prot · GS0949 · 2004-12-13 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Meddelande om onsdagen den 15 och Tredje vice talmannen meddelade att votering skulle äga rum kl. 9.00 och efter debattens slut. Tredje vice talmannen meddelade vidare att två sammanträden skulle äga rum : det första kl. 9.00, det andra efter det första sammanträdets slut, båda med votering efter debatten. 3 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2004/05:240 Till Interpellation 2004/05:240 av om skydd för orörda älvar Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresor och juluppehåll i . 4 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2004/05:FPM30 Direktivförslag om mönsterskydd för reservdelar KOM(2004)582 till lagutskottet /05:FPM31 Förslag till förordning om handel med varor som kan användas för dödsstraff, tortyr m.m. till utrikesutskottet 5 § Utbildning och universitetsforskning Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2004/05:UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning (prop. 2004/05:1 delvis). 1 (): Regeringen har, som den brukar, ägnat hösten åt att diskutera allt annat än skolans resultat och uppgift. Kunskapsmålen, vad eleverna lär sig har förts undan, och i stället har skolpolitiska skenmål satts ut likt vättar på vattnet. Skolminister har gjort utspel efter utspel om skolans huvudmannaskap. Vem ska få äga och driva skolor? Stopplagar aviseras liksom nya bolagsformer, efterfrågade av ingen. Ska man få göra vinst på skolans verksamhet och inte bara på verksamhet i skolan? Det är skolministerns skolpolitik i ett nötskal. Ska kristna friskolor få finnas, eller kan man lyckas att förbjuda dem, oavsett Europakonventioner? Ska betyg kunna överklagas innan de sätts i stället för efter en nästan omskrivning av begreppet överklagans betydelse när betygen faktiskt har satts? Dialog och samtal i förväg likställs nu av Baylan med överklagan av myndighetsbeslut. Sista terminens arbete föregrips och förlorar i betydelse. Vad säger det till den som kämpar in i det sista ? Baylan lånar förslag av de borgerliga, som tvåspråkig undervisning, eller föregriper , och vips ser det ut som att regeringen har nya egna förslag. Vi har väntat för länge på att dessa skolpolitiska skenmål ska följas av diskussion om kunskapsmål och sakfrågor. Men Baylans vättar på vattnet skymmer de verkliga målen. Det är också det enda syftet att leda människors blickar från huvudsak till bisak. Inte ett enda barn kommer att lära sig någonting mer på grund av skolminister olika organisatoriska utspel. Vad är då Baylans program för att ge svenska elever mer och bättre kunskaper? Var anser han att skolpolitiken har gått fel? Eller är han nöjd med att vart fjärde barn inte når kunskapsmålen och att vart tionde inte får gymnasiebehörighet. Vad mer än detta krävs för en omprövning av den socialdemokratiska skolpolitiken? Bilden av den svenska skolan är inte entydig. Höstens undersökningar ger en viktig statistisk överblick som säger att svensk skola är bra på mycket men inte internationellt framstående på något särskilt. En rad problem belyses där skolpolitiken bär ansvar när man ger skolan för svaga förutsättningar. PISA-undersökningen har till syfte att få länder att upptäcka sin skolas starka och svaga sidor. Så vilka slutsatser drar Baylan av att tappat en placering i matte, naturkunskap och läsfärdighet och att vinner allt? Vilken slutsats drar han av att hälften så många elever i hamnar under nivå 1 i läsförståelse som i ? Vilken slutsats drar han av att i inte klarar att lösa ens de mest banala problemen? 13 länder lyckas bättre undersökning genomfört med den tidigare. 5, däribland , klarar sig sämre. Avgörande är dock att PISA-undersökningen bidrar till att avfärda två socialdemokratiska myter. Den första är att höga krav på baskunskaper skulle stå i motsats till krav på problemlösning, förståelse och kritiskt tänkande. Precis tvärtom hänger de ihop, vilket och exempel visar. Den andra myt som avfärdas är att skulle vara särskilt bra på att kompensera elever för sociala skillnader. spelade social bakgrund mindre roll i än i andra länder, men ligger vi lika. Skolan förmår alltså inte kompensera för social bakgrund, vilket är ett underbetyg för den socialdemokratiska skolpolitiken. Skillnader mellan elever, skolor och kommuner är växande. uttrycker det så att variationen mellan elever, skolor och grupper kan vara på väg att öka, vilket påverkar likvärdigheten negativt. Undersökningar visa också i övrigt på ökande skillnader mellan elever och en tendens till växande spännvidd mellan hög- och lågpresterande och ett ökat antal lågpresterande elever, särskilt i naturämnen. Det går också allt sämre för utlandsfödda elever när OECD-genomsnittet för dessa stärks. säger att det är alarmerande att resultaten för dem som befinner sig på den nedre delen av skalan har försämrats så drastiskt på bara . I den aktuella debatten om skolan för sedan berättade jag om framgångsrika skolor som driver på skolutvecklingen, om skolor som återupprättats efter allvarliga problem, om skolor med undermåliga resultat och som är kvar i uppgivenhet. Goda skolor har någonting gemensamt: en känsla av ansvar. Framgångsrika skolor tror, liksom framgångsrika lärare, på eleverna, på att alla kan och ska lära. Man betonar inte ursäkter utan möjligheter. Det finns en passion för kunskap och kunskapens makt, ofta eldsjälar som tongivande lärare och ledare. Många skolor vill ha möjlighet att ta egna beslut och göra egna prioriteringar, slippa trassla sig in i detaljstyrningar och regler som hindrar individualisering, undervisning och kunskapsfokus. De nämner själva möjligheten att arbeta utan nationell timplan, som ger mycket goda effekter på kunskapsresultaten. Men många fruktar att de ska tvingas gå tillbaka till timplanens styrning när försöksperioden är över. Men regeringen passar. Framgångsrika skolor har system för varje elevs utveckling och kontakt med föräldrar, som individuella kunskapsplaner och portfoliemodeller. Där finns uppföljning av elever och krav på föräldrar. För oss är de individuella kunskapsplanerna ett verktyg där elevens kunskapsläge och vad som krävs för fortsatt lärande klargörs. Men det är också ett verktyg för att skapa balans mellan och tydliggöra skolans, elevens och föräldrarnas respektive ansvar. Här är skillnaden mellan oss och skolminister som aldrig nämner föräldrarnas roll, varken i samband med kunskapsplaner eller annars. Regeringen gör ingenting för att lätta på regelbördan, för att öka professionens möjlighet att fatta vardagsbeslut eller för att ta bort någon av de åttatio beslutsnivåer som finns ovanför en vanlig lärare. lyfter numera liksom vi fram behovet av självstyrande kommunala skolor. är ett av de länder som spenderar mest på skolan, men svenska 15-åringar presterar som bäst medelmåttigt. Skolkvalitet är mer än bara en resursfråga. Men Socialdemokraterna har inte klarat att värna skolans huvuduppgift, det vill säga undervisningen. Mindre än varannan krona når fram till undervisningen, och mer än hälften går till någonting annat. Vi lägger därför mest i västvärlden på skola, men kring snittet bara på undervisning. Svenska skolan lägger ca per elev på läromedel, drygt det dubbla, på skolmat och cirka så mycket på lokaler. Varför skulle undervisningen värnas när regeringen aldrig talar om den? Om regeringen ständigt lyfter fram och prioriterar allt annat som lika viktigt som undervisningen kommer också skolans resurser att styras snett. Men detta andra, hur viktigt det än må vara, är knappast avgörande för unga människors liv på det vis som undervisningskvaliteten kan vara. Det råder en total obalans i regeringens intresse för undervisning respektive kringverksamhet. Hur stora resurser skolan har är viktigt, men det avgörande är hur resurserna används. Vi moderater satsar mer än regeringen på skolan, och vi ser också till att pengarna verkligen når fram till undervisningen. Låt mig ge några exempel. Vi vill införa full valfrihet för alla elever att välja skola. Vi vill ha etableringsfrihet för skolor. Vi vill ha ett finansieringssystem där pengarna bildligt och bokstavligt följer eleven ända in i klassrummet. Vi vill ha nationell målstyrning av skolan och tydliga kvalitetskrav på skolan. Vi vill ha frihet för skolans medarbetare att avgöra hur de nationella målen ska nås, hur resurser ska prioriteras och skolan profileras. Vi vill ha en avreglering av skollagen och ökad individanpassning av skolan. Vi vill ha tydligare ansvarsfördelning mellan skola, elev och föräldrar, bland annat med hjälp av individuella kunskapsplaner och kontrakt. Vi vill ha nationell kvalitetsutvärdering, där alla skolor mäts med samma måttstock, oavsett vem som är huvudman. Vi vill ha en stärkt lärarutbildning och fortbildning med ökad vetenskaplig anknytning. Detta ger tillsammans en kraftfull vitamininjektion till skolan, och därutöver kommer vi att anslå ca mer till skolan än regeringen. Socialdemokraterna i finansutskottet har tvingats acceptera att vi moderater lägger 5 miljarder mer till kommunerna än regeringen gör . När den nationella skolpengen införs tillför vi en extra miljard till skolan. Vi satsar mer än majoriteten på valfrihet för barn med funktionshinder. Vi satsar mer på pedagogisk barnskola för de små barnen. Regeringen, vars skolpolitik egentligen endast har bestått av rabblande av en ramsa om miljarder till kommunerna, står där förbisprungen med tomma händer och tomma blickar. För oss är ökad finansiering av skolan endast en del av skolpolitiken och för regeringen allt, men ändå ger den alltså mindre. Framgångsrika skolor har tydliga regler, och de vågar upprätthålla dem. Enligt är svenska elever dock de som är sämst på att komma . Det är dubbelt så vanligt med brister i detta som jämfört med andra länder. Störningar får naturligtvis också inverkan på skolklimatet, och alltfler går i skolor med oro och störande ljudnivåer. Vi presenterar från moderat sida en rapport omfattande 75 sidor om vad forskningen säger om vad som kan göras för att stoppa mobbning och oro i skolan, och därutöver en åtgärdslista med 17 konkreta förslag. Vi kräver bland annat utbildning i forskningsbaserade åtgärdsprogram för alla skolor, precis som i och på . Vi kräver att alla skolor ska åläggas att arbeta med bevisat effektiva åtgärdsprogram, inte som kunna göra insatser som till och med de facto bidrar till att öka mobbningen enligt undersökningar. Vi kräver att kunskap om mobbning förs in i lärar- och skolledarutbildningen genom att man inför ett nytt konkret examensmål. Vi kräver att skollagen skärps så att våldsbrott som begås i skolan verkligen anmäls av skolan. Vi kräver löpande utvärderingar av insatsernas effekt, inte bara av hur nöjda de vuxna som arbetar i skolan är. har regeringen inte varit beredd att vidta några som helst åtgärder mot mobbning och skolvåld som har forskningsstöd, trots att de bevisligen kan åstadkomma stor skillnad. Här, liksom vad gäller kunskapskraven, bär regeringen skygglappar. 2 (): Ämnet som vi debatterar är det väldigt många som är engagerade i, både i och utanför. Utbildningsfrågor är verkligen framtidsfrågor, och skola, utbildning och forskning är bland de viktigaste frågor vi över huvud taget debatterar här i . För en ung människa är det livsavgörande vilken utbildning han eller hon har att gå vidare med, och en misslyckad skoltid är väldigt svår att reparera. Även för tillväxten och välfärden är kunskap och forskning av oerhört stor betydelse. Flera rapporter under den här hösten har visat att den svenska skolan fortsätter att halka efter. egen rapport visade att läsförmågan har försämrats för elever på motsvarande före detta mellanstadiet jämfört med . Sedan har vi den internationella som jämför internationellt och visar att svenska elever inte alls går ut med så goda kunskaper som man ibland vill påstå. Rent statistiskt slås konsekvent av , som ligger i topp i , men också mestadels av länder som och . är det här ju ingen tävling för skojs skull, utan det handlar om ungdomar som får en dålig start i livet, och det ska vi ta på allvar. diskuterar vi ju regeringens förslag till budget. Vi från sida säger ja till de resursinsatser för skolan som regeringen gör. Vi säger ja till pengarna, men vi säger nej till hur regeringen använder pengarna. Vår utgångspunkt är att en bra skola kostar mycket pengar, men en dålig skola kostar ännu mera pengar, och det är det vi ser i . är det land i som satsar mest på skolan, men vår skola är i bästa fall , vilket man ser om man tittar på jämförbara länder. Min direkta fråga till skolministern är: Ska vi nöja oss med att vara medelmåttiga fast vi satsar mest pengar på skolan? Innan jag kommer in på rena budgetfrågor ska jag ge några korta exempel på hur vi tycker att regeringen använder pengarna fel och borde kunna använda dem på ett annat sätt. Vi vill sätta in stöd eller extra tid i . Låt inte eleverna gå vidare utan förkunskaper! Det är inte snällt att göra det det är grymt att göra det. Det kan vara bättre med ett extra år i än att misslyckas i gymnasiet. Låt en rejäl och riktig skolinspektion utvärdera skolan. Ha fler nationella prov så att ingen blir lurad på sin rätt till stöd. Inför nationella prov i svenska senast årskurs 3. Byt ut hobbykurserna i gymnasiet mot språk, kemi och fysik. Låt både praktiska och teoretiska kunskaper komma till sin rätt i gymnasieskolan. Inför en lärlingsutbildning värd namnet. Alla ska inte behöva läsa samma teoretiska kurser i matte, engelska och svenska. Alla ska inte behöva plugga för att komma in på högskolan. Skapa arbetsro i skolan! PISA-undersökningen visade att i var det varannan elev i åldern som upplevde bristande arbetsro i klassrummet. Ge skolorna befogenheter att flytta elever när det behövs och befogenheter att bekämpa skolk, mobbning och bristande respekt. Satsa också på välutbildade lärare. Gör om lärarutbildningen så att ämneslärarna blir ämnesspecialister och att lärarna för de mindre barnen blir experter på barnens tidiga utveckling. Lämna idén om en enhetlig lärarexamen. Slutligen, skolministern: att ungdomar är olika och att inte alla kan läsa samma sak ! Regeringen talar om att det behövs fler vuxna i skolan. talar om att det behövs fler lärare och andra med särskild utbildning. De öronmärkta pengar som regeringen delar ut till personalförstärkningar har förfelat sitt syfte. I verkligheten har de lett till att vi har fått outbildade lärare som har blivit kvar eftersom reglerna inte tillåter att man byter ut outbildade lärare mot utbildade lärare. Vi i föreslår att personalpengarna uttryckligen ska gå till att anställa personal med lämplig utbildning: lärare, förskollärare, fritidspedagog och så vidare. Det är många undersökningar som visar att det inte är antalet vuxna i ett klassrum som är viktigast utan vilken lärarkompetens de vuxna har. Det här är ett exempel på hur Socialdemokraterna använder pengar på fel sätt i skolan. Ett annat exempel är det individuella programmet i gymnasieskolan som ska repetera . Om dessa resurser i stället hade använts till att sätta in stöd tidigt i skolan skulle de göra mycket mer nytta. Det är både mänskligare och billigare att lära barnen att läsa när de är små än när de är tonåringar. Gymnasieskolans yrkesutbildningar har kommit i strykklass. Och skolans övergripande mål är att ska läsa på högskolan. Men Socialdemokraterna säger väldigt lite om yrkesutbildning. Begreppet lärlingsutbildning är fortfarande ett tomt begrepp i Socialdemokraternas skola. Vi i föreslår i vår budgetmotion en lärlingsutbildning utanför dagens 17 gymnasieprogram, en riktig lärlingsutbildning där företagen tar ett ansvar. Förutom att skolministern borde besöka borde han också besöka där många ungdomar får en yrkeskompetens genom att gå som lärling ute i hantverk eller industri. Det är dags att inte bara prata om och utreda lärlingsutbildning utan faktiskt börja agera. I vårt budgetförslag anslår vi medel så att varje kommun som startar försöksverksamhet med lärlingsutbildning får per elev . Vi anslår också medel för att förstärka den kvalificerade yrkesutbildningen. Det är väldigt roligt att skolministern deltar i debatten. Vi uppskattar att den ansvariga för en del av området är med. Men det är tråkigt att inte också utbildningsministern med ansvar för högre utbildning och forskning är här . Det är synd därför att större delen av denna budget handlar om det eftersom skolans och förskolans budget ligger under kommunerna. Jag vill ställa några frågor till skolministern och till övriga socialdemokrater här i kammaren. Varför envisas ni med att tala om satsningar på forskning, när nästa års forskningsbudget i verkligheten innebär en minskning av resurserna? Varför envisas ni med att tala om en satsning på studenternas utbildning, när resurserna till undervisning och lektioner är mindre per student än ? Universitet och högskolor har under en följd av år fått minskade resurser, och man har byggt ut utan att ta hänsyn till utbyggnaden. För att kompensera detta föreslår en ökning av forskningsmedlen med jämfört . Då blir det en ökning. Regeringens lilla ökning med 100 miljoner kompenserar inte kostnads- och löneutvecklingen. Det är fel att just för forskningsområdet och högskoleområdet räkna med en prisutveckling på som regeringen gör. Regeringens 100 miljoner till forskning innebär i verkligheten att våra universitet förlorar ungefär 200300 miljoner totalt till forskning. Samma sak gäller grundutbildningen. Detta är alltså en fråga som jag ville ställa bland annat till som ofta debatterar högskolepolitik och forskningspolitik. Det måste finnas en trovärdig relation mellan de visionära målen för svensk forskning som man har å ena sidan och de statliga satsningar som man anser sig ha råd att göra å andra sidan. Att som regeringen tala om att antalet doktorander ska fördubblas men ge medel till bara hälften håller inte. Sedan tror vi liberaler också att starka och självständiga universitet och högskolor är en förutsättning för framgångsrik forskning. har i historien inte varit politiskt detaljstyrda. Därför vill vi öka anslagen till fri forskning direkt till forskarna, till de så kallade fakultetsanslagen. Socialdemokraternas politik har gått i rakt motsatt riktning. De vill i stället öka de anslag som ska sökas utifrån, och det skapar en osäker och stressad situation för forskarna och sätter dem i beroendeställning. Vi tycker också att studenterna är värda fler undervisningstimmar och mer handledning av välutbildade lärare. Därför anslår vi för att höja kvaliteten i utbildningen. De svenska skolresultaten försämras, och högskolorna får allt svårare att klara sin uppgift. Därför är det att skapa en tydlig vision för utbildningspolitiken, en vision som inte utgår från verklighetsfrämmande skrivbordsprodukter och som inte håller i verkligheten. Det är dags att finna en vision som sätter eleven, studenten eller forskaren i centrum för utbildningspolitiken. Vi har många bra reservationer här som vi på olika sätt kommer att fortsätta att arbeta för. Men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 15 under punkt 13. 3 (): Det går aldrig att skapa en bra inlärningsmiljö i en skola där en stor del av eleverna är rädda, känner sig kränkta och blir störda av ständiga orosmoment. Om inte målet att skapa en varm och positiv atmosfär både i och utanför klassrummet uppnås går det inte att uppnå några andra mål heller. Och det kanske är därför som den svenska skolan ligger dåligt till när det gäller kunskapsmålen. Den bästa mätaren på hur skolorna klarar att leva upp till läroplanens tydliga etiska målsättningar är hur de lyckas hantera mobbning, våld och skadegörelse. Därför borde det också vara en uppgift att högsta prioritet för regeringen är att kartlägga hur olika skolor klarar den uppgiften. I senaste attitydundersökning kan man se att eleverna inte tycker att värdegrundsarbetet har satt sig ordentligt i skolans vardag men också att elever, föräldrar och lärare anser att det är en av skolans viktigaste uppgifter. För elevernas skull är det att ge lärare och skolledare det moraliska stöd och de verktyg som de själva anser sig behöva för att komma till rätta med oordning, skolk, mobbning och skadegörelse som tyvärr är alltför vanligt i många skolor. har tagit fram ett sjupunktsprogram för att förbättra ordningen i skolan, och det vill jag presentera. För det första: Arbetet med att omsätta de etiska målsättningarna i läroplanen i praktisk handling måste intensifieras. Etiska samtal ska ingå som en naturlig del i arbetet i varje ämne. Och det ska vara obligatoriskt med utbildning i konflikthantering och arbete mot mobbning i lärarutbildningen. Det är inte det hör och häpna. För det andra: Tydliga regler och sanktioner mot den som bryter mot dem måste införas. Den som kränker eller våldför sig på sina kamrater och lärare eller som bryter mot skolans regler måste få tydliga besked om att det inte accepteras. Och det kräver att lärare och skolledare får möjlighet att tillgripa sanktioner i någon form självklart inte i fysisk form. Det kan handla om att städa upp efter sig, att laga en punktering som man har förorsakat eller att få lämna ifrån sig en mobiltelefon som man har missbrukat under lektionstid. Det här är ju självklarheter, kan man tycka. Men det är just sådant som har klandrats av s-märkta politiker och som fått tummen ned av skolmyndigheterna. För det tredje: Inför ett skriftligt omdöme om elevens uppförande och ordning i betyget. Omdömet ska handla som betyget gäller. Eleverna ska alltså ha chans att förbättra omdömet till slutbetyget. Det är en viktig poäng i det hela, och det tror vi kommer att öka effektiviteten. För det fjärde: Uppge även skolk och olovlig frånvaro i betyget. Skolket är på väg att bli ett av skolans största ordningsproblem, speciellt på gymnasiet men också på högstadiet. Tusentals elever kommer för sent till eller uteblir utan giltig anledning från lektionerna. Det behöver förstås åtgärdas på många olika sätt. Och orsakerna som ligger bakom ska självklart utredas. Men det får aldrig nonchaleras. Det är en självklarhet att elevens föräldrar ska informeras. Men dessutom anser vi att skolket också ska skrivas in i elevens betyg. Det har Socialdemokraterna förbjudit när flera skolor har velat pröva det. Skolministern borde se till att det inte bara blir tillåtet utan obligatoriskt för alla skolor. Och precis som när det gäller ordning och uppförande ska bara det senaste årets frånvaro anges, så att eleverna får möjlighet att komma igen till slutbetyget. För det femte: Inför ansvarskontrakt mellan hem och skola. Föräldrar och skola måste dra åt samma håll om det ska gå bra för barnen. Därför vill införa ett ansvarskontrakt som preciserar elevens, föräldrarnas och lärarens åtaganden. Det är ett sätt att hjälpa eleverna att uppnå kunskapsmålen och att ta ansvar både för sitt arbete och för sitt uppförande i skolan. För det sjätte: Det behövs fler vuxna i skolan. För att skapa en trygg miljö i och utanför klassrummen krävs det resurser i form av fler vuxna lärare, elevvårdspersonal och ideellt engagerade, till exempel en klassmorfar. Att en vuxen finns i närheten och kan ingripa är det bästa förebyggande arbetet mot mobbning och kränkningar. Rektorerna måste också få hinna ägna tid åt att tillsammans med övrig personal skapa en god skolanda i stället för att tvingas gräva ned sig i administrativa sysslor som det ofta är . För det sjunde: Det gäller också att förbättra skolmiljön. Den fysiska miljön måste vara utformad som i vilken annan betydelsefull verksamhet som helst. Nedslitna och ostädade skollokaler där toaletterna är låsta på grund av att det inte går att garantera att de hålls snygga får aldrig accepteras som ett normaltillstånd.