prot · GR09108 · 2004-05-04 00:00:00 — Redan vid tidigare interpellationsdebatter rörande strandskyddet har jag framhållit att det är en viktig fråga som kommer att tas i beaktande vid regeringens ställningstagande vad gäller utrymmet för det lokala självstyret. Syftet med strandskyddet är att trygga förutsättningarna för allmänhetens friluftsliv och bevara goda livsvillkor på land och i vatten för djur- och växtlivet. Bestämmelserna ger uttryck för att strandskyddet är och ska vara en hörnpelare i allemansrätten. Strandmiljöerna är också mycket viktiga i biologiskt avseende, eftersom övergången mellan land och vatten ger upphov till en rad olika livsmiljöer med en stor mångfald av olika arter. Jag tycker att vi har en bra strandskyddslagstiftning, som vi ska vara stolta över, men jag tror att vi kan göra den ännu bättre. Regeringens ambition är att åstadkomma ändamålsenliga bestämmelser med utgångspunkt i ett generellt strandskydd. Vid utformningen av bestämmelserna kommer en vägning mellan olika allmänna intressen att ske, bland annat med beaktande av regionala skillnader. I syfte att underlätta kommunernas planläggning inom strandskyddsområden avser vi att förtydliga förutsättningarna för när upphävande av strandskyddet kan ske. Jag återkommer, som jag sade inledningsvis, med ett samlat förslag. 44 (): Jag ber att få tacka miljöministern för svaret. Strandskyddet är en fråga med flera viktiga dimensioner. Den första är: Ska det bygga på enhetlighet eller differentiering? Ska vi ha regler som är lika och tillämpas lika över hela landet, eller behövs det möjligheter till lokal anpassning? Den andra dimensionen handlar om vem det är som ska fatta besluten. Ska det vara lokalt eller centralt beslutsfattande? Lite tillspetsat: Ska det vara byråkrater i som avgör det eller förtroendevalda ute i kommunerna? Den tredje dimensionen handlar om hur vi ser på strandnära lägen. Är det enbart någonting som handlar om rekreation och semester, eller är det också områden som kan vara viktiga för den regionala utvecklingen och tillväxten? Jag tycker att dagens lagstiftning och den tillämpning som sker av dagens lagstiftning är felaktig enligt alla dessa tre dimensioner. Jag tänker ge ett exempel för att visa hur absurt dagens lagstiftning faktiskt slår. I mina hemtrakter utanför i finns en kommun som visserligen inte ligger i men som ligger i och som heter Hogarp. kommun vill bygga på det här området. Det finns en bred enighet i kommunen om att man bör bygga här. Det är viktigt för olika aktiviteter i kommunen för att man ska kunna locka människor till kommunen. har vid sin prövning sagt: Ja, det är helt i enighet med att man också ska bevara strandskyddet och tillvarata möjligheter. Men vid överklagandet har sagt nej. De tre frågor som jag ställer mig med anledning av det här exemplet och många andra exempel som har kommit till min kännedom både från mina hemtrakter och från många andra delar av landet är för det första: Varför ska i just det här fallet inte haboborna kunna ha lokalt anpassade regler utifrån de förhållanden som gäller just där? Varför ska det höga exploateringstrycket i vissa delar av landet påverka deras möjligheter att utveckla sin kommun? Varför ska det vara samma måttstock över hela landet? Den andra frågan handlar om beslutsfrågan. Varför är byråkrater på i bättre lämpade att bedöma om kommun är lämpad att bygga på området än de förtroendevalda människorna i kommun och de medborgare som bor där? Varför är byråkrater bättre än förtroendevalda att fatta besluten? Den tredje frågan: Är det verkligen viktigare att vi ser till att skapa goda rekreationsmöjligheter för människor som kanske inte alls bor eller över huvud taget finns i närheten än att haboborna får chans att utveckla sin kommun utifrån de förutsättningar och önskemål som finns i just den kommunen? Det här är en fråga som är brännande och väldigt viktig och som berör många regioners och kommuners utvecklings- och tillväxtmöjligheter. Därför var det besked som kom med strax före påsk väldigt välkommet och öppnade för en liberalisering och förnyade strandskyddsbestämmelser. Det är därför jag ställt den här interpellationen till miljöministern, som i tidigare svar på skriftliga frågor till mig och i andra sammanhang haft en mycket njugg inställning till förändrade strandskyddsbestämmelser. blir jag inte riktigt klok på miljöministerns svar till mig. Å ena sidan säger miljöministern i inledningen att det är viktigt att strandskyddsbestämmelserna görs mer flexibla. Å andra sidan säger miljöministern lite längre fram i svaret att det finns anledning att rikta kritik mot kommuner som alltför generöst tillämpar de strandskyddsbestämmelser som finns. Mina frågor blir: Vilken linje är det som gäller för miljöministern? När kommer de utlovade förändringarna i strandskyddsbestämmelserna? 45 Miljöminister (): Låt mig först säga att flexibilitet kan avse olika saker, precis som säger. Det kan handla om flexibilitet när det gäller att ta hänsyn till olika förhållanden i olika delar av landet. Det kan också handla om beslutsnivå om vi ska låta förtroendevalda på lokal nivå helt och hållet besluta över strandskyddet. Min utgångspunkt är att strandskyddslagstiftningen är en nationell lagstiftning. Jag tycker inte alls att det är någon absurd ordning vi har . frågar: Ska samma måttstock gälla över hela landet? Det är inte så i ett ärende som exempelvis det ärende som gäller . Det har avgjorts som ett enskilt förvaltningsärende, där man tagit noga hänsyn till förhållandena i det enskilda fallet. Det är inte så att bygderna runt är oexploaterade i jämförelse med andra områden, tvärtom. Det här är ett område av nationellt intresse där därför har sett till att man har ett utvidgat strandskydd . Det är inte en självklarhet att enbart de förtroendevalda i ska besluta över detta. Min fråga till är: Är det självklart att de som just nu är förtroendevalda i ska bestämma över en resurs som också är en nationell resurs och som inte är en resurs bara för oss som lever nu utan som kommer att vara en resurs för människor också framgent? Det är också en viktig aspekt av strandskyddet. När det gäller det förslag som ska komma kan jag inte säga exakt när det kommer, men det pågår ett intensivt arbete. Det ligger helt i linje med de interpellationssvar som jag har givit. Frågan var uppe på tillväxtkongressen, och det var i samband med det som uttalade sig. Det finns ingen skiljelinje i vår syn, utan det handlar om en ökad flexibilitet och hänsyn till olika villkor i olika delar av landet, en möjlighet att ta hänsyn till exempel till regional utveckling. Däremot anser jag att det är viktigt att väldigt noga fundera på vilka punkter som vi ska utöka det kommunala inflytandet och på vilka punkter vi kanske till och med ska begränsa det. Vi måste också ställa frågan, som jag gärna vill ställa till : Är det ett problem att av de ärenden som har avgjorts, enligt en analys som har gjorts av , har avgjorts på otillräcklig grund med bristande beslutsunderlag, bland annat att man inte har tagit hänsyn till den biologiska mångfalden, som är en viktig del av strandskyddet? Det ser jag som ett problem. Det måste vi också beakta när vi nu gör en översyn av strandskyddslagstiftningen. Sammantaget vill jag säga att det är viktigt att vi ser över strandskyddet. tar upp flera frågor som vi vill ta hänsyn till. Det rör den regionala utvecklingen, och det rör möjligheten att, som i fallet i kommun, få tydligare riktlinjer när det gäller vilka särskilda villkor som kan gälla för upphävande inom plan. Jag tror att det skulle vara väldigt viktigt för kommunerna att få bättre besked om det. Det skulle underlätta ett planläggningsarbete som ibland kan ske inom strandskyddat område. Men det är lika viktigt att vi beaktar de problem vi har med att stränder exploateras i alltför hög grad. fick vi en rapport från i som tar upp det faktum att i och innerskärgården är av stränderna bebyggda. Det förvånar mig lite grann att inte alls tar upp den sidan av problemet, som jag anser att vi också måste beakta vid den översyn som vi nu gör. 46 (): Det var många frågor jag fick. Jag vill bara upplysa miljöministern om att tanken huvudsakligen är att jag som riksdagsledamot ska ställa frågor till miljöministern och utkräva ansvar av miljöministern. Det är det interpellationsdebatter är till för. Det är organ för kontroll av regeringen, inte tvärtom. Ändock ska jag svara på den fråga som miljöministern var inne på. Hur ska vi ha det med det lokala och regionala inflytandet? Ja, jag tycker att huvudpoängen ska vara att det viktigaste och avgörande inflytandet ska ligga lokalt, hos de människor som är förtroendevalda på orten och som också har att ta ansvar för sin bygds långsiktiga utveckling. Det är absurt att tro att kommunpolitiker enbart ska agera i kortsiktigt intresse och inte ta hänsyn till att det är viktigt för kommunens attraktivitet att ha bra miljövård, bra naturvård och så vidare. Det är verkligen att misstro landets kommunpolitiker. I det fall som jag nämnde sade ja till att man skulle få göra det här. kan inte sägas gå kommunpolitikernas ärenden. Det är ju personer som verkligen är satta att tillse lagstiftningen. På alla andra områden säger vi att har statens uppgift att följa och tillämpa lagstiftningen. De sade att det var helt okej att bygga ut här. Men då ska ett antal personer i tala om för i att de har gjort en helt felaktig bedömning. Varför ska vi inte i detta fall lita på att kommunpolitiker och länsstyrelse, som sitter närmast situationen, gör rätt bedömning? Varför är byråkrater i bättre än kommunpolitiker i och länsstyrelsetjänstemän i ? Det är den viktigaste frågan att ställa sig. Det här är också någonting som många påpekar. Ett antal ledande kommunalpolitiker från i stort sett alla partier i säger så här i en artikel : Det måste vara något av ett systemfel att man centralt på försöker kontrollera 3 0004 000 dispensbeslut från kommunerna. Låt länsstyrelserna och kommunerna komma fram till regionala avvägningar av hur strandskyddet hanteras och riksintresset att ha många tillgängliga stränder bevaras. Precis så tycker jag. Låt kommunerna och ha det avgörande inflytandet på de här frågorna. Det måste vara huvudpoängen. Det här är en fråga som har diskuterats . Frågan dras uppenbarligen i långbänk i regeringen. Det händer väldigt lite. Läser man utskottsbetänkanden, protokoll från interpellationsdebatter och frågestunder och allt vad det kan vara ser man att det är en fråga där man inte kommer framåt. Därför måste frågan till miljöministern upprepas: När får vi några besked från regeringen? När får vi en proposition? När får vi förslag som verkligen för den här frågan framåt? Det här är någonting som väldigt många kommunpolitiker och människor runtom i landet ställer frågor kring: Kan vi få utveckla vår bygd enligt de önskemål och tankar som vi har, eller ska det fortsättningsvis också vara så att byråkrater i talar om för oss hur vi ska göra? Kan inte den här avvägningen få göras lokalt och regionalt? 47 (): Först vill jag rikta ett tack till för att han har ställt den här interpellationen. Jag har i något annat sammanhang också varit inne på den här frågan, därför att den är angelägen. När jag hör miljöministern får jag en känsla av att man har ett storstadsperspektiv när man tittar på bekymren runt . I så måtto kan jag hålla med miljöministern. Hade man historiskt haft de strandskyddsbestämmelser som vi har hade inte vare sig , eller funnits. Jag vill bara erinra ministern om detta faktum. Det är en del som inte vet bättre än att de till och med säger så här ute i landet: Ja, , och har fått sitt, och sedan får vi andra stå tillbaka. Så illvillig vill jag inte vara. Man kan fundera om allt är skyddsvärt, eftersom det läggs ut en fullständigt rigid lagstiftning med en strandskyddsbestämmelse. Ungefär som har visat här är det alltså under extrema svårigheter som man möjligen kan få någon liten lättnad någonstans. Jag blir lite bekymrad när jag läser miljöministerns svar, där hon framhåller att det är bebyggelsetrycket som ska avgöra. Jag trodde att det var miljövärdena som skulle vara det avgörande. Det är mycket förvånande. Det innebär alltså att där det är som mest oattraktivt skulle man möjligen kunna få bygga, men där folk vill bo ska det vara stopp. Det kan väl ändå inte vara ministerns mening? Jag utgår från att ministern har skrivit fel eller tänkt fel, eller möjligen bådadera. Därmed noterar jag att ministern är nöjd med det nuvarande strandskyddet och ändå vill vara med och ändra det. Det är också en abrovinkel som kan vara svår att hänga med i. Miljöministern hänvisar till att detta är en hörnpelare i allemansrätten. Den som följer diskussionen och debatten kan få en känsla av att ju närmare regeringen man står i den här frågan, desto mer tror man att det handlar om att bygga ända ned på stranden. Jag delar grunduppfattningen att det ska finnas en möjlighet att vandra runt en sjö eller vad det är. Det är rimligt. Men man behöver inte skicka i väg bebyggelsen från all ära och redlighet upp i skogar så att man inte ser vattenspegeln. Det är där diskussionen står. Låt mig ändå få trötta ministern med att vi från moderat håll har en helt annan syn på hur man ska hantera detta, nämligen att med äganderättsperspektivet som utgångspunkt skulle du ha en grundläggande generell möjlighet att få bygga på din mark. Om det är så att en kommun, en länsstyrelse, , regeringen eller vem det är som är sista instans har något att erinra kan man sätta stopp. Då skulle man helt plötsligt få ut myndigheterna på banan, genom att tala om var det är skyddsvärt och var det är mindre skyddsvärt. Då utgår jag från att man gör det med den biologiska mångfalden som utgångspunkt och med allemansrätten för ögonen. Skulle inte ministern kunna tänka i de banorna, att ha det som en generell rättighet men där myndigheterna har möjlighet att säga nej när det strider mot intressen som är värda att skydda? 48 Miljöminister (): Låt mig börja med att säga att jag tror att det är just på punkten om det generella strandskyddet som våra synpunkter skiljer sig åt mellan socialdemokrater och moderater. Jag är nöjd med de grunder vi har i strandskyddet, att det är generellt och inte tvärtom, att äganderätten skulle ge en generell rätt att bygga och att man sedan i undantagsfall skulle skydda stränderna. Men jag anser alltså att vi kan förbättra strandskyddet, och en punkt där jag anser att vi kan förbättra det rör just planering, kommunernas möjlighet att planera inom strandskydd och riktlinjerna från lagstiftaren, under vilka förutsättningar man då kan upphäva strandskyddet inom plan. Det rör just det exempel som tar upp, exemplet vid . Låt mig dock säga att det inte är byråkrater i som bestämmer om strandskyddet i flertalet fall. Tvärtom är dispensrätten i huvudsak delegerad till kommunerna. Det är alltså kommuner som bestämmer om dispens inom strandskyddat område . När det gäller plan är det i flertalet fall kommuner i samarbete med som gör detta. Ett fåtal fall överklagas av och kan också komma på regeringens bord. Det här har att göra med att har fått uppgiften att följa detta och också bevaka hur lagstiftningen följs, och i de fall man ställer sig tveksam till om lagstiftningen följs ska man lyfta ärendet så att det kan bli ett prejudicerande ärende. Det är ett fåtal ärenden, men det är viktigt att så görs för att ge tydliga riktlinjer till länsstyrelser och också till kommuner när det gäller hur vi vill se strandskyddslagstiftningen tolkad. Låt mig säga att jag är glad över att vi nu också börjar tala om miljö och om vad det kan innebära att bygga inom strandskyddat område. Jag håller helt med om att strandbyggande inte alls behöver innebära att man bygger ända nere vid stranden. Tvärtom kan det innebära strandnära byggande inom strandskyddat område. Strandskydd kan vara 100 m, och det kan vara 300 m, och man kan planera på olika sätt inom strandskyddat område. En av de förändringar som vi just nu tittar på gäller alltså möjligheten att planera inom strandskyddat område, i synnerhet i närheten av tätort. Där har vi i dagens lagstiftning otillräckliga riktlinjer för kommunerna när det gäller att peka ut vad som är viktigt. Självklart är det viktigt med både den biologiska mångfalden, miljön, och trycket mot stränder när det gäller det allemansrättsliga utnyttjandet. Det är självklart att båda de sidorna ska beaktas, och det är just i dessa avseenden som vi nu ser över lagstiftningen för att kunna ge tydligare och bättre riktlinjer för dem som ska utnyttja lagstiftningen, så att den fungerar bättre. Ett viktigt problem som vi har haft i dagens strandskyddslagstiftning är just att det har varit lättare att fortsätta exploatera stränder inom områden som redan är exploaterade. Det finns till exempel bestämmelser om lucktomt och så vidare. Det har gjort att det har varit lättare att fortsätta en exploatering i områden som redan är starkt utnyttjade medan det har varit svårare att få tillgång till och möjlighet att bygga inom områden som inte alls har varit exploaterade. Det är också någonting som vi måste se på. Jag vill slutligen säga att jag vänder mig mot bilden av att det skulle vara alldeles omöjligt att bygga i strandskyddat område. Tvärtom byggs det i mycket hög utsträckning inom strandskyddat område, inte minst runt våra kuster. Jag vänder mig också mot bilden av att det skulle vara ett entydigt missnöje när det gäller att man vill se en liberalisering. Vi ser när den här frågan kommer upp och i våra remisser, även från de delar av landet som representerar, också mycket starka viljeyttringar när det gäller att värna ett generellt strandskydd och att skydda våra stränder för alltför hård exploatering. Det är den balansgången som vi nu måste gå. Det handlar om att utveckla strandskyddslagstiftningen så att den kan tillgodose båda de här sidorna. 49 (): Jag ställde ett par frågor till miljöministern, och jag uppfattade inte att jag riktigt fick svar på någon av dem. Därför tänker jag försöka upprepa dem. Jag pekade för miljöministern på de bedömningar som ett antal ledande kommunala företrädare från alla partier har gjort när det gäller synen på den här beslutsordningen. Man konstaterade att det är en orimlig ordning, att det är ett systemfel att just på central nivå ska kontrollera 3 000 till 4 000 dispensbeslut från kommunen. Man sade: Är det inte bättre att i stället låta kommunerna och länsstyrelserna göra de här regionala avvägningarna? Varför kan vi inte lyssna på vad och ledande kommunala politiker säger? Då säger miljöministern att det bara är ett fåtal ärenden som prövas på detta sätt, men faktum är, återigen, att då ägnar sig ett antal centrala byråkrater i på åt att överpröva inte bara vad de förtroendevalda politikerna i kommunen har gjort utan också vad länsstyrelsetjänstemännen i de olika länen har kommit fram till för bedömningar. Vad är det som säger att de är mer kompetenta och mer kunniga när det gäller att fatta de här avgörande besluten än de länsstyrelsetjänstemän som finns precis i närheten som också har till uppgift att värna miljövårdsintresset? Varför kunde i det här fallet inte lita på den bedömning som länsstyrelsetjänstemän i hade gjort? Det är det som är den intressanta frågan. Sedan finns det naturligtvis olika uppfattningar när det gäller om man ska bygga i strandnära lägen eller inte. Det är precis det som är själva poängen, att då måste de personer som är närmast berörda få föra den diskussionen, föra den debatten och fatta de avgörande besluten. De kommunala politikerna, de kommunala medborgarna, länsstyrelsetjänstemännen i är bättre och mer kompetenta när det gäller att fatta beslut om man ska bygga där än ett antal byråkrater på i . Det är min enkla utgångspunkt. Jag undrar, återigen, dels vad det finns för kommentarer till uppfattningar, dels när vi får något besked i frågan. När kommer förslaget? 50 (): Ja, det är sant att det skiljer mellan socialdemokratiskt och moderat tänkande när det gäller äganderätten. Det är kanske också därför som tillväxten går lite på kryckor runtom i landet. Man får ju inte möjlighet att utveckla landsbygdsområdena, inte minst, på ett vettigt sätt genom att ge människor ett attraktivt boende. Men när jag hör interpellationsdebatten mellan miljöministern och erinrar jag mig att väl ändå är regeringens förlängda arm på lokalplanet. Jag kan inte tolka ministerns ställning på annat sätt än att ministern inte litar fullt ut på sitt förlängda myndighetsorgan i landet, utan man ska använda någon annan myndighet. Det skulle vara intressant att höra om det är på det viset. Jag var kommunalråd i kommun när vi gjorde ett, tycker jag, förtjänstfullt arbete runt . Det tycker man ju alltid när man har varit med själv. Det var inte jag som gjorde arbetet, men jag fanns med. Tre län och fem kommuner gick samman för att man skulle se vad som var skyddsvärt runt . Man skulle då vara överens om att ta detta som skydd och sedan släppa fram bebyggelse varligt på andra ställen, men detta gick dessvärre inte att genomföra. Där försökte man ta ett lokalt ansvar och göra detta enligt konstens alla regler. Ändå blev det nej. Jag skulle vilja vädja till ministern att ta vara på Höglandets kommunalförbunds erbjudande om försöksområde. Använd som försöksområde, där det redan finns ett jättearbete framlagt, och använd gärna som försöksområde i den nya lagstiftningen. 51 Miljöminister (): Jag fick frågan: När kommer förslaget? Jag har redan sagt att vi just nu arbetar med förslaget på och inom . Jag kan inte säga exakt vilken vecka eller vilken månad förslaget kommer, men det pågår ett arbete kring det här förslaget, och vi återkommer med det. Sedan gäller det ordningen att överklagar och att regeringen överprövar. Det finns synpunkter på detta liksom på mycket annat. Det är en del av det som vi nu tar in i det arbete som vi ägnar oss åt. Jag är förvånad över att det väcker en sådan förvåning att vi har en överprövning av regionala beslut. Det här är ingenting som är unikt för strandskyddet. På en mängd områden överprövas länsstyrelsers beslut. Det rymmer inte något misstroende mot länsstyrelsetjänstemän eller deras kompetens och inte heller mot kommunala företrädare och deras kompetens, utan det är den ordning som vi har. Vi överprövar en lång rad ärenden, också till exempel inom plan- och bygglagstiftningen. Jag tycker att det är egendomligt att helt och hållet ifrågasätta den ordning som vi har som också handlar om att få en enhetlig tillämpning av lagstiftningen i vårt land. Då är det i regel så att vissa ärenden slutar på högsta nivå. När det gäller kompetens är jag väl medveten om att det finns en mycket stor kompetens ute i landet, och exemplet med är ett av många exempel på hur man kan arbeta kring strandskydd och andra frågor. Det finns också kompetensproblem. Det är det vi har sett när beslut kring dispenser för strandskydd har analyserats. av besluten har inte tillräckliga underlag. Man har bland annat inte beaktat miljösidan på ett tillräckligt sätt. Det har ofta saknats kartor till exempel. Man ska inte på något entydigt sätt säga att alla är väldigt mycket mer kompetenta på en viss nivå. Jag tror att vi behöver arbeta med ökad kunskap och kompetens på alla nivåer när det gäller strandskyddslagstiftningen. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2003/04:433 om kommunernas värdering av förskollärarna 52 Statsrådet (): har frågat utbildningsministern om han avser att vidta några åtgärder för att uppvärdera förskolläraryrket och tydliggöra att utbildade förskollärare ska ansvara för den pedagogiska verksamheten i förskolan. Interpellationen har överlämnats till mig. Jag delar uppfattningen att vi ska satsa på välutbildad personal i förskolan för att uppnå en hög kvalitet. För mig är förskolans kvalitet ett av de viktigaste områdena för reformer och utvecklingsarbete vilket framgår såväl av de reformer som genomförts som av den kommande satsningen på personalförstärkningar.