortsätter i riktning mot en ännu högre konsumtion. har tagit fram rapporten i och . Där visar man att , som varit utsatt för det som vi ser ut att hamna i en långvarigt högre tillgänglighet till alkohol och långvarigt måttliga eller låga priser på alkohol därmed har en klart högre alkoholrelaterad dödlighet. De har också fler ungdomar som debuterar tidigt och fler som berusar sig allt i jämförelse med hur det hittillsstått till i . I interpellationen kan det tyckas lite oprecist när det gäller om det avses att ensidigt ska försöka göra något åt detta med en sänkning av kvoterna eller om det avses att väcka något till liv vad gäller regeringens ansträngningar att väcka alla medlemsländer. I fråga om att väcka alla medlemsländer var ministerns besked att det inte finns någon realism i det; det blir helt enkelt ingenting av det. Vad gäller detta med att ensidigt från svensk sida kunna sänka kvoterna undrar jag om det enligt ministerns bedömning egentligen finns någon sådan möjlighet . 100 Finansminister (): Jag är väldigt glad över det engagemang som och övriga i diskussionen här , , och har visat. Jag delar helt den oro som ni alla gett uttryck för med anledning av att vi haft en kraftig stegring av alkoholkonsumtionen i vårt land. Jag är också övertygad om att det naturligtvis har stor betydelse vad som händer när det gäller regelverket gentemot vår omvärld, det vill säga gränshandeln och de numera i stort sett helt slopade restriktionerna i vår införsellagstiftning. Men jag tror att man inte ska lägga ansvaret bara på den delen. Det är ju också en realitet att vi , och det har naturligtvis förstärkts av det här, också har ett förändrat alkoholkonsumtionsmönster i vårt land. Vi har en förändrad kultur när det gäller restaurangliv, pubar, nöjesvanor och beteenden över huvud taget som det är väldigt viktigt att försöka komma till rätta med. Jag tror att vi inte kan lägga allt krut på att tro att vi via olika restriktioner och lagändringar kan göra förändringar, utan det handlar nog väldigt mycket om att också ta upp en diskussion om de värderingsförskjutningar som helt enkelt har inträffat. Lite vårdslöst kan man säga att vi som nation i ett avseende har blivit mer europeiska, nämligen i våra alkoholvanor. Det ser jag inte på något sätt som någonting positivt. Tyvärr har vi tagit över mycket av den europeiska alkoholkulturen. Det vore därför väldigt bra om vi långt över parti- och folkrörelsegränser, det vill säga med stor bredd, kunde starta en omfattande diskussion om just förändrade värderingar. Många av oss är nog överens om hur oerhört viktigt det är att vi kan hålla vissa zoner helt fria från alkohol. Det gäller då arbetet och trafiken samt under graviditeten, utbildningsåren, uppväxtåren och så vidare. Att alla de här områdena kan hållas borta från alkoholen är oerhört viktigt. Jag tror att vi behöver en sådan stor och genomgripande diskussion, inte minst bland våra ungdomar och ungdomsorganisationer. Diskussionen kan inte koncentreras enbart till lagändringar av olika slag. Om vi har ett sådant stort gemensamt engagemang kan vi kanske också hitta former för att få till stånd nämnda alkoholpolitiska offensiv, helt enkelt för att för framtiden påverka värderingar och synsätt hos vår befolkning, inte minst bland våra ungdomar. Det nämndes här om den artikel som några av oss hade i och som var ett sätt att redovisa vad regeringen gör på området. Men vi är självfallet beredda att göra mer och hoppas naturligtvis på att genom de rapporter vi får, både från det arbete som inlett och i andra sammanhang, få underlag för ytterligare initiativ i fortsättningen. Vi är beredda att gå igenom alla förslag som finns på området, oavsett varifrån de kommer, och se om de kan bidra till att stärka motståndet när det gäller detta med alkoholproblem och den växande form av alkoholrelaterade sjukdomar och alkoholrelaterad dödlighet som vi annars kan komma att se i . Jag tror att det är viktigt att vi också ser möjligheterna att i Östersjösamarbetet och inom EU intensifiera vårt samarbete och söka samarbetspartner. Vi ska vara realistiska. Vi vet att många länder i EU tyvärr inte upplever alkohol som ett folkhälsoproblem, som inte ser alkohol som en folkhälsofråga utan som en ren produktionsfråga, som en ren handels- och frihandelsfråga. De har en annan utgångspunkt. Icke desto mindre ska man ändå notera att på många håll i pågår också motrörelser. Det sker faktiskt en uppbromsning av alkoholkonsumtionen i en del av de traditionella vinländerna. Jag tror att det går att hitta samarbetspartner även i de länderna i fortsättningen. Vi har från den sida väckt det gjordes i EU frågan om att höja minimiskatter. Det är en bland många saker som vi måste pröva i EU-arbetet. 101 (): Regeringen gör ett ambitiöst arbete för att möta både förändrade attityder och effekterna av på alkoholområdet. Det knyts också samman med den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador. Här har fått i uppdrag att följa upp både konsumtionsutvecklingen och det arbete som görs när det gäller planen. Vi vet att det finns många socialarbetare och föreningsmänniskor som gör ett väldigt gott jobb. Det tror jag är ett skäl till att de nya reglerna åtminstone inte påverkat de yngsta ungdomarna så allvarligt. Däremot visar studier att vi börjar se effekter beroende direkt på ändrade skatte- och införselregler. Den första är den samlade konsumtionens snabba ökning . Den andra är att akuta alkoholrelaterade skador har ökat. Det handlar om både ett ökat antal dödsfall och ett ökat behov av sjukhusvård till följd av alkoholförgiftning . Det verkar som om ett ökat antal dödsolyckor i trafiken har samband med den ökade alkoholkonsumtion som följt i införselreglernas spår. Vi kommer att veta mer när lämnar sin samlade rapport . Men vi kan inte låta utvecklingen pågå utan att reagera här och . Därför är det bra att regeringen har gett i uppdrag att utreda konsekvenserna av alkoholinförseln i . Han ska beskriva om en ökad alkoholinförsel kan ha lett till förändringar i brottsutvecklingen, till exempel när det gäller alkoholrelaterade våldsbrott eller rattfylleribrott. Det är viktigt att de erfarenheterna förs vidare. Om vi finner att det är allvarliga problem måste det föras en diskussion i EU. och ministerrådet måste ta ansvar för sina beslut. De får inte föra över ansvaret till enskilda länder, som ju faktiskt klart har deklarerat att de vill föra en annan politik. Jag tycker, fru talman, att det känns otäckt att behöva tro att vi har att vänta att ännu fler människor ska fara illa av alkoholskador vare sig det drabbar dem direkt genom eget missbruk eller indirekt genom att de drabbas när anhöriga, vänner eller arbetskamrater missbrukar. Det finns flera skäl till att risken för ökat bruk och därmed också missbruk ökar. Ett är att de nya punktskattereglerna slagit igenom fullt ut först . Ett annat är de sänkta alkoholskatterna i och , och ett tredje är utvidgningen, som gör att de tre baltiska staterna med sina extremt låga spritskatter kommer att tillhöra EU. Därför är det förebyggande arbetet så viktigt, det håller jag med finansministern om. Men vi får inte heller ge upp bara därför att vi här och tvingats tillämpa . Det kan faktiskt vara så att EU har gjort en felaktig bedömning. Ett har politiken lärt mig: Inga regler är för evigt, och ingenting blir bättre om vi inte tror att vi kan påverka. Vi måste bredda debatten om införselreglerna, och vi måste väcka de här frågorna på nytt i olika sammanhang i EU. Att göra det genom formella framställningar kanske inte är det smartaste och klokaste just , men vi kan göra det genom att föra en väldigt tuff debatt, genom att ställa kommissionen till ansvar och genom att ha en strategi för att vi också ska få en ändring av införselreglerna. Det tror jag är oerhört viktigt. 102 (): Jag tror att det är helt nödvändigt, som många redan har sagt här, att vi måste arbeta på många plan. Värderingsdiskussionen är oerhört viktig, som finansministern nämnde. Jag ser fram emot ett sådant regeringsinitiativ där vi över alla partigränser kan ta tag i de här frågorna. Vi fick en fin idé om ett nordiskt samarbete. Vi har ju ordförande här, så jag hoppas att det initiativet kan tas genom försorg. Jag vill inte heller släppa tanken på ett gemensamt europeiskt engagemang. Jag vet att regeringen har en ambition att verka på det europeiska planet. Vid IOGT-NTO-kongress uppmanade folkrörelserna att bli ännu mer aktiva i . De fick uppmaningen: Följ med mig ut i . Då är min fråga till finansministern: Hur ser regeringens strategi ut för en gemensam europeisk alkoholpolitik? Finns det en ambition att driva gemensamma sänkningar av kvoterna? Den andra frågan handlar om prisinstrumentet, som är ett viktigt instrument och där vi hör hot om skattesänkning. Hur ser finansministern på detta? 103 (): Jag vill också tacka för att hon har tagit upp den här frågan. Och jag vill tacka finansministern för att han tar problemen på allvar, för det förstår jag att han gör. Men visst behöver vi en värderingsdebatt. All forskning visar att skatterna har stor betydelse, och de påverkar även värderingarna. Om skatterna sänks är det en signal till människorna att det här kan man konsumera i större omfattning. säger statsråden i sin fina artikel att de ska arbeta för att minimiskatterna i höjs.