prot · GS0941 · 2004-12-01 00:00:00 — Men jag undrar också hur ser på att man som metod för lösa problemet med de misslyckade målen väljer att helt och hållet ta bort delmålen så att man nu inte längre har några sådana konkreta, tydliga, utvärderingsbara mål så att man verkligen kan mäta om man misslyckas eller inte. Är inte detta att sopa problemen under mattan? 109 i (s) replik: Axel Darvik för fram att vi har misslyckats med ungdomspolitiken under ett tiotal år. De som vi har bakom oss har varit ganska tuffa. Vi har fått sanera ekonomin efter ett borgerligt styre, ska man väl säga. Det är klart att det också har påverkat ungdomars situation. Det gäller bland annat detta att komma ut på arbetsmarknaden. Precis som vi har haft hög arbetslöshet inom andra områden har naturligtvis ungdomar också blivit drabbade av det här. Men vi har också satsat en del. fick AMS i uppdrag att halvera ungdomsarbetslösheten. Det har man lyckats med. Vad gäller bostäder kan man säga att både du och jag, Axel, kommer från . Där byggs det för fullt. Det tror jag även att du har sett. Så man har också vidtagit en hel del åtgärder när det gäller byggandet. Naturligtvis finns det jättemycket mer att göra. En del i det här nya förslaget är ju faktiskt att man tittar på ett sektorsövergripande ansvar. Det gör att alla inom de olika politikområdena måste titta lite extra på hur ungdomar påverkas inom deras respektive politikområden. 110 AXEL DARVIK (fp) replik: Det är klart att det hade varit bekvämt för om det bara hade varit jag som hade sagt att det har varit ett bedrövligt resultat. Men man kan titta på statliga granskning, inte av hela den här perioden utan bara av tiden sedan den förra ungdomspolitiska propositionen kom, ungefär . Den visar att man har misslyckats med en majoritet av de viktiga delmålen. Och det gäller framför allt på sådana områden där politiken har extra stort ansvar, just sådana vardagsfrågor som utbildning, arbete, bostad, socialbidragsberoende. Man har lyckats med vissa delar, men det handlar mer om att ändra attityder till droger och så vidare. Där har ju inte regeringen ett ensamt ansvar. Men i frågor där regeringen har ett väldigt tydligt ansvar, där har man misslyckats. Det tycker jag naturligtvis är oerhört beklämmande. Och ser man på hur regeringen tacklar detta är det just genom att ta bort utvärderingen. Jag skulle gärna vilja höra någon typ av resonemang kring hur man ställer sig till detta från socialdemokraterna i utskottet. Tycker ni verkligen att det är bra att man nu tar bort de här målen så att det inte längre går att utvärdera på samma konkreta sätt om man lyckas med ungdomspolitiken eller inte? Jag förstår att det inte är roligt att stå inför valet med ytterligare indikatorer som pekar åt fel håll, men jag tror att det för ärlighetens skull hade varit bra att just säga vad det är för mål man har och för tydlighetens. Jag skulle gärna vilja höra åsikt. 111 i (s) replik: Det är faktiskt själv som har pekat på att det har varit svårt att göra en utvärdering utifrån de olika delmål som man har haft. Man har själv lagt fram ett förslag om att se på olika områden i stället. Det är det som läggs fram i propositionen. Man har två övergripande mål och fem ansvarsområden. Man kan göra detta utifrån de olika politikområdena. Det är väl det som är viktigt att se, att ungdomars frågor berör alla politikområden. Det tror jag att Axel Darvik också är medveten om, eller? 112 () replik: Jag hoppas att inte jag också behöver höra hur det såg ut med den borgerliga regeringen. I och för sig är historia ett kärnämne numera, men någon hejd får det ändå vara, vad? är det som har gått och ni har haft rätt stora möjligheter. Jag tittar i den här texten. Det talas om ett samlat grepp och en ambitionshöjning från utskottsmajoriteten. Jag undrar: Vari består det samlade greppet? Vari består ambitionshöjningen? Det är möjligt att ni själva tror det ni skriver, men ni kommer inte att bli trodda av andra. Man kan ju hålla med om de här målen, makt och välfärd. Självklart, vem tycker inte det om vi i makt lägger inte beslutanderätt och inflytande? Det tycker alla människor. Och ingen vill naturligtvis att någon ska bli mobbad i skolan och inte ha rätt till en trygg uppväxt, självfallet. Vad är det samlade greppet i det här betänkandet och proposition som utskottets majoritet nu lovprisar? Vad är det samlade greppet? 113 i (s) replik: Det samlade greppet är ju faktiskt att vi nu lägger om och sätter upp två övergripande mål och att man sedan har olika delar som ska genomsyra de olika politikområdena. Det handlar om att vi har en ungdomsminister, men det handlar också om att vi har ett flertal ministrar som har ansvar för andra politikområden. Det är också väldigt viktigt att belysa ungdomars situation utifrån att man, när vi pratar om till exempel bostadspolitik, som ansvarig för de frågorna måste titta på hur det påverkar ungdomar. Vad behöver ungdomar för att komma ut på bostadsmarknaden till exempel? Inom vartenda politikområde är det faktiskt så att man berör även ungdomar. Sedan är jag lite intresserad av vad och har för förslag. Du stod och pratade i , och det var mest kritik mot hela propositionen. Då är jag lite intresserad av vad har för förslag. Vad har ni för hållning? när vi hade budgetdebatt gjorde enorma neddragningar för ungdomsorganisationerna. gör man inte det. Vad är ställningstagandet bakom detta? Det vore intressant att höra om den röda tråden i den moderata ungdomspolitiken, om det finns någon sådan. 114 () replik: Det gör det, kan jag tala om. Jag rekommenderar , för jag har inte så många minuter på mig, dels att läsa vår ungdomspolitiska motion , dels den motion som är baserad på det här. Där finns det gott om konkreta förslag. Jag hinner inte dra alla . Om inte har läst dem kan jag inte göra mycket åt det. Jag är i alla fall intresserad av det här med det samlade greppet, ungdomsperspektivet. Det talas om sektorsövergripande insatser. Jag lovar att ingen ungdom kommer att bli särskilt upphetsad över det uttrycket. Det blir lite märkligt när regeringen skriver: Insatser bör initieras i syfte att utveckla och sprida metoder för att införliva ett ungdomsperspektiv i beredningen av ärenden inom statsförvaltningen. Det var precis det som var inne på. Men då frågar man sig en sak eftersom vi från moderat sida inte tror att det är särskilt lyckosamt att dela in i grupper på det sätt som utskottets majoritet nu gör: Varför ska man inte ha ett företagarperspektiv på ärendena? Eller ett äldreperspektiv? Med den här formen av politik kommer vi in i precis den segregation som vi inte vill ha. Den politik som är bra för unga är bra också för andra. Jag skulle vilja se det krig som bryter ut när bostadssamordnaren ska prioritera bostäder till unga, bostäder som vi inte har på grund av den bostadspolitik som förs. Det finns ju flyktingar, kvinnor som misshandlats och behöver någonstans att bo, äldre som behöver flytta hemifrån, handikappade och alla möjliga andra så kallade grupper fast vi från vårt håll inte gärna vill se dem som grupper. Hur ska det se ut när ungdomarna, som i flera fall inte ens har börjat att betala skatt, ska kriga på bostadsmarknaden med andra grupper som har väntat ? 115 i (s) replik: Jag skulle vilja se hur dessa ungdomar med moderat politik över huvud taget skulle kunna köpa en lägenhet till ett rimligt pris eller hyra en bostad med en vettig hyra. Jag tror inte att ni förespråkar några billigare lägenheter och hyresrätter, om det är marknaden som ska styra på det området. Det har vi sett alldeles för många exempel på. Jag tror inte heller att ungdomar bara ska betraktas som en grupp. Det är därför som det är viktigt att man tittar på detta utifrån olika politikområden. Ungdomar är inte en homogen grupp, och det sägs definitivt inte heller i propositionen. Man har olika möjligheter och förutsättningar. Men det måste ändå vara ett rättvist system där man stöder dem som det kanske inte är lika enkelt för att komma in på arbetsmarknaden, bostadsmarknaden eller på någon utbildning. 116 () replik: Det är intressant att höra och Socialdemokraternas åsikter när det gäller hur man väljer att formulera de nya målen. I anförandet pratades det mycket om vad utskottet tycker. tycker jag att vi tar en debatt om vad Socialdemokraterna och som representant för dem tycker. Det är bra om vi inte enbart gömmer oss bakom utskottstexter. Jag har en fråga som jag har funderat mycket över. Jag har läst texten och försökt att förstå den. Texten finns i betänkandet. Utskottsmajoriteten och , antar jag säger nu att det ska inrättas fyra perspektiv. De ska vara utgångspunkter som ska ligga till grund för hur man ska utforma den offentliga verksamheten för ungdomar. säger ni att dessa perspektiv inte går att formulera som mål därför att det är svårt att utvärdera dem. I detta resonemang för man sedan in fem huvudområden som ska ligga till grund för analys, samordning och redovisning. Jag får inte ihop det här. Man vill införa fyra principer som inte går att utvärdera, utan de ska fungera som en sorts inriktning. lägger man fast fem huvudområden som ska ligga till grund för analysen. Förklara detta för mig, ! 117 i (s) replik: Precis som jag sade tidigare till Axel Darvik är det själv som har påpekat att det i det gamla systemet var väldigt svårt att utvärdera hur man lyckades med ungdomspolitiken. har man valt att i stället lägga fast två övergripande mål, Makt att bestämma och Rätt till välfärd. Utifrån detta har man lagt fast fem huvudområden som ingår i olika politikområden. Sedan får man titta på hur man ska följa upp detta. Det ska man göra genom olika indikatorer, målstyrningssystem och annat. 118 () replik: har jag både läst och hört det muntligt, men särskilt klargörande var det inte. Det står väldigt tydligt i betänkandet att de fyra perspektiven ska vara inriktningen för att man ska kunna leva upp till de övergripande målen. De går att inte sätta upp som mål därför att de är svåra att följa upp. Där är det någonting som inte går ihop. Sedan tycker jag inte att det är bra att säga att och majoriteten tycker si eller så. Jag ville höra Socialdemokraternas förklaring till detta, och där är jag inte nöjd. Jag förstår att det är svårt att förklara det. Jag har ytterligare fråga. nämnde att den ordinarie resultatsstrukturen i statens resultatarbete ska förses med indikatorer. Men det står att det bör förses med indikatorer för att man ska kunna följa upp ungdomspolitiken. Min fråga är: Varför står det bör och inte ska, om man nu menar allvar med att man ska följa upp det här inom alla områden? Jag tror att det blir problem att klara detta, men ni säger att ni ska göra det. Men varför skriver ni inte att det befintliga uppföljningssystemet ska förses med indikatorer? Tror ni inte på er egen politik? 119 i (s) replik: Jo, vi tror på vår egen politik. Men vissa delar kan vara svåra, och ska man kanske skriva bör. Man får senare titta på hur man ska utvärdera det och vilka indikatorer som man ska ha. När man skriver bör har man inte låst fast sig vid något. 120 () replik: Välfärd och makt är ledord i den här propositionen. Om man har makt kan man påverka sitt liv och inte låta sig styras med mina ögon sett. Men i propositionen vill man reglera hur kommunerna ska arbeta med ungdomsfrågor. Politiken blir då väldigt svårbegriplig. Det blir svårt även för de mest insatta och i ännu högre grad för ungdomar att förstå det här. En bättre lokal ungdomspolitik och en demokratisk process där ungdomar kan vara delaktiga och göra sig hörda är viktigt, inte minst från demokratisynpunkt och för att få unga intresserade av samhällsfrågor. Eftersom ungdomar är olika och förutsättningarna skiftar i olika delar av landet bör makten över ungdomspolitiken enligt min mening ligga så nära de enskilda individerna som möjligt och inte styras uppifrån. Vi tycker därför att bör få i uppdrag att i samarbete med kommunerna ta fram konkreta planer för hur ungdomarnas fritid och kulturupplevelser ska fungera. Dessa planer ska tas fram i samarbete med ungdomarna lokalt. Det kan underlätta vid ansökan om pengar till olika aktiviteter. Vi anser att det behövs mycket enklare regler det kanske redan är på gång, åtminstone inom näringslivet. Men varför vill majoriteten att allt ska göras uppifrån i stället för att man gör tvärtom? 121 i (s) replik: Till att börja med har som mål att främja och stödja kommunerna. Jag håller med och om att det är viktigt att det är kommunerna som jobbar med den kommunala ungdomspolitiken och ungdomspolitiken i stort. Sedan behövs det ibland insatser också från den nationella nivån. har ju i uppdrag att göra sammanställningar och utvärderingar och också att stödja kommunerna i deras arbete för att åstadkomma en bra ungdomsverksamhet. Det är jätteviktigt, tycker jag, att ungdomarna själva får vara med och styra på lokal nivå. Det är därför som vi tycker att det är bra om man kan sätta i gång med olika forumgrupper, ungdomsfullmäktige eller ungdomsråd för att få med ett ungdomsperspektiv i den egna kommunen. Det är ju det som är en av uppgifter, att stödja kommunerna i det arbetet. 122 () replik: Det känns ju bra att säger att ungdomar ska vara med och styra. Då är vi på samma bog där. Men det som är tråkigt är att man kan läsa så lite av det i propositionen. Det kanske är någon tankemiss eller tryckfelsnisse som har varit framme. För oss är det där oerhört viktiga frågor. Jag har en annan fråga också. Den gäller det här med sämst förutsättningar. Det står om det i propositionen, och jag tog också upp det i mitt anförande. Jag skulle vilja veta vilka det är. Är det mobbade, trakasserade, stressade, de som är för smala eller för tjocka? Är det ungdomar som känner ett starkt krav på hur de ska fungera i livet och prestera bra? Eller vilka är det som har de sämsta förutsättningarna? Med mina ögon sett upplever varje individ att hon eller han har något problem och att de tillhör den där svaga gruppen. I tonåren är man ju känslig. Vårt ungdomsparti reagerade kraftigt, och sade: Men vilka är det? Kommer vi inte att räknas? De upplevde det som att de inte hade några stora problem, men ändock problem. Vilka klassas som de med de sämsta förutsättningarna? 123 i (s) replik: Jag blir lite förvånad när jag hör den frågan från . Hon frågar mig vilka det är som har sämst förutsättningar. Det är väl olika! ska vi också vara noga med att säga att de flesta av våra ungdomar mår bra. De har psykisk hälsa och de är fysiskt aktiva. Det går bra för dem i skolan, de kommer ut på arbetsmarknaden med mera. Men det finns också en del ungdomar som har det svårare. De har svårare att genomföra skolan. De kan må dåligt av olika orsaker. Både du och jag vet att alla inte har samma förutsättningar vare sig när man föds eller fortsatt i livet. Det är beroende på vad man har runtomkring sig. Det är också därför man gör en del sådana stora satsningar som visas bland annat i handlingsprogrammet. På så sätt vidtar man åtgärder för till exempel skolor i segregerade områden. Man satsar på ungdomsverksamhet. Regeringen satsar till exempel mycket pengar på Handslaget för idrottsrörelsen. Så många som möjligt ska få möjlighet att vara med i idrottsrörelsen. Ett sätt är att sänka avgifterna för att vara med. Det finns många olika faktorer när det gäller vilka som har sämst förutsättningar eller som har det tuffast. Jag tror att det är viktigt i ungdomspolitiken att se till att alla ungdomar ska få så bra förutsättningar som möjligt utifrån sin situation. Det är därför vi också driver politik på olika sätt när det gäller bland annat hur man vill satsa på olika grupper. 124 (): Ungdomar som grupp har inget annat gemensamt än att de är just unga. Ungdomar, liksom alla andra människor, påverkas och formas av det samhälle vi lever i och vår sociala bakgrund. Klasstillhörighet, kön, etnicitet, sexuell läggning och funktionshinder är några av de faktorer som avgör vad det blir av oss. Därför finns det inga ungdomsfrågor. Det finns inga ungdomsfrågor som är särskiljbara från andra politiska frågor. Däremot är det ofta ungdomar som drabbas i ett samhälle som blir hårdare. Ungdomar har generellt svårare att komma in på arbetsmarknaden, att få en bostad och att göra sin röst hörd. Med den nu presenterade ungdomspolitiken tar vi ett viktigt steg framåt. Ungdomspolitiken går från att ha varit någonting vid sidan av allt annat till att nu integreras i den riktiga politiken. Och målen står klara. Ungdomar ska ha rätt till välfärd och makt att bestämma på riktigt! Det råder en uppfattning som gärna späds på av arbetsgivarnas organisationer om att ungdomar inte vill ha fasta arbeten och heltidsanställningar, utan att de vill ha projektanställningar och en mer flexibel arbetsmarknad där man byter jobb ofta. Det är en lögn. Det som ligger etta på en tio-i-topp-lista över vad unga människor vill ha är just fast arbete. Tyvärr har de speciella arbetsmarknadsåtgärderna som kommunalt ungdomsprogram och ungdomsgaranti haft låg effektivitet. Arbetsgivaren har sett det som ett gyllene tillfälle att nyttja billig arbetskraft och har inte berett väg för ungdomar till riktiga arbeten med lön att leva på. Därför ser vi i det som nödvändigt och positivt att de här särskilda arbetsmarknadsåtgärderna för ungdomar utvärderas. Något som är mycket oroande vad gäller unga människor på arbetsmarknaden är den mentalitet som odlas av arbetsgivarorganisationerna, med god draghjälp av . MUF:s kampanj visade kärnan i högerns politik. Som ung ska du ta skit och hålla käften. MUF uppmuntrade sommarjobbarna att inte kräva sina rättigheter och att inte heller protestera om de erbjöds svart lön. De borgerliga partierna går alltid till hårda angrepp mot arbetsrättslagstiftningen, och då i synnerhet lagen om anställningsskydd. De menar att den står i vägen för nya arbeten trots att det inte finns något bevisat samband mellan anställningsskydd och arbetslöshet. Alla, oavsett ålder, har rätt till arbete med en lön att leva på. Därför kan vi inte ställa upp på att man ställer generationer mot varandra. Vi ställer inte upp på att unga människor ska offra sin trygghet på arbetsmarknaden för att gynna arbetsgivarnas intressen. De flesta ungdomar saknar ett fast arbete och tvingas att vara gratis praktikarbetskraft eller att jobba på timlön. För att stärka ungdomar på väg ut i arbetslivet ser vi det som viktigt att förstärka kunskaperna om arbetsrättsliga frågor redan när man går i skolan så att de kan och vågar kräva sina rättigheter. Arbetsrättslagstiftningen måste också förändras så att visstidsanställningar blir fasta arbeten. Med tanke på att unga kvinnor i mindre utsträckning än unga män har heltidsarbete och dessutom sämre betalt är det viktigt att deras och föräldraledigas ställning på arbetsmarknaden stärks. Nummer två på ungdomarnas tio-i-topp-lista är en riktig bostad. Med det menas inte ett fjärdehandskontrakt som man har innan man måste hitta ett nytt ställe att hyra in sig på för att man inte har flera miljoner på ett sparkonto för att köpa sig ett förstahandskontrakt. Det är så bostadsmarknaden ser ut i framför allt storstäderna. Vi menar att det behövs fler små, bra och billiga bostäder. Vi ska ha en bostadsmarknad som motverkar den segregation som vi ser med rika och fattiga bostadsområden. Vi i motsätter oss starkt de så kallade ungdomslägenheterna. Vi kommer aldrig, till skillnad från , att tumma på regelverket för att bygga lägenheter med sämre standard. För oss är unga lika mycket människor som andra, med behov och med intressen. Förutom bristen på billiga lägenheter ställs en massa krav på dig för att över huvud taget bli aktuell som lägenhetsinnehavare. Du ska ha ett stort startkapital och ett fast arbete med en sjyst årslön. Därför är det, som det beskrivs i propositionen, angeläget att underlätta ungdomars tillträde till bostadsmarknaden genom exempelvis statligt lån, bidrag eller kreditgarantier och genom att inrätta någon form av hyresgaranti. Bostadssituationen ser inte likadan ut överallt som den gör i storstäderna. Tvärtom finns det i många kommuner ett överskott av bostäder, vilket är ett resultat av den avfolkning som sker i stora delar av landet. Därför är det också viktigt att skapa arbetstillfällen på de orterna för att ge människor en möjlighet att stanna kvar. Den största delen av sin ungdomstid tillbringar man i skolan. Skolan är till för eleverna. Det är de som ska få utbildning. Därför är det inte bara rimligt utan nödvändigt att eleverna ska vara med och bestämma inte bara över färgen på gardinerna eller om man ska åka till eller på skolresa. De ska också vara med och bestämma om undervisningen, skolans ordningsregler och sin arbetsmiljö. En grundförutsättning för elevdemokrati är kunskap om rättigheter och skyldigheter. Skolan är skyldig att undervisa om vilka rättigheter eleverna har, men detta sker väldigt godtyckligt från skola till skola. Vi vill därför förtydliga den här skyldigheten genom att peka ut rektorerna på respektive skola som ansvariga för att eleverna får veta sina rättigheter och för att man utvecklar ett aktivt elevinflytande så att de demokratiska processerna utvecklas och stärks. Ungdomar ska inte heller känna att de förlorar på att engagera sig. Därför ska man ha rätt till extra undervisning. Demokratin i skolan och elevernas möjligheter till inflytande lägger grunden för vilken sorts medborgare vi får. Det är viktigt att ta ungdomar på allvar. Därför får inte elevråden, ungdomsråden och ungdomsfullmäktige runtom i landet bli alibin för lärares och politikers dåliga samveten. Om fler ska bry sig om vad som händer i skolan och i samhället måste de beslut som ungdomar fattar väga tyngre. Det genomskådas ganska snabbt om saker och ting bara är på låtsas. Då drar de flesta slutsatsen att det inte är någon idé att vara med eftersom deras åsikter ju ändå inte räknas. Det i sin tur leder bara till att unga människor ännu mer tappar tilltron till politiken och till demokratin. Fritiden och möjligheterna att göra något meningsfullt med den är i många fall avgörande när det gäller att förebygga kriminalitet och missbruk. När medierna basunerar ut larmrapporter om ökad kriminalitet ropar många på fler poliser och större batonger. Vi i menar att man måste angripa kriminalitetens orsaker, och det är inte att det finns för få poliser. Det är inte konstigt om ungdomar begår brott i större utsträckning om det inte finns något skyddsnät som fungerar, några arbeten eller någon vettig sysselsättning. Samma sak gäller orsakerna till alkohol- och drogkonsumtionen. Bristen på jobb, välfärd och meningsfull fritid leder till ökad konsumtion. Varken vi eller de unga lär dricka mindre med en slapphänt alkoholpolitik. Politiker och beslutsfattare måste vara lyhörda för nya former av kultur och fritidsverksamhet utifrån ungdomars intressen. Det är inte rimligt att lägga ned en skateboardhall för att kommunen tänkt sig att sätta upp klättervägg om det inte är vad ungdomarna själva önskar. Ett samhälle som är tryggt att leva i kan bara skapas om det finns möjlighet för alla att finna trygghet och försörjning. Ett samhälle där fler poliser är lösningen leder bara till getton och segregering utan att kriminaliteten minskar. Därför anser vi att det behövs särskilda stöd till kommunernas öppna fritidsverksamhet och en utveckling av framgångsrika verksamheter som vi stöder utvecklingen av drogfria samlingsplatser. Och vi kan inte nog understryka vikten av de ungas egna deltagande i utformandet av allt detta. Det finns mycket mer som man skulle kunna ta upp som är bra i den här ungdomspolitiska propositionen, men jag stannar där och yrkar slutligen bifall till förslaget i betänkandet i sin helhet. (forts. 15 §) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. Meddelande om inställd votering Tredje vice talmannen meddelade att voteringen skulle utgå. Voteringen skulle äga rum enligt tidigare planering.