prot · GR0970 · 2004-02-17 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . Talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 8 mars29 augusti. Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att skulle tjänstgöra som ersättare för , varvid uppdraget som ersättare för skulle upphöra för . 3 § Anmälan om ersättare Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för under hennes föräldraledighet den 8 mars4 april. 4 § Anmälan om kompletteringsval till trafikutskottet och arbetsmarknadsutskottet Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp anmält som suppleant i trafikutskottet under föräldraledighet. Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp anmält som suppleant i arbetsmarknadsutskottet under föräldraledighet. Talmannen förklarade vald den 8 mars29 augusti till suppleant i trafikutskottet () Talmannen förklarade vald den 8 mars4 april till suppleant i arbetsmarknadsutskottet 5 § Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Socialminister , statsrådet , statsrådet , statsrådet och statsrådet . 6 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2003/04:264 Till Interpellation 2003/04:264 av () om Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa utomlands. Interpellation 2003/04:268 Till Interpellation 2003/04:268 av () om mångfald som tillväxtmotor Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa utomlands. Interpellation 2003/04:292 Till Interpellation 2003/04:292 av () om självmord Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. 7 § Svar på interpellation 2003/04:277 om åldersgränser och ersättningsetableringar för läkare och sjukgymnaster 1 Socialminister (): har frågat mig dels vilken bedömning jag gör om åldersgränserna för läkare och sjukgymnaster, dels vilken bedömning jag gör om ersättningsetableringar. Jag har tidigare svarat på ett antal frågor från , men även andra riksdagsledamöter, rörande åldersgränser och ersättningsetableringar för läkare och sjukgymnaster. Mitt svar kommer inte nämnvärt att skilja sig från tidigare svar. Landstingen har full rätt att bevilja privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster offentlig finansiering, oavsett vårdgivarens ålder. De privatpraktiserande läkarna och sjukgymnasterna kan delas in i två kategorier; dels de som får ersättning från enligt den nationella taxan, dels de som får ersättning efter att ha tecknat individuella vårdavtal med . Den åldersgräns som brukar diskuteras och där förslag på ändringar lämnats av (SOU 2003:7) är den 67-årsgräns som finns för läkares och sjukgymnasters rätt till ersättning enligt den nationella taxan. Av lagen om läkarvårdsersättning och lagen om ersättning för sjukgymnastik, som reglerar villkoren för ersättning enligt taxan, framgår klart och tydligt att landstingen kan medge undantag från åldersgränsen . En läkare eller en sjukgymnast som har fyllt och även fortsättningsvis vill ha ersättning enligt den nationella taxan ska därför vända sig till sitt landsting. Det är som har att avgöra om det finns ett behov av läkarens eller sjukgymnastens tjänster och om det därför finns anledning att medge undantag från åldersgränsen. har knappt 1 200 läkare och lite drygt 1 500 sjukgymnaster rätt till ersättning enligt taxan. Av dessa läkare och sjukgymnaster är det i praktiken endast de som har så kallade tillsvidareavtal med landstingen som berörs av en åldersgräns. De flesta tillsvidareavtalen har tillkommit på grund av övergångsregler efter att den fria etableringen upphörde. Privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster som i stället för ersättning enligt den nationella taxan har ingått individuella vårdavtal med får ersättning på de villkor och grunder som och vårdgivaren kommit överens om. Vårdavtalen löper en viss bestämd tid och kan sedan omförhandlas och förlängas. Någon övre åldersgräns finns över huvud taget inte när det gäller möjligheterna att teckna vårdavtal. Vårdavtal är den dominerande avtalsformen för privatpraktiserande läkare. När en läkare eller en sjukgymnast som har rätt till ersättning enligt den nationella taxan överlåter sin praktik till någon annan medföljer inte rätten till offentlig ersättning med automatik. Någon rätt till så kallad ersättningsetablering finns således inte. Läkare och sjukgymnaster som övertar en praktik har dock möjlighet att teckna ett eget avtal med och därigenom få rätt till offentlig ersättning. Regeringen avser att presentera en proposition om åldersgränser och ersättningsetableringar för läkare och sjukgymnaster som får ersättning enligt den nationella taxan. Jag kan därför inte nu redovisa vilka ställningstaganden som regeringen kommer att göra i frågorna. 2 (): Jag får tacka socialministern för svaret, även om statsrådet som vanligt glider undan med att det är möjligt för enskilda landsting att teckna avtal med läkare och sjukgymnaster som vill fortsätta sin verksamhet med bibehållen offentlig finansiering. Det är just därför jag tycker att denna interpellation är viktig. Jag undrar om socialministern är medveten om hur landstingen fungerar när det gäller dessa avtal och åldersgränser. Det fungerar nämligen inte alls. Just nu finns det ett antal verksamma läkare och sjukgymnaster som faller för åldersstrecket, och de, liksom många av deras patienter, svävar i ovisshet om vad som kommer att hända därför att socialministern och regeringen har dröjt med sitt förslag alltför . Eller, rättare sagt, de vet vad som kommer att hända: Verksamheten får inte längre förlängda avtal, och verksamheten kommer att upphöra. Vart vänder sig dessa patienter? Behovet kvarstår, och köerna ökar. Enligt Statsrådsberedningen kommer ett förslag . Det kan då behandlas , och det träder rimligen i kraft . Är det en tänkbar tidsplan? Om förslaget skulle innebära att åldersgränsen höjs, kan det då bli möjligt att beslutet gäller retroaktivt , så att man slipper upphöra med verksamheten för att sedan öppna den igen eller två? Som utvecklingen är i många landsting, med ökande vårdköer, måste väl socialministern ändå medge att det finns ett behov, så att dessa verksamheter kan få leva kvar och omfattas av den offentliga finaniseringen. I exempelvis , min hemregion, är verkligheten just nu den att 116 vårdköer har ökat. Vårdavtal med privata läkare och sjukgymnaster har inte förlängts. Bilden är, såvitt jag förstår, likartad på många andra håll i vårt land. Socialministern kan inte längre skjuta över ansvaret på landstingen, för det är ytterst socialministerns ansvar. Att hänvisa till att en övre åldersgräns inte finns när det gäller möjligheter att teckna vårdavtal håller inte, när inte ens gällande vårdavtal förlängs i exempelvis . Hur menar socialministern att det då skulle fungera att gå från den nationella taxan till ett vårdavtal? Det fungerar inte i verkligheten. Landstingen säger nej. Kan jag inte få ett klart besked av socialministern att hans klart uttalade intention med det kommande förslaget är att avtal kommer att förlängas för de läkare och sjukgymnaster som så önskar, för att undvika onödig oro, om inte annat för patienterna? Eller vilken vårdkö vill socialministern föreslå att de ställer sig i? 3 Socialminister (): Jag måste göra besviken. Vi kommer att lämna en proposition till , och där kommer vi att redovisa våra ställningstaganden. Låt mig bara redogöra för eventuella lyssnare och åhörare att vi egentligen diskuterar två saker. Jag är övertygad om att är medveten om det. Den ena diskussionen gäller åldersgränser. Där påpekar jag att det är så att åldersgränserna är undanröjda i svensk sjukvård när det gäller läkare för alla dem som arbetar med offentlig finansiering på avtal med sjukvårdshuvudmännen. Det är de allra flesta. Det är ganska viktigt. Det finns ju ibland en föreställning, när vi diskuterar att folk även ska få jobba lite grann efter pensionsåldern, att vi skulle ha infört begränsningar för läkare, exempelvis, att vi skulle ha gjort det svårt för dem att arbeta. Sanningen är att det inte finns några åldersgränser för dem som arbetar med vårdavtal med sjukvårdshuvudmännen. Vi har då kvar denna regel som gäller dem som går på den nationella taxan, som inte har ett avtal. Det är på den punkten som vi kom med ett förslag. Det är naturligtvis ganska få det handlar om, och problemställningen gäller vilken dragningsrätt man ska ha när det gäller den här offentliga finansieringen. Hur länge ska detta gälla? Ska det finnas någon åldersgräns? Ska den vara eller ska den vara något annat, eller ska man avskaffa åldersgränsen helt och hållet? Eftersom man då inte har något vårdavtal utan går på den nationella taxan blir det mer komplicerat. Vem avgör hur länge läkaren ska arbeta? Jag är övertygad om att vi kommer att hitta bra svar på detta och att vi kommer att lösa det. Det handlar alltså om en mycket liten grupp som är offentligt finansierad men som går på den nationella taxan. Den åldersgräns som finns nu infördes i samband med att den fria etableringsrätten upphörde. Vi har fått utredningsförslag. Vi kommer att lämna förslag till . Jag är övertygad om att vi hittar en lösning som kommer att passa svensk sjukvård. 4 (): Men det är ju så, herr socialminister, att vårdavtal inte förlängs just nu i . Av en eller annan anledning det kan gälla åldersgräns eller annat förlängs de inte. Därför kan man inte hänvisa till detta. kommer det ett förslag om åldersgränser och ersättningsetableringar, men jag uppfattar svaret som att socialministern inte vet så mycket om innehållet. Socialministern skriver nämligen i svaret att han inte nu vill redovisa vilka ställningstaganden man gör i frågan. Det tycker jag är anmärkningsvärt. Om man nu bereder ett ärende måste man väl ändå ha klart för sig inriktningen beträffande åldersgränser och ersättningsetableringar. Annars förefaller det mig vara ett mycket ovanligt sätt att bereda förslag på. Hur kan man bereda förslag som kommer redan om två utan att ha tagit ställning i sak? Någon inriktning och något direktiv måste väl finnas. Det hoppas jag att socialministern redovisar här . Att kunna överlåta sin verksamhet med bibehållen offentlig finansiering är mycket viktigt eftersom den dagen kommer då äldre läkare och sjukgymnaster som arbetar med nationell taxa måste upphöra med sin verksamhet på grund av ålder, oavsett vilken åldersgräns man nu vill sätta. Eller så måste de upphöra med sin verksamhet tidigare på grund av sjukdom. De 1 200 läkare och 1 500 sjukgymnaster med avtal enligt nationell taxa som hänvisar till kommer alltså att tvingas att upphöra med sina inarbetade verksamheter när de kan fortsätta. Jag är medveten om att det är en liten del av sjukvårdsverksamheten, men den signal som sänder ut är klar. Det får absolut inte bli fler. Helst ska det bli färre. Och detta kommer att bli verklighet , i synnerhet som socialministern alltmer tydligt börjar ta avstånd från sitt löfte att prova etableringsfrihet som ett led i att rekrytera allmänläkare. Då kommer det att bli verklighet. Det innebär att inte ens etableringsfrihet kommer att införas, som skulle kunna uppväga bristen på ersättningsetableringar, men det stämmer å andra sidan med den bild jag har av den socialdemokratiska valfriheten och mångfalden, herr talman. Det går bra att välja den vårdkö man vill stå i men inget annat. Enligt min mycket bestämda uppfattning är ersättningsetableringar en nödvändighet framöver, och de kan knappast påverka planeringsansvar negativt. Jag har hört att ersättningsetableringar skulle kunna utgöra ett hinder för landstingens planering. Det kan jag väl i alla fall få höra socialministern ta avstånd från , för det måste väl vara ett rykte. En etablering som redan finns borde vara inplanerad såväl ekonomiskt som innehållsmässigt. Jag anser att måste visa att en etableringsersättning är till skada för sjukvården och för patienten. Annars måste man ställa sig positiv till rätten att överta en etablering med bibehållen offentlig finansiering, under förutsättning att läkaren eller sjukgymnasten är behörig att utöva yrket. Jag tycker att det är förvånande att jag får höra att ett yrkesförbud, som en åldersgräns för privata läkare och sjukgymnaster innebär, verkar kvarstå framöver, om än i annan skepnad. Socialministern har inte sagt något annat här . Och det är förvånande att jag i i får höra att monopolet i sjukvården kommer att förstärkas, inte bara beträffande ersättningsetableringar utan även genom andra kommande förslag. förefaller socialministern och regeringen tycka att all annan verksamhet än egen är till skada för sjukvården och patienten. Jag hoppas på att få lite andra besked. 5 Socialminister (): Nej, , det är inte så att vi inte vet vad vi bereder. Men vi har en gammal regel, nämligen att man inte presenterar propositionen förrän den är klar, och då presenteras den för . Det spelar ingen roll hur ställer frågan. Vi kommer inte att presentera propositionen förrän den är klar, men då blir den offentlig för alla. Det är så det ligger till. Därför vill jag inte tala om vilka förslag vi lägger fram med anledning av utredningen förrän propositionen är färdigskriven och färdig att leverera till . Jag har bara några allmänna synpunkter. När det gäller primärvården har vi alldeles tydligt sagt att vi önskar mer av mångfald i primärvården, att vi önskar alternativa ägar- och driftsformer. Vi tror inte att det på något sätt riskerar att riva upp grunden för den offentliga sjukvården, nämligen att det ska vara vård på lika villkor och att vi ska undvika gräddfiler i sjukvården. Detta är ganska viktigt när vi talar om primärvården. Vi måste stimulera fler etableringar och fler läkare att gå in i primärvården som specialister i allmänmedicin. Vi behöver fler familjeläkare men också fler som jobbar i primärvården över huvud taget. Där behöver alltså inte tveka om var vi står. Detta har också redogjorts i den handlingsplan som vi arbetar med och som har ställt sig bakom. Vad vi nu diskuterar är en mer komplicerad frågeställning. När det gäller dem som har vårdavtal med landstingen kan landstingen bestämma sig för att inte förnya vårdavtal av olika skäl. De kanske har ekonomiska bekymmer eller planerar sin verksamhet på annat sätt och det har de möjlighet till. Men för alla dem som har dessa vårdavtal finns det ingen åldersgräns. Där avgör sjukvårdshuvudmannen vilka man tecknar avtal med. Det grundar sig helt enkelt på att det då finns en bedömning av möjligheten för läkarna och sjukgymnasterna att leva upp till de krav som sjukvården ställer. Det blir mer problematiskt när man diskuterar dem som går på den nationella taxan. Någon måste ju avgöra hur länge de kan arbeta vidare. Vem avgör vilken dag du som läkare kanske inte kan leva upp till alla de krav som jag som patient ställer på en läkare? Ska det finnas en åldersgräns över huvud taget, och var ska den vara någonstans? Det är det vi diskuterar. Vi kommer att redovisa vad vi har, men jag har svårt att tänka mig att man helt kommer att upphöra med en åldersgräns för dem som går på nationella taxan. Det kan finnas en gräns där man behöver pröva om man ska fortsätta sin verksamhet eller inte. Med all respekt för att också läkare kan vara mycket aktiva och vara till gagn för sjukvården långt upp i åldrarna ska man kanske ändå behålla någon åldersgräns, men det är det vi diskuterar, och det kommer vi att redovisa i propositionen. 6 (): Om jag förstår rätt bereds det något som i alla fall har en aning om vad det handlar om. Jag har ingen aning om det. Men om jag ska läsa mellan raderna förefaller det som att han i alla fall är beredd att höja åldersgränsen. Det är den slutsatsen jag drar. Detta är i så fall ett steg i rätt riktning, att man höjer åldersgränsen, men det har tagit . finns det nämligen verksamheter som riskerar att upphöra, och det blir vårdköer. Om det handlar om att landstingen ska betala en växande vårdkö eller om att de ska betala en verksamhet som fungerar föredrar nog jag en verksamhet som fungerar framför vårdkön. Dessutom glömmer socialministern att patienterna faktiskt är mycket välinformerade, mycket kunniga och mycket duktiga. De ställer krav på den praktiserade verksamheten, så jag tror att det här med en övre åldersgräns kommer att lösa sig väldigt bra genom tillsyns- och legitimationsförfarandet och genom den valfrihet som patienten har. Jag tror inte att vi behöver bekymra oss så mycket om detta. Det är i alla fall ett besked som har varit entydigt från socialministern. Det blir ingen fortsatt verksamhet, som det ser ut, för de privata sjukvårdsverksamheterna med offentlig finansiering, så man måste ställa sig i den vårdkö som ni socialdemokrater nu bygger upp runtom i landet. Kan inte socialministern tänka om och se att detta är ett värdefullt komplement i sjukvården? Det handlar om att skapa mångfalden och valfriheten, inte bara för patienten utan också för de yrkesverksamma. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2003/04:272 om samarbete mellan tullen och polisen på 7 Justitieminister (): de har frågat mig på vilket sätt jag avser att säkerställa att samarbetet inom Gotsam kan fortsätta utan tullnärvaro på . Hon har också frågat mig om jag avser att ta initiativ till att polisen på tillförs mer resurser. Slutligen har hon frågat på vilket sätt jag avser att se till att tullen ska kunna fortsätta att vara en del av samhällets brottsbekämpning. Frågan om medverkan i projektet berör främst finansministern som ansvarig i regeringen för verksamhet. Den berör i hög grad också försvarsministern som ansvarar för projektet . Jag vet att båda har fått frågor av de rörande Gotsam. Jag vill understryka att jag delar den uppfattning som mina kolleger har gett uttryck för i den här frågan. Gotsam syftar till att skapa möjligheter för att samordna och samutnyttja befintliga resurser på . I detta samarbete ingår polisen och men också Försvarsmakten, , , och . Om någon av de deltagande myndigheterna beslutar att genomföra organisationsförändringar kan detta självfallet komma att förändra en del av förutsättningarna för projektet, men oavsett detta kvarstår syftet med försöksverksamheten. Med andra ord faller inte projektet enbart för att en av dessa samverkansparter omorganiserar sin verksamhet. När det gäller polisens resurser på är det, som jag har påtalat tidigare här i , en fråga för . Regeringen fördelar inte polisens resurser över landet det gör RPS. Tack vare regeringens satsningar på polisen på nästan 2,2 miljarder vet jag emellertid att redan har fått fler poliser. Även det totala antalet poliser i ökar som en följd av de ekonomiska tillskotten. Efter den examination som äger rum 2004/05 kommer det att finnas ca 17 000 poliser. Det är en ökning med omkring 900 poliser . Som statsministern framförde i partiledardebatten är regeringen inställd på att den här satsningen ska fortsätta. tredje fråga rör brottsbekämpning. ställde hon en liknande fråga till finansminister . Finansministern hade då fått beskedet av att den brottsbekämpande verksamheten totalt sett inte kommer att påverkas negativt av omorganisationen, samt att man även kommer att täcka hela landet genom antingen rörliga eller fasta styrkor. Jag har ingen annan uppfattning i den frågan. 8 (): Det finns ett talesätt som säger att ingen kedja är starkare än sin svagaste länk. Det tycker jag är en ganska bra liknelse när det gäller tullens del i samhällets brottsbekämpning. Om justitieministern håller med mig om att tullen, gränsskyddsdelen, är en del av samhällets brottsbekämpning, hur kan då brottsbekämpningen bli bättre i och i det här specifika fallet på om det inte finns någon tullnärvaro över huvud taget? Det finns inte en tullare så långt ögat når när det gäller . När justitieministern ska svara på mina frågor hänvisar han till andra ministrar. Jag vill först påtala att min fråga en gång inte var till . Den var faktiskt till justitieministern, men jag blev hänvisad till , som inte svarade på en enda av mina frågor trots att vi hade en lång interpellationsdebatt. Jag vet inte hur justitieministern kan hålla med en minister som inte har sagt någonting. Det kanske beror på att justitieministern inte heller har tänkt säga någonting. När det gäller frågan som gick till försvarsministern var hennes svar bara att hon inte tänkte göra någonting. Det tycker jag inte heller är något svar. Det gäller just Gotsam och hur det ska kunna fortsätta om tullen inte finns kvar. Gotsam är ett projekt mellan , , , , och . Det handlar om att samutnyttja resurser på och att man permanent ska kunna samverka. Det har precis kommit en rapport från , . Den är undertecknad av landshövdingen på , , som också är ordförande i en styrgrupp. Hon skriver så här: , som är med i regeringsuppdraget, har en viktig roll i den samverkan i gränskontroll som utvecklas på . Tullen uppbär också en viktig funktion i upprätthållande av säkerhet och trygghet på ön, ett övergripande mål för Gotsam. Det är därför olyckligt att beslutat att lägga ned sin fasta bemanning på . Efter att ha skrivit lite annat skriver hon: Om tullen trots det senaste beslutet ska kunna delta fullt ut i försöksverksamheten måste resurser för detta tillföras två tre tjänster. Det säger väl en del om vad landshövdingen på tycker i den här frågan. Jag skulle vilja påstå att Gotsam riskerar att haverera. I alla fall blir det väldigt urvattnat om en av parterna inte finns där för att kunna samverka. Polisen har också haft synpunkter på hur det ska gå ihop och svarar redan i mitten av att om polisen ska ta över den brottsbekämpande del som tullen har krävs det lagändringar. De kan inte bara ta över den brottsbekämpande delen. Polisen uttrycker också att de vill att tullen ska vara kvar och säger att det hänger ihop med Gotsam. Man kan inte samverka om en part inte finns där. Om justitieministern och regeringen har tänkt tillföra mer resurser till polisen på framstår det som väldigt omvänt. Hade det inte varit enklare att tullen hade varit kvar på för att fullgöra sina uppgifter? ligger ju öppet med öppen gräns och signalen att det är fritt fram att smuggla vapen, droger och allt möjligt det är ändå grunden för den stora internationella organiserade brottsligheten. Om nu regeringen berömmer sig av att vilja satsa på brottsbekämpning, hur går då detta ihop över huvud taget när man tar bort en del av kedjan? Min fråga blir igen till justitieministern den jag ställde en gång tidigare och som vägrade svara på. Utgör tullen en del av del av brottsbekämpningen eller inte? 9 (): Jag ska börja med att hänvisa till , som är en tidning som jag inte tror att riksdagsledamöter och statsråd med som hemvist ofta läser. kan rapportera på förstasidan om ett nytt stort tullbeslag av narkotika och dopningspreparat. Det har man gjort genom att spana fram detta. kunde man i samma tidning rapportera om något som hade med polisen att göra. Då hade man tagit några tjuvar som hade kommit från ett östland. De här sakerna är intressanta i ett särskilt avseende. De visar vikten av att man är på plats. Det finns ingenting som är så effektivt för polis eller tull som det mänskliga lyssnande örat, det spanande ögat och den slutsatsdragande hjärnan. När vi talar om ska vi erinra oss vikten av att vara på plats. I den skrift som ligger till grund för detta och som jag inte förmodar eller begär att statsrådet ska ha läst till alla delar, skrift från , beskriver man effekterna. När man kommer till och effekterna av de föreslagna förändringarna står det så här: Närmaste tullplats från är . Det står lite andra saker runt klareringen och så vidare. Så står det något annat som jag gärna vill ha fört till protokollet, herr talman. Det är intressant. Det är särskilt ett ord som jag vet att kommer att återkomma till. Så här står det exakt om effekterna av indragningen på : Tullkontrollen bör vid en avbemanning i första hand övertas av polisen på som en tillikauppgift, vilket kräver särskild överenskommelse.