prot · GR09120 · 2004-05-24 00:00:00 — Det finns andra former av ägarlägenheter ute i världen. De som finns i de nordiska länderna liknar i väldigt hög grad den svenska bostadsrätten. Tittar vi på den finländska ägarlägenheten är det i princip ett annat namn på bostadsrätt. Sedan finns det andra former runtom i världen som är definitivt sådana som jag inte vill ha i . Där tar man inte ansvar för det gemensamma taket, man tar inte ansvar för väggarna och det är den enskilde bostadskonsumenten som drabbas. Det säger jag definitivt nej till. 103 () replik: Jag tog i mitt anförande upp att man bara lyfte fram problemen. Det fortsätter att göra här. När det gäller ansvar tycker jag nästan att det blir lite märkligt. Tesen är: Delar man tak, så delar man ansvar. Det skulle inte kunna gå att ordna detta. Samfällighetsföreningar skulle vara något slags ytliga organisationer där man inte tog ansvar. Det är också ett märkligt resonemang. Det fungerar väldigt bra i radhusområden. Det handlar inte bara om snöskottning och sådant. Man äger både garage och gavlar tillsammans och kan faktiskt ta ansvar för detta. är ett land där man med sin förrättningsverksamhet har stora möjligheter att få det att fungera. Det blev en väldig diskussion om bostadsrätt och ägarlägenheter egentligen är samma sak. Är det någonting som tycker är något att sträva efter? Är det som är bra i bostadsrätten med ett kollektivt ägande som vissa människor har inte bra för vissa människor och direkt ägande inte bra för andra människor? Den valmöjligheten måste ändå sudda ut det resonemanget. Det står på flera ställen att bostadsrätten har blivit alltmer ägande. Är det i sig positivt? Det kan man ifrågasätta. I min mening är det naturligtvis bättre att man har två klara alternativ som man kan välja där den enskilde väljer i stället. Det finns en väldig överdrift från sida när han menar att man inte skulle kunna ta ansvar bara därför att man ägde lägenheterna. 104 () replik: Jag är ledsen om jag var oklar. Vad jag menade var att om man inte har en mekanism för att ta ansvar blir det problem med ägarlägenheter. Jag har en gåta till som kanske också någon av de andra borgerliga partierna kan svara på. Du tar ett radhus och reser det på höjden. Sedan skapas en massa problem av det, som du tog upp, . För att fixa de problemen bildar du en förening du väljer att kalla det för samfällighetsförening som ser till att taket inte läcker, att hissen fungerar och att snön skottas. Föreningen tar in avgifter för att finansiera de kostnaderna. Vad har du då? Rätt svar på den frågan är: Då har du en bostadsrätt. Det är precis det en bostadsrättsförening är. Det är ett hus som man äger tillsammans där man löser gemensamma problem. Om ni vill byta namn på bostadsrättsförening till samfällighetsförening, fine with me. Men det är inte vad som skymtar fram i er reservation. Ni ser framför er en upplåtelseform där man fritt kan hyra ut lägenheten utan att själv bo i den för eget bruk. Man har kanske inte samma bruksvärdeshyressystem som vi har vid annan uthyrning av lägenheter. Vi har fastighetsvärdar som inte tar ansvar, och så vidare. Om allting ni vill göra är att välta upp radhuset på höjden och ha en samfällighetsförening har vi det redan. Det finns där och kallas bostadsrättsförening. Det är inte så mycket krångligare än så. 105 () replik: Det är att förenkla världen lite väl mycket. Det är inte vad vi säger. Det är en väldig skillnad när det gäller ägandet. Radhus kan förresten också vara en bostadsrättsförening. Det är i och för sig inte avgörande. Det vi talar om är direkt ägande och kollektivt ägande. Det är den stora skillnaden. Det sades att detta med att hyra ut lägenheter befaras bli ett jätteproblem. Detta fungerar i . Folk hyr ut sina småhus, och så vidare, och det fungerar. När det gäller hyressättningen tar med ett kanske. Det blir kanske problem med hyressättningen, och så vidare. Om man inte har direkta belägg för att det blir problem kan man åtminstone ta fram kanskeproblem som eventuellt kan uppstå. Man kan ändå inte komma ifrån att det i grunden är något slags ideologisk ovilja att införa detta. Då är det lika bra att vi diskuterar den frågan i stället för att diskutera rent bostadstekniska problem. 106 () replik: Nej, det finns ingen ideologiskt grundad ovilja mot att människor ska kunna äga sina lägenheter, eller sina bostäder för den delen. Jag tror att det socialdemokratiska partiet har varit den främsta kraften i det svenska samhället för att människor ska kunna äga sin egen lägenhet. Det har det varit i egnahemsrörelsen, i bostadskooperationen, genom HSB och och hela den rörelsen för att människor ska kunna äga sina egna hem. Det får inte hindra oss från att ha en effektiv lagstiftning som gör människor trygga i deras boende. Om jag ska vara sjyst och se lite längre än vad min och kanske näsa räcker skulle jag vilja säga så här. , och kanske eftersträvar namnet ägarlägenheter av halvideologiska skäl. Men de vill egentligen i grunden samma sak som med en bostadsrättslagstiftning. Vill man det kan vi diskutera om vi ska ändra namn på bostadsrätter till ägarlägenhet. Det kanske är det bästa sättet att lösa konflikten. Då får vi som reserverar sig på ena sidan och på andra sidan. Det kan jag leva med. Men jag tror att faktiskt eftersträvar något annat när man eftersträvar ägarlägenheter. Där kommer mina kansken in. Där ser man på de internationella, inte speciellt positiva, erfarenheterna. Jag har ingenting emot att folk äger sina lägenheter. Men det ska göras under former som gör att man tar ansvar för sitt boende, tar ansvar för sitt hus och inte minst har ett rationellt fastighetsägande där vi kan se till att våra fastigheter underhålls och lever under hela sin livslängd. Det är ju inte fallet med många ägarlägenheter i framför allt södra . 107 () replik: Jag råkar också bo i en bostadsrätt. Jag gör det för att jag tycker att det är bra. Men om det skulle finnas möjlighet för mig att äga min lägenhet skulle jag hellre göra det. Det är faktiskt skillnad. Det går inte att komma ifrån. Det är ju faktiskt så att det är styrelsen och medlemmarna tillsammans som från början finansierar det här huset. Jag kanske hellre skulle vilja finansiera min lägenhet själv. Jag tycker att det är lite tokigt när man försöker sätta bostadsrätten mot ägarlägenheten eller ägarlägenheten mot bostadsrätten. Det handlar ju faktiskt inte om det. Jag förstår inte heller varför Socialdemokraterna ska ta på sig det här stora, tunga ansvaret: Människor ute i vårt samhälle begriper ingeting utan det är bäst att vi socialdemokrater ordnar detta härifrån . Ett sådant uppifrånperspektiv vill vi i inte ha. Vi tror faktiskt på människors förmåga att skapa ordning och reda för sig. Och gör man inte det får man ju ta konsekvenserna av det också. Jag skulle vilja ha svar på det jag frågade från talarstolen: Varför ställer man sig bakom ett sådant här betänkande och ställer sig bakom regeringens åsikter att införande av ägarlägenheter bidrar till ökad segregation i samhället? 108 () replik: Vi får väl ta och räta ut det här med skillnaderna först. Det går att i bostadsrätt stå för av egeninsatsen själv. På det sättet blir man helt ekonomiskt oberoende av sina grannar i det avseende som vill. Vill det är det bara att bilda en bostadsrättsförening. Det har gjorts i , i . De har egen kapitalinsats. Det är kanske inte det mest lyckade bostadsprojektet i historia, men de har av kapitalinsatsen. Det är fullt möjligt att göra detta, och det görs . Det är alltså möjligt i bostadsrättsformen. anklagar socialdemokratin för ett uppifrånperspektiv när vi säger att de människor som bor på nedre botten måste vara säkra på att taket de bor under ska lagas om det går sönder. Tyngdlagen var det väl i och för sig som kom på. Det är faktiskt så att vatten rinner nedåt. Lagar ingen taket så blir alla i huset lidande på det. Då måste man ha ett system för att lösa detta. vill att man ska göra det genom samfällighetsförening. Det har en miljon människor i vårt land prövat. De har kallat sin samfällighetsförening för bostadsrättsförening. Vi tycker att det verkar vara en bra form. Vi tycker att den formen verkar vara bättre än att försöka uppfinna hjulet på nytt, att hitta på en ny upplåtelseform för att det råkar stå i någon partibok. Därför säger vi nej till ägarlägenheter och ja till att äga sin egen lägenhet via bostadsrätt. Om ni väljer att kalla det uppifrånperspektiv må det vara ert problem. 109 () replik: vägrar att svara på direkta frågor. Varför ställer ni er bakom en sådan åsikt som regeringen har, att införande av ägarlägenheter bidrar till ökad segregation i samhället? Det skulle också uppstå problem i samband med uthyrning av ägarlägenheter i stor omfattning. Problem uppstår varhelst vi människor befinner oss. Skillnaden mellan Socialdemokraterna och är att tror på människorna. Vi tror inte att jag som bostadspolitiker kan stå här i och bestämma exakt hur människor ska bo ute i landet eller att jag ska förvägra dem att äga sina lägenheter om de vill det. Det är vad vi menar med uppifrånperspektiv. Det handlar inte om huruvida det droppar från taket eller inte. Jag har till och med sett goda exempel på att människor utan att fråga det socialdemokratiska kommunalrådet faktiskt klarar av att rentav laga taket. Men det är inte detta det handlar om, . Det här är väldigt mycket viktigare. Försök inte att nedgradera borgerliga ledamöters frågor! 110 () replik: Jag ska svara på de frågor som har ställt. Jag vågar hävda att jag tycker att det är viktigare att se till att alla människor har ett boende där man kan garantera underhållet, fastighetens livslängd och ett bra boende än att ha två eller tre eller sju upplåtelseformer eller vad man väljer att kalla just den upplåtelseform som man bor i. När vi säger att det riskerar att leda till ökad segregation, när vi säger att det riskerar att få negativa effekter med en stor andrahandsuthyrning, vilar vi oss på den erfarenhetsgrund som finns i de länder som har en mer extrem form av ägarlägenheter, som alltså skiljer sig ganska kraftigt från bostadsrättsformen, runtom i . Vi har större segregation, och vi har stora problem med oseriös uthyrning. Man behöver inte gå längre än till och de erfarenheter man har därifrån för att se att det är negativt med den uthyrning som man får när folk äger fem tio lägenheter i fem tio olika hus utan att själva bo i dem. Det gäller även de studieresor som vi har gjort till länder som och där det finns ägarlägenheter. På plats har vi kunnat se de negativa konsekvenserna. Detta finns ganska väl beskrivet i de reserapporter som bostadsutskottet har lämnat in till talmannen efter de studieresor vi har gjort tillsammans. 111 () replik: Jag är medveten om att precis har blivit far. Det är därför han är så trött att han sitter ned mellan varven. Men reser han sig upp åh, vad trevligt! känns det som att vi står och pratar med varandra! Det är intressant att lyssna på . använder han i princip en enda argumentationslinje, nämligen att bostadsrätten i princip är likadan som ägarlägenheten. Det tycker jag är lite intressant. Som jag ser det är det tre tydliga skillnader mellan bostadsrätten och ägarlägenheten. För det första är bostadsrätten en kollektiv upplåtelseform. Det är en förening som man äger tillsammans. Man blir beroende av beslut som en föreningsstyrelse fattar. Dessutom har man rätt som bostadsrättsinnehavare att dra sig ur, att bara så att säga slänga in nyckeln i brevlådan. Därmed har man inte heller några åtaganden gentemot föreningen. Man tappar så att säga sin insats. För det andra har rätt när det gäller låneräntorna. På många håll är de nu lika låga, om man får uttrycka det så. Men det gäller bara storstäder och tillväxtorter. Det gäller inte ute i andra delar av landet. Sedan, för det tredje, ökar ägarlägenheterna boendeinflytandet i det perspektivet att man har rätt att hyra ut, alltså andrahandsuthyra, sin lägenhet. Man har också rätt att överlåta den utan att ha tillstånd från föreningen. Det finns alltså de här tydliga skillnaderna. Jag håller dock med tidigare talare här på så vis att jag inte tror att berättar hela sanningen. Jag tror att det bakom de här fina orden om bostadsrätten finns en ideologiskt grundad misstro mot det privata ägandet. Jag tror att det är det som ligger bakom Socialdemokraternas ställningstagande. Jag har en fråga till . Varför finns och fungerar ägarlägenheter i och ? Där har vi också ett antal av era systerpartier som står bakom den här formen. Varför ser inte de alla de problem som du ser här i ? 112 () replik: Jag ska svara på frågan, men jag ska dra igenom de här tre skillnaderna först. Du säger att bostadsrätten är en kollektiv upplåtelseform. Men den form av ägarlägenheter som utredningen förespråkar är ju också en kollektiv ägandeform, inte i den strikt ideologiska betydelsen men i den praktiska betydelsen. Det ska finnas en samfällighet. Den ska reglera frågor som rör den gemensamma skötseln. Den ska kunna ta ut avgifter, det som vi i vardagligt tal antagligen skulle kalla för hyra eller månadsavgift. Så den skiljer sig inte från bostadsrätten. I så fall vill du ha någon annan form av ägarlägenheter än den som utredningen har uttalat sig för. Då skiljer det sig i den borgerliga fasaden ungefär som jag försökte skissa här tidigare. Det som du säger när det gäller låneräntorna stämmer, att de är likadana i storstaden, lika låga eller lika höga beroende på vad man tycker, men att de skiljer sig åt ute i landet. Men det är nog mer att hänföra till marknadsläget, och jag tror att samma skillnad mellan lägenheter och villor skulle göra sig gällande även med ägarlägenheter. Det är ingenting som vi vet, men det är min bedömning. Där kan vi ha olika uppfattningar. När det gäller andrahandsuthyrning kan det vara en skillnad mellan ägarlägenheter och bostadsrätter. Men om man eftersträvar den skillnaden, alltså helt fri och okontrollerad andrahandsuthyrning med marknadshyror, då går det att fixa i bostadsrätter. Det är ett enkelt pennstreck i bostadsrättslagstiftningen, så det är ingenting som vi behöver ha ny upplåtelselagstiftning för. Men jag uppfattade det som att den samlade borgerligheten inte vill ha okontrollerad andrahandsuthyrning. Erfarenheterna från i detta avseende är ganska negativa även bland mina partikamrater. De har väldigt många kritiska synpunkter på andrahandsuthyrningen i . Varför vill socialdemokrater i andra länder ha ägarlägenheter men inte socialdemokrater i ? Det beror på att ägarlägenheter i allt väsentligt är samma form som bostadsrätter i . Men i andra länder, exempelvis i , har man valt att kalla det för ägarlägenheter, precis på samma sätt som utredningen. Det är i allt väsentligt samma form som bostadsrätten men med ett annat namn. Semantik och retorik i stället för politik. 113 () replik: Först och främst är det ingen som vill ha någon okontrollerad andrahandsuthyrning. Men jag kan inte låta bli att le lite grann när jag lyssnar på . Det är inte ofta man hör , eller för den delen , tala så positivt om bostadsrätter som har gjort . Det brukar vara en tämligen njugg inställning till just bostadsrätterna. Det brukar antydas att bostadsrättsföreningar är dåliga hyresvärdar och att bostadsrättsinnehavare spekulerar. Socialdemokraterna, har vidtagit en rad åtgärder för att förhindra just ombildningar till bostadsrätter. Men när vi diskuterar ägarlägenheter är det plötsligt ett annat ljud i skällan. Plötsligt är bostadsrätten en utmärkt upplåtelseform som egentligen har alla de funktioner som ägarlägenheter skulle kunna fylla. Sanningen tror jag är, vilken vi återkommer till i inlägg efter inlägg, att Socialdemokraterna i den här debatten vill använda bostadsrätten som ett slagträ för att förhindra ett införande av ägarlägenheter. För en utomstående kan det verka lite konstigt att man den ena dagen argumenterar i princip mot bostadsrätter och att man argumenterar väldigt mycket för dem. Men i allt detta kan man ändå plocka upp en röd tråd. Det finns en röd tråd i agerandet och i retoriken, och det är motståndet mot det privata ägandet. Det är därför som Socialdemokraterna gång på gång försvårar för bostadsrättsboende och säger nej till ägarlägenheter. Frågan kvarstår därför: Varför är ni socialdemokrater så rädda för det privata ägandet? 114 () replik: Jag har som jag har beskrivit förut bott i bostadsrätt i åtminstone , i allmännyttan och i villa. Jag har ingenting emot bostadsrätten som upplåtelseform. Jag har ingenting emot hyresrätten som upplåtelseform. Och jag har ingenting emot att människor bor i villa. Socialdemokraterna har gått i bräschen för alla tre, framför allt för att vanliga människor ska kunna efterfråga hyreslägenheter till låga hyror, bostadsrätter till rimliga kostnader och villor till rimliga kostnader. Jag ser fördelar med alla tre upplåtelseformerna. Men jag vill också säga att jag ser nackdelar med alla tre upplåtelseformerna. Det finns ingen upplåtelseform som är perfekt. Man måste våga ha båda perspektiven, både fördelarna och nackdelarna. Men gemensamt för alla former är att det måste finnas en lagstiftning och ett regelverk som gör att vi kan garantera fastighetsvärdena för de kommande generationerna, att fastigheterna underhålls och fungerar. Det är det som vi socialdemokrater eftersträvar, en fungerande lagstiftning som gör att vi kan lämna ifrån oss vårt nationalkapital, fastighetsbeståndet, till nästa generation i ett bra skick så att även nästa generation har ett bra boende. Då spelar det ingen roll om det är hyresrätter, bostadsrätter eller villor. Vi är öppna för alla dessa former, och vi hoppas att det kommer att förbli så även i fortsättningen. 115 (): Det är naturligtvis väldigt stora förväntningar på mannen som hatar det privata ägandet i det här fallet. Jag konstaterar bara att vi i vårt bostadspolitiska program, som jag har haft förmånen att vara med om att ta fram, skriver att de former som finns bostadsrätten, egnahemmet, hyresrätten och den kooperativa hyresrätten är de former som vi tycker är alldeles rimliga och som vi gärna vill behålla. Vad gäller ägarlägenheter kan det inte komma som någon överraskning för några i den här kammaren att vi är emot ägarlägenheter. Precis som socialdemokratin har vi varit emot ägarlägenheter så länge som jag har varit i den här kammaren, och jag misstänker att det har varit så ännu längre tillbaka i tiden när det gäller mitt parti också. Varför är vi emot ägarlägenheter? Det blir en lustig diskussion. Om man kopplar det till rätten att äga sin bostad eller kan man konstatera att man omgärdar ägarlägenheter med oerhört mycket så att likheten, eller samstämmigheten, med bostadsrättsföreningen blir total. Då kan man naturligtvis ha en diskussion om vad som kvarstår. Jo, rätten att hyra ut hur man vill, rätten att upplåta sin egen bostad som hyresrätt till andra. När vi diskuterade detta förra gången och denna utredning skulle komma till stånd sade en kompis till mig inom det privata näringslivet som driver en fastighetsskötselfirma i att om detta införs kan han lägga ned firman och i stället köpa tio lägenheter i tio olika hus med olika årgångar och hyra ut dem och slippa alla problem. Så ser det ut runtom i där man har ägarlägenheter med fri uthyrningsrätt. Det skapar oerhört stora problem för hyresgästerna som organisation vid förhandlingar om fastställande av hyror. Man får små hyresvärdar som kanske har bara en eller två lägenheter som hyrs ut. Det gör att man kan få oerhört stora problem med sin fastighetsägare, och man får en mängd olika fastighetsägare i samma fastighet. såldes nästan inga ägarlägenheter i till dem som skulle bo i dem, utan det var andra som valde att köpa ägarlägenheter. Då fick man fastigheter där det kanske var sju, åtta eller tolv olika fastighetsägare som den norska hyresgästföreningen eller hyresgästerna ska diskutera med. Det är en form som vi inte vill ha. Och det är självklart ideologiskt betingat för vår del. Segregationen ökar självklart. Varje ny form som innebär ökade höga kostnader för att kunna flytta in, höga kontantinsatser, ökar segregationen. När dessutom bankerna kollar betalningsförmågan, vilket de gör runtom i landet , uppstår problemet att vissa människor inte kommer att få lån till en lägenhet därför att de inte har de inkomster som behövs. Det ökar segregationen, och det minskar möjligheterna för människor att komma in. Och jag tror faktiskt, om jag ska vara riktigt ärlig, att ett av de största felen som vi har gjort med bostadsrätten var när vi tog bort hembudsförfarandet. Det har faktiskt inneburit att alltfler människor inte har möjlighet att bosätta sig i bostadsrätt heller, i alla fall inte där de vill ha den. Jag kan konstatera att ytterligare former där spekulationer i avgifter och försäljning införs inte är någonting som vi önskar oss. Därför säger vi också nej till ägarlägenheter. Det är precis som säger, att införa ägarlägenheter som begrepp men att göra det i form av bostadsrättsföreningar är ganska ointressant. Det som skulle skilja bostadsrätten från ägarlägenheten i de former som finns i utredningen är framför allt rätten att fritt hyra ut, och det är inte alls något bra. Beträffande segregation sägs: Skapar inte villor och så vidare segregation? Självklart är det så. De jättelika villaområden som växer fram skapar oerhört mycket segregation i samhället därför att bankerna inte ger lån till en del människor som vill bo där. Stora barnfamiljer i har inte en chans att skaffa sig en villa. Egentligen tycker jag att det är lite tragiskt att den samlade borgerligheten här inte med större kraft verkar för att bygga egnahem, villor eller radhus i form av hyresrätter för att på det sättet kunna ge alla tillgång till denna bostadsmarknad. Det är inte möjligt för alla att flytta in i villor och radhus i ägarform. Det finns något som heter plånboken som sätter stopp för många människor. Det vore kanske en idé att fortplanta till era kommunpolitiker att se till att när man bygger ett villaområde ska i alla fall av dessa villor upplåtas med hyresrätt för att skapa möjlighet för alla att bo i den formen oavsett ekonomi. Det vore kanske en bättre idé och en bättre politisk strategi än att nästan semantiskt diskutera detta. Då menar jag inte som har den öppna och råa inställningen till ägarlägenheter som vi har sett runtom i där fasadrenoveringar är avhängiga av den enskilda hyresgästens eller den enskilda ägarrättsinnehavarens möjlighet att få lån på banken. Det är fascinerande att åka till och titta på det här i och och se tre fyra lägenheter som har fasader som är helt okej och en femte där fönstret hänger ut därför att den som bodde i den lägenheten inte fick eller inte hade råd att ta ett lån. Den form av ägarlägenheter som ni i övrigt från sida vill ha innebär att varje åtagande blir ett individuellt åtagande för den som bor i lägenheten. Det betyder att när man bestämmer sig för att byta ut samtliga fönster vilket kan behövas eller när man bestämmer sig för att byta ut rörstammarna, som är gemensamma, får någon flytta ifrån sin ägarlägenhet därför att banken inte är beredd att ge den här personen ytterligare lån. Precis så ser det ut runtom i när det gäller ägarlägenheter. För att klara det hela kombineras det gärna med social housing därför att den formen behövs för de allra fattigaste. Det väl det som är moderat bostadspolitik. Efter detta, fru talman, tror jag faktiskt att det är bättre att vi ägnar oss åt replikskiftena. 116 () replik: Det är intressant att lyssna till argumentation. Han talar om att vi som kommunpolitiker ska se till att vi hemma i våra kommuner kan förändra bostadsbyggandet så att det byggs hus till småbarnsfamiljer. Men, , jag kommer från en socialdemokratisk kommun där Socialdemokraterna haft makten . Jag kan försäkra att vi har över 200 uteliggare.