prot · GR0960 · 2004-01-29 00:00:00 — Om att statsrådet sedan skriver att det är under förutsättning att tar beslut som allt det gäller som den nya organisationskommittén ska titta på kan jag bara tycka: Skam vore det väl annars! Det går väl inte att föregå även detta. Jag känner bara att jag skulle kalla det som pågår för skendemokrati. Det är ett spel för gallerierna rakt av. Jag förstår faktiskt inte hur med bästa vilja i världen kan hävda att det är en demokratisk process som pågår. Jag vill faktiskt ha ett lite mer utförligt svar som förklarar hur man kan kalla detta en demokratisk process. 127 Statsrådet (): Låt mig bara poängtera precis det jag säger i svaret på den interpellation som de har ställt. Det uppdrag som lämnades av regeringen villkorades med ett förbehåll. Det står klart och tydligt att under förutsättning av att erforderliga beslut fattas av och regeringen tillsätts denna organisationskommitté. Såvitt jag förstår finns det ingen tvekan om detta. Vi följer de demokratiska spelreglerna. Det är självklart att beslut ska avvaktas. Det är, vill jag också säga, inte något ovanligt att den här typen av uppdrag lämnas innan har kunnat fatta beslut om en proposition. Men det är en självklarhet att den här typen av uppdrag lämnas med ett mycket tydligt förbehåll. Så är det även i detta fall. Det uppdrag som organisationskommittén nu kommer att påbörja är någonting som egentligen handlar om ett utvecklingsuppdrag för socialförsäkringsadministrationen i dess helhet. Det inledande arbetet kommer framför allt att fokusera på sådana saker, en inventering av serviceavtal, kollektivavtal och rutiner. Man kommer också att titta närmare på de saker som vi, både de och jag, är ense om, nämligen hur vi ska kunna säkerställa en rättssäkerhet och en likställighet i hanteringen, framför allt inom ohälsoområdet. Jag hoppas att vi har en gemensam ambition att flytta fram positionerna inom detta mycket viktiga arbete. Även om skulle fatta ett helt annat beslut än det som är regeringens inriktning skulle nog det arbetet ändå inte vara förgäves. 128 (): Jag vill inte diskutera sakfrågan. Hade jag velat diskutera sakfrågan hade jag ställt en annan interpellation. Det hade jag i och för sig gärna gjort, men har jag valt att diskutera den demokratiska processen. Jag kan ändå bara konstatera att när regeringen vill någonting kan regeringen leverera. Då kan det gå förbaskat fort. Det gör det i det här fallet. Men när regeringen inte vill levererar regeringen inte. Då är det alltså långbänk som gäller. Jag måste dra en parallell. Vi kan jämföra med till exempel ägarlägenheter. Det gjordes en beställning av . Det kom en offentlig utredning . Regeringen har fortfarande inte levererat någon proposition och tycks inte ha någon större vilja att göra det heller. Det är bara ett exempel på att när regeringen inte vill levererar man inte. I det här fallet kan jag bara dra slutsatsen att regeringen egentligen hade bestämt sig långt innan för vad man skulle göra. Man hade inte behövt ha någon utredning över huvud taget. Sedan säger man att remissvaren på delbetänkandet innebär att man vill ha detta. Men då hade vi inte behövt fortsätta med ett slutbetänkande. Varför inte nöja sig med ett delbetänkande? Det stämmer inte. Jag drar slutsatsen att regeringen har tänkt genomföra det man misslyckades med 1997. Då sade nej. För mig är det fortfarande skendemokrati och ett spel för gallerierna från början till slut. Det här har hastats fram enormt snabbt. Alla de datum jag har räknat upp, remisstider över sommar och jul, handlar om att snabbt få fram ett förslag som man vill ha men kanske inte får; det vet jag inte. Det här är olyckligt. Det är en stor fråga. Den måste ges en ärlig chans. Folk som är berörda ska känna att demokrati gäller och att allt inte går parallellt. 129 Statsrådet (): Låt mig påminna om det förbehåll som ligger i regeringens beslut till organisationskommittén. Det är villkorat med beslut i frågan. Det är en självklarhet, och det är något som ska avvaktas i den fortsatta processen. Låt mig säga till de att anledningen till att det är två betänkanden är att två helt olika frågor behandlas. Delbetänkandet som kom behandlar den principiella frågan. Det slutbetänkande som kom behandlar helt andra frågor. Det är bakgrunden till att det är två betänkanden. När det gäller påstående om senfärdighet från regeringens sida är det väl ändå naturligt att beredningsarbeten tar olika beroende på komplexiteten i ärendena och hur omfattande lagstiftningsarbete som är nödvändigt för att man ska kunna gå fram med förslag till . Vi vet att det skiljer sig oerhört mellan olika typer av ärenden som kommer till för behandling. Tillåt mig säga att denna fråga rent lagstiftningsmässigt i det principiella ställningstagandet är av ringa omfattning. Men förbehållet finns där, och det är klart och tydligt angivet. En organisationskommitté har tillsatts med förbehållet att vi avvaktar beslut. 130 (): har vi fått veta att det som ska ske inte är speciellt komplext. Jag låter det hänga i luften; det är säkert komplext. Jag förstår att regeringen inte vill kännas vid andra frågor som man drar i långbänk och inte vill ha genomförda. upprepar att det finns ett förbehåll för organisationskommittén. Skam vore det väl annars om man inte hade skrivit detta förbehåll. Det finns ett uttryck som heter Ändamålet medlen. Det sammanfattar det vi har diskuterat här. 131 Statsrådet (): Jag kan bara upprepa det jag har sagt tidigare. Det är inget tvivel om att det finns ett förbehåll knutet till det beslut som fattades i regeringen . Det tillhör inte ovanligheterna att denna typ av tillvägagångssätt sker. Det skiljer i typen av ärenden och den tid det tar att bereda ärenden. Det handlar om komplexitet, och det handlar framför allt om vilken omfattning av lagstiftningsarbetet som det kan bli fråga om. Det skiljer mellan olika ärenden, och det är en förklaring till varför det tar olika att arbeta fram förslag från regeringens sida till . Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2003/04:207 om det framtida samarbetet med 132 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att verka för ett fortsatt samarbete med även om blir vald till partiordförande för . Socialdemokratin i har alltid kämpat för och värnat om alla människors frihet, lika värde och demokrati. Svensk socialdemokrati har alltid varit en antikommunistisk rörelse. Mot bakgrund av de många människor som utsatts för kommunistiskt förtryck blir jag både förvånad och upprörd när en blivande partiledare för ett svenskt riksdagsparti väljer att kalla sig själv kommunist. Den socialdemokratiska regeringen strävar efter att skapa största möjliga parlamentariska uppslutning för en politik för full sysselsättning. Samarbetet mellan regeringen, och bygger på en överenskommelse om 121 punkter för ett tryggare, rättvisare och grönare . När det gäller andra delar av politiken, som exempelvis utrikes- och säkerhetspolitiken, samarbetar regeringen dock varken med eller med . Hur samarbetet mellan regeringen och samarbetspartierna ska se ut avgörs av politikens utformning i sak. 133 (): Jag tackar för svaret. Det är ju trevligt att Socialdemokraterna numera anser sig vara en antikommunistisk rörelse. Jag undrar om är medveten om vilka det är han ska samarbeta med . Men det är långt mellan socialdemokratiska ord och socialdemokratiska handlingar. Jag trodde nog aldrig att jag skulle behöva citera ett socialdemokratiskt förstamajtal, men är det faktiskt på sin plats. Låt mig läsa vad statsrådet sade i sitt förstamajtal i inför det senaste valet: Jag har kallat mig kommunist sedan jag blev politiskt aktiv i Kommunistisk ungdom 1978, sade i en intervju för . Tänk så avslöjande det uttalandet var: Då fanns ju . Då bekämpade kommunisterna socialdemokratin med pengar från . Då infiltrerade de våra fackföreningar. Då åkte och på , och perversa födelsedagar då Den Stora Ledaren skulle hyllas. Under de som har varit kommunist har miljoner och åter miljoner lidit under kommunismen. Tänk vilken sorgens dag det måste ha varit för honom när ledde upproret mot den polska kommunismen, när föll, när blev president i . Måste vi verkligen efter bry oss om att någon bekänner sig till en stendöd lära, som har misslyckats varhelst i världen den har tillämpats? Tyvärr måste vi det. gör nämligen anspråk på att få styra , att få ingå i regeringen. Kommunisten kanske vill företräda som utrikesminister; vad vet jag hur hög tuppkammen har vuxit. Detta kommer aldrig, aldrig någonsin att bli fallet så länge kommunismen existerar i antingen öppet deklarerad som i fall, eller dold i missnöjets populism. Det finns nämligen ingen kommunism som är förenlig med demokrati. Det finns ingen kommunism som bygger på det vi demonstrerar för allas lika rätt och värde. Det finns ingen kommunism light, . Kommunism är kommunism, är oförenlig med demokrati. Därför säger vi socialdemokrater första förstamaj: Vill ni fortsätta att samarbeta med socialdemokratin efter nästa års val måste ni en gång för alla mönstra ut kommunismen och kommunisterna. Ni måste städa upp i garderoben, vädra ut och göra rent hus. Vi socialdemokrater vill inte och tänker inte samarbeta med några kommunister i det nya seklet. Så långt egna ord. Tydligare kan det inte sägas. Det är långt mellan socialdemokratiska ord och socialdemokratiska handlingar. När de numera antikommunistiska socialdemokraterna backar från tidigare ultimatum, trots tidigare utfästelser om motsatsen, och väljer att samarbeta med kommunister visar detta med skrämmande tydlighet som måste få varje hederlig socialdemokrat att skämmas att man sätter regeringsmakten före politiska idéer och grundläggande demokratiska värden. Vad blir nästa steg? Kommer vi att få se en gemensam valplattform med ? Det är ju något de gärna vill åstadkomma. När kommer Socialdemokraterna att utse till minister? Hur långt är Socialdemokraterna beredda att gå i sitt knäböjande inför den kommunistiska förtryckarideologin? Socialdemokraterna har aldrig gjort sig kända för att hålla sina löften. Att lura väljarna inför valen och svika sina löften efter valen är mer regel än undantag. Tycker inte att det är på sin plats att be dem han firade förstamaj i tillsammans med om ursäkt? Borde inte be dem som röstade på Socialdemokraterna i förra valet om ursäkt? Hur många lät sig luras av Nuders löfte om att aldrig, aldrig under inga omständigheter samarbeta med kommunister? Får vi höra en ursäkt ? Det finns slutligen en intressant fråga som jag, och säkert många andra, skulle vilja ha svar på: Kan Socialdemokraterna, på samma villkor som man samarbetar med , tänka sig att samarbeta med ett parti vars partiledare kallar sig för nazist eller nationalsocialist, om ett sådant parti skulle lyckas ta sig in i ? 134 (): Låt mig inledningsvis tacka för ett mycket bra tal i . Tydligt och rakryggat slog fast, som en av framtidsmännen i socialdemokratin, att är förbi när de samarbetar med kommunister. Det som bekymrar mig i svaret är att nu börjar följa tradition, att ägna sig åt något slags pratpolitik. Man sticker fingret lite i luften och gör ett utspel, som i praktiken sedan får väldigt liten betydelse. Det kan handla om att hänga med i någon trend i samhället och säga att man inte gillar att äta kött på julbordet. Det kan handla om att svänga från den ena dagen till den andra därför att man känner vart den politiska vinden blåser. Det har vi sett i fråga om arbetskraftsinvandring, som från början skulle hota . Sedan sades det att man kunde öppna. Det var kanske inte så dumt att ha det, kom det den ena dagen. var man tillbaka med att det kommer att hota . En sådan här typ av pratpolitik är något mycket farligt. Det leder i sin förlängning till att människor förlorar förtroendet för politiken. När man är så tydlig som var tror de allra flesta på det. Väljarna tror på det ska de göra; man ska tro på sina förtroendevalda när han säger att han är djupt engagerad mot kommunismen och aldrig kommer att samarbeta med ett parti som har kommunister i ledningen. Sedan dröjde det . Det blev precis tvärtemot vad och jag hoppades på. Den framtida partiledaren i är sannolikt kommunist. I det läget hotas makten. drar egentligen ingen konsekvens alls av vad han sade i det där förstamajtalet , utan säger i stället att det blir sakpolitiken som får avgöra. Även i svaret är det en del av det som säger som är bra. är förvånad och upprörd när en blivande partiledare för ett svenskt riksdagsparti väljer att kalla sig själv kommunist. Det är mycket bra. När jag säger att jag är upprörd över politiska motståndare brukar jag normalt sett därefter säga att de som jag är upprörd över, de som har åsikter och talar om kommunism trots kommunismens brott, tänker jag inte samarbeta med, i alla fall inte förutom i mycket specifika frågor. I svar kan man också läsa att socialdemokratin har alltid varit en antikommunistisk rörelse. Det är mycket bra. Delvis är det en riktig historieskrivning, och delvis är den inte riktig. Men vi låter den vara sann i kammaren . Socialdemokratin har alltid varit en antikommunistisk rörelse. Min språkliga kunskap det är möjligt att tolkar anti på något annat sätt säger mig att anti är den absoluta motsatsen till kommunism. En och annan väljare där ute kanske kommer att säga att om du är antikommunistisk, är det då rimligt att ha tjänstemän från , som har en partiledare som är kommunist, som sitter i och förhandlar? Om du är antikommunistisk, är det då rimligt att du har ett brett och långtgående politiskt samarbete med det här partiet ? Det finns två frågor som bör svara på . Den ena är: Om man kan samarbeta med dem som man är absoluta motsatsen till, vilka kan man då inte samarbeta med? Den andra frågan är tråkigare att ställa: Tar du tillbaka vad du sade ? Hade du fel ? Såg du inte in ? Har du ändrat dig ? Vad är det som har gjort att du , , tycker att det är helt okej att ha ett samarbete med ett parti som har en partiledare som kallar sig kommunist? 135 (): Jag tycker att det är en bra och intressant politisk interpellation som har ställts. Jag instämmer helt med i att det var ett lysande tal som herr statsrådet höll i . Det är en otroligt viktig fråga för synen på demokrati vem man samarbetar med. Det 121-punktsprogram som ni ingick ingicks när var partiledare. Då fanns det en viss schattering inom som hade en betydande makt och också ledde partiet. Därefter har något väsentligt inträffat som kan komma att konfirmeras på partistämma . Det kan komma att bli en förändrad tyngdpunkt. De som många av oss demokrater kallar kommunister kommer att komma i majoritet i det partiet. Det är ohyggligt viktigt att veta vem man samarbetar med. Jag menar att man från socialdemokratisk synpunkt måste värdera om det samarbetsavtal som man ingick ingicks med samma vänsterparti. Eller har det skett någonting i det partiet som har ändrat grundförutsättningarna för detta avtal? Det är inte bara fråga om anslag och vägar och så vidare, utan det är en demokratisk renlighetsfråga. Jag vill avsluta med ett citat av en före detta socialdemokratisk statsminister, som herr talmannen känner väl till och som har yttrat sig i kammaren. Det var , den mest okände socialdemokratiske statsministern. När hans regering föll, på en helt annan grund, yttrande han dessa ord, som jag gärna vill ta till protokollet: Det är bättre att denna regering faller än att regeringsmakten förfaller. Det är ord att tänka på även i den här situationen. 136 (): Jag kan inte låta bli att gå upp. Jag blir personligen engagerad och illa berörd när det gäller att vi här i kammaren inte bara har en utan flera som kallar sig kommunister. Det beror på att jag har mina rötter i och har sett släktingar förtryckas under kommunismen . Det gör att den här frågan känns långt in i hjärtat. Det sägs att kommunismen är stendöd . Det påstår i alla fall en del. Det är inte sant. Den finns i och . Tyvärr finns det socialdemokratiska före detta ministrar som har hyllat ledare som . Det var som sade att han är som en renässansfurste, för stor för sin ö. Det är inte så jättesmickrande. Men vi utgår från att det som står på papperet är det som gäller och att det som sade i gäller. gör det inte det, för samarbetet med kommunisterna fortsätter. Min fråga är: Är inte detta ett alldeles för högt pris bara för att behålla makten? 137 Statsrådet (): Till att börja med vill jag tacka för uppmärksamheten kring ett förstamajtal. Jag trodde inte att jag skulle få uppleva den situationen att en moderat riksdagsledamot läser in ett utomordentligt förstamajtal till protokoll. Jag har hållit många förstamajtal , och jag hoppas att kommer att fortsätta att läsa in dem till protokoll. Jag vill göra några principiella kommentarer. För det första: Det är sak vem man väljer till sin ledare. Jag känner lite olust inför att diskutera den politiska tillhörigheten hos en ledamot av denna kammare här och från talarstol. Den debatten kan föras i många andra sammanhang, men särskilt med tanke på att personen i fråga inte är närvarande känner jag en viss olust principiellt. Men är frågan ställd. För det andra: Vi har ett framgångsrikt samarbete med och . Det är baserat på vår överenskommelse, det så kallade 121-punktsprogrammet. Det är ett program som är bra för , och vi kommer att fortsätta att försöka förverkliga det. För det tredje: Det här samarbetet baseras på exakt de sakfrågor som finns i det här programmet, varken mer eller mindre. För det fjärde: Något regeringssamarbete med , eller för den delen, är inte aktuellt. Därtill är de politiska skillnaderna för stora, inte minst vad gäller utrikes- och säkerhetspolitiken. Det är sakfrågorna som vi samarbetar kring. För det femte: Vart är på väg under sin nya ledning vet inte jag. Jag känner en oro inför att är på väg i fel riktning. Men det återstår att se om den nya ledningen är vad den gamla var, nämligen inriktad på att föra en politik i sak som är bra för , eller ej. Jag vet inte vad det står för att den person som är föreslagen som partiordförande kallar sig för kommunist när vi vet att har tagit bort det kommunistiska i sitt namn. Det återstår att se. Men, som sagt, det samarbete som vi har med och baseras på 121-punktsprogrammet, ett program med ett antal sakfrågor. Det är det som är basen för vårt samarbete. 138 (): Statsrådet tvekade aldrig att tala om och kommunisterna i . Han tvekade aldrig att säga: Vi socialdemokrater vill inte och tänker inte samarbeta med några kommunister i det nya seklet. Det är sannerligen långt mellan socialdemokratiska ord och socialdemokratiska handlingar. Jag noterar också, inte utan en viss förvåning, att inte svarar på min fråga huruvida Socialdemokraterna , på samma sätt som man samarbetar med , skulle kunna tänka sig att samarbeta med ett parti som har en partiordförande som kallar sig för nationalsocialist eller nazist. Men även om vi hade fått ett nekande svar på den frågan är ju frågan hur mycket ord egentligen betyder. nöjde sig möjligen med att vänsterprassla med kommunisterna under mörka sena kvällar. bjöd in vänsterpartisterna i farstun och torkade av blodet från dem. har bjudit in till köksbordsöverläggningar om den ekonomiska politiken. En betydande del av svensk politik utformas tillsammans med kommunister i . Frågan är: Kommer det att vara , eller som statsminister , som bjuder in vänsterpartisterna, kommunisterna, i finrummet och utser det första kommunistiska statsrådet i svensk historia? 139 (): Det faktum att vi i riksdag sannolikt åter kommer att få ett parti som har en partiledare som kallas kommunist kan man se på två sätt. Antingen säger man att det är inget problem, eller så säger man att det är ett problem att personer kallar sig för kommunister när de känner till kommunismens fasor . Jag tror egentligen att tycker att detta är ett problem. Annars skulle han inte ha sagt: Vi socialdemokrater kommer aldrig att samarbeta med kommunister i det nya seklet. Det är möjligt att man ska tolka ungefär som att det han säger här i är viktigt, för här i tänker han inte diskutera , men det han säger i behöver vi inte ta på så stort allvar. Sanningen är den, , att det som du, alldeles utmärkt, sade i tar du avstånd från. säger du att det inte är något problem att samarbeta ens med ett parti som har en kommunistisk partiledare. Ditt krav 2000 var att man skulle flytta kommunisterna från inflytande poster i . väljs en av dem till partiledare, och är det inte längre ett problem. Det som bekymrar mig är inte att Socialdemokraterna till varje pris kommer att behålla makten. Det är inget nytt, utan så fungerar det. Vi får försöka vinna i demokratiska val 2006. Det som bekymrar mig är något större. Om man har övertygelsen, som jag tror att delar med mig, att det är viktigt att vaccinera varje ny generation mot kommunism och nazism, om man har övertygelsen att varje ny generation måste vinnas för demokratin, blir det lite problematiskt att ha ett nära samarbete med någon som kallas kommunist. Du blir inte så trovärdig som antikommunist ifall du ska sitta borta i och förhandla med . 140 (): säger att det är sak att bestämma vilken ledare man ska ha. Ja, det är alldeles riktigt. Det håller jag med om. Vi skulle inte vilja att Socialdemokraterna bestämde vilken ledare ska ha. I samma andetag måste jag kunna säga: Ja, men det är faktiskt Socialdemokraternas sak vem man samarbetar med. Det har ni i era egna händer. Ändå väljer ni att samarbeta med ett parti som med största sannolikhet kommer att välja en ledare som kallar sig kommunist och som dessutom säger att han är stolt över det. Det är vad han säger. säger att han känner sig stolt och glad över att har citerat hans tal och att det nu finns i protokoll. Men det är kanske lika viktigt att känna sig stolt över facit av de handlingar man gör och inte bara över att någon annan har citerat ett tal. 141 Statsrådet (): Vi samarbetar med i 121 sakfrågor. Hur mycket en och annan vänsterpartist än önskar det så innebär inte detta 121-punktsprogram kommunismens förverkligande. Det är 121 sakfrågor som vi samarbetar kring. Här kommer insinuationer om att Socialdemokraterna inte tar upp kampen mot kommunismen. Interpellanten talar om nazismen, om att torka blod och så vidare. Jag ska återkomma till blod i mitt allra sista anförande. Jag känner mig djupt kränkt av detta försök att insinuera att vi inte gör vårt demokratiska renhållningsarbete. Vi samarbetar kring 121 sakfrågor. Analogt med det resonemang som ni för utgår jag från att ni inte en enda gång kommer att samarbeta med i denna kammare i en enskild sakfråga. Ni kommer inte att samarbeta kring utnämningspolitiken, som är aktuell, och inte kring flyktingpolitiken, som är väldigt engagerad i och där och ofta hamnar på samma linje. Det kan ni inte göra, analogt med ert eget resonemang. Hur var det med blodet? Inte vill ni besudla er? Vi utgår nu från att Moderata samlingspartiet och liberalerna inte i en enda enskild sakfråga kommer att samarbeta med under ledning av . Det är ett viktigt besked. Det ändrar hela kartan i det parlamentariska . Återigen: Det är sakfrågorna som vi samarbetar kring, och vi tänker fortsätta att samarbeta så länge det är bra för . Återigen: Vart är på väg under sin nya ledare vet inte jag. Ja, , jag tycker att det är problem med personer som bekänner sig till kommunismen. Jag sade det i mitt svar. Jag är förvånad och upprörd över att en blivande partiledare för ett svenskt riksdagsparti väljer att kalla sig för kommunist, allra helst i ljuset av att man gör anspråk på att ha vädrat ut kommunismen och att man dessutom, för , tog bort kommunismen från sitt partinamn. Det går naturligtvis inte ihop. Men det samarbete som vi har med handlar om sakfrågor, ingenting annat. 142 (): Statsrådet säger att han känner sig kränkt för att han beskylls för att inte sköta det politiska renhållningsarbetet.