prot · GS0927 · 2004-11-11 00:00:00 — Sedan tycker jag också att fler åtgärder måste vidtas när det gäller alla de här drogpåverkade förarna. Det har blivit ett nytt allvarligt problem att alltfler påträffas rattonyktra och är knarkpåverkade. Ska vi ha målet om ett narkotikafritt samhälle måste naturligtvis också drogmissbruket inom våra fängelser upphöra. Många av de knarkpåverkade förarna är ju också kriminella. Ska det finnas förutsättningar att de också ska kunna återgå till ett normalt liv måste man satsa på drogbekämpningen inom fängelserna. Jag tycker att det är spännande att läsa de förslag som justitieministern anger. Jag vill bara vädja till justitieministern att inte bara låta det här förbli under fortsatt beredning utan också se till att det leder till konkreta förslag som kan omsättas. Framför allt tycker jag att provokation måste tillåtas, för kampen förs på helt ojämna villkor. Brottsligheten är ständigt före oss. Det känns ibland som om gärningsmännen har ett mycket högre skydd än det skydd som vi lagstiftare kan ge de tilltänkta offren. Så det är oerhört viktigt att vi ger klara och tydliga signaler om att vi inte accepterar den pågående utbredningen av narkotikamissbruket. Vårt mål måste vara att trasa sönder narkotikahandeln och få ett totalt stopp för den. 113 (): Justitieministern talar om samordning. Jag tror att det är dags att börja tala om samarbete myndigheterna emellan. Och de som kan initiera och styra det här är ju regeringen, talar om detta väldigt förtjänstfullt, med regleringsbrev och annat. Regeringen har tillsatt narkotikasamordnaren , som justitieministern nämnde. Det är ju faktiskt som har föreslagit att vi ska ha en nationell narkotikastrategi. Varför kan inte justitieministern ge besked? Han kunde säga: Jo, det här är en jättebra idé. Jag har sett hur de hanterar det här i EU, och det är klart att vi måste ha det i . Vi måste ha betydligt starkare krafter mot den organiserade brottsligheten, de kriminella gängen, än vad varje myndighet för sig kan klara av. Det här med task force, som man använder i andra länder, är ett jättebra förslag. Varför kan vi inte på bred front , innan regeringen ska avrapportera, säga att vi kan börja jobba mot detta? Sedan ställde jag frågan om prekursorer. När kommer lagstiftningen om prekursorer i svensk narkotikalagstiftning? Det är så efterlängtat. Justitieministern sade att narkotikamissbruket går ned. Det har vi ingen som helst aning om. Drogerna flödar in. Nya droger kommer till . Vi vet inget om detta. När kan vi få en lagstiftning som innehåller prekursorer? En prekursor är en ingrediens i narkotika. 114 (): är talmannen välkommen till ett möte som den borgerliga alliansen ordnar om just dessa föränderliga droger där det tricksas och mixas för att man ska komma förbi lagen. Jag sträcker ut en hand, justitieministern. Jag vill så gärna att vi går vidare. För det är ju så att med den koalition som justitieministern har, det är olika dagskurs på värdet, med och , som jag inte ens ser i kammaren , är det lite bräckligt. Vi har hjälpt till med kampen mot klottret för att få en bra lagstiftning där. Vi har hjälpt till att öka möjligheterna att komma åt grovt kriminella med hemlig avlyssning via telefon. Vi har hjälpt till från flera i den borgerliga alliansen med att se till att vi får bra EU-lagstiftning på olika områden. Detta gör vi ju för att vi tycker att det är viktigt för . Vi vill gärna fortsätta göra det som är viktigt. ska inte behöva lida för att det inte finns någon kraft i regeringens arbete beroende på att man har koalitionspartner som inte verkar vilja komma fram när det gäller förverkande, buggning och möjlighet att provocera fram bevis. Ett annat område där jag också är beredd att sträcka fram handen är detta med polisers möjligheter att fokusera. Det är så viktigt för närpolisen, de som jobbar nära medborgarna. Jag träffade en polischef i . Han är rätt som det är ute och är chef för 70 nötkreatur som han måste ta hand om. Hur blir det med narkotikabekämpningen den helgen? Det ingår i dagens lagstiftning. Jag träffade den gamle närpolisen i . Han var helt plötsligt chef för tre stycken hingstar. Och pratar jag inte om poliser utan om djuren hingstar. Dem får han åka runt och försöka placera på någon bondgård i väntan på nödslakt. Det blir ingen polisverksamhet av detta. Vi räcker ut handen från . Vi vill att vi går framåt. Vi vill ha breda uppgörelser som är bra för svensk polis och för polisens verktyg att bekämpa brott. 115 Justitieminister (): Det görs undersökningar just på huruvida det går upp eller ned. Det är en ganska blygsam nedgång. Det har stannat av. Om vi ska tro på när det går upp ska vi väl också tro på att det går ned. Det kan väl inte vara så att vi bara tror på de rapporter som talar i fel riktning. Det är ju samma undersökningar. Vi är fortfarande på en alldeles för hög och oacceptabel nivå, men det kan vara värt att nämna det i sammanhanget. När det gäller prekursorer pågår arbetet för fullt. Det kommer en proposition . I det sammanhanget vill jag säga att det är väldigt viktigt att vi fortsätter att ha den inställning som Socialdemokraterna och har och inte ansluter oss till den moderata inställningen till samarbetet i EU, där man har samma uppfattning som och att all detaljlagstiftning ska vara på plats. Då skulle vi aldrig klara att lägga en proposition när det gäller prekursorer eller något annat. Då skulle vi få avstå från samarbetet. Det skulle bli betydligt sämre för bekämpandet av narkotika i om vi följde den inställning som mycket märkligt har anslutit sig till. Det kommer som sagt en proposition . Avslutningsvis vill jag kort säga något om kriminalvården. Det finns en stor satsning. Trots att det finns svårigheter inom kriminalvården, som till exempel att praxis har gjort att det är många som sitter på fängelse och att det är en svår situation för kriminalvården, har vi ändå tillsammans med samarbetspartierna lyckats genomföra en satsning som gjort det möjligt att det ska finnas 1 400 platser. Särskilda anstalter finns nu på ett sätt som vi inte har haft tidigare. Det finns särskilda enheter på andra anstalter. För dem som inte är tillräckligt motiverade har vi ökat repressiviteten. Man arbetar med flera hundar och annat för att stoppa narkotikan till kriminalvården. Jag håller helt med om att detta är ett mycket prioriterat område. För dem som sitter i fängelse och förblir narkotikamissbrukare eller har kvar begäret när de släpps ut är sannolikheten att de råkar i ny brottslighet mycket hög. Det är helt riktigt att det är ett område som vi måste fortsätta att prioritera. RPS har ett nätverk med spaningschefer och regionala kontaktmän där man samarbetar för att det inte ska prioriteras i olika grad i olika delar i landet. Det är viktigt. Regeringen har också gett i uppdrag till andra myndigheter att samarbeta och att samordna sina verksamheter bättre så att vi får ett effektivare skydd och kan öka kampen mot narkotika. 116 (): Justitieministern sade tidigare att vi har en restriktiv hållning. Det kan jag väl hålla med om att vi har i jämförelse med omvärlden. Eftersom vi har den situation vi har är det tydligen tillämpningen som brister i kampen mot narkotika. Vi vet också att samordningen inte är fullständig och att det finns mycket att göra där. Det är ju väldigt olyckligt att olika departement som har samma mål gör olika prioriteringar i sina styrdokument och att det skiljer sig åt mellan landets olika polismyndigheter när det gäller brottsbekämpningen. Med en bättre samordning tror jag absolut att vi har bättre förutsättningar. Ett annat intressant område är att skaffa sig mer kunskaper om hur narkotikan smugglas in i landet. Det hör också ihop med satsningar på bättre kontrollåtgärder. Jag kan konstatera att har gjort ökade beslag av narkotika under innevarande år. Det oroar som det naturligtvis är ett ljus i tunneln att det är myndigheterna som lägger beslag på narkotikan. Jag hoppas verkligen att det inte ska dröja länge innan vi får ett bättre samarbete och att man kan enas om att det behövs en större samlad kraft och i det involvera skolan. Skolan är oerhört viktig, särskilt med tanke på att narkotika förekommer bland högskoleelever och att det är grupper där som är i farozonen. Jag kommer fortsatt att följa frågan. Jag vill också tacka justitieministern för svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2004/05:82 om åtgärder mot förföljelsesyndrom och psykiskt sjuka brottslingar 117 Justitieminister (): har frågat mig om jag kommer att verka för ett lagförslag som innebär en särskild brottsrubricering mot förföljelsesyndrom, när vi får se ett sådant förslag, och vilka åtgärder jag vidtar för att polisens och psykiatrins samarbete ska utökas samt att de ges bättre förutsättningar att göra systematiska farlighets- och riskbedömningar. har även frågat vilka åtgärder jag vidtar för att berörda myndigheter ska kunna få bättre tillgång till viktig registerinformation. Frågorna är ställda mot bakgrund av fenomenet att en person systematiskt förföljer och trakasserar en annan person på olika sätt, så kallat förföljelsesyndrom eller stalking. I många fall är de enskilda gärningarna straffbelagda, som till exempel ofredande, olaga hot eller misshandel. Att brottslighet bedrivits i stor omfattning utgör dessutom en försvårande omständighet som ska beaktas när domstolen bestämmer ett straff. Olika åtgärder och metoder måste användas för att bekämpa stalking. har på regeringens uppdrag, i samråd med Riksåklagaren, utarbetat rutiner och riktlinjer för polisens arbete med ärenden om besöksförbud. Vidare har regeringen gett i uppdrag att genomföra en ytterligare utvärdering av tillämpningen av besöksförbudslagstiftningen. har också beslutat genomföra ett metodutvecklingsarbete med särskild inriktning på brott där stalking förekommer, i syfte att höja kvaliteten på polisens insatser i dessa fall. Jag har mottagit betänkandet Personskyddet för den centrala statsledningen, som innehåller förslag till hur personskyddet kan förbättras ytterligare. Utredaren understryker bland annat vikten av tillgång till relevant information för korrekta hotbildsbedömningar. Därför föreslås bland annat att Säkerhetspolisen i vissa fall ska kunna få del av rättspsykiatriska undersökningar samt uppgifter från hälso- och sjukvården och kriminalvården. Bedömningar av psykiskt sjuka personers farlighet för egen och annans hälsa är givetvis en uppmärksammad fråga inom psykiatrin. kommer att presentera en kunskapsöversikt över risk- och farlighetsbedömningar och avser att ge ut riktlinjer för riskbedömningar. Den av regeringen utsedda nationella psykiatrisamordnaren arbetar också med dessa frågor. Regeringen har dessutom tillkallat en parlamentarisk kommitté med uppdrag att föreslå åtgärder för att motverka och förebygga hot och våld mot förtroendevalda i stat, kommun och landsting. I uppdraget ingår bland annat att överväga om det i något avseende finns behov av förändring av det straffrättsliga skyddet för förtroendevalda. Inom bereds vidare olika lagförslag som ska ge ökat skydd av personer som utsätts för hot och våld. Det gäller bland annat utvidgad sekretess för dem som kan komma att utsättas för hot, våld eller annat allvarligt men, och en utvidgning av regeln om sekretessgenombrott inom sjukvård och socialtjänst, där det starka intresset av sekretess föreslås till viss del få stå tillbaka för intresset av en effektiv brottsbekämpning. Att bli utsatt för förföljelse på det här sättet är mycket skrämmande och hotfullt. Som framgått pågår ett omfattande arbete för att förhindra brott av detta slag. Jag följer utvecklingen noggrant och är beredd att vidta ytterligare åtgärder om detta skulle visa sig nödvändigt. 118 (): Svara aldrig på förföljarens brev och e-post. Det förstärker beteendet. Det allra bästa är att vara både neutral och likgiltig. Läs ingenting men dokumentera allt för att kunna ge en helhetsbild av förföljelsen. Så säger som är verksam vid vid KI här i . Han har jobbat mycket med det faktum att väldigt många människor av befolkningen under sitt liv får uppleva att vara förföljda. Det är således ganska vanligt att människor blir förföljda på olika sätt. Det handlar om personer som är mer eller mindre störda och har mycket svårt med relationer och att förstå sociala konventioner. Det kan gälla politiska företrädare, eller kändisar, men det gäller också en mängd vanliga människor som på olika sätt har haft en nära relation till en person som, när den som blir utsatt vill bryta relationen, vägrar släppa. Då går det över till förföljelsemani, eller stalking som det heter på engelska. Jag vill tacka för justitieministerns svar. Det är visserligen till stora delar en uppräkning av gällande men otillräcklig lagstiftning. Det handlar om utredningar som pekar på kanske av tillkortakommanden när det gäller bland annat hotbildsbedömningar och personskydd, vilket vi har pratat väldigt mycket om , inte minst efter det tragiska mordet på en tidigare utrikesminister. Det handlar också om det faktum att inte arbetar strukturerat med farlighetsbedömningar när det gäller psykiskt störda lagöverträdare. Det är mycket konstigt. Det är ett väldigt stort godtycke , vågar jag påstå, på våra rättspsykiatriska kliniker när det gäller vilken person som kan betraktas som lämplig för längre frigång eller som färdigbehandlad och klar att släppas ut och återanpassas till samhället. Det som oroar mig är att justitieministern inte säger ja till att titta närmare på detta med stalking eller förföljelsesyndrom. Jag kan dock säga att justitieutskottet skickar ut detta på bred remiss i hela det svenska rättsväsendet. Vi i justitieutskottet tycker nämligen att detta är så allvarligt att vi kanske måste trycka på justitieministern något. Jag tycker att det är viktigt. Detta berör så många människor som får sina liv förstörda. Det handlar om situationer som inte når upp till olaga hot, inte till ofredande och inte till grov fridskränkning. Besöksförbud är otillräckligt. Ändå får man sitt liv förstört därför att det springer omkring en människa och trakasserar och förföljer en, och detta kan pågå mycket . Vi vet att med effektiva åtgärder direkt, om man följer de råd ger, kan säkert av detta upphöra. Det är viktigt. Men det är som inte ger sig, och då måste vi välja: Står vi på den utsattas sida, eller står vi på gärningsmannens sida? För mig och är det självklart att vi måste stå på den utsattas sida, den som får sitt och sin familjs liv slaget i spillror. Man vågar inte gå ut mer än längs en i förväg bestämd väg. Man har polisbeskydd, man har larmpaket och man är ständigt hotad. Det viktiga här är att vi går framåt och förbereder oss för en förändring i straffrätten där vi väger in detta för att stå på den utsattas sida när vi måste välja för konflikten är ofrånkomlig. 119 (): Min frågeställning berör detta. Den handlar om de människor som på olika sätt begår brott på grund av att de har ett handikapp eller en svag psykisk konstitution. Det jag närmast tänker på är de utvecklingsstörda människor som sedan specialsjukhusen stängdes behandlas som vanliga brottslingar och kan dömas till fängelsestraff. Dessa människor har också hamnat i kriminalvården. De har hamnat på fångvårdsanstalter där de har fått en mycket speciell ställning. De är synnerligen svagbegåvade. De har inte mental kraft att hävda sin rätt. De utsätts för mobbning och utnyttjas av andra, smartare interner till att begå brott. De luras till att begå brott. Det finns ingen klar bild av hur det ser ut i våra fängelser när det gäller dessa människor. har sagt att när det gäller de här människorna skulle ett slutet gruppboende kunna vara en betydligt bättre form av påföljd för deras misstag att begå brott. Ofta handlar det nämligen inte om medvetna brott. Man har alltså inte ens insikten om att det är ett brott man har begått. Den här frågeställningen tycker jag känns väldigt viktig. Till skillnad från som vill ha ett hårdare och mer straffande samhälle vill jag mer värna om de människor som har blivit utsatta på ett annat stadium så att de har hamnat i den situation där de är. Jag efterlyser det gamla och det liberala partiets människosyn där man faktiskt såg till de svagaste och ville hjälpa och stödja dem. Jag håller naturligtvis med om att människor inte ska behöva vara rädda för brott i samhället. Men vi får inte heller glömma bort de människor som av olika skäl har hamnat på den banan. Vår uppgift måste vara att ta hand om dem. Då vill jag fråga justitieministern: När vi nu pratar om att förändra kriminalvården och funderar på ett ökat antal platser, vore det då inte lämpligt att också bedöma möjligheten till ett slutet gruppboende för just den grupp av människor som i övrigt inte skulle kunna klara en anstalt och som inte ens skulle kunna begripa att de sitter i ett fängelse? Jag vill gärna säga att jag under anförande har varit tveksam till huruvida det rör interpellationen. tyckte jag att det lät som om kom in i den frågeställning som interpellationen gäller, men jag anser att varken justitieministern eller interpellanten behöver ta upp detta vidare. kan få ett ytterligare inlägg, men jag vill vädja om att detta då ligger inom det som interpellationen handlar om. 121 Justitieminister (): Jag är av samma uppfattning. Inte desto mindre tar upp en väldigt viktig fråga. Vi arbetar ju tillsammans med de här sakerna. Bland annat ligger det inom ramen för vårt samarbete att kriminalvårdens projekt om omhändertagande av psykiskt störda ska fortsätta. Ett antal platser byggs nu också ut, jag tror att det sammanlagt är bortåt 200, bland annat på Kumla. Låt oss alltså fortsätta att diskutera de här viktiga sakerna i vårt samarbete, och då också förslag om utvecklingsstörda och särskilt boende för dem. När det gäller det som tar upp tror jag att inte ens liberalerna själva tror att de står ensamma på de utsattas sida. Det tror jag att alla gör, även om det är en problematik kring hela fenomenet i sig och man naturligtvis också måste se till att så få människor som möjligt över huvud taget hamnar i den situationen att de börjar förfölja andra. Men som sagt: Det är självklart att vi är på de utsattas sida. Som jag sade pågår det ett omfattande arbete . Detta är en fråga som i och för sig diskuterats tillbaka men inte särskilt länge, och vi har fått lära oss väldigt mycket . Det här arbetet pågår för fullt. Vissa saker har redan gjorts, som mycket riktigt säger, och vissa saker pågår. Jag är ganska övertygad om att ytterligare åtgärder kommer att behöva vidtas, men det arbete som pågår måste också få en chans att utvecklas. Jag vill alltså inte på något sätt säga att detta är tillräckligt och att vi inte kommer att göra någonting. Tvärtom skulle jag gissa att vi kommer att behöva göra ytterligare saker. 122 (): Jag börjar med och som dimper ned som en månlandare i denna debatt med en lite annorlunda utgångspunkt. Vad denna sak gäller är att om det finns människor som är förföljda och människor som inte mår särskilt bra så är naturligtvis lösningen att de som inte mår särskilt bra borde få någon hjälp, men det får de ju inte i det samhälle och det som är med och tar ansvar för. Ni prioriterar tydligen inte det tillräckligt mycket. Den situationen kan då uppstå att helt oskyldiga människor blir utsatta för förföljelse. Det kan drabba vemsomhelst. Det kanske kan drabba . Jag hoppas att det inte sker, för det är fruktansvärt; det hör man när man träffar och lyssnar till de människor som är utsatta för detta. I så fall kommer jag dock att stå på sida när det gäller rätten att få känna frihet och inte behöva känna sig förföljd, jagad och hotad av en person. Man ska veta att detta i de värsta fallen kan övergå till handgripligheter och våld. Det är det som är så farligt. Därför är detta en viktig fråga. Det här gäller vanliga människor också. Justitieministern tar i sitt svar upp att man överväger att höja straffvärdet när det gäller politiska företrädare som är hotade runtom i kommuner och landsting och i , men det gäller ju många vanliga människor också. Och jag pratar inte om straffvärde; det handlar om att de här människorna tillfälligt måste plockas bort. Det måste markeras tydligt. Det hjälper ju inte att tala med dem, som det gör i av fallen. Det är de andra 10 det handlar om. Det är en verklighet för väldigt många människor som får sina livschanser och sin frihet inskränkta. Jag hoppas att det leder till en lagstiftning. Jag är övertygad om att vi är på väg däråt. kommer, hoppas jag, även socialdemokraterna där, att driva frågan framåt. Jag hoppas att ändrar sig och inte försöker dra några billiga poänger och säga vem som är hård och vem som är kall. Vi pratar om att skydda mycket utsatta människor som får sina liv förstörda. Var ställer sig i denna fråga får framtiden utvisa. Det gäller också delvis frågan om psykiskt störda lagöverträdare och farlighetsbedömningar där. Vi har en lagstiftning , som vi har haft men som inte har fungerat, och en utredning som har funnits . har justitieministern kommit fram med en åsikt. Då ska man tala om två saker som är fundamentala och inhumana med dagens lagstiftning. Det är att människor som är otillräkneliga, eller icke tillräkneliga kanske man korrekt ska säga, döms till ansvar för brott. Så är det . Det är mycket tveksamt tycker jag. Det är människor som inte vet vad de har gjort. De vet inte var de är. De döms i svenska domstolar . Det är faktiskt tveksamt och mycket på gränsen till inhumant. Vi vet också att situationen med fängelseförbud för personer med allvarlig psykisk störning gör att de hamnar inom hälso- och sjukvårdslagens ramverk, där de dock genom bland annat den särskilda utskrivningsprövningen tvingas vara kvar fast de är färdigbehandlade. Det är människor som medicinskt är friska, dock inlåsta på hälso- och sjukvårdslagens premisser. Det är också en mycket stor tveksamhet. Det är därför den här reformen är så viktig som presenterades . har justitieministern kommit fram och sagt att han kan tänka sig en liten förändring. Det är ju bra, bättre än ingenting. Så kommer en stor mediedebatt om hur människor med en utvecklingsstörning tas om hand i våra fängelser. Det finns en massa förslag, också i den utredningen, om att detta ska förbättras. Om de döms till fängelse och är tillräkneliga ska de faktiskt hamna i ett särskilt boende. Det finns förslag om det. Då är regeringen för det också. Jag tycker att det är dags att vi genomför hela den här reformen. Det gör saker mindre dåliga. Jag är övertygad om att det inte finns några enkla och bra lösningar. Jag vädjar också här till justitieministern. Jag sträcker ut handen. Vi behöver ha en bred uppgörelse om det här. Det är inte tillräckligt stabilt att du ska vila på och i den här frågan. Jag tycker att du ska bjuda in fler. Det här är allvarliga frågor som vi inte ska ha någon större politisk konflikt om. Det ska gälla , och det gäller svåra målkonflikter som måste balanseras. 123 Justitieminister (): börjar även lämna det ursprungliga ämnet. Låt oss bara säga när det gäller det ursprungliga ämnet att jag tycker att det är oerhört bra att justitieutskottet det är , Socialdemokraterna och andra partier också på olika sätt kommer att arbeta för att få fram de lösningar som behövs. Vi arbetar också på . Så låt oss se det som ett parallellt arbete och se till så att vi får den bästa tekniska lösningen. När det gäller den andra saken har det med pågått ett intensivt arbete på . Det är antagligen det största och mest komplicerade arbetet . Det innehåller så oerhört många olika delar. Det tror jag har kommit fram . En sak som dock gör mig tveksam är att fler psykiskt sjuka kommer att komma ut på gator och torg om man genomför hela förslaget. Förslaget bygger på att öppenvården fungerar om man kommer ut från kriminalvården och fortfarande har psykiska problem. Det är där jag känner en stor tveksamhet, inte minst utifrån de brister som har kommit fram . Därför måste vi lösa den här biten först.