prot · GR0971 · 2004-02-18 00:00:00 — Grundsynen måste ändå vara att alla ska ha rätt till en bra information, och det uppfylls i det här förslaget. Jag tror till och med att fler kommer att läsa den övergripande skrift som redovisas i samband med årsbeskeden. Där har man också möjlighet att ta del av mer ingående information. Kanske kommer intresset att väckas hos fler människor att beställa denna redovisning för att bli mer insatta i de frågor som fonderna sysslar med. Men precis som har sagts tidigare låt oss följa utvecklingen. Om detta inte blir något bra förslag får man väl göra en omprövning. Men jag tycker att man har tagit till vara konsumentintresset. Från kommer vi att fortsätta att tillvarata konsumentintresset. Det ska behandlas här i kammaren när det gäller flytträtten och så vidare, så jag återkommer till den diskussionen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 74 () replik: Jag har en kort fråga. Det har varit ett enigt utskott som har nått ett samförstånd. Men jag vill fortfarande ha svar på frågan: Varför har andelsägarna i berövats fler rättigheter än sina kolleger i något annat västland? Är det att tillgodose konsumentintresset? 75 () replik: Frågan är vilka det är som har berövats rättigheter. Man måste ändock se till hur många det är som tar till sig den information som har utsänts . Jag tror att det är en del av de professionella spararna som har gjort det. Allmogen i övrigt har inte orkat tränga in i det omfattande materialet. blir det en övergripande redovisning som jag tror att de flesta kan tränga in i. Därmed ökar också intresset att gå vidare. Jag tror att det är ett bra steg att bredda kunskapen i de här frågorna. Vi är nog överens om ambitionen. Men detta är ett sätt att gå ännu längre. 76 () replik: Jag har oerhört svårt att se den saken, men det är ju bra att vi är överens. Jag skulle gärna se att man också i handling ser till att det blir en lag med en korrekt fördelning och som innehåller fler rättigheter för andelsägarna än vad de har . Det är lite beklämmande att man i är så njugg mot andelsägarna. De framstår som väldigt ensamma i det här avseendet. Det handlar inte bara om information, utan det handlar om en sammantagen bedömning. Notera också att dessa frågor inte handlar om vad folk gör och inte gör, utan det handlar om vad lagen säger ska ske och vad fondbolagen ska ha för skyldigheter och vad andelsägarna ska ha för rättigheter. Där menar jag, fru talman, att det finns mycket mer att göra. 77 () replik: Jag bedömer det inte som att vi har haft en njugg inställning till informationsflödet. Vi har snarare haft ett aktivt intresse av att bredda intresset för den här frågan hos de breda folklagren. 78 (): När det gäller reglering av finansiella marknader handlar det alltid om att göra en avvägning mellan å ena sidan en effektivt fungerande konkurrens utan onödiga statliga ingripanden och å andra sidan de regleringar som är nödvändiga för att skapa ett grundläggande gott konsumentskydd. Som flera tidigare här har sagt har vi i konstruktiv anda fört diskussion, gjort överväganden och kommit fram till att det förslag som ligger på bordet innebär en god avvägning mellan dessa olika intressen. Med det liggande förslaget kommer fondandelsägarna att kunna garanteras minst lika god information som de har . Men det är också viktigt i det här sammanhanget att understryka det personliga ansvar som en investerare eller en sparare har. Den som väljer att placera sina sparmedel i till exempel fonder har självfallet ett eget ansvar att informera sig om och följa de investeringar som man har gjort. Efterfrågan på information i form av till exempel hel- och delårsredovisningar kommer givetvis att vara vägledande för fondbolagen. Skulle efterfrågan bli stor kommer sannolikt fondbolagen att skicka ut hel- och delårsrapporter per automatik. Blir efterfrågan mindre kommer de att skickas till dem som vill ha den informationen. Samma mekanismer som fungerar på den övriga marknaden fungerar även på den här marknaden. Därför har vi med dagens förslag funnit en god balans mellan de olika intressen som finns i den här frågan. Avslutningsvis vill jag instämma i den plädering som höll till förmån för vårt moderata förslag om att skattebefria fondandelsbyten. 79 (): föreslår i enighet att beslutar om vissa modifikationer när det gäller propositionen om fondbolagens information till andelsägare. Det gäller helårs- och delårsrapporterna. Bakgrunden är att dagens bestämmelser med fortlöpande oreflekterade och omfattande utskick genererar stora kostnader som sist och slutligen belastar andelsägarna. Kostnaden är inte försumbar. Det finns beräkningar som visar att enbart portokostnaden kan uppgå till . Vi har talat om att det finns undersökningar som visar att det är en mindre part av mottagarna som tar del av informationen. Den sänds dessutom regelmässigt ut i flera exemplar till samma familj om det nu skulle finnas fler andelsägare där. En begränsning av utskicken till dem som faktiskt vill ha dem leder alltså rimligen till en kraftfull besparing när det gäller förvaltningskostnaderna. Detta kommer direkt fondandelsägarna till del. Förslaget innebär inte att information ska hemlighållas eller begränsas. Den ska snarare utökas. I betänkandet talar vi om årliga faktablad och broschyrer som ska skickas ut. Den här reformen får inte på minsta sätt begränsa andelsägarens rätt till lätt tillgänglig och fullödig information. Detta är en fundamental princip. Det betyder att andelsägare aktivt ska erbjudas kostnadsfri och snabb leverans av års- och halvårsrapporter. De ska också finnas tillgängliga via Internet, en teknik som väldigt många, enligt studier, också har tillgång till och använder vardagligen. Det är angeläget att informationen görs lätt och snabbt tillgänglig. Det avser också rapporternas utformning, som säkert kan utvecklas en hel del. Detta står också tydligt angivet i betänkandet som en förhoppning. Det är angeläget att följa utvecklingen av informationsflödet och tillgängligheten. Förändringen får inte innebära en begränsning, utan bara en förenkling och en besparing. Den får inte leda till ett minskat intresse för informationen. I så fall prövar vi detta på nytt och tar konsekvenserna av att reformen inte fick den effekt som avsågs. Vi hoppas tvärtom att frivilligheten blir en stimulans till en förbättring av informationen och att den leder till en strävan att öka intresset hos fondandelsägarna. För vem vill vara ansvarig för ett bolag som har sämst efterfrågan på sin information och sluta som i den här processen? Med detta vill jag yrka bifall till finansutskottets förslag. 80 (): Jag vill inleda med att yrka bifall till utskottet förslag. Det har betonats från många håll att det är ett enigt utskott som har lagt fram det här förslaget. Utskottets utgångspunkt har varit att förbättra konsumentupplysningen och informationen för den som väljer att spara i fonder. Information om fonderna, deras placeringsregler, kostnader, hur högt risktagandet är och annan väsentlig information måste vara tydlig, enkel och lättförståelig. Om vi tittar bakåt kan vi se att den här informationen inte alltid har uppfyllt de kraven. Det måste stå klart för en fondsparare vad man väljer att spara i, vad det kostar och vilka risker som är förknippade med det. Inte heller där har fondbolagen alltid varit lysande när det gäller att få fram denna information. Genom informationsbroschyrer och faktablad som fondbolagen måste upprätta kommer en del av detta att uppfyllas, men det är inte tillräckligt. Det är viktigt att fondbolagen aktivt arbetar för att kunderna ska ta del av informationen om hur den egna fonden utvecklas. Vi i utskottet tror inte att den bästa lösningen på detta är ett slentrianmässigt obligatoriskt utskick av hel- och halvårsrapporter. En familj med två vuxna och tre barn där det yngsta är klarar sig åtminstone utan fyra av fem rapporter om man väljer att spara i samma fondbolag. Alltför få läser rapporterna. De är alltsomoftast utformade på ett sådant sätt att många fondsparare varken har den kunskap eller den tid som krävs för att sätta sig in i det dokument som man fått i sin hand. Dessutom kostar de här utskicken pengar som ytterst betalas av fondspararna själva. Genom kravet på obligatoriska hel- och halvårsutskick kan fondbolagen på ett dyrt, slappt och ineffektivt sätt hävda att de fullgjort sin informationsplikt till fondspararna. tycker att man bör ha högre mål än så. Betydligt fler än ska ta del av fondbolagens information. Det är finansutskottets mål, och det bör även vara fondbolagens mål. Därför krävs det helt nya insatser av bolagen för att göra informationen mer tillgänglig och anpassad efter spararnas behov och krav. Det är en utmaning för bolagen att se till att alltfler tar del av denna information. Det är viktigt att bolagen svarar upp mot den här utmaningen på ett bra sätt. En utveckling som innebär status quo eller att färre tar del av bolagens löpande information om hur de egna fonderna utvecklas är inte något annat än ett misslyckande. Därför måste vi följa den här utvecklingen noga. Om det visar sig att vi får ett status quo eller att färre tar del av årsrapporterna har bolagen misslyckats, och då kommer vi att gå vidare med detta och se till att det blir en ändring av sakernas tillstånd. Det är utskottets vilja och förhoppning att en ny, bättre, mer lättillgänglig och lättläst information drivs fram genom dagens beslut. Det är i alla fall det som är meningen. Vi i utskottet är övertygade om att det kommer att bli effekten av detta också. 81 () replik: En sådan här diskussion kan ju bli lite teknisk. När man pratar om den här typen av lagar måste man göra en sammantagen bedömning av lagen i dess helhet. Att då fastna vid enskilda paragrafer är inte alltid så effektivt. En paragrafs lydelse kan kompenseras av en annan paragrafs lydelse längre fram i texten. har vi en fondlag som är ganska intressant. En andelsägare kan inte påverka förvaltningen av kapitalet. En andelsägare kan inte rösta för de aktier som fonden investerat i. I fondlagen finns inga mothållande krafter. Man har inte konstruerat ett system där det finns en balansering mellan fondbolagen och andra aktörer som kan påta sig de övervakningsfunktioner som andelsägarna inte har. , som jag nämnde tidigare, hade kunnat vara en sådan kraft. Om det hade funnits med i lagförslaget hade min slutsats möjligen blivit en annan, men det finns inte heller med. säger man dessutom att andelsägarna inte har någon rätt till information. Om du ser det i sin helhet ser du här en lag framför dig där man luggat andelsägarna eller plockat andelsägarna på sina rättigheter ungefär som man plockar en gammal höna. Det är detta som är allvarligt, och kanske inte informationen som sådan. Det måste ses i sitt sammanhang. Det är det jag vill fästa kammarens uppmärksamhet på. 82 () replik: Jag tycker att på ett förtjänstfullt sätt har fäst kammarens uppmärksamhet på detta. Hon är dessutom mycket tydlig. Jag tycker att det är viktigt att framhålla att vårt syfte och vår strävan inte är att det ska bli mindre information utan mer information som är mer lättillgänglig. Vi kommer att följa detta och se hur fondbolagen lever upp till det här ansvaret. Jag är övertygad om också kommer att följa det och påminna oss på ett kraftfull sätt om vi inte skulle märka det på samma sätt som . 83 (): Under debattens gång har det framgått att en viktig del i anslutning till det här betänkandet har remitterats till skatteutskottet, nämligen frågan om flyttskatt och eventuell ändring av de nuvarande reglerna där. Som redan har framhållit hänger de här frågorna väldigt nära samman. som nu fattar beslut om att begränsa informationen till andelsägarna blir det egentligen ännu viktigare att ge andelsägarna möjlighet att rösta med fötterna, som har sagts här. är ju skattebestämmelserna sådana att andelsägarna i mångt och mycket är direkt fastlåsta vid att ha sina pengar kvar i den fond som man ursprungligen har valt eftersom ett uttag ur fonden får en ofta ganska kraftig skatteeffekt, som gör att sparkapitalet minskar. Jag menar att det är fel att man nu har särskilt de här två frågorna från varandra, för de hör ihop. Det kunde möjligen vara intressant att få höra hur utskottets olika ledamöter ser på ett avskaffande av flyttskatten. Det är ju den kvarvarande möjligheten för andelsägarna att reagera mot till exempel dålig information eller dålig förvaltning. Jag har själv en viss anknytning till fondbolag, och jag vet att fondbolagen är väldigt nöjda med de insatser som man har gjort gentemot finansutskottet när man har fått till stånd den här förändringen. Jag tror dock att finansutskottets ledamöter borde ha funderat lite mer på hur fondandelsägarna skulle se på den här situationen. säger man att det är så många som inte läser den här informationen, och man undrar varför alla då ska få den. Man har ju möjligheter och det har fondbolagen kanske underlåtit att informera om att frånsäga sig informationen, till exempel när många familjemedlemmar har anknytning till ett och samma fondbolag och det skulle räcka med ett enda utskick. Detta har man alltså varit dålig på, men vill man ha en rättighet att över huvud taget inte skicka in någon information, som fondbolagens information över Internet om hur man har placerat pengarna som regel är utomordentligt dålig. Jag skulle vilja fråga dem som säger att det är så bra att man slipper de här kostnaderna för onödigt utskick: Tillämpar ni det resonemanget till exempel nu inför EU-valet? Då kommer samtliga svenska medborgare att få en fyllig information från den svenska staten, trots att vi vet att det förmodligen blir en mycket begränsad del av svenskarna, kanske , som ens kommer att rösta i det valet. Man ser det ändå som en självklarhet att man ska ge en fullödig information till alla. Jag tycker att det är viktigt att man har den ambitionen att oavsett om det gäller information till andelsägare eller information till medborgarna få ett intresse hos dem som berörs genom en lättillgänglig information. Jag tycker att det har varit svagt av det eniga finansutskottet att här så tydligt gå fondbolagen till mötes på fondandelsägarnas bekostnad som man inte har åstadkommit någon förändring i den mycket viktiga frågan om flyttskatten. 84 BO () replik: Jag tror väl i och för sig inte att det hjälper att göra det här inlägget. framhärdar dock i sitt påstående att avsikten med det som vi gör är att försämra informationen för fondspararna. Jag tycker att både jag och andra som har deltagit i debatten på ett rätt klart sätt har gett uttryck för vad det egentligen handlar om. Vi har inte den här avsikten utan den är att få till stånd information som är bättre utformad och som fler tar del av samt att få en bättre dialog mellan fondspararna och fondbolagen. Detta är meningen, och jag kan upprepa att vi har sagt att om det inte blir så, kommer vi att pröva frågan på nytt. Vad gäller kostnadsdiskussionen ska man visst vara beredd att ta på sig kostnader för bra information och för att information kommer ut, men det är i det här sammanhanget ett problem att det är väldigt stora kostnader och mycket lågt intresse för att få del av informationen. Vi har sagt att vi inte kan slå oss till ro med detta utan måste jobba för att få en bättre fungerande informationsprocess men det hjälper förmodligen inte att jag upprepar det. Skattefrågan kommer att behandlas i särskild ordning av skatteutskottet och sedan i kammaren. Vi får vänta med debatten om den tills det är dags. 85 () replik: Ja, men skattefrågan är oerhört viktig eftersom det är fondandelsägarens kvarvarande verktyg att reagera om man är missnöjd med fondbolagets förvaltning och sätt att sköta den investering som man har gjort. Jag tror inte på det sättet att reagera mot att alltför få läser informationen att man begränsar den ytterligare. I stället borde det ha framhållits att det är viktigt för fondandelsägarna att få en lättillgänglig information. Sanningen är ju den att det inte går att söka till exempel på bankernas fonder för att se vilka omplaceringar de har gjort under den nu pågående börsuppgången. Det får man möjligen se om man beställer någon delårsrapport eller en halvårsrapport som kommer eller sedan i årsrapporten. Jag tycker att finansutskottet mer borde ha ägnat sig åt att tillförsäkra fondandelsägarna en god information till exempel via Internet. Den borde ges till alla fondandelsägare som inte direkt avsäger sig informationen. Då har man gått den andra vägen. Jag tycker att det skulle se väldigt egendomligt ut om till exempel staten skulle börja ge ut samhällsinformation enbart till dem som efterfrågar den. Jag tror inte att skulle rösta för ett sådant förslag. 86 BO () replik: Det är inte så att information kommer att ges ut bara till dem som efterfrågar den, men man kommer att bli tillfrågad om man vill ha just den information som vi nu diskuterar och som handlar om årsrapporter och halvårsrapporter. Vi skriver i betänkandet att vi förutsätter att fondbolagen rent allmänt jobbar med att popularisera informationen och göra den mer lättillgänglig. Däri inbegriper vi naturligtvis information via moderna medier som Internet. Självklart inbegrips det i denna avsikt. Det är vidare ett problem att i sin diskussion om skatterna och om att rösta med fötterna utgår från att vi har velat begränsa informationen och att skattefrågan eller möjligheten att som han uttrycker det rösta med fötterna då kommer att bli desto viktigare. Men det är inte så att vi vill begränsa informationen. Jag tror inte heller att det blir så. Om informationen kommer att begränsas ska finansutskottet pröva frågan på nytt. 87 () replik: Ta som ett exempel min granne som har drivit upp en fond som heter Didner & Gerge! Den har uppgång . De normala bankfonderna ligger på uppgång. Det är väldigt svårt för en fondandelsägare att direkt kunna utläsa vad det är som har åstadkommit att den ena Sverigefonden har mer än dubbelt så snabb avkastning som en annan. Jag tror att den informationen är viktig för alla fondandelsägare. Jag hoppas att den debatt som vi har haft i kammaren nu kommer att leda till att fondbolagen förbättrar sin information till fondandelsägarna så att de kan välja fonder utifrån en relevant information. Har den lett till att finansutskottet har begränsat informationen men åstadkommit att fondbolagen börjar skärpa sig, har det här varit av godo. Vi får väl se om det blir så. Föredrogs finansutskottets betänkande 2003/04:FiU14 En ny lag om investeringsfonder (prop. 2002/03:150). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 10 § Möjlighet till förenklat tullförfarande Föredrogs skatteutskottets betänkande 2003/04:SkU19 Möjlighet till förenklat tullförfarande (prop. 2003/04:41). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 19 §.) 11 § Hemlig teleavlyssning, m.m. 88 (): I det ärende som vi nu ska debattera behandlar utskottet regeringens skrivelse Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål , två följdmotioner och ett motionsyrkande från den allmänna motionstiden . I ärendet finns två reservationer, en av , och en från . Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna och avstyrker motionsyrkandena. I enlighet med önskemål redovisar regeringen hur bestämmelserna i om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt bestämmelserna i lagen om hemlig kameraövervakning har tillämpats under föregående år. Redovisningen i årets skrivelse avser alltså användningen av dessa så kallade hemliga tvångsmedel . Redovisningen bygger i huvudsak på uppgifter som Riksåklagaren och har lämnat till regeringen. I skrivelsen redovisas bland annat hur många tillstånd som har lämnats till hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning, vad det är för brott som har föranlett användningen av dessa så kallade hemliga tvångsmedel, den genomsnittliga teleavlyssnings- och teleövervakningstiden och i hur stor omfattning åtgärden har haft betydelse för förundersökningen beträffande den misstänkte. Av redovisningen framgår att användningen av hemlig teleavlyssning och teleövervakning har ökat, främst när det gäller den grova brottsligheten som inte är narkotikarelaterad. I viss mån kan ökningen förklaras med att polisen fått bättre tekniska möjligheter till avlyssning och kan avlyssna nya typer av telefoner. Antalet tillstånd till hemlig kameraövervakning ligger även på en i förhållande till hemlig teleavlyssning och teleövervakning låg nivå. I skrivelsen konstaterar regeringen att dessa tvångsmedel har visat sig vara värdefulla hjälpmedel i kampen mot den grova organiserade brottsligheten. Som nämndes i förra årets skrivelse har regeringen inlett en dialog med Riksåklagaren och för att undersöka om redovisningen kan förbättras för att skapa bättre förutsättningar för den parlamentariska kontrollen. Arbetet med att ytterligare förbättra redovisningen fortsätter. Med denna korta redovisning av ärendet överlämnar jag det nu till debattörerna. 89 (m): Regeringens avrapportering av i vilken utsträckning hemlig teleavlyssning och annat används kommer . Det är väldigt bra. Mindre bra är att vi skulle kunna återanvända protokollet, för det är inte mycket som händer i frågorna från regeringens sida år för år. Det gör också att jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2. Vi är helt överens, tror jag, om att hemliga tvångsmedel måste kunna användas i brottsbekämpningen utifrån givna regler och när det är motiverat. I den skrivelse vi nu behandlar ser vi att antalet beviljade tillstånd fortsätter att öka, och av redovisningen framgår att detta främst används vid misstanke om organiserad och omfattande handel med narkotika. I ungefär hälften av fallen har avlyssningen och så vidare haft betydelse för förundersökningen. Men motiven och våra argument för den här verksamheten kan ju inte skyla att hemliga tvångsmedel också är en fråga om människors rätt till ett privatliv till integritet. Det är därför vi också får redovisningen här i , och det är därför vi diskuterar dess innehåll. När diskuterade de här frågorna pratade vi bland annat om regeringens löfte att tillsätta en utredning med uppgift att kartlägga, analysera och utvärdera sådan lagstiftning som berör den enskildes integritet. , som då liksom företrädde majoriteten i debatten, sade då att man i arbetade med direktiven för en sådan utredning. Man får ju förmoda att det blir väldigt omfattande direktiv som vi kommer att presentera , för än har de inte kommit. Man har hållit på ! Det ska bli väldigt spännande, tycker jag, att läsa vad de kan tänkas innehålla, eftersom man måste lägga ned ett sådant våldsamt arbete på dem. Lite skämt åsido kan jag säga att det är både tröttsamt och irriterande att majoriteten i fråga efter fråga, ärende efter ärende, står här i kammaren och upprepar löften om än det ena, än det andra, utan att leverera. Så är det när det gäller den här integritetsutredningen och en del annat, och jag tycker att det börjar bli dags att faktiskt göra något. Det är också därför självklart för mig att vi måste göra ett tillkännagivande och säga ifrån. Utvecklingen när det gäller tekniska möjligheter att använda och dra nytta av hemliga tvångsmedel går väldigt snabbt framåt liksom annat som rör den enskildes integritet. Därför tycker jag att det ointresse för problemen som Socialdemokraterna manifesterar genom detta att ingenting händer är synnerligen allvarligt. Jag vågar faktiskt inte tro på vare sig direktiv eller utredning, även om det står om dem i skrivelser och betänkanden, förrän de ligger på bord, med de erfarenheter som jag har . Det är också därför som vi har den här reservationen. I det här betänkandet finns det också en reservation från som rör bättre rapportering till .