prot · GS0950 · 2004-12-14 00:00:00 — Det kan naturligtvis alltid bli bättre på olika håll, men man är väl uppmärksam på den här problematiken trots allt. 115 (): Det är en helt annan bild, skulle jag vilja säga, som justitieministern ger här. Det fanns ett antal tidningsartiklar för sedan som beskrev en annan verklighet. De utvecklingsstördas organisationer är också djupt bekymrade över att det saknas kompetens att bedöma behoven. Tiden i fängelse blir inte på det sätt som man skulle kunna kräva. Jag vill inte förringa att det har begåtts brott, men frågan är ändå om man när man inte har möjlighet att klara sin situation verkligen får den omsorg som man rimligen kan kräva. Det handlar ju som sagt också om att efter ett avtjänat straff ha möjlighet att återgå till ett liv där man fungerar i vardagen. Vi har här inte diskuterat särskilt hur det ser ut för del. Det finns synpunkter kring att man just i de här sammanhangen bryter mot . Jag skulle vilja ha någon kommentar till det. 116 Justitieminister (): Det som kanske är det största problemet handlar inte om dem som man upptäcker. Dem kan man ge vård och omsorg på det sätt som behövs även inom ramen för verkställigheten av ett straff, kanske till och med för ett allvarligt brott. Problemet handlar om dem som man inte upptäcker och är intellektuellt utvecklingsstörda. Jag tror att det viktigaste är att man upptäcker dem och ger dem möjlighet till en bra verkställighet även inom ramen för det brott som de har dömts för. Jag vill avslutningsvis säga att vi arbetar med . Det är inget lätt arbete. Det finns en del som handlar om de personer som är utvecklingsstörda och om huruvida det särskilda boendet ska finnas. Men för att man ska kunna genomföra den här reformen måste man ha en bra övergång till den öppna vården. Det här gäller det stora förslaget. Det som gäller utvecklingsstörda är mindre. Frågan är om det går att bryta ut vissa delar. Det vet vi inte . Det är inte alltid den bästa lösningen. Arbetet bereds inom Justitie- och Socialdepartementen. Det är ett mycket svårt och omfattande arbete. Det går inte att frigöra det från den vanliga vården som inte är inom ramen för kriminalvården. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2004/05:216 om spårning av samtal från kontantkortsmobiler 117 Justitieminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma åt problemen med anonyma kontantkortsabonnenter. Precis som beskriver är mobiltelefoner med kontantkort ett stort problem vid bekämpning av särskilt den grova brottsligheten. Användningen av kontantkort är mycket omfattande. Enligt Post- och uppgick antalet aktiva kontantkort vid utgången av det året till drygt fem miljoner stycken, eller av samtliga GSM-abonnemang. Mobiltelefoner utgör ett vanligt elektroniskt hjälpmedel vid brottslig verksamhet. Elektronisk kommunikation är ofta en nödvändig förutsättning när brott planeras och utförs. Därmed är kommunikationen och uppgifterna om den ofta ett mycket viktigt bevis i brottsutredningar. Polisen har välutvecklade metoder för att komma åt information om elektronisk kommunikation. Även om den svenska lagstiftningen i olika delar har anpassats till teknikutvecklingen återstår flera frågor. En del frågor på området för elektronisk kommunikation har Beredningen för rättsväsendets utveckling (BRU) i uppdrag att se över. har gett in en skrivelse till BRU där styrelsen närmare redogör för de problem kontantkortsanvändningen medför. har fått del av den. Det pågår alltså ett arbete med att effektivisera polisens arbetsmetoder. Jag följer självklart utvecklingen på området. 118 (): Jag får alltså ett svar av justitieministern som egentligen inte är svar på den fråga som jag ställde. Jag har för en gångs skull till och med svårt att tacka för svaret. Det som framkommer kan vem som helst ta reda på. Det jag beskriver i min interpellation är att det finns ett antal personer som begår brott och att omfattningen är stor. Egentligen är det precis det som svaret också tyder på. I har man tagit ett beslut om att man ska registrera dem som köper kontantkort. Annars stängs kortet av för trafik. Detta är för att man ska kunna komma åt bland annat den omfattande narkotikahandeln. Om man tittar på vad som egentligen händer är de anonyma kontantkorten en verklig favorit för dem som vill begå brott. är jag orolig för att vi politiker ägnar oss för mycket åt att beskriva ett fenomen och att tala om att det finns. Vad ska vi göra för att enskilda personer ska bli tryggare och för att enskilda människor ska förhindras att utöva brottslig verksamhet? Jag frågade i min interpellation vilka åtgärder som ministern kan tänka sig att vidta för att komma åt de problem som finns i samband med anonyma kontantkortsabonnenter. Då menar jag en handling för att förhindra att den här typen av brottslighet får utvecklas mer och mer. Därför upprepar jag min fråga, inte om utsträckningen, inte om effektiviseringen av polisens arbetsmetoder det har vi hållit på med länge utan om vad man ska göra för att komma åt den här typen av problematik. 119 (): Jag tycker att tar upp en viktig fråga. Det finns fler aspekter. Vi har alla mobiltelefoner, och väldigt många har kontantkort. Jag och väckte en motion med den här inriktningen som kommer att behandlas av vartefter. Bakgrunden till motionen är en mycket engagerad förälder i , , som jobbar bland barn och ungdom och har sett väldigt mycket av den mobbning och de trakasserier som sker via SMS och via telefon, dygnet runt . Det är svårt att komma till rätta med, men det skulle underlätta om vi fick en ändring här. Vi vet också att mobiltelefoner lätt kan användas till trakasserier av kvinnor, av män som trakasserar, i kriminella sammanhang och så vidare. är det en avvägning mellan integritetsskäl och krav på registrering. Jag tycker ändå att vi bör överväga det här. har gjort analysen att det här är möjligt att göra. Frågan var uppe i . Statsrådet hade en interpellationsdebatt i den här frågan, där hon var mycket tydlig med att hon inte avsåg att vidta några åtgärder. Jag tolkar justitieminister svar som en öppning jämfört med hur regeringens linje var . Polisen jobbar med frågan, och ministern utesluter inte att det kan hända någonting. Argumenten emot som gjorde att statsrådet inte ville agera var att det är för mycket integritetshämmande och lite för mycket byråkratiskt krångel. har sagt att det går att lösa och att det inte är så svårt. De skulle till och med välkomna det. Vi har ju redan integritetshämningen att brottsförebyggande myndigheter i brottsutredningar får spåra alla samtal som har skett. Det som kan tillkomma för att ytterligare underlätta detta är att man uppger personnummer och så vidare när man köper kortet. Självfallet kommer mobiltelefoner att kunna stjälas och användas ändå, men det blir lite lättare att komma till källan i olika sammanhang. Byråkratin tror jag inte kostnadsmässigt och tekniskt är något bekymmer. Med all respekt för integritetsaspekten så är det ett mycket litet ingrepp att stå för vem som har köpt sitt kontantkort och att man kan riskera att bli spårad till en viss mobil om man begår olagliga handlingar. Inför KU:s behandling av frågan och vore det bra om ministern kunde öppna frågan ytterligare. Jag tror att det vore bra om vi kunde följa exempel i den här frågan inte i alla frågor, men i den här. 120 Justitieminister (): Som jag sade bereds frågorna nu på . Det är riktigt att det har varit någonting som också har beretts mellan och . Det är självklart, för det här berör också delvis operatörerna. Jag vill inte på något sätt ta ställning för eller emot vad gäller framtiden, utan det här bereds som sagt. Men jag vill berätta att det som vi arbetar med går i den här riktningen. Det är inget okomplicerat arbete det handlar nämligen om att kunna spåra trafikdata och huruvida person A ringer till person B. Som ni säkert har hört så är detta inte en alldeles okomplicerad fråga, och det här har stött på motstånd. Det är ändå en betydligt mindre del, det vill säga bara att kunna spåra de telefonsamtal som har ringts och att dessa data ska kunna lagras. Men man kan inte arbeta hur brett som helst, utan man får ta ett steg i taget. Sedan får man se hur mycket man kan gå fram med. Jag anser att det här att man ska kunna spåra varifrån person A ringer till person B är den mest prioriterade frågan just nu både i och inte minst inom EU. Man skulle så klart också kunna säga exakt vem som har varje telefon. Men det är också ett stort steg. Det är ett register med fem miljoner människor och kostnader för det. Även om en operatör är positiv ska man vara på det klara med att de inte är särskilt positiva om de inte får kompensation. Men vi arbetar alltså konkret med lagringen av trafikdata. Det gäller också andra register som DNA-register och sådant. De ska utvidgas. bereds andra saker, så det är ingen tvekan om att vi försöker anpassa oss efter teknikens utveckling och hitta rätt balans mellan verktyg som är bra ur effektivitetssynpunkt för polis och åklagare kontra den personliga effektiviteten. Det gäller också de kostnader som detta kan innebära. 121 (): Det var glädjande att det går i den här riktningen. Jag vill gärna berätta direkt ur livet att jag under ett par års tid har blivit hotad just i och med att det rings från en telefon som man inte kan spåra samtalen ifrån. Det gick inte . kan jag kämpa för de här frågorna. Det har varit förskräckligt att höra detta gång efter annan och aldrig kunna se ett nummer. Samtalen gick inte att spåra. när jag äntligen har kunnat spåra samtalen på grund av att numret kom fram av misstag är jag rätt så nöjd. Men jag har insett problematiken i detta, och jag är inte den enda. Det är naturligtvis många som blir hotade och många affärer och annat som sker där man inte kan komma fram till vem det är. Det hade varit så enkelt och besparat mig så mycket om man hade kunnat lyfta luren och kolla vem som har ringt och vem som har köpt kontantkorten. Då hade man kunnat lösa min problematik för länge sedan. Därför tror jag att det ibland mitt i all bedrövelse och alla jobbigheter kan vara nyttigt att vara mitt i smeten och få uppleva vad det egentligen är som hade kunnat förhindra detta. Man får se vad som händer och var svårigheterna finns. Jag kan säga att jag är en tillskyndare av detta, och jag vill övertala och tjata på ministern för att hitta lösningar när det gäller att kunna spåra kontantkort. Många utnyttjar detta; det är helt klart. Många av oss kommer att drabbas och många har drabbats. Jag har alltså en önskan till ministern om att detta ska åtgärdas med det snaraste. 122 (): Jag kan bara instämma i det som sade; detta gäller nog inte i första hand de grava kriminella narkotikaaffärerna. Där har man instrument, och där jobbar man ändå med att hitta telefoner. Det här gäller i stället vanliga människor där det rings i telefon dygnet runt och skickas sms. Det kan vara i en rätt nära krets, i kamratkretsar, och det kan gälla mobbning och trakasserier. För dem kan man med en sådan här organisering enkelt vid övergrepp ta fram vem det är som ringer och förhindra det. Jag tror inte att vi ska överdriva byråkratin. Ett enkelt register över dem som har köpt kontantkort klarar vi med dagens teknik. Vi kan åka till månen, och det här klarar vi också. Jag tror att detta vore ett bra hjälpmedel för polisen att klara upp även enklare brott, som kanske inte är så stora men som upplevs som mycket graverande av de enskilda individerna. 123 Justitieminister (): Sedan är det förstås fråga om vilka brott och av vilken svårighetsgrad som man ska klara upp när det gäller att spåra huruvida personerna har ringt till varandra och vilka telefoner som har använts i ett register. Det är också någonting som man kan fundera över. Att det skulle vara ett hjälpmedel för polisen ska ställas inte bara mot intresseavvägningen, utan det är också en kostnad som naturligtvis kanske kan läggas på andra saker. Men som jag sade tidigare vill jag inte på något sätt ta ställning i den här frågan, utan jag har informerat interpellanten och medinterpellanten om hur arbetet går. Det som vi nu arbetar med är alltså lagring av trafikdata, och det är ett hårt och svårt arbete både nationellt och internationellt. Men det är nog så viktigt, och det går definitivt i riktningen att man ger polisen bättre verktyg för att klara upp allvarliga brott. 124 (): Jag hade för avsikt att tacka ministern för det svaret. Jag kommer förmodligen att återkomma och, som det brukar heta från ministrarnas sida, följa frågan och dess beredning. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2004/05:139 om stöd till handikapporganisationerna 125 Socialminister (): de har frågat mig om jag är beredd att göra en översyn av reglerna för stöd till handikapporganisationerna och att i direktiven för en sådan översyn klart uttrycka att syftet är att samtliga handikapporganisationer ska uppnå delaktighet. Det är naturligtvis viktigt för det handikappolitiska arbetet att det finns aktiva och pådrivande handikapporganisationer. Den kunskap som finns inom organisationerna är oerhört värdefull och när det händer mycket både nationellt och internationellt är det viktigt att handikapporganisationerna tar aktiv del i de processer som pågår. Det är som det nya statsbidragssystemet för handikapporganisationerna började gälla. När regeringen snart därefter presenterade den nationella handlingsplanen för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79) ökades statsbidraget till handikapporganisationer med sammanlagt , och en särskild summa på 5,5 miljoner gick till de organisationer vars bidrag minskade mest på grund av det nya systemet. Den övergångsperiod som fastställdes för det nya systemet håller nu på att löpa ut. kommer det inte att finnas några övergångsregler. Däremot kommer det fortfarande att finnas medel som kompensation för minskade bidrag till vissa organisationer. Enligt regeringens förslag i budgetpropositionen ökas anslaget med särskilt för detta ändamål. har jag blivit uppmärksammad på att det är många handikapporganisationer som är missnöjda med den del av organisationsbidraget som utgörs av merkostnadsbidrag. Merkostnadsbidraget avser kostnader som organisationerna har för att göra sin verksamhet tillgänglig för sina medlemmar. Det handlar just om de saker som de nämner: att kunna delta i sammankomster, att kunna ta emot och ge information och så vidare. Det är som ansvarar för att utforma tillämpningsprinciper för den förordning som reglerar statsbidraget. Det gör man i samråd med handikapporganisationerna. har också i uppdrag att följa upp effekterna av det nya systemet. En slutlig rapport ska lämnas till regeringen , och utifrån resultaten som presenteras då kommer jag att ta ställning till behovet av en ny översyn av statsbidragssystemet. Det är viktigt att alla organisationer upplever att statsbidraget fördelas på ett så rättvist och rationellt sätt som möjligt. Det måste också spegla de syften som finns med statsbidraget, nämligen att stödja handikapporganisationerna i deras arbete för full delaktighet och jämlikhet i samhället för personer med funktionshinder. På den punkten är syftet med bidraget tydligt . 126 (): Det kanske är så att interpellationsdebatterna efter en trög inledning har börjat gå snabbare. Jag tror säkert att de är på väg hit, för vi har talats vid . Vi ingår båda i tvärpolitiska handikappforum. Det är ett viktigt ämne som vi tar upp här , för handikapporganisationerna har en viktig roll som opinionsbildare. De erbjuder mötesplatser och verktyg för att medlemmarna ska kunna förbättra sina villkor och sin livskvalitet. Men förändringarna i bidragssystemet har medfört försämrad ekonomi för många organisationer, framför allt de mindre organisationerna. Därför vill vi från öka anslaget med 10 miljoner . Några exempel på de organisationer som drabbats och som efterlyser en justering av det nuvarande bidragssystemet är , Sällsynta diagnoser, , . Det är förbund vars medlemmar har flera funktionshinder och därmed också ofta höga merkostnader, för olika funktionshinder ger olika typer av merkostnader. En stor och växande del av handikapprörelsen representerar medicinska, kognitiva, psykiska, dolda funktionshinder. Merkostnader kan utgöras av till exempel anpassade mötesformer för personer med funktionshinder som har behov av att vila oftare och längre möten för personer med funktionshinder som har behov av för att sätta sig in i en fråga eller för att uttrycka sig på olika sätt. Vidare kan det handla om utökad förberedelsetid inför möten, till exempel genomgång och tydliggöranden av material av en stödperson, individuellt stöd och information för att medlemmar alls ska kunna förmå sig att ta sig till möten. Det kan också vara ökat behov av grupprum för samtal i små grupper och ökat behov av mötesrum utan störande ljud. redovisar exempelvis följande: Inför varje sammankomst krävs ett omfattande arbete för att förbereda deltagarna. Varje deltagare får inför mötet sig tillsänt en resplan, ett individuellt schema för där man angett aktiviteter, mattider och så vidare, information om maten, kartor över mötesplatsen, konferensanläggningen med det egna rummet markerat samt bilder, foton på mötesplatsen, konferensanläggningen. Detta är nödvändigt för att deltagarna ska känna sig trygga inför mötet och över huvud taget ha förutsättningar att delta. Det är helt klart att här föreligger ett ökat behov av stöd till handikapporganisationerna och inte minst en rättvis fördelning mellan de olika organisationerna. 127 (): Jag vill först tacka socialministern för svaret. Jag hade hoppats att svaret skulle vara mer positivt med tanke på att fattade ett beslut om ett tillkännagivande där man ber regeringen att överväga att avvakta med förändringarna av merkostnadsbidragsdelen tills utvärderingen är gjord av hela det nya systemet som kom . Min förhoppning var att det i svaret skulle stå: Ja, regeringen kommer att avvakta med att göra någon förändring. Men jag vet inte om svaret möjligtvis skrevs innan fattade sitt beslut. Det är så, får jag höra . Då kanske vi under debattens gång kommer att få ett väldigt klart besked om att regeringen ser till att avvakta med en förändring i merkostnadsdelen. Jag förstår att ni har diskuterat alla de olika bidragen till handikapporganisationerna. Det finns grundbidrag, föreningsbidrag, medlemsbidrag, samarbetsmedel och merkostnadsbidrag. Bidraget består av väldigt många delar. 22 handikapporganisationer, alltså en merpart jag tror att det är 43 handikapporganisationer som är med i Handikappförbundens samarbetsorgan, HSO tycker inte att det nya förslaget till merkostnadsbidrag är bra. Flera av dem tyckte inte heller att det var bra som det var tidigare. Det är inte så att de bara har tittat på hur de själva drabbas. De säger att det är osäkert. Bidraget ska sökas i efterhand. De kan hamna i en ond cirkel eftersom de får pengarna i efterhand och själva får bidra med en del. Har de då lite pengar kan de inte bidra. Det betyder att de inte får något merkostnadsbidrag. Då är de inne i en ond nedåtgående spiral. Vi är båda överens om att det här bidraget skulle göra folk delaktiga och skulle också kunna förverkliga handikapplanen. Därför är det inte speciellt bra. De som redan nu har fått söka bidrag har fått väldigt konstiga signaler från där man säger: Ni söker bidrag för merkostnad under en viss rubrik, men vi skulle föreslå att ni flyttar ansökan till en annan rubrik. Det känns inte speciellt rättssäkert att ha ett system där man ska gå till väga på detta sätt. Min fråga är och debatten kanske blir kort om regeringen och socialministern gör det som vill att man ska göra, avvakta, och därmed ger alla en viss ro. Man måste kunna se till helheten och utvärdera det system vi har och inte dra i gång något nytt. Jag ser att socialministern nickar, så jag utgår från att jag får ett positivt svar alldeles strax. 128 Socialminister (): Svaret skrevs innan gjorde sitt tillkännagivande, och jag är väl medveten om tillkännagivandet. Jag är också väl medveten om den diskussion som försiggår inom handikapprörelsen kring de olika bidragsdelarna. Man ska vara medveten om att bilden är lite splittrad. Det finns olika uppfattningar om hur organisationsbidraget har fungerat. Men jag är väl medveten om den kritik som har framförts och om den oro som har uttryckts från många olika håll kring vad effekten skulle bli av den här förändringen. Det är regeringens uppfattning att det är viktigt att följa hur bidragssystemet har fungerat. Det är därför som vi har gett det här utvärderingsuppdraget, och rapporten ska lämnas till regeringen . Jag ser fram emot den rapporten, för jag tycker att det är väldigt viktigt att vi har organisationsbidrag som fungerar på det sätt som är avsett och som i möjligaste mån innebär att så många som möjligt tycker att det fungerar bra. Jag har tagit till mig tillkännagivandet. Jag har också för avsikt att göra en förändring i förordningen, men vi avvaktar den utvärdering som ska komma . 129 (): Det var en bra julklapp till alla handikapporganisationer, för då kan de känna lite ro över att man förmodligen kommer att försöka få en helhetsbild av vad det här innebär. Jag tackar för det svaret. När jag ändå har chansen vill jag ställa en fråga till. I svaret tar socialministern upp att man har tilldelat ytterligare . Det råder väldig oklarhet om hur pengarna ska användas, om de är avsedda för de förbund som redan har kompenserats, och som redan har träffat en överenskommelse, eller om de är avsatta för andra handikappförbund. Det är en fråga som jag har fått från flera handikappförbund. De tycker inte att de kan få någon klarhet i detta. Då kanske vi kan få klarhet också i detta . Det vore nästa mycket positiva signal, inte bara att man avvaktar med att införa detta nya förslag till merkostnadsbidrag utan att man även reder ut vad dessa är avsedda att användas för. 130 Socialminister (): Jag kan svara mycket kortfattat. De är avsedda att öka den pott som ingår i den så kallade stötdämparen som är avsedd att lindra de konsekvenser som förändringen av organisationsbidraget har inneburit. 131 (): Jag konstaterar att de fyra borgerliga partierna har lagt fram motioner i det ämne som vi diskuterar . Det har även och gjort. Det finns också ganska många enskilda motioner i detta ämne från socialdemokratiska ledamöter. Jag ser också att ministern har tagit intryck av detta, och jag hoppas att det ska bli positiva besked för handikapprörelsen framöver. 132 (): Jag vill egentligen bara önska socialministern god jul och en gång till tacka för den julklapp som inte jag utan handikapporganisationerna fick. De har varit väldigt oroliga. 133 Socialminister (): Då får jag önska de och en god jul. Vi får se fram mot den utvärdering som ska komma , och så får vi se vad som sägs i den. Sedan får vi försöka sträva efter att hitta en konstruktion som gör att vi får en uppslutning från så många handikapporganisationer som möjligt, helst alla naturligtvis, men det är en svår fråga som inrymmer en del motsatta åsikter. Men det är min förhoppning att vi ska kunna lösa detta på ett bra sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2004/05:161 om de sämst ställda pensionärernas situation 134 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra situationen för de sämst ställda pensionärerna. Pensionsreformen har en bred politisk förankring som ger goda förutsättningar för ett långsiktigt stabilt pensionssystem. I pensionsöverenskommelsen lades tyngdpunkten på att stimulera till arbete genom livsinkomstprincipen. Enighet rådde också om ett rimligt grundskydd som inte motverkar incitamenten till arbete, och vi var då överens om nivån för grundskyddet. Jag utgår från att vi är överens om detta.