prot · GS0945 · 2004-12-07 00:00:00 — Regeringen påstår att antalet nya ansökningar har ökat kraftigt , men man gör inte något seriöst försök att förklara varför så har skett. I stället ger man sig in på ganska, låt oss säga, luftiga spekulationer om att det framstår som oklart för den enskilde huruvida ett beslut om avvisning eller utvisning är slutgiltigt. Det framstår som om det inte finns något slut i asylprocessen. Allt är luddigt och svårbegripligt för den asylsökande. Vår uppfattning är att en viktig orsak till många av de nya ansökningarna är att och på grund av bristande rättssäkerhet i handläggningen vägrar asyl åt dem som faktiskt har rätt till det. Att det skulle kunna vara en förklaring har inte föresvävat regeringen. Vi menar att många som trots välgrundad fruktan för politisk förföljelse nekas skydd bryter samman av just den orsaken. Man har skyddsskäl. Man får inte politisk asyl. Man förvägras rätten till en . Då bryter man samman. Det är den vanliga förklaringen till varför det regeringen kallar humanitära skäl uppstår i . Att sådana ansökningar också ibland bifalls är egentligen inte särskilt konstigt om man ser till hur bristande rättssäkerheten i asylprocessen faktiskt är. Den som inte blir lyssnad till, den som inte blir trodd, den som flyr undan förföljelse till ett annat land och får sin historia underkänd av myndigheter som inte lyssnar mår inte särskilt bra. Posttraumatiska stressyndrom har ju bland annat den nackdelen att de återkommer , långt efter det att själva händelsen som framkallat syndromet inträffade. Som vi ser det är möjligheten till ny ansökan en oumbärlig säkerhetsventil så länge vi har en i grunden rättsosäker asylprocess. Regeringen påstår visserligen att det också finns rent semantiska skäl till att detta skulle användas väldigt ofta. Det heter ju ny ansökan, och byter man ut det mot verkställighetshinder kanske färre personer bara av den semantiska förändringen skulle använda den här möjligheten. Då tror jag att man ska påminna sig om att detta är en process som handlar om rationella beslut av människor som befinner sig i en svår situation. Det handlar om politik och om människor som flyr undan förföljelse, inte om metafysik. Vi är helt överens med de partier som i reservationer vill skynda på och intensifiera arbetet med att skapa en ny instans- och processordning. Från sida har vi gjort vad vi har kunnat för att den ordning vi har med som överklagandeinstans ska ersättas med överklagan i förvaltningsdomstolar. Vi tackar för det öppna beröm vi fått från andra av partier för våra insatser i budgetförhandlingarna. och lyckades efter, låt oss uttrycka det milt, visst motstånd från regeringspartiet trots allt få till stånd ett beslut om att den nya instans- och processordningen och överförandet av överklagandeärendena till förvaltningsdomstolar ska vara genomförda . De reservationer som föreligger blir av den anledningen också i allt väsentligt slag i luften. Det är inte så att vi missunnar någon att slå ett ordentligt slag i luften emellanåt, men skillnaden mellan att bifalla reservation 2 och efterföljande reservationer och att inte göra det är egentligen inte särskilt stor. Det tror jag att samtliga i kammaren närvarande ledamöter inser. Det är väsentligt att i det här läget också inse att vi som avslår förslaget om att begränsa ny ansökan åtar oss ett ansvar. Vi åtar oss ansvaret att presentera hur vi tycker att den nya instans- och processordningen ska kunna träda i kraft utan att bära på en stor ärendebalans från den tidigare rättsosäkra ordningen. Man kan inte bara kritisera. Man kan inte bara klaga och säga att andra gör fel. Man måste också själv presentera alternativ. Låt oss söka sådana alternativ i fullt ut bred bemärkelse. Samtliga partier bör ingå i de samtalen. Det vi för till denna debatt är tanken på ett så kallat nollställningsbeslut. Det finns ibland i debatten ett begrepp som heter amnesti. Vi är inte så säkra på just den benämningen. Den antyder att man har begått ett brott som man sedan ska få absolution från, att man blir befriad från straffansvar för något olagligt man har genomfört. Det antyder också att det gäller alla. Vår uppfattning är att den som har väntat , som har haft anledning att gömma sig och som inte själv har begått någon brottslig handling i övrigt avseende bör kunna omfattas av ett nollställningsbeslut. Vi välkomnar en sådan diskussion med samtliga partier. Vi kommer nämligen inte att låta detta vara en fråga där vi bara reagerar på förslag från regeringen. Det som måste till är samarbete, konstruktivt samarbete mellan partierna i denna kammare, för att se till att vi inte hamnar i en situation där vi har en stor ryggsäck, som någon har uttryckt det, av gamla ärenden i grund och botten människor som har blivit lidande i ett rättsosäkert asylsystem att ta hand om. Låt mig också säga, fru talman, att en modell för hur det ska gå till att inte ha med några ärenden att bearbeta som vi inte accepterar genomförs . håller man ett högt tempo på , och det är bra. Man ska avgöra, så länge det sker någorlunda rättssäkert, ärenden i den hastighet man kan. Men när det gäller bifallsfrekvensen begår man nog ett misstag. Få människor beviljas asyl. Siffrorna har varit fallande. Låt oss ta lite statistik. var andelen som fick bifall hos . Sedan har den sjunkit , , och . har av de sökande beviljats uppehållstillstånd av . Det är förstås inte alldeles lämpligt att en sådan liten andel beviljas detta när talen för andra länder jämförelsevis är avsevärt högre. Vi kommer i stället att erbjuda samtalsmöjligheter med andra partier runt nollställningsbeslut och andra konstruktiva förslag. Låt mig avslutningsvis, fru talman, återge exakt vad statsministern sade i den debatt om integration varifrån TT citerade honom . Statsministern sade: Mycket av de problem vi har i integrationsfrågan är ju att vi haft ett mottagande av asylsökande som varit väldigt stort. Vi har försökt få ordning på det här men har mötts av motstånd i . Det är halsbrytande, det är oförsvarligt och det är ohederligt av en företrädare för arbetarrörelsen att skylla integrationsproblem, som han kallar det, på att för många människor har kommit till ! Det vi företräder är i stället en fungerande välfärdspolitik som omfattar alla, en kraftsamling mot diskriminering och en migrationspolitik som är människovärdig. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 109 BO () replik: Det finns ju ett antal reservationer i betänkandet, från nr 2 och uppåt, som rör den nya instans- och processordningen. Dem karakteriserade som slag i luften. Han unnade i och för sig sina medmänniskor att få göra sådana då och då, och det var ju generöst av honom. Bakgrunden till dessa ställningstagandereservationer och jag tror att jag talar för alla partier som lagt fram dem är att vi vill vara väldigt tydliga på den punkten att vi vill ha en ny instans- och processordning. Jag är bara lite nyfiken på hur det kan komma sig att , som har en så oerhört negativ bild av den nuvarande regeringen, åtminstone dess statsminister, känner sig så väldigt trygg i uppgörelserna med dem i övrigt. 110 () replik: Det är visserligen både och uttryckliga möjlighet och grundlagsstadgade rättighet att lägga fram reservationer om det man önskar, men jag förstår inte vad det är i majoritetens text, den som vi i övrigt gemensamt har kommit överens om, som gör osäker på just den här punkten. Skulle det vara så att vi inte kan lita på regeringen, skulle det visa sig ske något förhalande eller finnas någon anledning till misstro från vår, , min eller någon annans sida, får vi självfallet helt enkelt ta över processen i våra egna händer. har ju möjligheten det ska vi komma ihåg att själva fatta beslut i de frågor som behövs. Jag har självfallet läst den folkpartistiska reservationen med vederbörligt intresse. Jag kan dock inte riktigt se vad den stora skillnaden i sak skulle bli om man biföll den. Det är möjligt att kan redogöra för det för kammaren och för mig. För min del uppfattar jag det som att man en gång till säger att det är viktigt att läggs ned, men det uttalandet har ju passerat. När vi har budgeten framme och den är antagen är det beslutet fattat. När vi har gjort det har vi varit överens om det. är det vårt gemensamma ansvar att se till att det också verkställs. 111 BO () replik: Jag valde att i mitt anförande inte polemisera mot för att man på den här punkten hade valt en hanteringsordning som gjorde att det blev en majoritet för Socialdemokraterna och i stället för tvärtom. I och med att själv tydligen ville ha en debatt om detta tycker jag dock att det vore synd om han inte fick det. Det är inte så att det bara är de fyra borgerliga partierna som har landat på den hanteringen utan även det andra stödpartiet har tydligen gjort en annan bedömning än på den punkten. Jag skulle inte ha begärt den här repliken om det inte var för att avslutade sitt anförande med en sådan total utskåpning av statsministern, det vill säga ledaren av den regering som han förlitar sig så mycket på. Det var bara det som föranledde mina reflexioner. 112 () replik: Jag tackar för att han förklarar varför han begärt replik. Vanligtvis brukar replikerna handla om att man ställer en fråga, måhända har en invändning. fick vi en förklaring till varför kände sig föranledd att begära en replik. Det är väl välkommet att protokoll också antecknar detta. är det visserligen inte sant att det skulle bli en majoritet om anslöt sig med en egen reservation som skulle bli en av de sju som i så fall skulle föreligga, eftersom man inte ens har besvärat sig med att skriva sig samman om en gemensam reservation. Det hade varit skillnad det. Då hade det ju funnits, just det, majoritet för den uppfattningen. Det tror jag att även är matematiskt kunnig nog att räkna ut. Jag tror att vi är överens om, för att bli seriös i avslutningen, att vi behöver fortsätta att driva nedläggningen och alternativet gemensamt: , , . Den socialdemokratiska regeringen är också välkommen. Ja, alla partier i denna kammare behöver ta ett gemensamt ansvar för det beslut vi gemensamt fattade . Det är inga reservationer eller avslag på reservationer i det här avsnittet som avgör den frågan. Vi kommer att återkomma till diskussionen. Det är jag övertygad om. Det viktiga vi gör är ändå att vi sex partier gemensamt bestämmer oss för att rätten till ny ansökan ska finnas kvar. Den ska inte begränsas. Vi är dessutom på det klara med att vi kommer att få återkomma till diskussionen. 113 Statsrådet (): har vi en asylprocess utan slut. Människor som söker asyl i kan lämna in hur många nya ansökningar som helst. Jag tror att var och en förstår att det inte är rimligt. Det får också väldigt orimliga konsekvenser för de människor som söker asyl här och som blir kvar ut och år in i hopp om att kanske nästa ansökan beviljas. Det som var tänkt som ett undantag har blivit en del av processen, och människor mår sämre och sämre ju går. Till slut kanske hälsotillståndet har försämrats så till den grad att man får stanna av det skälet, det vill säga man får stanna av humanitära skäl som har uppstått i . Man får stanna på grund av psykiskt lidande som delvis har framkallats av en otydlig asylprocess utan slut. Det är inte humant. Det är en inhuman process som skadar människor . Framför allt skadas de asylsökande barnen. Eftersom barn har en särställning i den svenska asylprocessen, till skillnad från andra länders, får ofta barnens situation och hälsotillstånd en huvudroll. Jag skulle vilja läsa upp ett brev som en rad företrädare för barn- och ungdomspsykiatrin har skickat till mig: Beslutspraxis och överklagandeprocedurer är utformade så att en psykisk sjukdom ofta blir eller förväntas bli skälet att få stanna av humanitära skäl. Möjligheten till förnyade ansökningar till på grundval av att nya psykiatriska symtom tillkommit och sjukdomsbilden blivit än allvarligare förlänger asylprocessen till den punkt där barnens hälsa hamnar i fara. Vi har alltså en asylprocess som driver in vuxna och barn i en sjukdomsprocess. När asylskälen är prövade och avslagna går man vidare i processen genom att åberopa nya skäl som oftast är läkarintyg och sedan nya läkarintyg. Konsekvensen av det här blir allvarligare för som går. Antalet vårddagar ökar för både barn och vuxna. lämnades inte mindre än 4 800 nya ansökningar in. Av dessa var det flera som lämnade in sin ansökan för andra, tredje och fjärde gången. beräknas antalet nya ansökningar komma upp i 6 000. De flesta som lämnar in nya ansökningar får avslag. av de nya ansökningar som lämnas in beviljas. Och har många vistats i . Jag menar att det är ett svek mot dessa människor, som ofta har svikits redan innan de kom till . Många som kommer till har lurats av människosmugglare att för väldigt dyra pengar köpa en resa till . När de väl är här möts de av ett asylsystem som fortsätter att invagga dem i falska förhoppningar. Jag menar att det här inte är rättssäkert. Därför föreslår regeringen att möjligheten att lämna in hur många nya ansökningar som helst ska avskaffas. Men, säger många här, tänk om nya asylskäl uppstår. Tänk om människor skickas tillbaka till en situation där de riskerar sina liv. Eller, som ännu fler har sagt, tänk om och missar någonting eller har missat någonting i sin utredning och att man därmed inte har tagit hänsyn till alla omständigheter i asylärendet. Jag skulle då kort vilja presentera det verkliga innehållet i regeringens förslag. Det här handlar för det första inte om att avskaffa möjligheten att överklaga. Människor ska kunna överklaga ett första beslut. Vad som inskränks är möjligheterna att lämna in ett obegränsat antal ansökningar. Men en säkerhetsventil bibehålls. Det är ju precis som väldigt många talare före mig har betonat att ett återvändande till hemlandet för en asylsökande kan bli omöjligt från till en annan. Det kan hända att en auktoritär regim plötsligt tar makten med våld. Det kan hända att en konflikt blossar upp och sprider sig i ett land. Plötsligt kan situationen vara livsfarlig för en minoritetsgrupp, för en politisk aktivist eller för en religiös företrädare. Rättssäkerheten för dem som har nya asylskäl stärks i regeringens förslag. Om nya asylskäl uppstår efter ett slutligt beslut ska de nya skälen prövas. Den prövningen ska, till skillnad från dagens system, också kunna överprövas. Men vad det här förslaget innehåller det är att prövningarna av humanitära skäl med läkarintyg inte ska kunna pågå i det oändliga. Regeringens proposition innehåller också en andra del. är det så att om en asylsökande som har gått igenom hela asylprocessen sedan lämnar landet , åker till en eller till exempel, och sedan kommer tillbaka till börjar hela processen om igen från början. Det betyder att efter utredning, efter första prövning, efter överklagande, slutligt beslut och ett antal nya ansökningar åker man till och kommer tillbaka, och så börjar hela processen om igen. Det är också, menar jag, en väldigt olycklig otydlighet i hela systemet som bara förvärrar situationen för dem som är inblandade. I propositionen föreslås därför att en person som bara efter någon dag återvänder till landet och som har fått sin sak prövad ett antal gånger inte ska kunna börja om hela processen igen. Jag kan konstatera att de flesta talare håller med om att möjligheten till ny ansökan ska avskaffas, men inte just nu utan . Först måste läggas ned. Enligt min mening är det ingenting annat än svepskäl. Att bibehålla möjligheten för människor att om och om igen få sina läkarintyg prövade har ingenting med rättssäkerhet i asylärenden att göra. Det bara förlänger lidandet hos de människor som oftast ändå får ett avslag i slutändan. Samtliga här närvarande är medvetna om att rättssäkerheten i asylärenden har stärkts. Regeringen har arbetat med att öka öppenheten och muntligheten i asylprocessen i både första och andra instans. Regeringen har fattat beslut om att ska läggas ned och att asylsökande ska överklaga till domstol. Regeringen har uppdragit åt en särskild utredare att göra det som krävs för att ersätta med en ny instans- och processordning som ska träda i kraft . Utskottet har avstyrkt regeringens proposition, vilket med stor sannolikhet betyder att förslaget kommer att fällas av . För mig och för regeringen är det här inte en fråga om att vinna eller förlora i . Det allvarliga med att fäller förslaget är att en reform som skulle kunna göra asylprocessen tydlig och human inte kommer att kunna genomföras. Jag menar att de största förlorarna är alla de redan utsatta människorna som väntar år ut och år in på att få ett besked. 114 () replik: Det är en ganska uppseendeväckande process som vi har bakom oss. Det är också uppseendeväckande att regeringen kommer till med förslag som man på goda grunder kan anta att inte kommer att bifalla. talar fortfarande, i de av processen, för de argument som vi har avvisat. Det uppstår en fråga här: Vad finns det för underliggande strategi från regeringens sida att med berått mod gå till med förslag som man vet kommer att säga nej till, som egentligen får till konsekvens att hela processen med att införa ny instans- och processordning på något sätt störs av sidospåret som är medveten om att kommer att säga nej till? Vad är det för underliggande strategi som ligger bakom detta? Ett mera rimligt förhållningssätt borde ha varit att nu inse att det finns en majoritet för en ny instans- och processordning, det finns inte majoritet för sidospåret att avskaffa möjlighet till ny ansökan, utan i stället sätta all kraft på att genomföra det som ändå är överens om. Hur resonerar regeringen? Vad finns det för underliggande strategi att gå denna omväg? 115 Statsrådet () replik: Jag kan inte riktigt se att regeringens argument på något sätt har avvisats. Inte minst sade i sitt långa inledningsanförande att det nuvarande systemet faktiskt skadar människor. Det nuvarande systemet är inte humant, sade . Jag vill ställa en fråga till . Om man inser att det system vi har inte är humant, det skadar människor , hur kommer det sig då att man är beredd att låta människor fortsätta att lida? Om man säger nej till det här förslaget betyder det att man är beredd att låta människor fortsätta att lida till. Hur stämmer det överens med kristdemokratiska grundläggande värderingar? 116 () replik: Vi är helt överens i beskrivningen av ett asylsystem som inte är humant och rättssäkert. Det som statsrådet borde ha varit medveten om är att vi inte är överens om att det här förslaget är en bra lösning. Vi vill gå betydligt radikalare fram, och vi har velat göra det länge genom att ersätta detta asylsystem som har så stora brister med ett rättssäkert, effektivt och humant asylsystem. Då kvarstår min fråga. Detta kan varken eller regeringen ha varit omedveten om. Varför skuldbelägger man oss som har varit tydliga och säger att det nu är vårt fel att människor kommer att lida till? Positionen från partiernas sida har regeringen känt till . Jag vill på det bestämdaste avvisa att det skulle vara oppositionens fel att vi befinner oss i det läge vi nu gör. 117 Statsrådet () replik: Jag skuldbelägger ingen i det här fallet, men jag konstaterar att vi gör olika bedömningar. Jag kan inte, regeringen kan inte, det socialdemokratiska partiet kan inte, acceptera att vi ser att vi har ett system som faktiskt skadar människor. Vi kan inte acceptera att det systemet faktiskt får fortgå. Jag ser detta som en akut situation. Vi måste göra någonting åt systemet så att vi räddar människor som far illa. sade i det förra inlägget att det finns något slags underliggande motiv till detta. Det här är motiven. Jag och regeringen upplever att situationen är akut. Även om regeringen inte har stöd i kammaren har regeringen starkt stöd för förslaget. Jag hänvisade i mitt inledningsanförande till en rad företrädare för barn- och ungdomspsykiatrin. Vi har stöd av alla de människor som arbetar med flyktingmottagande, det vill säga personal inom skola, hälso- och sjukvård, läkare, psykologer alla som ser vad det här får för konsekvenser för människor i systemet. Jag är helt övertygad om att regeringen har stöd. 118 () replik: Jag sade i mitt anförande att jag uppskattade att är här trots att det kanske är lite tuffare att vara med nu när det uttalas så pass hård kritik mot förslaget. Anledningen till att vi inte kan acceptera förslaget beror bland annat på det visade på i rena siffror, nämligen att tumskruvarna har dragits åt kring dessa människor. Det är färre och färre människor som kommer till vårt land som får stanna. Vi vet att trots att de kan berätta om att de har suttit i fängelse för att de har fel politisk uppfattning i det land de kommer från och känner stor oro för att behöva åka tillbaka dit får de ändå inte stanna här. Vi vet att det finns människor som har konverterat till kristendomen, och de kommer från länder där det är absolut förbjudet att bekänna sig till den religionen. Vilka faror innebär inte det att komma tillbaka till sitt land? De får inte heller stanna här. Vi har blivit betydligt mycket tuffare vad gäller att låta människor stanna. Jag berättade i mitt anförande om forskaren som hade visat på att man inte blir trodd. Bara detta gör att många människor mår dåligt i systemet. De har kanske svårt att få fram de sakliga skälen. De blir ifrågasatta som personer, det vill säga de som handhar ärendet tror inte på vad de framför. Det har visat sig att man hos i har gjort förändringar. Där har man lyckats bättre. Det finns åtgärder att vidta som gör att det blir tydligare för dem som söker asyl. Det skulle vara intressant om statsrådet kunde berätta mer om det. 119 Statsrådet () replik: Jag är inte alls överens med när hon säger att vi har blivit betydligt tuffare. Verkligheten har förändrats. Det måste man se när det gäller dessa frågor. fick i stort sett alla människor från stanna i . Då var det krig i . kommer vår största grupp asylsökande fortfarande från , och är det inte krig i . är situationen helt annorlunda. Det betyder att människor får avslag. gör det stora misstaget att bedöma politikens generositet respektive restriktivitet utifrån antalet uppehållstillstånd. Så kan man inte göra, utan man måste se hur världen ser ut. Det bästa vore det är väl det vi alla önskar om bifallsfrekvensen var i stort sett noll. En värld där ingen människa förföljs är väl det vi alla strävar efter. Det är inte en hög bifallsfrekvens som säger någonting om generositeten. Det är väldigt viktigt att säga det: är inte mer restriktivt än något annat land. har inte en högre eller lägre bifallsfrekvens än något annat land i , utan den ligger på ungefär samma nivå. Det beror på vilka grupper av människor som söker asyl. Så ser det ut. 120 () replik: Jag är medveten om att det inte pågår något krig i . Men vi vet också att många människor som blev fråntagna allt de ägde och hade egentligen inte har ett hem att återvända till. Många av de människor som har varit här ganska länge har hunnit acklimatisera sig så mycket i vårt land att deras hem är här. Det som en gång var deras hem och deras land finns inte kvar på det sätt som de skulle önska för att återvända dit. Frågan om att det finns så många barnfamiljer och att barn far illa hade vi uppe även . Jag skulle verkligen önska att statsrådet gav uppdraget att vara mer generös vad gäller humanitära skäl och bevilja uppehållstillstånd för alla de barnfamiljer där vi vet att barnen far illa. Också föräldrarna far i regel illa när de ser sina barn vara apatiska. Det är 150 barn, och det är förmodligen minst lika många familjer. Många fler barn kanske är på väg in i detta tillstånd. I stället för att bara låta det gå så långt att de hamnar i det tillståndet borde vi låta dessa människor få en chans, så att det inte behöver gå så långt som det nu har gjort. Många barn är i riskzonen för att hamna i just detta tillstånd, som är mycket svårt att behandla. Vilka möjligheter finns det att vara generös mot dessa barnfamiljer?