prot · GS0943 · 2004-12-03 00:00:00 — Jag har här i kammaren sagt att kommuner verkligen gör storverk när det gäller mottagandet av asylsökande. kommuner har också väldigt höga ambitionsnivåer när det gäller mottagandet. Den kritik och den oro som kommer från kommunerna tar jag på mycket stort allvar. När det gäller ersättningarna har mycket gjorts. Jag vill återigen nämna att det är många saker som har förändrats. Vi följer detta oerhört noga. Pengar har tillförts. Schablonerna till landstingen till exempel höjdes ganska rejält genom ett avtal mellan staten och så väldigt länge sedan. I den överenskommelsen bestämdes också att ersättning ska utgå även när barn och föräldrar tas om hand för gemensam vård. var det så att om man bestämde sig för att barn och föräldrar skulle vårdas tillsammans fick kommunerna och lanstingen ersättning för vård av barnen men inte för vård av föräldrarna. Allt sådant har man nu rättat till. Kommunerna får nu ersättning för det. Ytterligare kritik som har kommit fram gäller utredningar bland annat av ensamkommande barn. Kommunerna måste lägga ned mycket arbete på att utreda var barnen ska bo, hur de mår och om de ska bo i familjehem eller i särskilda barn- och ungdomsenheter. De måste också ordna gode män. Det är ganska stora utredningar som har visat sig vara kostsamma. Regeringen har anslagit särskilda pengar för att kunna ersätta kommunerna för det stora arbetet. När det gäller ensamkommande barn ser vi just nu över frågan om det totala ansvaret för ensamkommande barn. En utredning kommer att föreslå olika lösningar på det. 45 (): Det är ju glädjande att statsrådet förstår oron, men det hjälper inte. Det hjälper inte ett dugg i de kommuner där man funderar: Ska vi få kompensation för skolkostnaderna? Ska vi få kompensation för utredningar? Ska vi få kompensation för omhändertaganden? Återsökningsförfarandet gentemot är så komplicerat. Det hjälper inte att vara förstående, även om det är ett första steg. Det måste bli ett slut på passiviteten och bli en verklig förändring. Flyktingpolitiken är en nationell fråga. Det är inte rimligt att en kommun ska behöva bedöma om man ska satsa på de egna barnen eller på de asylsökande barnen. Självklart ska alla barn i ha samma rättigheter. Självklart ska alla ha samma möjligheter. Det borde inte vara skillnad på barn och barn. Det ska vara en fullständig statlig kompensation för det extra åtagande som en kommun gör när den tar på sig att ta hand om asylsökande barn. Det är ju grundbulten i en solidarisk och folkligt förankrad flyktingpolitik som är generös och utgår från empati. Statsrådet har i flera frågesvar sagt ungefär det hon säger i kammaren . Det har hetat att regeringen följer utvecklingen. Det har hetat att regeringen mycket noggrant ska vara medveten om de utmaningar som finns. Det hjälper inte. Inte ens uppfattar jag att jag får ett klart svar från ministern. Kommer ersättningsbestämmelserna och systemet att ses över? Det riktigt bekymmersamma med svaret eller snarare bristen på svar är att om inte detta får sin lösning riskerar vi att det uppstår en brist på asylplatser när kommunerna upptäcker att man inte fixar detta, utan säger att man tyvärr inte kan ha någon flyktingförläggning. Ännu värre är att solidariteten och den folkliga förankringen i flyktingpolitiken hotas. Det finns risk för att detta blir en exploateringsgrund för främlingsfientliga krafter. Det kan jag inte tänka mig att vare sig eller jag vill ha. Det är därför det är så viktigt att det blir en lösning. Sedan har det också, herr talman, då och då framförts att kommuner ska vara glada över att få ha flyktingar därför att det ger hyresintäkter och annat. Det uppfattar jag som ett mycket cyniskt förhållningssätt. Det är bättre att se till hur vi skapar ett bra samhälle med mångfald, där de asylsökande får känna sig trygga, har samma rättigheter som alla andra och även får en snabb process. har i rapporten asylprövning också riktat hård kritik mot den nuvarande ordningen. Den betecknas som inte tillräckligt flexibel, inte tillräckligt effektiv och inte kvalitetssäkrad. Det här är en oerhört hård kritik, och måste både som statsråd och som tidigare generaldirektör för vara väl medveten om detta och ha ett ansvar för att det faktiskt blir en förändring. Jag vet också att har besökt min hemkommun Halstahammar och känner till de svårigheter som finns där. Då borde ministern också agera och inte bara reagera. Ministern borde kunna bättre, eller är det så illa att hon inte vill? Ett rakt och tydligt svar på hur regeringen tänker sig att se över ersättningsbestämmelserna, hur regeringen tänker se till att asylprocessen fungerar väl ute i kommunerna och att lokala initiativ tas väl till vara så att vi slår vakt om en solidarisk och folkligt förankrad flyktingpolitik är vad jag frågar efter från statsrådet . 46 Statsrådet (): Jag är helt enig med om att det är väldigt viktigt att flyktingmottagandet fungerar och att stat och kommun har ett fungerande samarbete just av det skäl som också pekar på. Annars kan det finnas risk för att det folkliga stödet för hela politiken börjar svikta. Så det är en oerhört viktig fråga. Sedan brukar inte jag anklagas för att inte agera, tvärtom, höll jag på att säga. Jag tycker att det är väldigt viktigt att se till helheten. Jag tror inte att pengar räcker när det gäller att få flyktingmottagandet att fungera. Vi måste också göra väldigt viktiga strukturella förändringar så att kommunerna får en ordentlig möjlighet att planera sitt flyktingmottagande. Vi vet att många storstadskommuner går på knäna just av det skälet att väldigt många, , av de asylsökande som kommer till väljer så kallat eget boende, vilket egentligen är ett inneboende. Det kan för en kommun betyda att plötsligt, från till en annan, är det en hel skolklass eller kanske två skolklasser som behöver skola, och kommunerna har väldigt svårt att planera ett sådant flyktingmottagande. Det är ett skäl till att regeringen har föreslagit att bidraget, stimulansen, till valet att vara inneboende hos släktingar och landsmän ska tas bort. Ett annat skäl är att vi ser att inneboende faktiskt leder till mycket svåra problem för de asylsökande. Det leder dels till utnyttjande av människor, dels till väldigt svåra sociala problem, inte minst för barnen. Det är en mycket viktig strukturell insats som regeringen har lämnat förslag om som ligger på bord. Det skulle betyda oerhört mycket för kommunerna. En annan viktig sak, som säkert känner till, är att avskaffa möjligheten till ny ansökan som gör att vi faktiskt också får ett slut på processen. Jag tror att en del av kommunernas problem är just att människor blir kvar i själva mottagningssystemet under så oerhört . Det betyder att man inte riktigt kan börja ordentligt med integrationsinsatser utan människor blir kvar i mottagningssystemet och mår sämre och sämre. Jag menar att det är väldigt många insatser som måste göras för att vi ska få ett riktigt fungerande flyktingmottagande i . 47 (): talar om olika propositioner och förslag. Sanningen är att knappt har fått majoritet för någon av dessa i . Det är bekymmersamt att den socialdemokratiska regeringen är så ensam i flyktingpolitiken, att den inte följer riksdagsmajoritetens utslag. Till och med inom ramen för den annars så följsamma vänsterkartellen och stödpartierna är Socialdemokraterna ensamma. En ekande röst. Kanske vore det lämpligt, herr talman, om började fundera över hur regeringen ska följa riksdagsmajoritetens vilja i flyktingpolitiken, så att vi får en ny inriktning som också har förutsättningar att vara folkligt förankrad. Ensamkommande flyktingbarn talade om. Det var ju ett inpass som heter duga. Härtill är jag nödd och tvungen, hade ministern kunnat tillägga, i likhet med biskop härifrån. , som så ofta, fick ju Socialdemokraterna se att man förlorade en omröstning här i och fick uppdraget av att skyndsamt återkomma med förslag. Till och med inom vänsterkartellen är Socialdemokraterna ensamma. Bortsett från detta, herr talman, återkommer jag till min grundfråga om ersättningsförordningen. Är det rimligt att kommunerna tvingas in i ett så komplicerat återsökningsförfarande om man anser att flyktingpolitiken är en statlig angelägenhet som inte ska vara avhängigt ett lokalt kommunfullmäktiges beslut? Regeringen har ett ansvar för att den flyktingpolitik som lägger fast verkligen förankras och förverkligas. Då är det angeläget att kommunerna får ersättning för sina kostnader. har som minister möjlighet att se över ersättningsförordningen och se till att den fungerar så att vi kan slå vakt om en god, generös och empatisk flyktingpolitik. Vill statsrådet göra det? 48 Statsrådet (): parti vill uppenbarligen lösa alla problem genom ökade resurser. Jag har också sett i budgeten att om man har ökade resurser så kommer man att spara resurser åt andra hållet eftersom kostnaderna i mottagningssystemet kommer att minska. Det är, som sagt, en ekvation som inte går ihop. Därför att vi har ett system som i grunden inte fungerar. Det är klart att regeringen, med ansvar för politiken, måste se vad det är för problem som finns, vad det finns för lösningar på de problemen och lägga fram förslagen till . Sedan är det naturligtvis upp till att fatta beslut i olika frågor. Men om man vill göra någonting åt handläggningstiderna, om man vill göra någonting åt de långa, utdragna processerna skulle jag bara vilja uppmärksamma på att det finns en chans . Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:194 om bifallsfrekvensen i asylärenden 49 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att svenska myndigheter ska följa internationell praxis vad gäller beviljandet av uppehållstillstånd för asylsökande, och för att ska ta sitt ansvar för världens flyktingströmmar. Grunderna för den svenska asylrätten är Genèvekonvention om flyktingars rättsliga ställning. definition av flyktinggrunderna, som de kommer till uttryck i utlänningslagen, överensstämmer med den i flyktingkonventionen. Till stöd för tolkningen finns FN:s flyktingkommissaries, UNHCR:s, handbok och riktlinjer. I beviljas dessutom förföljda personer flyktingskap även om det är andra aktörer än staten som utövar förföljelse. Det innebär att definition av flyktingskap är vidare än . Regeringen tillsatte också en utredning (dir. 2002:49) för att föreslå de författningsändringar som är nödvändiga för att de personer som känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning ska kunna betraktas som flyktingar. Utredningen lämnade sitt betänkande (SOU 2004:31) , och detta bereds inom . Det är inte bara flyktingar som får skydd i om de söker asyl här. Även personer som inte uppfyller kriterierna för flyktingskap, så kallade skyddsbehövande i övrigt, kan beviljas uppehållstillstånd här. Som vet har de svenska myndigheterna också beviljat stora grupper asylsökande permanenta uppehållstillstånd på grund av att situationen i deras hemländer varit sådan att det skulle te sig inhumant att tvinga dem tillbaka dit. Svaret på första fråga är därför att den svenska asyllagstiftningen och svenska myndigheters praxis följer internationell rätt när det gäller att ge asylsökande uppehållstillstånd. är regeringen medveten om att tillgänglig statistik i jämförbara länder tyder på att vi har en låg andel som beviljas just flyktingstatus sett till antalet personer som söker asyl totalt. Frågan är mycket komplex, och de statistiska underlagen är inte alltid jämförbara mellan länderna utan en fördjupad analys krävs för att korrekta slutsatser ska kunna dras. På grund av detta har regeringen uppdragit åt en utredare (dir. 2004:114) att särskilt undersöka hur svensk praxis förhåller sig till jämförbara staters vad gäller hur stor andel som beviljas skyddsstatus och orsakerna till eventuella skillnader. tar ett stort ansvar för världens flyktingströmmar, inte minst om man ser till vår storlek och vårt läge i världen. till folkmängden är det land i den industrialiserade världen, efter , som låter flest asylsökande stanna. Men den helt övervägande delen av världens flyktingar är, och kommer att förbli, i närområdet kring de länder de flyr ifrån. Vid sidan av det nationella flyktingmottagandet är därför internationellt samarbete och insatser i de områden som människor flyr ifrån av stor betydelse för att skydda och bistå flyktingar globalt. är en av de största finansiärerna av UNHCR. måste vi fortsätta våra ansträngningar att hantera grundorsakerna till varför flyktingsituationer uppstår. bidrar här på ett antal områden genom olika slags konfliktförebyggande åtgärder, genom vårt utvecklingsbistånd och genom att stärka mänskliga rättigheter och demokratiska processer på olika håll i världen. Vi är också ett av få länder som arbetar med vidarebosättning, den så kallade flyktingkvoten. Regeringen arbetar nära både UNHCR och myndigheterna för att kontinuerligt utveckla och stärka detta kvotsystem. Genom regeringens uppdrag till beräknas antalet vidarebosatta uppgå till 1 700 personer. 50 (): Jag tackar för svaret. Det jag vill veta är vad statsrådet tänker göra för att svenska migrationsmyndigheter ska följa internationell praxis vad gäller beviljandet av permanenta uppehållstillstånd och på vilket sätt ska ta sitt ansvar för världens flyktingar. På de två frågorna har statsrådet svarat att migrationsmyndigheterna följer internationell praxis och att vi tar ansvar för flyktingströmmarna. Och kunde jag ju egentligen gå härifrån. Det är bara det att det är något som inte stämmer i statsrådets svar. När jag tittar på statistiken för antalet bifallna ansökningar var andelen som 1999 fick bifall hos och , och har den sjunkit till . har den sjunkit från till . Drar jag ut kurvan innebär det att /06 kommer andelen som får stanna i att vara lika med noll. Inte någon kommer att få stanna. Trots att det pågår en mängd krig ute i världen, trots att kvinnor utsätts för gruppvåldtäkter och trots att homosexuella stenas till döds i kommer inte någon att få stanna i . Statsrådet berör över huvud taget inte orsaken till detta mer än att tillsätta en utredning. Vi har haft en hel del sådana som har visat att ligger lågt. Tror statsrådet att det bara är människor som saknar skyddsskäl som söker sig till ? Eller hur förklarar statsrådet dessa siffror? Om vi jämför med andra rika industriländer är inte internationell praxis. Vi kan jämföra med som beviljar av de asylsökande uppehållstillstånd med stöd av . I är det . Tillsammans med övriga skyddsgrunder är det . Statsrådet säger att det är stora grupper. 647 personer har fått stanna med stöd av . 20 personer, 17 kvinnor och 3 homosexuella män, har fått stanna med stöd av bestämmelsen den som hyser välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller homosexualitet. 17 personer när har många ärenden om kvinnor som våldtagits, syrabränts, utsatts för så kallat hedersrelaterat våld och som med stor sannolikhet, som visade tidigare, riskerar att utsättas för samma övergrepp om de skickas tillbaka. 3 personer när har flera ärenden om homo-, bi- och transsexuella från som riskerar att dödas om de skickas tillbaka. Att beviljas uppehållstillstånd av innebär, förutom att inte följer internationell praxis, att av alla ansökningar avslås. Det innebär också att överklagar till . Av dem avslås . Sammantaget innebär det att av alla asylsökande i får avslag. Förutom mänskligt lidande och förmodligen fler prickningar av FN för brott mot tortyrkonventionen, innebär avslagsbeslut lika många nya ansökningar om uppehållstillstånd. Det innebär enorma ärendebalanser för den nya instans- och processordning som ska sjösättas . Men den stora frågan är vad statsrådet tänker göra för att den ärendebalans som byggs upp genom det pinnsystem som finns vid som jag ska berätta om i mitt nästa inlägg ska arbetas ned före överförandet till förvaltningsdomstolarna. har i socialförsäkringsutskottet sagt nej till avskaffandet av instrumentet ny ansökan. Jag är övertygad om att vi kommer att följa upp detta. Jag förutsätter att statsrådet är lika angelägen som jag att den nya, mer rättssäkra asylprocessen ska få en bra start. Är det troligt, statsrådet, att endast flyktingar utan asylskäl söker sig till ? Vad tänker statsrådet göra för att förvaltningsdomstolarna inte ska behöva ta den stora ärendebalans som följer på migrationsmyndigheternas agerande? 51 Statsrådet (): Först måste jag få säga något om att tar ansvar för världens flyktingar. är ett av de länder som tar emot allra flest asylsökande i förhållande till vår befolkning. ser vi hur inströmningen av asylsökande har minskat något, men andel av antalet asylsökande har inte minskat utan den ligger fortfarande på ungefär samma nivå och ser också ut att öka. hade vi 31 000 asylsökande. kommer omkring 24 000. är också en av de största givarna till UNHCR. Vi arbetar oerhört aktivt internationellt. bidrar med till UNHCR. Vi är också ett av få länder som tar emot kvotflyktingar, som har ett kvotflyktingssystem. Svaret på frågan om att vi bör ta vårt ansvar är att vi tar ett mycket stort ansvar. Men det räcker inte. Vi måste också ha ett arbete för att fler länder ska göra mera. Det är också grunden för det samarbete vi har inom EU. Så till frågan om bifallsfrekvensen. Det är helt riktigt att bifallsfrekvensen har gått ned. Huvudskälet till det är inte en matematisk formel, som tycks tro, utan det är naturligtvis förändringar i världen. Jag kan nämna några sådana förändringar. Det är miljontals människor som återvänder till . Det betyder att de strömmar som tidigare kom från har gått ned mycket. Situationen i har förändrats enormt. hade vi stora flyktingströmmar från . De flesta av dem fick uppehållstillstånd i . De som kommer från är fortfarande den största gruppen som kommer till . Men är det inte krig, och det betyder naturligtvis att bifallsfrekvensen påverkas. Vi ser också hur situationen i har förbättrats. Det här är naturligtvis i grunden, som jag ser det, någonting väldigt bra. Det är någonting positivt. finns det naturligtvis många oroshärdar kvar i många länder, inte minst i där säkerhetssituationen i vissa områden är allvarlig. Men sammantaget måste man ändå se att situationen har förändrats, och det betyder självklart att bifallsfrekvensen också förändras. Man kan alltså inte bara säga att bifallsfrekvensen är någonting som talar om ifall politiken är generös eller inte generös. Det beror ju väldigt mycket på hur situationen i omvärlden ser ut, och naturligtvis också på vilka grupper som kommer och om man har skäl för asyl. Ytterligare ett skäl till att bifallsfrekvensen har gått ned är att alltfler människor som kommer till har sökt asyl i något annat europeiskt land. Många har också fått uppehållstillstånd i något annat europeiskt land. Det betyder att vi också skickar människor tillbaka till de länder som ska ha förstahandsansvaret för asylansökningarna. Också där påverkas naturligtvis bifallsfrekvensen. Enligt skickar vi människor till de länder som har det grundläggande ansvaret för att pröva asylansökan. 52 (): Vissa tillfällen önskar man att man hade hur mycket tid som helst så att vi kunde fortsätta den här debatten, men är den begränsad. Det är klart att det inte är en matematisk formel, men statsrådet tycks resonera ungefär som att det bara är till människor flyr, inte någon annanstans, inte till resten av världen. Utskottet besökte , och där ser siffrorna helt annorlunda ut. De hade precis samma typ av flyktingar som vi. Hur kan det då komma sig att det i ser ut som det gör och inte som i ? Deras siffror borde ju i så fall också gå ned och vara lika låga som . Sedan fick jag inget svar om nollställningsbeslutet. Jag tror att det är viktigt att statsrådet nu börjar diskutera den frågan på allvar eftersom vi vet att kommer att fatta beslut om detta. Vi vet också att den stora ärendebalansen inte ska hänga med i den nya instans- och processordningen. Senaste numret av kom i går. Där finns en artikel som heter Pinnhets drabbar asylsökande och handlar om situationen på . Där säger en av handläggarna: gör att besluten inte har samma kvalitet som de annars skulle haft. Beslutsmotiveringarna blir till exempel inte lika utförliga. En annan säger: När det kommer till lönesamtalen är det enda man pratar om hur många pinnar du producerat. Jag ligger lägre än snittet. Resultatet är att jag har sämre löneutveckling än de som skriver som små robotar. Vidare står det: Flera handläggare anser att pinnhetsen leder till fler avvisningsbeslut än om mer tid funnits till varje ärende. Logiken är att ett avvisningsbeslut normalt kräver mindre utredning än ett beslut om uppehållstillstånd. Ett negativt beslut är praxis, det behöver du inte tänka så mycket på. Ska du skriva ett positivt beslut måste du däremot samla ihop jäkligt mycket ursäkta svordomen, men det står så i tidningen bra material för att underbygga det. Och du får oftast en riktig fajt med din beslutsfattare, säger handläggaren som tidigare citerats. När jag drar ut den här kurvan som vi talade om tidigare och ser hur få bifall vi har i migrationsprocessen kan jag helt klart se ett samband mellan de två sakerna och dessutom med den granskning som gjorde av . Jag ser också konsekvenserna för den nya instans- och processordningen. Jag tjatar då igen på : Jag vore tacksam för ett svar på hur regeringen tänker agera när det gäller den stora ärendebalans som kommer att komma. har jag en minut kvar av talartiden, och då fortsätter jag med en annan fråga. Men den förra frågan är viktig, så den vill jag som sagt gärna ha svar på. I sitt svar till mig säger statsrådet att definition av flyktingskap är vidare än . Då tycker jag att det blir lite märkligt att vi ligger så långt under internationell praxis vad gäller beviljande av permanent uppehållstillstånd med stöd av . Denna utveckling, eller snarare avveckling, av bifallen kommer att innebära att det egentligen inte spelar någon roll vad vi gör som lagstiftare. var inne på det tidigare. Statsrådet lyfte i sitt svar till mig fram att det kommer en proposition som kommer att föreslå att den som upplever välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning nu ska omfattas av . Som jag sade i mitt tidigare inlägg har 20 personer fått stanna med stöd av just denna skyddsgrund. Då blir jag förstås nyfiken på vilka extraordinära åtgärder statsrådet tänker vidta som hon inte har vidtagit tidigare. Vi har haft denna skyddsgrund ända . Vad är det för extraordinärt som ska vidtas nu som inte redan är gjort? 53 Statsrådet (): Jag börjar med frågan vad regeringen tänker göra åt ärendebalansen. Svaret på den frågan är att vi tänker arbeta ned ärendebalansen. Regeringen har också anslagit extra resurser till för att snabbt kunna avgöra gamla ärenden. Vi har också arbetat med att effektivisera handläggningen på . Om en månad kommer att ha en helt ny organisation som på ett mycket mer effektivt sätt än tidigare ska kunna avgöra ärenden. Något nollställningsbeslut, som egentligen handlar om att vi fattar ett beslut om att alla människor som har kommit hit oavsett skäl ska få stanna i , är inte aktuellt. Jag menar att det är så långt från rättssäkerhet man över huvud taget kan komma. Jag kan inte förstå hur man kan å ena sidan tala om vikten av rättssäkerhet och å andra sidan säga att nu ska alla få stanna och då är över huvud taget inga prövningar av flyktingskäl aktuella utan bara en tidsgräns. Om man kommer före fem i tolv får man stanna; kommer man fem över tolv får man inte stanna. Det, menar jag, handlar inte om rättssäkerhet. Svaret på frågan är alltså att vi kommer att arbeta av de ärendebalanser som finns. När det sedan gäller detta med att vi infört nya skyddsskäl är jag inte helt säker på att jag förstod resonemanget. Jag skulle dock vilja problematisera statistiken på det här området. I har vi ett flertal olika grunder för uppehållstillstånd. Vi har flyktingparagrafen, alltså om man är förföljd, som helt överensstämmer med .