prot · GS0938 · 2004-11-26 00:00:00 — Trots upprepade varningar och begäran om åtgärder av oss samtliga oppositionspolitiker gång på gång här i så har ingenting gjorts, utan Socialdemokraterna har gått på i gamla ullstrumpor som om man ingenting har hört eller inget har sett. finner sig inte i detta mygleri som förekommer utan kräver skärpningar och åtgärder så att förtroendet och tilliten för bostadspolitiken inte helt kapsejsar. Förtroendet och tilliten rubbas kraftigt när politiker och fackpampar säger en sak till vanliga människor och gör någonting annat själv. Det stänker över på oss alla. En kinesiskt ordstäv säger att fisken ruttnar först vid huvudet, och förruttnelsen går sedan ut i kroppen. Jag tycker att det är talande. 29 Samhällsbyggnadsminister (): Jag vill börja med att tacka för att vilja ha den här debatten. Den är väldigt viktig, och jag hoppas att vi kan komma lite längre än vad möjligen inledningen här gav tecken till. Låt mig börja med att säga att användandet av stiftelser på ett sätt som står i strid med vad hela tanken med dem har varit, till exempel att hjälpa behövande kvinnor, är förskräckligt. Jag förutsätter att det blir konsekvenser både i stiftelsernas styrelser och i hur fackförbund och andra har använt sina lägenhetsbestånd. Men att gå därifrån till att säga att vi skulle trampa på i ullstrumpor och att vi nu måste göra som borgarna har velat när det gäller bostadspolitiken är någonting som jag absolut inte håller med om. har lämpligt nog lämnat ett program, en rapport, om detta, där man talar om att det är förskräckligt att telefonboken ska avgöra var man bor. Förslagen tyder dock på att det i stället för telefonboken skulle vara plånboken som avgör var man bor. Jag hoppas att vi kan ha en lite mer djupgående debatt än så. Som regeringen ser det handlar bostadspolitiken förstås om så mycket mer än bara om hur vi bygger. Det är väldigt mycket som avgörs av boendet. Det är en del av välfärdspolitiken hur vi bor och hur mycket vi betalar för att bo. Bostaden är en förutsättning för att vi enkelt, bra och miljösnålt kan komma till vårt arbete. Den avgör förutsättningarna för mycket av familjens uppväxtvillkor. Vilka grannar vi har avgör i väldigt hög grad vilken uppfattning vi har om andra människor i vårt land. Miljön både i och utanför bostaden är avgörande för vår hälsa. Den energi vi använder i boendet berör väldigt mycket det som är mitt andra ansvarsområde energipolitiken. Dessutom finns det inte bara en bostadsmarknad, som vi nu diskuterar, utan det finns många olika. Det ser väldigt olika ut i glesbygdsområden och i storstadsområden. Det finns också flera olika bostadsmarknader i ett storstadsområde. En stor del av tonåringar bor framför allt i våra storstäder. En riktigt stor del av deras uppväxt kommer att präglas av hur de bor och vilka de bor tillsammans med. Det är också så att i storstäderna finns rika områden och fattiga områden. Det är vidare så att många bor i storstaden därför att de verkligen vill och att det är deras hembygd, andra för att de känner att de måste för att kunna få ett arbete. Slutsatsen blir ändå att storstäderna växer och växer väldigt mycket. Då måste storstäderna vara platser där det går att ha både tillväxt och arbete men också vacker miljö och ett socialt värdigt liv. Storstadsmänniskor ser också alltmer olika ut, och bostäderna är i väldigt hög grad byggda utifrån en annan uppfattning om hur svenskar ser ut än vad som gäller . De är byggda i en annan tid. Det är något som vi diskuterade i kammaren . Tre rum och kök var för hur den svenska familjen skulle bo. Det var mamma, pappa och två barn. är det väldigt vanligt i storstäderna att det i stället är en ensam riktigt ung person eller en ensam äldre kvinna eller mamma och pappa och kanske fem eller sju barn. Det är hela den verkligheten som bostadspolitiken måste möta på ett bättre sätt än vad den har gjort . Där är jag överens med . Det nya departement som jag leder är ett exempel på hur regeringen vill se en annan samordning av bostadspolitikens ansvar, där både energi, miljö, bostadsbyggande, ombyggnad och inte minst planering av vårt samhälle måste samordnas och måste omfattas av ett större nationellt ansvar. Här är det många intressenter, många som måste ta ett större ansvar. Det är inte bara staten, utan det är också regioner och kommuner samt näringslivet. De områden som jag som ny minister vill arbeta med vill jag nämna mycket kort som en inledning på diskussionen. Det första, utan rangordning, handlar förstås om hur vi bygger, att vi måste bygga. Under de tre första kvartalen påbörjades byggandet av över 20 000 nya lägenheter. Det är en ökning jämfört med . Den största ökningen låg på flerbostadshus mycket viktigt där ökningen var . Den största ökningen är i . Där var det antalet flerbostadshus som ökade med 1 600 lägenheter jämfört med . Det här är viktigt, och det här måste fortsätta och få en större tyngd. Antalet måste också öka. Bostadsbristen går inte att helt bygga bort; det finns andra insatser. Men byggandet är viktigt. Det är viktigt att fortsätta att koncentrera det på de grupper och regioner där den största bristen finns. Där vill jag framför allt peka på ungdomslägenheter, studentlägenheter och den översyn som vi nu har påbörjat för att se hur vi kan underlätta för ungdomar med svag ekonomi, som inte har en fast anställning och som kanske har en betalningsanmärkning på sig så att de ändå kan starta sitt liv med ett eget boende. Vi ser också över, som kammaren vet, det totala finansieringsstödet till boendet. Är det en riktig inriktning , eller kan man förändra den? Vi ser vidare över om staten på ett mera aktivt sätt kan använda den mark som vi har i storstadsområdena för att kunna bygga både billigare och mer blandat. Vi har också ett stort samarbete med byggbranschen, som under devisen Skärpning gubbar ser över både hur byggbranschen styrs och de felaktigheter som har varit. Den andra punkten handlar om att man ska ge större utrymme för att bygga om. Jag tänker framför allt på förorterna i våra storstadsområden. Det sociala livet måste byggas in på ett annat sätt i dessa områden. Det måste finnas förutsättningar för skola, arbete och småföretagande. Man ska också mer aktivt blanda upplåtelseformer. Det är lika viktigt i som det är på . Vi talar ofta om segregerade områden i termer av , men sällan i termer av . Båda dessa områden som symboler har behov av att få en mer blandad upplåtelseform för att det därmed ska bli olika människor som bebor delar av vår stad. Den tredje punkten handlar om att minska energianvändningen, bygga energisnålt och ekologiskt. Detta har många aspekter. Bland annat frigör det energi för industrin så att vi kan ställa om hela energisystemet, men det skulle också ge billigare boende för väldigt många. Den fjärde punkten handlar om att man ska försöka att ta ett helhetsgrepp om stadsplaneringen. Vi planerar nu att presentera för en nationell vision om staden som boende där arkitektur, ekologi och kamp mot segregationen ingår. Vi ska försöka att visa hur mer aktiv planering från samhällets sida kan ge staden ett annat utrymme för de människor som bor där. Den femte punkten handlar om att vi ska slåss för hyresrätten. Ingenting av det som vi talar om nu är möjligt om man bara passivt fortsätter att betrakta hur en av de mer viktiga formerna för boendet i storstaden blir allt mindre förekommande. Att slåss för hyresrätten och att modernisera formerna för att kunna bevara den står högt upp på listan. Den sjätte punkten handlar om att vi ska se över om man kan förmedla fler lägenheter än vad som är fallet . Det är inte bara telefonboken eller plånboken som ska vara avgörande. Jag tittar nu noga igenom för- och nackdelar med att återinföra bostadsanvisningslagen, som skulle tvinga hyresvärdar att lämna lediga lägenheter till kommunala bostadsförmedlingar, och en tvingande lag för kommuner att inrätta en bostadsförmedling. Diskussioner om detta har jag förstås i nära samråd med kommunerna. Det finns två utredningar på regeringens bord som redan har behandlat den här frågan. Med dem som underlag kommer jag skyndsamt att se över om det är lämpligt att återinföra den här typen av lagstiftning. Sedan ska vi också se över om man kan använda de lägenheter som finns i storstäderna på ett annat sätt. Kan vi underlätta sjysta, ordentliga andrahandskontrakt eller hyra ut delar av småhus och villor, så kan det bli möjligt för fler att bo och kanske också för fler äldre att kunna bo kvar. Sist men inte minst ser vi också över om vi kan få ett smidigare planförfarande för byggandet i storstäderna. Vi vill inte såsom vill lämna walk over till marknaden, utan vi ser bostadsmarknaden som ett område där samhället inte bara kan utan också har ett ansvar för att lägga sig i kampen mot segregationen och den sociala orättvisan. Det är en kamp som är viktig i bostadspolitiken, och det tycker den socialdemokratiska regeringen. 30 (): Alla har rätt till en bostad. Det är till och med en grundlagsskyddad rättighet. Trots det är det så eländigt att vi i har 10 000-tals människor som står i kö för en bostad. Dessutom är vallöftet från Socialdemokraterna om en halvering av antalet hemlösa här i på väg att spricka. Trycket på bostäder för hemlösa ökar . genom den här mandatperioden har nästan ingenting hänt. Undra på att människor blir upprörda och ledsna över den bostadspolitik som leds av socialdemokraterna och deras bundsförvanter och både i staden och i staten, nationen . Jag vill ta upp två europeiska städer som exempel på hur olika bostadssituationen kan se ut, och . Bägge städerna har en befolkning på runt en miljon invånare och är huvudstäder i länder med omkring tio miljoner invånare. Av det sammanlagda bostadsbeståndet är cirka hälften hyresrätter i såväl som i . Där slutar likheten när det gäller bostadsbeståndet. I baseras bostadspolitiken i stort sett på en lag om standardiserade hyreskontrakt. Jag kommer att beskriva hyresrätten, eftersom jag tycker att det viktigast att få ordning på den just nu i . lag om standardiserade hyreskontrakt är i stort sett dispositiv, det vill säga man kan avtala bort vissa delar. När avtalet skrivs är det en överenskommelse som sker mellan hyresvärd och hyresgäst. Hyresvärden kan inte säga upp avtalet såvida hyresgästen inte missköter sig. Man har alltså ett mycket starkt besittningsskydd. I en stor stad som med ungefär halva beståndet i form av hyresrätter finns det en stor mängd lediga lägenheter att välja på. På webbsidor kan man hitta över 200 lediga lägenheter till rimligt pris. I har vi bruksvärdesprincipen som en hyresrättslig norm som ligger till grund för en skälig hyra. Om det blir konflikt mellan hyresvärd och hyresgäst har hyresnämnden i mandat att pröva huruvida hyran är skälig eller ej. Hyran kan omprövas . Dessutom är det uttalat att lägesfaktorn ska spela en underordnad roll. Det får till följd att lägenheter i förorter ofta har en högre hyra än lägenheter inne i centrala staden. Vad ligger rättvisan i det? Under högkonjunkturen ökade befolkning med ca 20 000 personer. färdigställdes 4 200 lägenheter, varav var hyresrätter det som det behövdes mest av. har 100 000 hyresrätter försvunnit i . står 100 000 personer i bostadskö i . För att kunna få en hyreslägenhet i till rimlig kostnad får man stå kö i en avsevärd tid. De långa kötiderna och den låga omsättningen av lägenheter gör det också svårt att hitta en lägenhet som passar eftersom utbudet är så kraftigt begränsat. Vad gör man? Enligt fastighetsägarna omsätter svartkontrakten bara i . Det är den möjligheten som erbjuds för den som måste ha en bostad här. Det måste till ett ökat byggande av bostäder. Jag vet att byggandet har kommit i gång, men eftersläpningen är kraftig. Det måste till ett ökat byggande, så att alla verkligen får den bostad man så väl behöver. Främst är det hyreshus som måste byggas, . I har en tredjedel av kommunerna en uttalad bostadsbrist. För att det ska bli möjligt att bygga hyreslägenheter i den takt som behövs måste staten se till att man får långsiktiga och stabila spelregler. Sådana finns inte , utan det har bara varit fråga om brandkårsutryckningar. När regeringen har sett ett problem har man infört ett specialanpassat bidrag som i sin tur bara leder till nya problem. För vem vågar eller vill investera och bygga när det finns förväntningar om ytterligare fördelaktiga bidrag ? anser att man måste se över hela systemet. Det behövs ett genomgripande reformsystem. Det är människors hem som det handlar om. När, samhällsbyggnadsminister , kommer hon till med ett förslag som vi har att fatta beslut om? Jag förväntar mig att med det snaraste få se alla uppräkningar som gjorde i en proposition. När kommer den? 31 (): Förbannad på orättvisor, är rubriken på Socialdemokraternas senaste broschyr med uppmaning att bli medlem. Det är nog fler än jag som är förbannade på orättvisor. Vi har ju läst spaltkilometer om hur LO-toppar och socialdemokratiska politiker genom sina kontakter har ordnat hyreslägenheter till sig och sina barn på attraktiva adresser i . Jag tror inte att den socialdemokratiska medlemsvärvningskampanjen syftar till att förmedla budskapet att ett s-medlemskap kan tänkas ge de rätta kontakterna för att få en hyreslägenhet. Men det hindrar inte att tanken nog ändå kan föresväva en del. Socialdemokraterna har suttit vid makten i 63 av . Det bostadspolitiska haveriet har utvecklats till ett moraliskt moras där ett nytt privilegiesamhälle har vuxit fram. Adelskap och förläningar har gett lägenheter i attraktiva innerstadsmiljöer. har fått en nomenklatura i likhet med hur det var i . Landshövdingsresidens, sommarstugor i och våningar på Norr- och i stället för lägenheter på Nevski Prospekt och datjor på ryska landsbygden. Vi har sett åtskilliga fall av hur socialdemokratiska företrädare skiljer mellan privat moral och det moraliska ansvar som medborgarna förväntas ta. Professorn i statskunskap, , gav en målande bild av dagens situation på bostadsmarknaden genom ett kinesiskt ordspråk: Fisken ruttnar från huvudet och nedåt. Bättre än så kan inte dagens svart- och mygelmarknad för hyresbostäder illustreras. I står över 100 000 personer i bostadskö. I färdigställdes 332 lägenheter tredje kvartalet ja, ni hörde rätt: 332 lägenheter! Bostadsbristen är säkert ett av skälen, om än ett helt förkastligt skäl, till att fackföreningstoppar och s-politiker med höga löner anser sig vara behövande och därmed ha rätt att mygla till sig en lägenhet. De senaste veckornas avslöjanden är inte någon ny företeelse. Jag skulle kunna räkna upp åtskilliga exempel, men då skulle hela min talartid gå åt. Det finns också direktörernas lägenhetsskandaler, och dessa fördömdes också snabbt och i hårda ordalag av socialdemokratiska ministrar. hör vi inte samma snabba och hårda fördömanden från socialdemokratiskt håll. I finns en bostadsmarknad för småhus och bostadsrätter. Här möts köpare och säljare och gör upp om priset. Och ingen tycker att det är konstigt att en bostadsrätt på i kostar mindre än en bostadsrätt på på i . Men för hyresrätter finns ingen bostadsmarknad. Ursäkta, fru talman, jag har fel, det finns en hyresrättsmarknad, men det är en svart- och mygelmarknad. Där är det kontakter och kontanter som räknas. Den som förnekar detta är både blind och döv. Varför har det blivit så? Jo, efterfrågan är större än tillgången därför att det byggs för lite. Och att det byggs så få hyresrätter beror till stor del på hyressättningssystemet som reglerar hyrorna, för vem vågar bygga när man inte vet om man kan räkna hem kalkylen? Man vet aldrig om någon socialdemokratisk politiker gör precis som gjorde i , då hon helt krasst bestämde att hyrorna skulle sänkas med en tredjedel. Denna sänkning påverkar också andra lägenheter på grund av bruksvärdessystemet. När hyran fixeras på en nivå som ligger under vad folk är beredda att betala uppstår en illegal marknad. hör vi rop på att fler lägenheter måste lämnas till bostadsförmedlingen och krav på lagstiftning, men det blir inte fler lägenheter totalt för att de lämnas till bostadsförmedlingen. Men det är för vänsterpartierna alltid lättare att kräva fördelning och förmedling av varor och tjänster än att se till att det finns något att erbjuda. Det som krävs nu är inte mer lagstiftning och fler regleringar, utan det krävs långsiktighet. Det krävs att hinder som stelbent tillämpning av bullernivåerna tas bort och att planprocessen förenklas. Det krävs skattesänkningar så att folk har mer pengar kvar i plånboken. Det krävs att skatter på boende avskaffas, att fastighetsskatten avskaffas. Det krävs att folks önskemål om boendeform står i fokus. vill att hyresrätten ska finnas kvar, och då krävs det en mer marknadsmässig hyressättning, en friare hyressättning. Den som säger nej till det här gräver inte bara hyresrättens grav utan accepterar också en fortsatt svart- och mygelmarknad. På kritiserar före detta kabinettssekreterare i hårda ordalag Socialdemokraterna för ideologiska låsningar. Han skriver bland annat: Något liknande kan sägas om den likaledes ideologiskt motiverade hyresregleringen. Den är helt orealistisk och leder i slutändan till att de förmögna, eller de som har lämpliga relationer, får de bostäder de vill ha. Det är rätt självklart att fria hyror efter en övergångstid skulle resultera i en bostadsmarknad som gagnar alla, även de mindre bemedlade, och som minskar svarthandeln med bostäder. Det är bara att hålla med både när det gäller hyresregleringen och att Socialdemokraterna skulle må bra av att hamna i opposition. 32 (): Den socialdemokratiska regeringen har regerat i rad och har ansvaret för bostadspolitiken i , och man har regerat med hjälp av och . I går när bostadsutskottet justerade sitt betänkande som handlar om allt inom bostadspolitiken och budgetfrågorna kunde jag konstatera att det inte fanns någon reservation från . Man ställer upp helt och fullt bakom regeringens och Socialdemokraternas förslag. Bostadsbristen finns i 109 kommuner, och där bor av landets befolkning. I står 100 000 i kö. fanns 194 lägenheter för förmedling. finns i princip inga. Man konstaterar i att andelen som kan förmedlas är långt under en promille. Det finns inte mycket att förmedla av lägenheter. I storstadsregionerna blir bostadsproblemen ett allt större hot mot tillväxten, tillväxt som bidrar till hela landets utveckling. Hur ska folk kunna tacka ja till en studieplats eller ett jobb när man inte kan hitta en bostad? Hur länge ska unga vuxna vänta på att hitta en bostad? Vad ska de behövande utsatta kvinnorna göra för att hitta en bostad? Bristen på tillgängliga bostäder har lett till bostadsköer, svart marknad med svarta kontrakt, liten valfrihet för bostadskonsumenten och till de så kallade gräddfilerna, det sistnämnda inte minst för LO:s fackföreningsfolk. Den bristande rörligheten på bostadsmarknaden bidrar till bristsituationen. Grundfrågan enligt min mening är: Varför byggs det inte kontinuerligt, och varför byggs det inte hyresrätter? Varför klamrar sig människor fast vid hyreskontrakt i storstäder fast man inte behöver dem? Varför finns det en svart marknad? Att komma över ett förstahandskontrakt är som en högvinst. Men med de rätta kontakterna kan man passera kön. Huvudfrågan för denna debatt är enligt min mening vad samhällsbyggnadsminister tänker återkomma med för förslag inom det bostadspolitiska området till med anledning av alla de brister som finns. Jag har hört ambitioner och visioner, och det välkomnar jag. Men de konkreta förslagen är än mer intressanta. När företrädare för stiftelser som grundats för att hjälpa bland annat behövande kvinnor med bostäder påstår att det inte funnits en efterfrågan från behövande kvinnor väcker det mycket starka känslor. När dessa bostäder som har till syfte att hjälpa behövande kvinnor går till fackföreningsfolk, politiker och deras anhöriga blir frågan om moral och etik akut. Jag har fått många samtal från upprörda människor. Och jag läste i går på på Internet ett inlägg från signaturen . Hon skriver bland annat följande: Jag har läst om lägenheter som skulle gå till behövande kvinnor. Det var det värsta som jag har läst om på . Jag blev mer än förbannad. Det mullrar i bostadsköerna och folkhemssjälen. Det finns många rapporter att ta del av som beskriver problemen med bostadsmarknaden. Detta är inget okänt för någon. Det gäller inte minst här i . bostadsmarknadsenkät 20032004 beskriver bostadsbristen och de hinder som finns. i skrev i sin rapport om bostadsläget i länet följande: Det finns ett akut behov av fler både tillfälliga och permanenta bostäder för kvinnor som behöver skydd. Ofta finns barn med i bilden också. Det är hundratals kvinnor i länet som skulle behöva men inte får plats på en kvinnojour. En anledning är att bristen på bostäder gör att många bor kvar i jourlägenheter längre än nödvändigt. Uppskattningsvis skulle det behövas 50100 lägenheter för utslussning från kvinnojourerna. Rapporten är adresserad till . Ja, det är så att man blir upprörd. Jag har en fråga till samhällsbyggnadsminister som i sitt anförande sade att detta med stiftelserna är förskräckligt. Men regeringen har ju ansvaret över länsstyrelserna. Länsstyrelserna utövar tillsynen över stiftelserna. Vad avser statsrådet att göra åt detta? Det vore mycket välkommet att få höra vad regeringen mer kan göra även inom detta område. 33 (): Bostadsmarknaden i fungerar inte som den borde för att kunna skapa fortsatt tillväxt. Bakom den smutsiga verksamheten på bostadsmarknaden finns en huvudsaklig orsak, nämligen bristen på bostäder. Regeringens politik har misslyckats med att få fart på byggandet, inte minst i . Regeringens politik har misslyckats med att få till stånd den nödvändiga omflyttningen i det befintliga bostadsbeståndet. Dubbelfel alltså, som man brukar säga i tennisen, som har lett till en tydlig bostadsinfarkt. Det är i huvudstaden där behoven är som störst som den kortsiktiga bostadspolitiken fungerat allra sämst. kommuner har redovisat ett byggbehov på 56 000 bostäder. Därför har 1 miljard av regeringens investeringsbidrag till hyresbostäder 20012006 reserverats för . Men till hade beviljats investeringsbidrag på bara . Det motsvarar 1 582 lägenheter. Intresset för bidraget minskar dessutom . beviljades bidrag till endast 143 lägenheter i länet. Den senaste tidens lägenhetsaffärer visar inte bara på att maktens arrogans gör det svårt att skilja på egen och annans egendom. Korruptionen tydliggör också flera systemfel som gör att det upplevs som värt att gå långt utöver lagliga och etiska gränser för att tillfredsställa sina egna, släktingars eller vänners bostadsönskemål. Hyreslägenheter måste upphöra att vara en del i ett belönings- och betalningssystem. Men så länge Socialdemokraterna driver bostadspolitiken på det sätt som har givit oss rekordartad bostadsbrist och svarthandel, kvarstår farhågorna om att de som sitter i toppen utnyttjar systemet, oavsett om det gäller bolags-, parti- eller fackföreningstoppar. Med vårt rykte har vi inte råd att göra fel, skriver i annonser där man öppet medger att en rad av koncernens toppfigurer missbrukat sin ställning och skott sig på försäkringstagarnas och aktieägarnas bekostnad. Men i Socialdemokraternas och LO:s ledande skikt har man fortfarande råd att göra fel, och det även när man i bostadsbristens låter pampar och deras barn få hyreskontrakt avsedda för obemedlade, ensamstående och utsatta kvinnor. Ta från de fattiga och ge till de rika, är vare sig LO:s eller socialdemokratins offentliga politik, men när det gäller att tillfredsställa egna behov går den ändå att tillämpa. Det som vi nu har kunnat följa i TV och i andra medier är precis motsatsen till det som vi ser underbara . Lägenheter delas ut till behövande pampar, inte till behövande kvinnor och barn med små resurser. När kräver att facket tillsätter en oberoende kommission som granskar vad som har hänt, tillbakavisar LO-ordföranden kravet och säger att man klarar ut detta på egen hand.