prot · GR09120 · 2004-05-24 00:00:00 — Det som behöver byggas är billiga hyresrätter, och vi trycker också på behovet av äldreboenden och gruppbostäder. Det är riktigt, som påpekar, att jag är lite mer negativ till ägarlägenheter än vad mitt parti är. är det jag som svarar för bostadspolitiken, åtminstone i den debatt som vi för just , och då tar jag upp de saker som jag tycker är viktiga. Jag är inte så principfast att jag säger att jag i princip är emot ägarlägenheter. Föredrogs bostadsutskottets betänkande 2003/04:BoU9 Ändringar i fastighetsbildningslagens förfaranderegler m.m. (prop. 2003/04:115). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 10 § Bostadsrätt underrättelser till socialnämnden 133 (): Inledningsvis vill jag yrka bifall till reservationen. Det här betänkandet handlar om bostadsrättsföreningars skyldighet att underrätta socialnämnden innan en bostadsrättshavare som har en bostadslägenhet sägs upp på grund av störningar i boendet eller betalningsförsening. Bostadsrättslagens regler ska i detta avseende likställas med vad som gäller enligt hyreslagen. Förslaget är föranlett av ett tillkännagivande från som har sitt ursprung i ett betänkande från bostadsutskottet . Det visar att regeringen kan agera snabbt om den vill, i motsats till förslaget om ägarlägenheter som vi behandlade. Redan i samband med tillkännagivandet framförde vi moderater kritik mot förslaget. Den kritiken kvarstår. För det första har motsvarande regler på hyresrättens område inte fungerat särskilt väl. När frågan behandlades i framhöll regeringen att reglerna på hyresrättens område inte utgjorde en bra förebild för bostadsrättens del. Vi delar den uppfattningen, även om regeringen har bytt fot . För det andra menar vi att socialnämnden har betydligt färre möjligheter att vidta åtgärder i jämförelse med vad som gäller för en hyresrätt. En bostadsrätt representerar ju i normalfallet ett förmögenhetsvärde, varför en underrättelseskyldighet inte är särskilt meningsfull. För det tredje kan inte lagförslaget motiveras med att behovet är särskilt stort. Det finns inte något som tyder på att bostadsrättshavare i någon större utsträckning skulle förverka sin lägenhet på grund av störning eller betalningsförseningar. Inte heller går det att hitta några principiella argument för den lagförändringen tvärtom! En bostadsrätt skiljer sig avsevärt från en hyresrätt. En bostadsrättsförening är en ekonomisk samfällighet. Bostadsrättshavaren är delägare i en förening och har satsat kapital i den. Det finns därför både ett ägande och ett ansvar på samma sätt som för en villaägare. Lägenhetsinnehavaren har således ett helt annat förhållande till bostadsrättsföreningen än vad en hyresgäst har till sin hyresvärd. Därför tycker vi moderater att det är direkt felaktigt att kräva att en bostadsrättsföreningsstyrelse ska anmäla sina grannar till socialnämnden. Förslaget tar inte heller hänsyn till om bostadsrättshavaren vill att socialnämnden ska underrättas om uppsägningen eller ej. Eftersom bostadsrättshavaren inte har någon möjlighet att avböja rapportering är regeringens förslag integritetskränkande. Naturligtvis finns det situationer där enskilda kan behöva hjälp och stöd från de sociala myndigheterna. Särskilt allvarligt är det när barn far illa. Men vi måste komma ihåg att vi alla har möjlighet att kontakta de sociala myndigheterna när vi behöver hjälp. Det finns inte heller något hinder för medborgare att kontakta kommunen vid misstanke om sociala missförhållanden. Vem som helst kan vid behov kontakta myndigheten och be om hjälp till en medmänniska. Tyvärr har vi många sociala problem i , men de blir dessvärre inte färre för att lagstiftar om en verkningslös angiverilag. 134 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationen i betänkandet Bostadsrätt underrättelser till socialnämnden. majoritet vill införa skyldigheter för bostadsrättsföreningar att vid störningar och betalningsförsummelser anmäla grannar eller föreningsmedlemmar till socialnämnden. Underrättelserna till socialnämnden ska vara ett krav för att uppsägning ska kunna ske. Det är ett märkligt förslag. Denna förändring av bostadsrättslagen ville regeringen inte införa vid behandlingen av propositionen om olika bostadsrättsfrågor, men på grund av tillkännagivande har regeringen återkommit med en ny proposition. Vi brukar ha anledning att påpeka att regeringen hanterar tillkännagivanden med enorma tidsperspektiv, men har man faktiskt agerat snabbt. I betänkandet behandlas två former av underrättelser från bostadsrättsförening till socialnämnd: Underrättelse till socialnämnd vid uppsägning på grund av störning Meddelande till socialnämnd vid uppsägning på grund av betalningsförsening. Regler om bostadsrättshavarens rättigheter och skyldigheter finns i 7 kap. bostadsrättslagen där bestämmelser finns som reglerar under vilka förutsättningar nyttjanderätten till en bostadsrättslägenhet kan komma att upphöra, förverkas på grund av sen inbetalning av årsavgiften eller annat kontraktsbrott, till exempel störningar i boendet. Reglerna i 7 kap. bostadsrättslagen fick sin nuvarande lydelse genom lagändringar som trädde i kraft , det vill säga för något . Frågan om störningar i boendet behandlades, som jag tidigare nämnde, i regeringens proposition. Där valde regeringen att inte föreslå införande av regler om underrättelseskyldighet. I regeringens proposition beskriver regeringen varför regeringen inte anser att det finns tillräckliga skäl för att införa regler om underrättelseskyldighet, bland annat för att detta inte har fungerat vad gäller hyresrätter. samt de tre centrala bostadsrättsorganisationerna, SBC, samt , har avstyrkt förslaget om att socialnämnd ska underrättas om störningar i boendet. och har framhållit att det är känsligt för en styrelse att anmäla en granne och föreningsmedlem till socialnämnden. Flera remissinstanser har även påtalat att systemet med meddelande i praktiken inte fungerar väl på hyresrättens område. Trots detta, herr talman, vill man införa detta för bostadsrättsföreningar. yrkade avslag på propositionen av flera skäl: Bostadsrättsföreningar tar ett stort ansvar för den gemensamma boendemiljön, men det måste också finnas möjligheter att agera om boende missköter sig. Det finns en betydande skillnad mellan att vara medlem i en förening kontra den relation man har som hyresgäst hos en hyresvärd. Underrättelseskyldigheten har inte fungerat på hyresrättens område. Vi anser att man ska lyssna på de tre centrala bostadsrättsorganisationerna, SBC, samt , vilka har avstyrkt förslaget om att socialnämnd ska underrättas om störningar i boendet. Vi anser att och kronofogdemyndighetens synpunkter behöver beaktas. har påpekat att man kan förbättra rutinerna vid avhysning utan ytterligare lagändringar. har en skyldighet att underrätta socialnämnd när en ansökan om avhysning från bostad har gjorts enligt 16 kap. 2 § utsökningsförordningen. Propositionen kan inte ses som något annat än en eftergift åt , som vi vet ogillar bostadsrättsföreningen som form. kommer att göra allt man kan för att i alla tänkbara sammanhang utmåla bostadsrättsföreningar som oansvariga, oseriösa och icke legitima. Men att utskottsmajoriteten ställer sig positiv till att införa en skyldighet om underrättelse och att man anammar det synsätt som har gett uttryck för tycker vi är ytterst märkligt, inte minst med tanke på att den åtgärd man föreslår inte ens fungerar inom hyresrättens område . 135 (): Vi kristdemokrater anser att inte ska anta regeringens förslag till lag om ändring av bostadsrättslagen som föreslås i det betänkande som vi nu debatterar. De skillnader som finns mellan hyres- respektive bostadsrätt och det faktum att systemet med underrättelser inte fungerar tillfredsställande på hyresrättens område motiverar att reglerna om underrättelseskyldighet inte utvidgas till att gälla bostadsrätter. Jag yrkar därför bifall till reservationen. Det måste anses väga tungt att såväl som och regeringen, proposition Olika bostadsrättsfrågor, som var en ganska tjock proposition, har påtalat att systemet med underrättelser i praktiken inte fungerar när det gäller hyresrätter. Med andra ord anser jag att det här betänkandet egentligen borde ha handlat om insatser för att få underrättelser till socialnämnder för hyresrätter att fungera bättre. Förutom det redan nämnda finns det en rad skäl till att inte säga ja till dagens regeringsförslag. anförde regeringen att beträffande bostadsrätter är möjligheten att hjälpa den som har betalningsproblem avsevärt mindre än beträffande hyresrätter. Ekonomisk hjälp för att man ska kunna behålla en bostadsrätt torde knappast bli aktuellt annat än om det rör sig om ett helt temporärt betalningsproblem eller möjligen om bostadsrätten helt saknar förmögenhetsvärde. Precis som regeringen har vi påtalat att en ganska stor del av bostadsrättshavarens faktiska bostadskostnad består av amorteringar och räntebetalningar. Den som inte kan betala årsavgiften har sannolikt bekymmer med lånen. Problemet är alltså inte bara lägenhetsinnehavarens eller föreningens utan också kreditinstitutens. De behöver dock inte skicka underrättelser till socialnämnden. Det finns avgörande skillnader mellan att bo i hyresrätt och att bo i bostadsrätt, något som också talar mot att överföra de regler om underrättelseskyldighet som gäller enligt hyresrättslagen till bostadsrättslagen. En bostadsrätt representerar det har flera varit inne på förut till skillnad från en hyresrätt ett förmögenhetsvärde. Detta innebär att en underrättelseskyldighet inte är särskilt meningsfull. En bostadsrättsinnehavare är delägare i föreningen och har satsat eget kapital i denna. Det finns därför ett ägande och ett ansvar på samma sätt som till exempel för en villaägare. En bostadsrättsinnehavare har med andra ord ett annat förhållande till bostadsrättsföreningen än vad en hyresgäst har till sin hyresvärd. Den störande kan känna sig kränkt av socialnämndens inblandning genom en anmälan av bostadsrättsföreningens styrelse. Det är dessutom känsligt för styrelsen att denna ska vara skyldig att anmäla en granne till socialnämnden. Kvar finns naturligtvis också frågan: Till vilken nytta? hävdar till exempel att man utan lagändring kan förbättra rutinerna vid avhysning. Precis som vi säger i reservationen anser vi med hänvisning till de skäl vi nu särskilt framhåller att regeringens lagförslag som ligger på bord mot regeringens egen övertygelse och mot viljan hos de centrala bostadsrättsorganisationerna, som faktiskt representerar merparten av landets bostadsrättshavare och deras föreningar inte ska genomföras. Vi avstyrker således propositionen. Kan det möjligen vara så att den konkreta fråga vi diskuterar egentligen handlar om Socialdemokraternas och Vänsterns syn på bostadsrätter? Genom diverse förslag verkar det som att man ska försvåra för bostadsrätten som boendeform. Det har handlat om ombildningar, skärpta majoritetskrav, tillståndsprövning med mera. Man behöver inte vara alltför konspiratoriskt inriktad för att se ett mönster och en målmedveten kampanj mot bostadsrätten som boendeform. I ett särskilt yttrande tar vi kristdemokrater upp frågan om samrådsförfarande. Det finns många som är utsatta när det gäller boendet, men det tror vi gäller hyresrätter. På det området finns det mycket mer att göra. Det kan till exempel handla om, som vi nämner, ett utvidgat samrådsförfarande. De bostadssociala problem som finns i samhället tror vi inte kommer närmare sin lösning genom det beslut som majoriteten nu tar. Det krävs nya verktyg som särskilt tar fasta på till exempel barns utsatta situation när en uppsägning från bostaden är förestående. Men det tror vi, precis som jag sade, handlar mer om hyresrätten. Även om vi har tagit upp frågan i anslutning till detta betänkande avser vi att återkomma med förslag på det här området. 136 HANS (): För varje person som blir uppsagd från sin bostad är det en personlig katastrof. Man riskerar att tappa fotfästet. Att ha en bostad är en grundläggande förutsättning för att man ska kunna fungera som samhällsmedborgare. Anledningarna till att någon blir uppsagd från sin lägenhet kan vara många. Men jag tror inte att det sker som en blixt från en klar himmel, utan det föregås av en längre tids problem av olika slag. Tidiga signaler till sociala myndigheter har vi mycket att tjäna på, både samhällsekonomiskt och inte minst personligt. För varje person, familj och barn som slipper uppleva det trauma som en avvisning innebär kan en tidig signal till de sociala myndigheterna vara avgörande. finns ett system för underrättelser till som bor i hyresrätt. diskuterar vi ett liknande system för dem som bor i bostadsrätt. En avgörande skillnad mellan mig som socialdemokrat och ni moderater, kristdemokrater och folkpartister som har reserverat er mot denna förändring är att jag ser bostadsrätten och bostadsrättsföreningen som något annat än bara en bostad och kanske en god investering. För mig innebär boendet i bostadsrättsföreningen, förutom ett förhoppningsvis trevligt boende, möjligheter till inflytande. För mig innebär det att man genom samverkan bereder medlemmarna bra bostäder. För mig innebär det en idé om ett bra boende där bostadsrättsföreningen likt andra samhällsaktörer tar ett socialt och samhälleligt ansvar för sina medlemmar. Det är något som kan ske bland annat genom att bostadsrättsföreningen uppmärksammar de sociala myndigheterna på de fall där en enskild bostadsrättsinnehavare har problem. Det är speciellt två anledningar till att uppsägningar sker. Det är på grund av störningar och på grund av att bostadsrättsinnehavaren har kommit efter ekonomiskt. Det är inte lätt att ha en granne som stör på olika sätt. Han eller hon kanske spelar hög musik långt in eller missköter sin lägenhet på så sätt att det medför lukt eller risk för ohyra. Jag kan förstå att man som lekmannastyrelse kan uppleva det både känsligt och jobbigt att underrätta socialnämnden om problemen. Det är en granne som man kommer att träffa i tvättstugan, i trappuppgången eller ute på gården. Jag vill ändå påstå att fördelarna klart överväger nackdelarna. Genom att socialnämnden blir underrättad om problemen ges kommunerna större möjligheter att sätta in stödinsatser och därmed förhindra avhysning. Vidare anser jag att man som granne och medmänniska tar sitt samhälleliga ansvar när man underrättar de sociala myndigheterna om problemen. För en bostadsrättsförening är det avgörande att man får in sina månadsavgifter. Det är en förutsättning för att man ska klara av amorteringarna, ha möjlighet att sköta underhållet och kunna renovera. Det skapar stora problem om en medlem inte betalar . Men jag vill påstå att det är lika viktigt att de sociala myndigheterna får reda på om en bostadsrättsinnehavare riskerar uppsägning beroende på att han eller hon kommit efter med betalning. Ett av argumenten som förs fram mot detta är att bostadsrätten representerar ett visst förmögenhetsvärde och att en underrättelse därmed inte skulle vara meningsfull. Detta kanske är en sanning i och i vissa andra delar av , men långtifrån i hela landet. I , där jag kommer ifrån, har en bostadsrätt inget större ekonomiskt värde och är i verkligheten inte heller någon garanti för uteblivna avgifter. Underrättelsen till socialnämnden kan i vissa fall, om det finns goda skäl, innebära ekonomiskt stöd som gör att bostadsrättsinnehavaren ges möjlighet att bo kvar i sin lägenhet. I de fall där lägenheten betingar ett betydande värde och bostadsrättsinnehavaren har förverkat sin rätt till bostadsrätten kan en underrättelse till socialnämnden innebära att man vidtar andra åtgärder såsom att ordna en ny bostad. Jag får som brukligt yrka bifall till förslaget i betänkandet. 137 () replik: Det var många intressanta saker. Jag tror inte att jag hinner med alla under replikskiftet. Jag tycker nog, när jag läser betänkandet, att det finns fler argument mot än för förslaget. Det finns en rad meningar i betänkandet som tar upp olika svårigheter. tar upp föreningarna. Jag hoppas att det var en liten felsägning att vår inställning skulle vara att det bara handlade om ekonomi och bostad. Jag skulle vilja fråga om tror att bostadsrättsföreningarna tar något socialt ansvar , utan den här lagstiftningen som ska komma . Det andra som tar upp är anmälan till socialnämnden. Det är första steget. tar sedan upp lite av vad som skulle kunna hända i fortsättningen. Det är bevisligen så att det finns många texter där det står att det inte fungerar särskilt bra ens på hyresrättens område. Då är min fråga vad tror att socialnämnden vidtar för åtgärder när väl anmälan kommer. Det tredje jag skulle vilja ta upp är störningar. Det står i betänkandet att när det uppstår störningar ska det underrättas, men inte vid särskilt allvarliga störningar. Då ska man slippa det. Då ska man kunna vidta åtgärder utan att anmäla till socialnämnden. Då undrar jag var skiljelinjen går. Vem bedömer det? Varför ska det räcka med att skicka en kopia på uppsägningen till socialnämnden när det är speciellt svåra fall? Är det mindre behjärtansvärt då? 138 HANS () replik: tar upp en diskussion om socialt ansvar. Jag hoppas verkligen att det är precis som när jag bodde i min hyreslägenhet i , att man tar ett socialt ansvar för sina kamrater som bor i grannlägenheten. Det tror jag verkligen att man gör även i bostadsrättsföreningarna. Det hindrar inte att man som i de förslag vi nu lägger kan stärka det med att få hjälp från till exempel socialnämnden i olika frågor. Det kan ju vara frågor som man inte klarar av som enskild person. Man kanske behöver hjälp utifrån. Där tycker jag att vårt förslag är bra. Du tar upp en definition i vårt betänkande. Det är väl som vanligt när det gäller sådana frågor att det brukar komma . Man brukar kunna ta upp en rättspraxis hur man ser på olika gränsdragningar. Det tror jag att man även i det här fallet kommer att göra, . 139 () replik: Det var bra att vi fick ett tillrättaläggande när det gäller synen på föreningarna och hur man bedriver arbetet med bostadsrätter . Det var ju fint att höra att tycker att föreningarna tar ett socialt ansvar. Det tycker jag verkligen att de gör, vilket gör att det inte behövs en kraftigare lagstiftning på det här området. De frågor som jag tog upp och som kan få chans att svara på igen i sin andra replik handlade om vad som händer sedan. Vi tar exemplet att någon har burit sig illa åt på något sätt i bostadsrättsföreningen som de facto sitter på en lägenhet med ett visst värde. Så får socialnämnden reda på det. De får en skriftlig anmälan från föreningen. Vad gör socialnämnden? Vad har de för möjligheter? Kommer inte de att ta hänsyn till att det faktiskt finns ett kapital i lägenheten, skicka tillbaka pappret och säga: får ni vidta åtgärder, kanske sälja lägenheten eller så? Det är det ena. Det andra var att jag skulle vilja att tar upp frågan om graden av störningar. Det står i betänkandet att man kan bli uppsagd på grund av störningar, men inte vid särskilt allvarliga störningar. Är behovet mindre för familjen och för barnen som bor i lägenheten om man har gjort det här grovt på något sätt? Det är väl ungefär samma bekymmer som familjen står i. Då ska man inte behöva anmäla till socialnämnden. Det tycker jag är en direkt felaktighet. Vem gör den gränsdragningen? Det kan få chans att utveckla. 140 HANS () replik: tar upp graden av störningar. Jag tror att det kommer att tillämpas en rättspraxis med något slags gränsdragning. Olika parter diskuterar sådana frågor bland annat i hyresnämnden. Jag tror ändå att det här förslaget är bättre. Det kan vara familjer som har råkat illa ut. blir det en signal till vi ska kunna komma in och hjälpas åt för att komma till rätta med de problem som finns. talar om vilka möjligheter det sociala har, om det finns ett restvärde i bostadsrättslägenheten. Jag vet inte heller där var gränsdragningen blir om det blir vid ett visst antal kronor i värde på lägenheten eller om det blir en diskussion om gränsdragning på just den ekonomiska sidan. Som jag sade i mitt inledningsanförande finns det kommuner där det inte ligger något som helst värde i bostadsrättslägenheterna. Där kan den här möjligheten att gå in vara till stor hjälp. 141 () replik: talade om att det är viktigt att vi uppmärksammar problem. Jag sade tidigare att jag bor i hyresrätt. Det gör jag fortfarande, men vi är inne i en process om att eventuellt ombilda till bostadsrätt hiskligt, eller hur? När det var hyresrätt hade jag inte hälften så mycket kontakt med mina grannar som jag har , inte minst i processen att vi ska bli en bostadsrättsförening. Plötsligt är vi som en stor familj allihop. För min del tycker jag att lagen blir lite fånig. Den blir ett slag i luften. I den underrättelseskyldighet som ni vill införa ingår att man ska underrätta vid uppsägning. Men då är det . I en bostadsrättsförening finns ett slags social kontroll. Jag tror att man faktiskt hjälper varandra i en bostadsrättsförening. I det här perspektivet blir lagen tämligen verkningslös. Det är några frågor som jag inte riktigt fick svar på i det förra replikskiftet. Den första frågan är just vilka insatser socialnämnden skulle kunna tänkas vidta efter en underrättelse. Vad är det de kan göra? Som jag ser det kan de inte göra särskilt mycket. Det har visat sig att det inte har varit särskilt framgångsrikt på hyresrättens område heller. Där skulle jag vilja ha ett förtydligande av . Vad är det som har förändrats , förutom att Vänstern har tryckt på? Är det någonting i sak som har förändrats gentemot den bedömning som både ni och regeringen gjorde för bara i den här kammaren? 142 HANS () replik: tar upp flera intressanta diskussioner. Man skulle kunna vidga diskussionen utifrån den förra debatten och vad ni skriver i reservationen, att ni tycker att ett ägande i bostadsrättsförening kan jämföras med en villa. Det är intressant. Det har i och för sig ingenting med den här frågan att göra. frågar vad socialnämnden kommer att göra. Jag hoppas att de kommer att hjälpa de personer som har hamnat i problem. Om det finns ett stort restvärde i lägenheten kan man se till att de får boendet ordnat på ett annat sätt, såsom man gör i andra fall när folk har hamnat i problem. Jag hoppas också att socialnämnden, i sådana fall som kan vara aktuella där jag lever och bor, kan gå in och hjälpa till med årsavgiften eller en månadsavgift. Jag tycker inte bara att man kan måla svart på väggen. säger att regeringen har ändrat åsikt. Det är väl delvis utifrån att vi i har sagt att vi vill att man ska göra det här. Då är det förträffligt att regeringen kommer tillbaka så snabbt som man har gjort i det här fallet, att det går undan. Det är trots allt vi som är lagstiftare. 143 () replik: Jag måste tolka det säger som att inte tror att människor bryr sig om andra människor utan vi måste ha en lag eller förordning som säger att man måste underrätta de sociala myndigheterna. Annars gör man det inte. Dessutom verkar det som om inte heller tror att människor kan hjälpa sig själva, det vill säga söka hjälp. För att ställa frågan på sin spets kan vi ta ett exempel. Det är i och för sig hypotetiskt och kanske lite överdrivet, men det är bara för att ställa det på sin spets. Vi kan ta . Han har ett bra jobb. Han är ungkarl. Han har ett extremt intresse för hårdrock av den tyngre sorten, det riktiga death metal-stuket. Han har en förmåga att vid upprepade tillfällen spela väldigt högt, speciellt när han festar till lite . Men han går inte över gränsen till det allvarliga, som talade om. Han spelar högt ofta, och det har blivit ett väldigt liv om det i bostadsrättsföreningen. I övrigt har han inga problem inga alkoholproblem, inga drogproblem. Han har ett bra jobb och kan betala. Men det har ändå kommit dithän att han får lämna lägenheten. Är det då rimligt att han anmäls till socialnämnden? 144 HANS () replik: tar upp många frågor.