prot · GS0940 · 2004-11-30 00:00:00 — De långa väntetiderna på beslut om uppehållstillstånd måste kortas ned och väntetiden präglas av en meningsfullhet och sysselsättning. För barn är väntetiden extra lång. Det finns fall där barn har tillbringat halva, ja ibland hela, sitt liv i väntan på besked om uppehållstillstånd. Det kan inte vara rimligt att barn ska behöva vänta så . När det gäller vuxna asylsökande bör en bortre tidsgräns införas, och för ensamkommande barn bör den vara maximalt . Jag har i flera tidigare anföranden i debatter här lyft fram barnens situation i asylprocessen. Jag återkommer till det också i den här debatten. Barnen i vår värld är vår framtid. Hur vi behandlar våra barn är oerhört viktigt. Barnen har mycket svåra upplevelser med sig i bagaget, och genom det mår de väldigt dåligt. I asylprocessen i finns närmare 11 000 barn. Här finns förmodligen också ett ganska stort antal barn från andra länder som befinner sig här utan att söka asyl. Dessutom har vi kännedom om att det finns alldeles för många gömda familjer med barn här i vårt land. Det är framför allt barnen som far illa i dagens asylhantering med långa väntetider och bristande barnkompetens hos utlänningsmyndigheterna. Enligt utlänningslagen ska hänsyn tas till portalparagrafen om barnets bästa med hänvisning till . Det är med stor oro vi ser hur liten betydelse portalparagrafen har i svensk asylpolitik. har en ny tragisk företeelse etablerat sig inom svensk flyktinghantering de apatiska barnen, som har blivit mer än 150. Dessa barn har helt tappat livsgnistan och stänger ute omvärlden. De talar inte, äter inte och reagerar inte på någonting omkring dem. De som drabbas allra hårdast måste sondmatas, använda blöjor och vändas för att inte få liggsår. Apatiska barn är en ganska ny företeelse. var det ett ganska okänt begrepp. Det som känns särskilt bekymmersamt är att fenomenet med apatiska barn i huvudsak förekommer i vårt land. Därför är det naturligt att fråga vad vi gör för fel i asylhanteringen eftersom detta har blivit allt vanligare hos oss. Jag hoppas att få svar från migrationsminister om vad regeringen gör för att komma till rätta med detta problem. Många barn kommer hit med traumatiska upplevelser i bagaget, och de behöver hjälp med att berätta och bearbeta det som plågar dem. Någon annan hjälp får de alltför sällan, utan i stället blir det en lång och passiv väntan på besked om uppehållstillstånd tillsammans med föräldrar som också mår psykiskt dåligt. Denna ovisshet som våra asylsökande familjer lever under är oerhört plågsam och medverkar med stor säkerhet till onödiga lidanden som i värsta fall kan ge men för livet. Ett annat problem är de gömda barnen, de som lever under helt oacceptabla förhållanden utan möjlighet att få tillgång till skola eller sjukvård. De ensamkommande barnens situation har också fortfarande brister. Likaså finns det problem när det gäller asylsökande barns rätt till båda sina föräldrar. finns flera exempel på situationer där de svenska myndigheterna splittrar familjer. Tyvärr är det inte så ovanligt att den ena föräldern placeras i förvar. Dessutom har det förekommit att föräldrar skickas till olika länder. Detta är inte acceptabelt. Enligt uppfattning får förvarstagande endast ske i undantagsfall. Tyvärr kan vi konstatera att till och med barn tas i förvar, vilket är tillåtet enligt utlänningslagen. Vi anser att barn inte under några omständigheter ska kunna bli förvarstagna. Det kan inte vara acceptabelt att det inte finns någon tidsbegränsning för förvar av vuxna. Både ensamkommande och gömda barn drabbas alltså negativt av de brister som finns i dagens asylpolitik. Det är oerhört viktigt att man tar mycket större hänsyn till barnen, både de som kommer hit ensamma och de som kommer hit tillsammans med sin familj. Möjligheterna att enligt lagen bedriva en generösare flyktingpolitik finns, bland annat om man gör en generösare bedömning av humanitära skäl. Vi ser dessutom att den misslyckade migrationspolitiken genererat fattigdomsfällor och passivisering av flyktingar och asylsökande. De asylsökande mår oerhört dåligt, främst med anledning av den långa väntan de tvingas genomlida för att få ett besked om uppehållstillstånd. vill att ska ha en generös och human flyktingpolitik, och vi är inte nöjda med den flyktingpolitik som förs . Vår vision är att olika människor som flyr från sitt hemland av olika anledningar, när de kommer hit till vårt land får möjlighet till hälsokontroller så att eventuella sjukvårdsinsatser sätts in . Nästa steg är att ordna boende i vårt avlånga land. Då finns det många kommuner som kan erbjuda bra boende. Ytterligare nästa steg är att som de personer som sökt sig hit får samhällsinformation så får de också börja lära sig det svenska språket och får möjlighet till arbetspraktik. Fördelen med detta är att de på en arbetsplats träffar svenskar och får möjligheter att träna på svenska språket och genom detta stimuleras och snabbt får möjlighet att klara sin egen försörjning. Det finns många goda exempel på hur personer som flytt till vårt land fått möjlighet att bosätta sig ute i våra kommuner i landet, och de har erhållit arbete och fungerar bra där de finns. får vi samtal från människor som undrar: Varför får inte våra flyktingar uppehållstillstånd och får stanna i vår kommun? Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 9 § (forts.) Invandrare och flyktingar (forts. SfU2) 47 (): En pojke från med svåra trauman i bagaget vårdas på sjukhus, vägrar äta, slår omkring sig och behöver sövas för att kunna sondmatas. Avslag på asylansökan. En judinna från , våldtagen och hotad på grund av sin religiösa tillhörighet, fruktar för sitt liv att återvända. Avslag på asylansökan. En lesbisk kvinna från , dömd till döden genom stening på grund av sin sexualitet. Avslag på asylansökan. Tog sitt liv i . Ett apatiskt barn från , äter inte, går inte på toaletten själv, reser sig över huvud taget inte från sin säng. Avslag på asylansökan. Utvisad och får ingen vård. En irakisk flykting från , flydde från . Är rädd för att återvända till den osäkerhet han ser. Avslag på asylansökan. En ingusier från , har upplevt krigets fasor, förföljd av såväl gerillan som ryska regeringstrupper. Har sett sin fru mördas. Har väntat på besked i . Avslag på asylansökan trots positivt vägledande beslut om tjetjener. En statslös palestinier utan något att återvända till. Torterad, rättslös, hjälplös. Avslag på asylansökan. En ensamkommande romsk pojke från , försvunnen i asylprocessen. En fackföreningsaktiv från , avslag på asylansökan 1996. Har stannat i . Arbetar i ett företag. Lever helt utlämnad från det sociala systemet, papperslös. En serbisk familj från Kosovo. Pappan funktionshindrad efter fysiska trakasserier. Avslag på asylansökan. Barnen och föräldrarna mår allt sämre. De ser ingen utväg. Mamman har gjort flera självmordsförsök. En gång i tiden hade man kanske sagt att detta var exempel på svensk flyktingpolitik när den är som värst. blir man alltmer benägen att ta bort de fem sista orden. Det här är svensk flyktingpolitik. Just så ser den ut. I det helvetet tvingar vi, landet som en gång byggde sin rikedom på människors möjlighet att ut- och invandra, människor på flykt att leva. Och jag skäms för det. En omänsklig och hård flyktingpolitik har blivit en paradfråga för Socialdemokraterna. På vilket annat sätt kan man tolka det när det bara är inom just flyktingpolitiken som regeringen lägger fram förslag som man inte vet om de kan passera i eller inte? Flera förslag har fallit eller är förhoppningsvis på väg att falla. Det blev inga övergångsregler vid EU-utvidgningen. Det blir inget avskaffande av ny ansökan. Förhoppningsvis blir det inte heller något avskaffande av bidraget till eget boende. Det blir däremot en nedläggning av och en ny instans- och processordning i förvaltningsdomstolen. Hade regeringen fått så mycket mothugg från inom något annat område hade statsvetarna talat om nyval, statsministern om regeringsombildning och historikerna om en nödvändig kursändring. Men inom flyktingpolitiken är det tydligen acceptabelt att regeringen går i otakt med . Eller ska vi kanske hålla dörren öppen för att det snart kommer en ny politik från regeringen, att man snart börjar lyssna till , till sin egen medlemskår och sina egna sidoorganisationer och ändra inställning i flyktingpolitiken? Kommer det fler proppar utan täckning till eller får vi en ny politik? Mot regeringens ibland fästningsbyggande politik ställs en politik för öppenhet och humanism, en vilja att svensk flyktingpolitik åter ska kännetecknas av solidaritet, en önskan om humanare och rättssäkrare asylprövning, organiserad arbetskraftsinvandring och amnesti för dem som gömmer sig eller lever utan papper i vår världsdel. Det är en politik som jag skulle kalla grön men som ofta, och allt oftare, omsluts av en majoritet i den här kammaren och säkert av flera tysta socialdemokrater också. Det är en politik som har stöd av svenska folket. Dagens flyktingpolitik leder till hårda kritikstormar varje gång den omsätts i praktiken. Elever barrikaderar sig framför skolkamraters hus när en avvisning ska verkställas. Städer går ut till stöd för hotade familjer och arbetsplatser för den omtyckta arbetskamraten. Namninsamlingslistor cirkulerar för den sjuka flickan. Poliser vägrar utföra vissa avvisningar. Piloter sätter sig inte bakom spakarna. I det lydiga växer det fram en spontan motståndsrörelse mot det som man upplever som flyktingpolitikens grymhet. Det är hög tid för regeringen att replikera på det här. Står man då på humanismens sida eller struntar man i protesterna? I betänkandet berörs en del frågor som förtjänar ett särskilt omnämnande. De sex bundsförvanterna för en human flyktingpolitik enas återigen mot regeringspartiet. Arbetet för de ensamkommande barnen går för sakta. har redan krävt att regeringen ska återkomma med förslag med innebörd att endast ska ta ansvar för att utreda de ensamkommande barnens asylskäl, att barnen ska få en särskild företrädare , att ska ha ansvaret såväl för att ge det ensamkommande barnet boende och stöd redan vid ankomsten som för att det på ett tidigt stadium ska ges familjehemsplacering samt slutligen att ska ges möjlighet att sluta avtal med ett antal kommuner om mottagande av ensamkommande barn. Men när regeringen lagt fram proposition om avskaffande av ny ansökan och övergångsregler har problemen för de ensamkommande barnen fortsatt. pekar ut att det är kommunerna som ska ha ansvaret för barnen. Inga fler barn ska falla mellan stolarna. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet i denna del och avslag på reservation 21. I reservationerna 25 och 30 understryker vi i vidare vikten av barnets bästa. Barn som flyr till mår ofta dåligt. De bär på svåra trauman och behöver stöd och hjälp. Hela asylprocessen måste därför anpassas utifrån barnens behov. Personal på myndigheterna ska ha kompetens att tala med barn, och portalparagrafen i utlänningslagen ska väga tyngre. Vi kommer att återkomma till krav för barnen, bland annat om att ska göras till svensk lag. I reservation 17 i betänkandet understryker vi och några andra partier frågan om förvar. Vi anser inte att något barn ska sättas i förvar. Vi anser egentligen inte att någon ska sättas i förvar utan att ha gjort något brottsligt. Ett grundläggande krav är att det ska finnas en bortre tid för hur länge man kan vara i förvarstagande. Särskilt nedbrytande för många asylsökande, inte minst barn, är den oerhört långsamma asylprocessen, som återigen har fått kritik av revisionen. har konstaterat att omkring hälften av ärendena på under 20002003 tog än det halvår som vi gemensamt har satt upp som mål. Att asylsökande fick vänta på ett första besked är inte ovanligt. Det ligger i sakens natur att den som inte har fått klargöra och berätta om sina asylskäl förrän det gått ett eller kommer att få svårt att styrka sin berättelse. Det är inte rimligt att en asylsökande ska drabbas av att beslutsfattande svenska myndigheter inte lever upp till de rättssäkerhetskrav som vi menar att man kan ställa på dem. Vår politik innebär att man inför en bortre gräns i asylprocessen. Ingen ska behöva vänta på slutgiltigt besked. Då ska man automatiskt få permanent uppehållstillstånd. För att klara sjösättandet av den nya instans- och processordningen vill vi kombinera detta med en engångsamnesti där alla asylsökande som varit här 18 månader eller längre ges uppehållstillstånd oavsett om de lever gömda, om de lever så kallat illegalt eller om de finns i asylprocessen. Detta krav hittar man i reservation 11, som jag nu yrkar bifall till. En anledning till den inskränkta asylpolitiken är harmoniseringen av EU-politiken. Den har inneburit en kapprustning mot botten där alla tvingats till en så restriktiv politik som möjligt. I ett särskilt yttrande konstaterar vi och att vi inte anser att ökad harmonisering borde vara ett mål för migrationspolitiken. På många sätt har den här debatten blivit till en debatt om olika människosyn, om att vilja stänga ute eller släppa in, om att vara rädd eller vara öppen, om att tro att de som vill komma hit vill leva på oss eller att vi behöver dem. Vi gröna tror det senare, eller för att avsluta som har uttryckt det: Färgerna som framhäver och blandas med varandra, de som lärt sig världsgeografin genom att vandra, de som inte alls tänker diskriminera några andra. Texterna som de som ser med nya ögon präntar, de som reagerar tvärtemot vad vi förväntar, dem som inga maktgalna despoter fått bestämma över, det är dem som vi behöver. Sekulariserade muslimer och schamaner, arga suffragetter och beresta indianer, upproriska bögar och ostentativa lesbianer, vassa ingenjörer och omutliga frondörer människoälskande och konsekventa desertörer som så modigt vägrar delta i en militär manöver, det är dem som vi behöver. Vi behöver dem nu och här, vi behövs ju alla om man ska kunna kalla det en värld. Därifrån kommer jag naturligt över på integrationspolitiken, som min partikamrat kommer att orda vidare om, och frågan om avskaffande av bidragen till eget boende för asylsökande, där vi i reservation 1 tydligt och klart anger att det i denna fråga inte finns någon budgetuppgörelse mellan de tre samverkande partierna. 48 (): Jag tänker disponera mitt anförande så att jag först berör den del av budgeten som handlar om migrationspolitiken och därefter tar upp integrationspolitiken. har stort förtroende i omvärlden som ett humant och öppet samhälle. har vi internationella förpliktelser som vi förbundit oss att genomföra. Ett av de viktigaste målen för migrationspolitiken är att den reglerade invandringen upprätthålls. är det en av de svåraste uppgifterna vi har att utifrån lagstiftning göra individuella bedömningar om individers framtid. Asylprocessen måste därför utformas och utvecklas på ett sådant sätt att den känns rättssäker och human. Det arbete som pågår på regeringsnivå och myndighetsnivå är därför välkommet, då det syftar till att effektivisera och förstärka asylprocessen. Utvecklingen av antalet asylsökande är framför allt beroende av vad som sker i vår omvärld. Det är viktigt att följa utvecklingen, och utskottet förutsätter att regeringen återkommer om antalet asylsökande ökar. ser vi att alltfler människor rör sig över gränserna, kanske för att finna ett bättre liv någon annanstans. Tyvärr finns det människor som utnyttjar andra människors utsatthet. I går såg jag ett inslag på TV som visade på att människohandel i omvärlden omsätter . För att möta denna nya situation måste vårt förhållningssätt vara att ta vårt internationella ansvar som vi värnar vår egen nationella välfärd. Det handlar bland annat om biståndspolitik, invandringspolitik och utrikespolitik. Framför allt måste vi samverka med andra länder. Jag ser fram emot det arbete som vår tidigare minister presenterar som syftar till att möta den nya tidens migration. finns det tusentals människor i som väntar på besked om de ska få uppehållstillstånd. De finns i svenska kommuner runtom i landet. Det är där som mottagandet av asylsökande fylls med ett innehåll. Där går barnen i skola och förskola. Vuxna läser svenska. Företag erbjuder praktikplatser. Kommuner bistår med lägenheter och landsting med hälso- och sjukvård. Många är med och delar ansvaret för att de som sökt sig till ska få ett bra mottagande. Därför är det allvarligt att många kommuner slår larm och har svårt att leva upp till de höga ambitioner för mottagandet av asylsökande som vi har i . Flera reservationer tar upp handläggningstiderna vid asylprövning. Vi når inte fullt ut de uppsatta tidsmålen, och orsakerna är flera och komplexa. Det handlar bland annat om organisation. Många, , av de asylsökande saknar identitetshandlingar, vilket skapar rättsosäkerhet. Det är enligt utskottet beklagligt då det innebär stora påfrestningar för de enskilda. har påbörjat ett förändringsarbete som stärker effektiviteten i systemet med bland annat utbildning och metodutveckling. För att minska handläggningstiderna av asylärenden tillförs och ytterligare pengar. Utskottet ser positivt på möjligheten att förkorta handläggningstiden genom dessa åtgärder. Utskottet följer också utvecklingen kontinuerligt genom att besöker utskottet och redogör för myndighetens arbete. Just nu avgörs fler ärenden av än som kommer in, och man ligger nära sexmånadersmålet för avgörande. Förutom de problem som jag angivit tidigare tillkommer svårigheter med att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut. Tiden förlängs även av att den asylsökande kan lämna in ett obegränsat antal nya ansökningar. har möjlighet att stärka rättssäkerheten för de asylsökande och förbättra förutsättningarna för kommunernas mottagande. Vi ska då behandla två propositioner, dels om EBO-ersättning, dels om rätten till ny ansökan. Då minskar trycket på kommunerna, och vi kan upprätthålla en hög kvalitet i vårt mottagningssystem. Än så länge har de övriga partierna bara bekräftat problemen men sagt nej till lösningarna. Vi socialdemokrater har även en reservation, nr 21 i betänkandet, om ansvaret för ensamkommande barn som jag yrkar bifall till. Det har kommit rapporter som visar på brister i mottagandet av dessa barn. Därför har flera förbättringar i mottagandet genomförts. Några förslag bereds ytterligare. I budgeten framgår att arbetet med att förbättra mottagandet av ensamkommande barn fortsätter. En proposition om god man kommer . Ytterligare åtgärder planeras. Eftersom dessa förbättringar snart kan förväntas behövs inte något tillkännagivande från sida. Den största delen av utgiftsområdets budget går till migration, ca , medan ca 2 miljarder går till integrationspolitiken. Där är den stora utgiften statsbidraget till kommunerna. Därför sker den egentliga integrationspolitiska debatten inom varje politikområde. Arbetsmarknaden har sitt ansvar, utbildning har sitt, rättsväsendet har sitt och så vidare. Vi är alla överens om att segregationen måste brytas i arbetsliv, utbildning och boende. Den diskriminering som stänger ute måste trängas tillbaka. Vi kan aldrig acceptera att någon stängs ute från arbetsmarknaden på grund av sin etniska bakgrund eller sin brytning oavsett om det beror på ett språk, nationell hävd eller främmande kultur. Det handlar mycket om vår syn på varandra i mötet i vardagen. är inte någon isolerad ö. Vi är en del av världen. Men är också ett litet land med stora resurser som kan ge och ta i förhållande till andra länder. Jag tycker att det är viktigt att se att integration är en process som tar tid och där vi alla är delaktiga. Men frågan är om vi under den tiden lyckas få samhället att organisera sig och agera på ett sådant sätt att den invandrade får möjlighet att utifrån sina förutsättningar bli en del av det nya landet. Det är ett ömsesidigt åtagande där alla som bor i måste vara med. Vi kan konstatera att många personer med utländsk bakgrund ännu inte har samma möjligheter som andra på flera områden. Det är framför allt möjligheten till arbete och försörjning som är nyckeln till en lyckad integration. Därför har de åtgärder som sker inom arbetsmarknadspolitiken stor betydelse. Låg mig bara nämna några. har regeringen presenterat ett antal förslag som förstärker personalresurserna på arbetsförmedlingarna för att öka stödet till arbetslösa invandrare. Möjligheten till bristyrkesutbildning har införts. Det kommer två nya propositioner som handlar om mottagande och introduktion av nyanlända invandrare och att stärka undervisningen i svenska för invandrare. För att tillräckliga personalresurser ska finnas på arbetsförmedlingarna i de mest utsatta storstadsregionerna kommer de medel som avsatts för personalförstärkningar att finnas kvar även . Språkundervisningen ska i ökad utsträckning ske parallellt med övrig introduktion och kombineras med arbete eller praktik. När det gäller utbildning har skillnaden mellan de elever som lämnar gymnasieskolan med slutbetyg minskat men ligger fortfarande på en alltför hög nivå. Därför satsar regering mer pengar i budgeten för att göra riktade insatser inom skolan. Det pågår som ni säkert vet en försöksverksamhet med tvåspråkig undervisning i årskurs 79. Vår nye skolminister vill undersöka möjligheten att även prova detta inom gymnasieskolan. Ett stort antal studier visar på att invandrares lägre sysselsättningsgrad inte till någon del kan förklaras av utbildningsnivå, kunskaper i svenska, kulturellt avstånd eller lägre aktivitet när det gäller att söka jobb. Skillnaden måste därför bero på värderingar hos arbetsgivare, fack och befolkningen i allmänhet, det vi kallar diskriminering. Det pågår ett arbete med att utveckla mål och indikatorer inom alla politikområden bland annat när det gäller arbete och skola. Bland annat stärks också stödet till antidiskrimineringsbyråer och . Det finns en reservation från samtliga borgerliga partier angående stöd till flickor i dubbla kulturer som fyllt där de vill att länsstyrelserna ska få direktiv för att uppmärksamma brist på stöd för dessa flickor. En särskild satsning på sammanlagt görs för ungdomar som riskerar att utsättas för hedersrelaterat våld. Jag hade möjlighet att träffa tjänstemän från de tre storstadslänen, som redogjorde för hur de arbetar med det uppdrag som de fått om att skapa skyddat boende och andra insatser för ungdomar som riskerar att utsättas för hedersrelaterat våld. De relaterade till att det inte finns någon begränsning när det gäller åldersgränsen för unga flickor. De visade också på att flera är . Dessutom har ett uppdrag att lämna en lägesrapport , och man har då att beakta de erfarenheter som kommer fram och ta till vara dem i det fortsatta arbetet. Naturligtvis blundar vi inte för de utmaningar som detta politikområde står inför. Men att endast fokusera på det negativa och på problemen, som många gör, kan skapa en stämning som andra mer främlingsfientliga krafter kan spela på. Det är sällan vi hör något om allt det positiva som sker, om alla de företag som startas av invandrare och om att alltfler ungdomar med invandrarbakgrund läser vidare på högskolan. Man ska vara aktsam med retoriken och inte spela på den rädsla och okunskap som segregationen skapar. som man talar om egenmakt och individens roll målar man upp en bild av invandrare som bidragsberoende och oförmögna att ta egna initiativ. Analysen går helt enkelt inte ihop. Det som kan tilläggas är att borgarnas analys i vanlig ordning har en tendens att vara alltför ensidig. Man lägger för mycket fokus på individen och ser därmed inte de strukturella problem som ligger bakom. En fullständig analys krävs. Vi måste se båda sidorna: individen och samhället med alla dess hindrande strukturer. Det är ingen tillfällighet att de med utländska namn har svårare att få jobb än de med svenska. Det kan inte förklaras utifrån ett individperspektiv. Den bakomliggande orsaken är en strukturell diskriminering. Ser vi inte det sambandet kommer vi inte heller att lyckas.