prot · GR09104 · 2004-04-28 00:00:00 — Det är därför jag återigen vill återkomma till att jag inte anser att det är diskriminering att behålla äktenskapet som en man och en kvinna. Det viktiga är att innehållet i samlevnadsformen ger lika villkor oavsett vem man gifter sig med. 150 () replik: Jag tog exemplet med bussen bara för att tydliggöra frågan för . Jag behöver inte använda bussen. Jag kan ta exemplet rakt av. Om det här, , hade handlat om svarta och vita, skulle fortfarande påstå att svarta skulle få lov att ingå partnerskap medan vita skulle få lov att ingå äktenskap? Jag kan ta mig själv som exempel. Jag känner mig djupt diskriminerad över att jag inte får lov att ingå äktenskap med min sambo, men det verkar inte alls ha någon förståelse för. Jag känner mig diskriminerad över att behöva tvingas till att ingå registrerat partnerskap för att få en juridisk status på min samlevnadsform. Jag känner mig diskriminerad av att samhället tvingar mig in detta om jag vill ha ett juridiskt och rättsligt förfarande tillsammans med min sambo. Det är väl om något diskriminering? Jag förstår inte det sätt på vilket tar upp att det finns många andra olika områden där det inte är exakt samma rättvisa eller att allting inte gäller exakt lika för alla. Men var finns det? Vi säger att lagen ska gälla lika för alla, och vi pratar om att vi juridiskt ska vara jämlika. Ja, men var finns då problemet i att vi i juridiken behandlar alla människor lika, att vi i lagtexten det handlar ju om lagtexten, och det är därför jag inte vill blanda in religionen och det som var inne på strikt talar om vad som gäller och vad utifrån lagen som ska gälla lika för alla? Jo, det är att två personer får lov att ingå äktenskap. Ser inte diskrimineringen på allvar? 151 () replik: Jag vill först lyfta upp det som säger om att det inte skulle vara juridisk status på att ingå partnerskap. Men juridiskt finns det inga skillnader. Det är kartlagt. Det rättsliga skyddet är lika för äktenskap och partnerskap. Där är ni ju redan likvärdiga. Det verkar i stället vara just den här kompletteringen, möjligheten att ha en ceremoni i kyrkan, som är det viktiga. Diskriminering jo, det finns många grupper som känner sig diskriminerade. Det gör den som inte har lika lön och som inte bor lika bra, men det upplevs inte på samma sätt. Jag kan inte förstå att man absolut ska känna sig diskriminerad om man inte har rätt att ingå äktenskap ett äktenskap som har varit förbehållet en relation mellan en man och en kvinna. Jag försvarar det fortfarande. Jag förstår inte att ska behöva känna sig kränkt av just det här, när han har ett juridiskt skydd genom att ingå partnerskap. När det gäller ordet registrera kan jag instämma i att man behöver se över den nuvarande partnerskapslagen, att både utvidga den och plocka bort ordet registrera. 152 () replik: För att ta vid efter det förra replikskiftet: har sagt att för hennes del är och förblir äktenskapet en samlevnadsform mellan man och kvinna. Ungefär så tror jag att det uttrycktes. Jag kan ha full respekt för att personligen anser att hennes syn på äktenskapet är att det ingås mellan man och kvinna. Men frågan är vad anser som lagstiftare. Det är som lagstiftare vi här ska agera, inte när det gäller vår personliga moraluppfattning. Jag kan ta skilsmässor som exempel. Jag är övertygad om att det finns många här i kammaren som för sin personliga del tycker och hoppas att äktenskapet ska vara någonting livslångt men som för den skull absolut inte skulle vilja förbjuda företeelsen skilsmässa. måste svara på frågan vad det är som gör att lagstiftningen ska bygga på just det här. Då måste man fråga sig om det handlar om synen på homosexuell och heterosexuell kärlek. Jag måste för övrigt rätta . Det är inte så att partnerskap och äktenskap ger samma juridiska villkor på alla punkter. En väldigt viktig skillnad, för att ta ett exempel, är de internationella konsekvenserna. har blivit mycket tydligare i sitt engagemang för EU, vilket är mycket positivt. Det är till exempel så att EU:s familjebegrepp bara erkänner äktenskap när det gäller människors möjligheter när man utnyttjar den fria rörligheten att ta med sig sina familjemedlemmar. Där ser vi en tydlig särbehandling mellan partnerskap och äktenskap, och där skulle ett införande av en gemensam äktenskapslagstiftning för alla par betyda en väsentligt ökad rättslig trygghet också för samkönade par. 153 () replik: Först och främst vill jag svara när det gäller synen på kärlek. Det har ingenting att göra med att vara moralistisk. Jag har sagt att kärleken är fri. Jag har också under alla år här i arbetat för att förbättra sambolagen för homosexuella, så att de kan likställas med heterosexuella. Jag har också varit med om att göra förbättringar lagstiftningsvägen då det gäller partnerskapsutvidgningen. Jag pläderar fortfarande för att vi ytterligare ska förenkla det hela och göra det bättre när det gäller de begränsningar som finns i partnerskapslagen. Vi har ett samhälle som består av många olika samlevnadsformer, och varför skulle vi då smalna av begreppen och tillåta färre? Vi lever i ett pluralistiskt samhälle, och fler samlevnadsformer ser ut att kunna växa fram. Det är min fasta övertygelse att äktenskapet har en plats i vårt samhälle även i fortsättningen och att det också ska kunna vara förbehållet en man och en kvinna. Då det gäller EU och familjebegreppet pågår det harmoniseringar på många områden. Jag är fullständigt övertygad om att man kommer att komma fram till ett gemensamt familjebegrepp. Men det finns ingen majoritet inom EU-länderna för könsneutrala äktenskap. Det måste vi också vara medvetna om. 154 () replik: Det där med att smalna av antalet samlevnadsformer måste jag erkänna att jag inte riktigt förstod. Om tog det argumentet på allvar skulle det betyda att hon i första hand förespråkade den modell man har i . Där har man en äktenskapslagstiftning och en partnerskapslagstiftning sida vid sida, och båda är öppna för alla par. Det gör att det finns många heterosexuella par som av olika skäl väljer att ingå partnerskap, på samma sätt som det finns homosexuella par som av olika skäl velat ingå antingen äktenskap eller partnerskap. Det som är ute efter är någonting annat. Det som hon har varit inne på i tidigare inlägg är att det handlar om de biologiska skillnaderna. Men, herr talman, lagstiftningen måste ju bygga på individens lika värde och lika rättigheter. Jag kan ta bisexuella personer som exempel. Det finns många i vårt samhälle som kanske i ett skede i livet har levt med en person av motsatt kön. Då är det tydligen helt i sin ordning att kunna ingå äktenskap. i livet kanske denna person väljer att ingå ett långvarigt förhållande med någon av samma kön. Då är tydligen personens situation helt plötsligt så fundamentalt annorlunda att det är mycket viktigt att den personen inte längre får leva i äktenskap. Jag förstår ärligt talat inte riktigt hur denna person kan vara så annorlunda vid olika tillfällen i livet att det är så viktigt för samhället att sortera in samlevnadsformerna under olika beteckningar. Där vill jag be att utveckla sitt resonemang, inte minst när det gäller jämförelsen med . 155 () replik: Den heterosexuella gemenskapen är unik. Den är unik genom den reproduktiva möjligheten. För den skull diskriminerar man inte dem som inte är reproduktiva. Men det är det som är de biologiska skillnaderna. Det kan vi aldrig bortse från. Det ligger i vår överlevnad. För den skull har jag inte lyft upp att barnen skulle vara allena avgörande för att bibehålla äktenskapet. Jag ser det främst som en tvåkönat förhållande. Jag nämnde det där med avsmalnat därför att jag tycker att det ska finnas olika möjligheter, att människor ska kunna göra olika val av samlevnadsformer, flera olika val av samlevnadsformer. Det kan också innebära att man försvarar äktenskapet. Men vi har partnerskapet som ett alternativ och samboförhållandet som ett annat. Vi förstår tydligen inte varandra på det här området. Jag känner i alla fall inte att man diskriminerar för att man försvarar äktenskapet. Det är min fasta övertygelse. 156 (): Jag är stolt, men jag är inte nöjd. Så hette det i vår valrörelse inom socialdemokratin. Jag är väldigt stolt. Jag är väldigt stolt över att vi har kommit så här långt, så långt att vi faktiskt är beredda att se över lagstiftningen om partnerskap och lagstiftningen om äktenskap i ett och samma stycke. Det är faktiskt det som man egentligen föreslår från utskottets sida. Jag är naturligtvis också stolt över att man biträder en av de motioner som jag har varit med om att skriva under, men det är kanske en bisak i sammanhanget. Jag är framför allt stolt över att man gör det. Det har diskuterats mycket om det steg som man tog när man beslutade om partnerskapet. Jag vill säga att jag är glad över att hade fel i det sammanhanget. Jag tror att vi ska ta steg för steg. Det har också visat sig att steg för steg är den rätta metoden att gå när det just gäller att få samma rättigheter för heterosexuella och för homosexuella. Det jag blir lite förvånad över är att man i den här debatten talar om äktenskapet precis som om det vore någon A-form för hur människor lever. Alla andra former, oaktat vad man kallar dem, är någon B-form av samlevnad. Jag har svårt att förstå den argumentationen från den här talarstolen. Jag har också svårt att förstå dem som menar att äktenskapet skulle vara förutsättningen för att man skulle kunna ta hand om sina barn på ett bra sätt. Jag tror att vi alla känner många som har klarat av att ta hand om sina barn utan att de har levt i något äktenskap. De har levt i andra former av relationer eller för den delen ensamma. Jag tycker att det är bra att vi har tagit det här steget. Jag hoppas att vi ska kunna ta det verkliga steget för att få en och samma lag för hela äktenskapet . Föredrogs lagutskottets betänkande 2003/04:LU22 Äktenskap, partnerskap och samboende. (forts. 9 §) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 8 § Beslut om ärende som slutdebatterats vid dagens sammanträde SfU15 Särskilda regler för arbetstagare från EU:s nya medlemsstater Punkt 1 (Övergångsregler) 1. utskottet 2. res. 1 (kd, v, c, mp) 3. res. 2 (m) 4. res. 3 (fp) Förberedande votering 1: 51 för res. 2 31 för res. 3 241 avstod 26 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 103 för res. 1 50 för res. 2 168 avstod 28 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 137 för utskottet 182 för res. 1 4 avstod 26 frånvarande Kammaren biföll res. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 135 s, 2 v För res. 1: 47 m, 44 fp, 31 kd, 23 v, 22 c, 15 mp Avstod: 4 m Frånvarande: 9 s, 4 m, 4 fp, 2 kd, 5 v, 2 mp Punkt 3 (Arbetsmarknaden) 1. utskottet 2. res. 5 (kd, m, fp, c) Votering: 174 för utskottet 149 för res. 5 26 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 135 s, 24 v, 15 mp För res. 5: 51 m, 44 fp, 31 kd, 1 v, 22 c Frånvarande: 9 s, 4 m, 4 fp, 2 kd, 5 v, 2 mp () anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 6 (EU och försörjningskrav) 1. utskottet 2. res. 8 (fp, m) Votering: 214 för utskottet 91 för res. 8 15 avstod 29 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 135 s, 1 fp, 30 kd, 25 v, 22 c, 1 mp För res. 8: 50 m, 41 fp Avstod: 1 kd, 14 mp Frånvarande: 9 s, 5 m, 6 fp, 2 kd, 5 v, 2 mp () anmälde att han avsett att rösta nej men markerats ha varit frånvarande. Punkt 8 (Socialförsäkringsreform) Utskottets förslag till beslut med godkännande av 1. utskottets motivering 2. motiveringen i res. 12 (v) Votering: 152 för utskottet 27 för res. 12 144 avstod 26 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag till beslut med godkännande av utskottets motivering. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 135 s, 1 fp, 1 c, 15 mp För res. 12: 1 m, 1 kd, 25 v Avstod: 50 m, 43 fp, 30 kd, 21 c Frånvarande: 9 s, 4 m, 4 fp, 2 kd, 5 v, 2 mp () och () anmälde att de avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 9 § (forts. från 7 §) Äktenskap, partnerskap och samboende (forts. LU22) 157 SKÅNBERG (kd): Efter en lång, men inte oväntat lång, debatt har vi kommit till det sista anförandet och de repliker som följer av det. Det skulle då möjligen ankomma på mig som motionerande i den här frågan att summera så som den ser det som inte sitter med i lagutskottet men ändå är berörd av frågan. Debatten har berört: Vad debatterar vi? Är det verkligen en förutsättningslös utredning? Är det akademisk nyfikenhet, ett slags grundforskning, som lagutskottet har beställt? Är det därför att vi funderar på hur det skulle kunna vara om vi genomför en sådan här utredning och belyser frågan? Nej, naturligtvis inte. Man har en utredning för att man av politiska skäl vill att utvecklingen ska gå i den här riktningen. Man säger också för att vara riktigt ärlig att tiden nu kan anses mogen. Det är alltså en process som kommer från ett förstockat konservativt tänkande som går framåt mot det liberala radikala tänkandet. Det är det som är underförstått i texten. kan tiden anses mogen. Det är självklart att det här anger en inriktning mot att alla förhållanden är likvärdiga. Något annat är nog svårt att tänka sig. lyckades inte läsa rätt innantill. Det står ordagrant på s. 15, sista meningen: Utskottet utgår från att regeringen i samband med utarbetandet av direktiven till utredningen kommer att beakta vad som anförs i dessa motioner i tillämpliga delar. Så står det faktiskt. Det är sant att det finns en motion som bland annat jag har undertecknat, men den stora majoriteten vill något helt annat. Om man lägger samman detta med att tiden kan anses mogen kan vi nog leda i bevis att detta är en inriktning och inte bara en neutral förutsättningslös utredning. citerade, och det har upprepats i debatten, ord : Detta är inte ett steg. Det är steget. Hon sade att man verkligen kan läsa texten så som jag tolkar den, att det inte är en förutsättningslös utredning. Det kan vara själva utgångspunkten. Den andra frågan jag vill ta upp är att homosexuella äktenskap är okända som institution i världen , i alla kulturer, i alla religioner. och har gjort något absolut unikt i världshistorien och öppnat äktenskapslagstiftningen för homosexuella äktenskap. I alla kulturer över hela världen också ateistiska regimer som , och gamla var detta fullständigt okänt. Som historiker har jag försökt leta i den klassiska kulturen och har hittat ett exempel. vigdes vid en slav. Även för den tidens mycket liberala sätt att se på det var det fullständigt enastående och fördömdes med kraft. 2 står utskottet berett att rekommendera riksdag att tillsätta en utredning i syfte att det som gjorde ska bli svensk praxis ett fullskaleförsök. Naturligtvis blir man oerhört uppskakad och illa berörd. Vi har tillbaka haft en förhärskande neutralitetsdoktrin i samlevnadsfrågor. Vare sig vi har tyckt om det eller inte har det varit common sense i att lagstiftningen lämnar åt den enskilde att själv välja vilken samlevnadsform eller vilket sätt att leva man vill ha så länge man inte kränker någon annan. Därför, menar man, ska homosexuella nu ha tillgång till äktenskap i neutralitetens namn. Men man vill inte praktisera ett slags neutralitet när det gäller äktenskapslagstiftningen. Det vi talar om är ju en mindre utvidgning av . Det är inte en neutralitet. Den är till exempel inte antalsneutral. Ingen här har yrkat på att det ska vara något annat än ett par man och kvinna, man och man eller kvinna och kvinna. Ingen har sagt att man ska kunna gifta sig med sig själv. Det var faktiskt en kvinna för inte så länge sedan som ville göra det. Ingen har heller sagt: Varför är det en sådan diskriminering att jag inte kan få gifta mig med två män så att vi blir tre, eller varför inte två män och en kvinna, eller tre kvinnor eller fyra eller varför inte en hel grupp så att man har något slags gemenskap kring gruppen? Det är sant att SSU i för ungefär en månad sedan beslöt att man ville göra också antalsneutral. När det gäller om det är ett steg eller steget kan vi med stor sannolikhet säga: Det här är inte steget. Det kommer fler steg i den här riktningen. Det kommer också anspråk på en antalsneutralitet. Varför skulle det inte det? Om vi omdefinierar äktenskapet från det som det har varit , i alla kulturer, i alla religioner, i alla länder, nämligen att gälla man och kvinna, har vi det sluttande planet för att det kan omdefinieras till precis vad som helst. Varför inte också antalsneutralt? Det finns ju kulturer som har haft och har det. Det gäller till exempel den muslimska. Jag sade att det inte var neutralt. Det är heller inte artneutralt. Man får inte gifta sig med någon annan art än människa. Det finns människor som skulle vilja. Det är heller inte åldersneutralt. Det är bara för vuxna. Också här vet vi att det finns människor som skulle vilja gifta sig tidigare. Det tillåter inte vår lagstiftning. Det har inte heller i debatten rests några förslag om det. Det är heller inte släktskapsneutralt. Man får inte gifta sig med sin bror, sin syster, sin mor eller sin far. Frågan har ännu inte rests i den här debatten. Det kanske kommer. Det har diskuterats i denna riksdag . Det var ganska långt kommet att legalisera incest. Så blev det inte. Det finns alltså inte någon konflikt så att det är en diskriminering, även om det har sagts i debatten. Jag vill citera vad HomO har sagt i en skrivelse till justitieminister och regeringen. Han säger i sin skrivelse till regeringen på s. 15: Lagstiftaren är fri att definiera äktenskapet som den finner lämpligt. Detta är vad HomO anser. HomO ger inte något stöd för det som vi har hört upprepas, att det skulle vara en diskriminering. Han om någon skulle väl ta vara på det argumentet om det fanns. De internationella konventionerna har också diskuterats. Enligt internationella konventioner är äktenskapet tvåkönat. Rätten att gifta sig och bilda familj är en av de grundläggande mänskliga rättigheterna enligt FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Artikel 16 stadgar: Fullvuxna män och kvinnor har rätt att utan någon inskränkning på grund av sin ras, nationalitet eller religion ingå äktenskap och bilda familj. Där står också: Familjen är den naturliga och grundläggande enheten i samhället och äger rätt till skydd från samhället och staten. Den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna stadgar följande i artikel 12: Giftasvuxna män och kvinnor har rätt att ingå äktenskap och bilda familj i enlighet med de nationella lagar som reglerar utövandet av denna rättighet. har i sitt betänkande Äktenskap, partnerskap och samboende märkligt nog missat att artikel 16 i endast talar om äktenskapet mellan man och kvinna, och redovisas inte alls. Alltså: Inga internationella konventioner tvingar på något sätt att ändra det nuvarande äktenskapsbegreppet. Tvärtom utgår de centrala internationella konventionerna om mänskliga rättigheter från just det som jag här talar om man och kvinna. Jag måste få avsluta och säga följande. är sannolikt ingen av oss kvar här. Om någon finns kvar här som ledamot är det anmärkningsvärt. Vad ska vi svara dem som kommer att fråga: Hur kunde ni rösta och beröva mig min möjlighet att ta reda på vem min far var, min möjlighet att leva tillsammans med mina båda föräldrar och behålla en kontakt med dem? I det som vi nu beslutar om insemination av lesbiska ligger det också inbyggt att man omöjliggör för ett barn att ha en kontakt med båda sina föräldrar. Det är ett oerhört ansvar som ni i lagutskottet har tagit på er när ni har satt era namn under detta utan att reservera er. Det är ett oerhört ansvar för oss i när vi röstar om detta. Jag vill be både lagutskottet och ledamöter att betänka detta. 158 () replik: Skånberg beskriver detta som en process som går fram mot ett liberalt tänkande. Jag tänker inte säga emot honom på den punkten. Men när han beskriver den historiska bakgrunden blir jag betänksam. När han konstaterar att det inte tidigare i historien har funnits länder som har erkänt äktenskap mellan två personer av samma kön är det fullkomligt sant. Men han använder det som argument för att det ska vara så också i fortsättningen. Då hänvisar han tillbaka till en historia, en mångsekelgammal historia, där vi som älskar någon av samma kön kastats i fängelse, avrättats, fördömts av staten, av den förhärskande religionen och av samhället i övrigt. har vi en lagstiftning som till stor del är likartad. Men Skånberg vill att man ska knyta an till historiska rötter och bevara dem. Då vill jag fråga: Var någonstans i historien anser Skånberg att lagstiftningen då i så fall var ändamålsenlig? Är den ändamålsenlig ? Var den ändamålsenlig 1990, det vill säga att vi borde avskaffa partnerskapslagen? Var den ändamålsenlig 1980, det vill säga att vi ska avskaffa också sambolagstiftningen för homosexuella? Eller var någonstans var i så fall lagstiftningen ändamålsenlig? Jag måste också, herr talman, konstatera att Skånberg, när han talar om homosexuell samlevnad, drar paralleller inte bara till månggifte utan också till incest, pedofili och tidelag. Jag tänker inte kommentera detta. Men jag tror att den som kommer att läsa denna debatt kommer att veta vem han skulle vilja ställa frågor till. 159 SKÅNBERG (kd) replik: Jag ska besvara den sista frågan först. Tidelag nämnde jag inte, men när nu behagar att dra in det må det vara hänt. Vem är då som värderar olika val av samlevnad? Det var det som var poängen med mitt tal att jag inte gjorde det. Sedan talade om detta som en process, inte ett steg utan flera steg. Var inte förre ordförande, och är detta verkligen inte en process där han driver den här frågan framåt? Och vad kommer sedan? Är det inte på det viset att partnerskap bara var ett steg av många steg framåt? Och när det handlar om historien, är det inte så att den som vill göra en brytning med vad alla kulturer , alla religioner, alla regimer har gjort har bevisbördan? Är det inte i stället så att och hans meningsgelikar har bevisbördan när de vill förändra till något så radikalt annorlunda? 160 () replik: Skånberg förde i sitt huvudanförande resonemang om att äktenskapslagen minsann inte är artneutral. Jag vill göra kammaren uppmärksam på detta. Sedan gör Skånberg ett nummer av vilken bakgrund en person har innan man har kommit in i denna kammare. Självklart har vi alla här i kammaren engagemang i till exempel trossamfund, ideella organisationer, idéburna organisationer av olika slag det är jag fullständigt övertygad om tillsammans med vårt politiska engagemang. Men det är i den här debatten ganska ointressant, därför att jag står inte här som privatperson, utan jag står här som företrädare för liberalerna, vars politik i den här frågan är fastlagd genom ett enigt beslut på vårt landsmöte grundat på ett enigt beslut i vår partistyrelse. Men, Skånberg, jag är nyfiken på att höra svaret på frågan som jag ställde i min förra replik. Om utvecklingen inte ska gå vidare, var någonstans i utvecklingen ska vi då sätta stopp? Ska vi tycka att det är bra att partnerskapslagen finns? Är det så att den borde avskaffas? Är det så att vi borde gå tillbaka och avskaffa sambolagstiftningen också? Eller ska vi gå ännu längre tillbaka? Det är Skånberg och inte jag själv som använder historien som stöd för den lagstiftning som han vill ska vara rådande i samhället . 161 SKÅNBERG (kd) replik: gör sig till tolk för en syn att historien går framåt och att det som bestäms av en lagstiftande församling med nödvändighet är bättre än det som fanns . Det är ju tvärtom. Vissa saker är skapelsegivna. Och vare sig vi tycker om det eller inte är det, som så ofta har upprepats i den här debatten, bara en man och en kvinna som kan få barn. Det går inte i någon utveckling att få någon annan syn på detta.