prot · GS0941 · 2004-12-01 00:00:00 — Om det nu är en så otroligt viktig fråga för att minska på administrationen och byråkratin borde ni väl ha kommit något längre än att år öka kostnaderna för . Det är ingen som kan begära om ni har den ingången i samarbetet att man ska ta tillbaka hela ökningen på en gång, men något måste ni väl ha kunnat åstadkomma i samarbetet om ni verkligen har gått in med det här med full kraft. Det är den tredje budgeten, och budget fortsätter att öka. vet att vi har föreslagit besparingar på partistödet. Så vi sparar på administrationen. Vi tycker att det är rimligt att partistödet minskar. finns det en poäng med att det finns större möjligheter att jobba effektivt som riksdagsledamot med det stöd som föreslås. Min fråga till kvarstår: Varför når ni inte längre i förhandlingarna? Varför har ni inte lyckats minska administration, om det nu är ett så starkt krav från er sida att så ska ske? 13 () replik: Den som läser protokollet kan konstatera att menar att samarbetets vånda är att man inte alltid kan få igenom någonting. Det kanske har varit så när har samarbetat. När samarbetar får vi alltid igenom någonting, men vi får inte igenom allting. Det finns punkter där vi inte nått ända fram, men det finns också viktiga punkter där vi nått stora framgångar: skatteväxlingen, friåret och presstödet, där vi har en gemensam värdegrund, är något av det som jag har nämnt här . Man får inte alltid igenom allting, men man får alltid igenom någonting. Är man i regelrätt opposition och sätter sig själv utanför allt samarbete, som har gjort, får man inte igenom någonting. Det är ett val gör. Om det är en så otroligt viktig fråga för oss, varför har vi då inte lyckats begränsa administrationen? Det är svårt att lyckas med det när man inte bara mot regeringen utan också mot borgerligheten. Så fort det rör den egna administrationen den vi har här i kan man inte komma överens om några nedskärningar och att saker och ting ska tas inom befintlig budget. I andras administration skär vi gärna, men vår egen ska behållas. Slåss man mot det i varje läge, är det svårt att minska administrationen. Vi har som ingång både att det ska skäras lite i administrationen hos regeringen och, när det gäller , att satsningen ska ske inom befintlig budget. säger att man skär på partistödet i stället. Ja, det är ju en vettig politik. Vi satsar inte på bredden, inte på folkrörelsearbetet, inte på partiarbetet och arbetet ute i lokalföreningarna eller arbetet med att samla människor bakom politiska idéer. Där skär vi. Men vi satsar på den politiska eliten här i och på att vi ska ha fler tjänster, vi som har så dåligt betalt och måste ha hjälp. Satsa på eliten. Strunta i bredden. Det kanske är klassisk högerpolitik. Jag trodde inte att det var klassisk liberal politik. fick jag en förklaring. 14 (): Jag vill börja med att hälsa utskottets nye ordförande, välkommen som nummer tre av moderater i utskottet. Jag vill också gärna instämma i de uttalanden som ordföranden gjorde beträffande utvecklingen i och vikten av att demokratin och det folkliga inflytandet också kan säkras i den staten. En tidigare debatt som jag deltog i karakteriserades i medierna som en icke-debatt. Man skulle kunna säga att det här också är ett slags icke-debatt i den meningen att de fyra partierna inom maktalliansen faktiskt avstår från att ha konkreta yrkanden i de väsentliga anslagsposter som betänkandet innehåller: , anslaget till och presstödet. Jag ska återkomma till presstödet, för där förhåller det sig lite annorlunda. Debatten blir lite egenartad därför att det egentligen inte finns något motförslag till det budgetförslag som Socialdemokraterna, har enats kring. En stor del av debatten har ägnats åt storlek. Föga förvånande anser man från oppositionsutgångspunkt att är för stort. Bakom det ligger förmodligen tanken på att regeringen har för mycket makt. Analysen bakom att man vill skära ned personal med i något fall är egentligen inte djupare än: Det är för mycket. Det är för många. Man har också häktat på några synpunkter om att antalet regeringsärenden har minskat. Det äger sin riktighet. Det är en medveten politik. Man har avsett att flytta ut ett antal ärenden från regeringens avgörande till olika myndigheter, bland annat domstolar. När man ägnar sig åt denna statistikexercis kan det väl vara värt att notera att , 19931994 det var borgerlig regering då väcktes 149 interpellationer. Förra riksdagsåret väcktes 551. När det gäller frågor var det 580 , var det mer än så många, nämligen 1 616. Jag undrar om värderade kolleger i oppositionen faktiskt tror att en sådan utveckling går obemärkt förbi i . Vad har man för föreställning om vilket arbete en fråga eller interpellation faktiskt genererar? Dessutom har antalet tillkännagivanden, och framför allt reservationer om tillkännagivanden, till regeringen från om att man ska göra det ena eller andra också ökat dramatiskt. Vi kan konstatera att oppositionen, för all del gemensamt med Socialdemokraterna, infört innovationen att också sätta tidsgränser. Man säger att det, oberoende av regeringens arbetsbelastning, ska vara levererat till till ett visst datum. Den myndighetsexercis som man har haft kan föranleda några kommentarer. Oppositionen tvingade fram en utredning om kommuners länstillhörighet och landsting och skapade därmed en ny myndighet. En utredning är ju en egen myndighet. Jag åhörde diskussionen om kampen mot misshandel av kvinnor. I anslutning till den sade justitieminister att det skulle inrättas en ny myndighet; Rikskvinnocentrum skulle bli en myndighet. Var fanns ni då, kamrater i medierna, och sade: Inga fler myndigheter? Den frågan hade sådan tyngd från en annan utgångspunkt att det gällde att huka sig. På statistisk nivå kan man säga att 324 myndigheter är för mycket. Jag tycker att den här debatten fordrar lite djupare analys än den som har presterats i anslutning till synpunkterna från oppositionen i betänkandet. En sak konstaterar jag med glädje, nämligen att har klivit av sin uppfattning om att tillväxten i framför allt beror på en ökning av antalet politiskt tillsatta tjänstemän. Den ökningen är mycket marginell. Antalet politiskt tillsatta tjänstemän ligger på av hela . Det är alltså inte där som problemen sitter. Så något om presstödet. Där har vi mediepolitikens darwinister, Lennmarker och . Överlämna allt till marknaden. Den starkaste ska vinna. Det är darwinismen i sin prydno. Vi är ett stort antal partier som håller fast vid tanken att det är klokt och bra och viktigt ur demokratisk synpunkt med mångfald i pressen och medierna. Därför värnar vi det presstöd som finns. Regeringen har också tillsatt en ny utredning för att titta på presstödets effekter och vilka förändringar som kan behöva göras i anslutning till en ny mediesituation. Det är alldeles utomordentligt bra, tycker jag. har tagit upp frågan om gemensam värdegrund. Det är väl något som vi har luftat tidigare och diskuterat utifrån olika utgångspunkter. sade att vi måste skaffa oss en gemensam syn på människovärdet. Har vi inte en gemensam syn på människovärdet, ? Det vore intressant att höra hur uppfattning avviker från det som i varje fall jag uppfattar som en gemensam syn på människovärdet. Jag vill också säga ett par ord om , ett system som används av dem som är synskadade för att läsa texter. Det stora problemet på det området just nu är att den apparatur som man läser tidningar med hemma i den egna bostaden är av så låg kvalitet att den behöver bytas ut. I grunden finns inga skilda uppfattningar om att det vore bra om man hade ett gemensamt tekniskt system för både tidningar och böcker. Det råder alltså ingen stor oenighet på den punkten. vill jag säga några ord om och , som har många vackra ord om behovet av samtal, tankeutbyte och gemensamma resonemang omkring hur riket ska styras. Jag har fortfarande väldigt svårt att förstå det här underifrånperspektivet som så innerligt formulerar sig omkring utan att egentligen riktigt kunna klargöra det. Men de vackra orden i reservationen rimmar ju väldigt illa med de ultimativa formuleringar som tillsammans med och i går presenterade i en . Inför samtalet med svenska folket inom och annat deklarerade man: Blir det så här så är inte med, och ska ni få se på annat! Vad är det för sätt att inleda en lovande debatt kring utvecklingen av författningsarbetet och annat att klart, koncist, bestämt och ultimativt deklarera att om ni inte gör som vi vill så kommer detta inte att sluta bra sett från socialdemokratins synpunkt? Jag ser att jag har överskridit min här utmätta tid. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 15 () replik: Tack, herr vice ordförande, för de vänliga orden till mig som ny ordförande i . Jag känner att det har varit en bra introduktion under denna höst. Jag går sedan till de två frågor som tog upp. Den ena gällde presstödet. Jag tror att vi kanske hade haft en bättre situation på pressidan om vi hade avvecklat presstödet och avvecklat reklamskatten. I min egen kommun får jag en helt reklamfinansierad tidning som återspeglar de lokala nyheterna och också den lokala demokratin. Kanske hade vi haft en bättre situation på pressens område om vi hade gått den vägen i stället för att som hämma mycket av den utvecklingen genom reklamskatten. Den andra frågan gällde . Det är en stor ökning genomgått . Flera talare har också varit inne på detta. Jag är dock mycket tveksam till om denna stora ökning kan motiveras när man parallellt därmed ändå haft en betydande minskning i lagstiftningsvolym och även i andra frågor som har att handha, särskilt vad gäller EU-förhandlingar och det utrikespolitiska området. Därutöver har man försvagat vår position ganska starkt i delar av världen där vi borde finnas bättre representerade. Jag tror inte att detta har varit en särskilt lycklig utveckling, särskilt inte som övriga delar av offentlig sektor, men också privat sektor, har fått se kraftigt minskade resurser för just denna typ av centrala ledningsfunktioner. 16 () replik: Beträffande presstödet tror jag inte att reklamskatten spelar den roll som och här vill påstå. Den har ju kommit in senare i bilden. Det grundläggande motståndet mot presstödet från sida beror ju på att man inte vill ha denna intervention på marknaden. Darwinismen ska få råda på medieområdet det är den moderata och folkpartistiska utgångspunkten, helt enkelt. När det sedan gäller försökte jag nyansera bilden något genom att peka på viss statistisk utveckling. KU kommer i ett senare betänkande att hemställa om ytterligare detaljeringar och preciseringar kring olika utvecklingslinjer i . Jag har via klargjort för egen del, och jag delger gärna kammaren det, att det har varit ungefär 80 samråd i med statsråd och ytterligare ett tjugotal med statssekreterare. Alla vi som varit i vet att det inte är bara ett enskilt statsråd som kommer dit utan några stycken medarbetare. Jag vill med det här bara peka på att detta inte återspeglas i det statistiska material som oppositionen här använder sig av men att det naturligtvis också är en faktor för arbetsbelastningen i . Det finns ett stort antal kommittéer inom EU. Man kan naturligtvis med olika utgångspunkter tycka illa om detta, men ur svensk synpunkt är det viktigt att vi deltar från och från myndigheterna i detta arbete. Jag vill också peka på statsrådens deltagande i olika former av ministerråd, som naturligtvis också kräver betydande tidsinsatser. 17 () replik: Det är intressant om darwinism fungerar så att vi får en mycket stor flora av tidningar och tidskrifter över landet. En del talar om en explosion av detta. Vi ser det på många håll, inte minst på små orter som inte hade någon egen press men som får reklamblad av olika slag vilka också i ökande grad kan återspegla vad som sker i det nära. Den reaktion man får från alla sådana håll är ju att reklamskatten är det stora hindret, att staten via reklamskatten är ett hinder mot en ytterligare utveckling på det här området. När det slutligen gäller är det nog rätt som säger: Det finns en hel del saker kring EU som kräver mer insatser. Å andra sidan hade vi kanske mer av detta förut, naturligt nog i samband med våra medlemskapsförhandlingar som var mycket omfattande och krävde enorma insatser. Jag minns också Amsterdamfördraget och . har vi ett konstitutionellt fördrag. Men det är ju inte nya saker i det här perspektivet. Det är ingen ny ökad volym. Vi har kommit in i en situation i EU där vi har en stabil och jämn relation och där lagstiftningsvolymen via EU snarare minskar något än ökar något. Då är det svårt att förstå argumentet att detta skulle betyda så mycket särskilt med tanke på det andra som jag tycker är viktigare, nämligen den ökade globalisering som onekligen sker . Där har ju snarare gått i fel riktning med ett minskat engagemang för områdena utanför där vi faktiskt borde ha haft en ökning enligt det moderata synsättet. 18 () replik: Om kammaren skulle bifalla reservation skulle de tidningar som har presstöd gå miste om halva stödet. Yrkandet är såvitt jag förstår att detta ska ske alldeles . Jag undrar hur man har tänkt att det rent praktiskt ska gå till. En sådan här motion och reservation kan man ju lägga fram i den fasta förvissningen att den aldrig kommer att konfronteras med verkligheten, men för de tidningar och de anställda som finns är det naturligtvis ett påtagligt problem att bli av med presstödet, framför allt att bli av med det i en förfärande hastighet. Jag får väl också några reklamblad och kan inte påstå att de utgör en livgivande och vital del av den demokratiska debatten. Det är väl faktiskt det som är syftet med ett presstöd: att se till att försöka få mångfald och vitalitet i samhällsdebatten. Jag ser inte att i varje fall de reklamfinansierade tidningar som jag får i särskilt stor utsträckning bidrar till den utvecklingen. När det gäller tycker jag att det är bättre att grunda resonemanget på ett faktiskt vetande än att anta att det är mindre arbetsbelastning än . Vi får se om KU:s granskning av regeringen kan leda oss in på rätt spår i de här sammanhangen och på ett mer konkret och påtagligt sätt visa hur det faktiskt ligger till. 19 () replik: Låt oss fortsätta med diskussionen om . säger att den debatten fordrar en djupare analys och tycker att vi från oppositionens sida som kritiserar tillväxten inte mäktat med det. Men, , är det oppositionen som ska klara ut varför regeringens tillväxt med 1,1 miljarder är behövlig? Är det inte rimligt att regeringen gör en analys och lägger den på kammarens bord som underlag för den här tillväxten? När söker förklara tillväxten hänvisar han till interpellationer och frågor som har väckts och till kommittédirektiv. Gott och väl. Men regeringen hänvisar i sin motivering till effekterna av EU-medlemskapet och internationalisering. Regeringen ger ju ett annat underlag för den analysen än gör. Där kan man bara konstatera att det inte finns ett bra underlag från regeringen, och för det tycker jag att måste ta ansvar. Den här debatten skulle bli mycket bättre om regeringen och de som samverkar bakom regeringen säkrade att kammaren fick ett gott underlag. För vad är det som har hänt? Ordförandeskapet inträffade faktiskt inte 1998/99. Och det är inte heller så att internationaliseringen inleddes då. Vad har hänt, och vad är underlaget? 20 () replik: Det , i varje fall i sammanfattningen i KU:s betänkande, skriver är att motionärerna anför att regeringen fortsätter att ligga på en orimligt hög nivå när det gäller anslag trots att ordförandeskap i , vilket medförde extra kostnader, är förbi. Det är såvitt jag förstår huvudpunkten i analys och skälet till att man vill skära ned på . Jag begär inte att oppositionen eller ett enskilt oppositionsparti ska klara ut att göra hela den här analysen. Regeringen ska naturligtvis också involveras och redovisar ju i framför allt budgetpropositionen vilka resonemang som man för i de här sammanhangen. Jag tolkar det emellertid på det sättet att från oppositionens sida handlar det mer om att är för stort och därmed måste det minska. Lite mer resonemang måste man ändå föra. Tror inte att en mer än tredubbling av antalet frågor till statsråden och den kraftiga ökningen av antalet interpellationer faktiskt påverkar arbetsbelastning? 21 () replik: Jo, jag tror visst att det påverkar arbetsbelastningen. Men den stora arbetsbelastningen måste ändå vara att styra riket och att styra riket i form av de underlag som ska läggas till den här kammaren eller de handlingar som man har att hantera i relationen med EU. Det är viktigt att vi i den här kammaren kan utöva vår kontrollfunktion så att vi är säkra på att vi får bra underlag och att de medel som anslås till används på ett effektivt sätt. Jag läser bara ur regeringens egen proposition: Den största förändringen är den ökade internationaliseringen och då främst medlemskap i unionen. Mot den bakgrunden tycker jag inte att det finns tillräckligt underlag, en tillräcklig analys för att den här kammaren bara ska godta att just ska ha en tillväxt på i det närmaste eller 1,1 miljarder . Detta är inte ett tillräckligt gott underlag, inte en tillräckligt djup analys. Jag önskar att regeringen och dess stödpartier här i kammaren vore beredda att säkerställa ett bättre underlag i fortsättningen. 22 () replik: har ingen mer repliktid så jag ska nöja mig med att konstatera två saker. Den ena är att jag inte fick något svar när det gäller de ultimativa texterna i gårdagens debattartikel i förhållande till de tentativa texterna och viljan till diskussion som återspeglas i det här betänkandet. Den andra saken gäller . Det vore väl ändå rimligt om sade att hon möjligen tror eller kan dela uppfattningen att EU-medlemskapet faktiskt har medfört en ökad arbetsbelastning i . 23 () replik: Jag tror att och jag har i stort sett samma syn på människovärdet. Men varje generation måste återerövra synen på människovärdet. Vi vet ju att det utsätts för hot på olika sätt. Vi har utilitarismen, biologismen, ekosofismen och nynazismen. Det är därför vi har tagit upp frågeställningarna i motionen. Man skulle kunna tycka att när regeringen beskriver målen för demokratipolitiken borde man väga in de här frågorna mer. Det handlar alltså inte om huruvida och jag har samma syn på människovärdet eller inte utan om att regeringen successivt borde medverka till att återerövra människovärdessynen i arbetet med målet för demokratipolitiken. talar om att vi i oppositionen skulle anse att regeringen har för mycket makt. Jag har över huvud taget inte tänkt den tanken. Men det skulle man möjligtvis kunna göra. Vi får väl se i om balansen ska förändras. Jag har alltid resonerat som så att regeringen har den makt som den har majoritet för i . är väldigt duktig på statistik, och han brukar ofta ha statistiska uppgifter från 19911994 att jämföra med. Mer relevant hade varit om när det gäller utveckling hade kunnat ge lite statistik jämfört med årets nivå. Det vore mycket intressant att se, därför att man motiverade mycket av resursförstärkningen med EU-ordförandeskapet. Det är löneomräkning och sådant men jag skulle tippa att vi nu ligger på minst samma nivå, troligtvis nivå. Jämför om det är så våldsamt stor skillnad mellan interpellationer och utredningar och nuvarande läge. tar också upp och dess arbete. Det är en sak som jag har reflekterat över när jag har suttit i . Vissa statsråd kommer med ett par medarbetare medan andra statsråd har hela svärmar av medarbetare med sig som sitter där overksamma. 24 () replik: och jag har gemensam erfarenhet av . Det är riktigt som beskriver det. Jag har alltid utgått från att statsråden har de medarbetare med sig som kan svara på de frågor som de möjligen föreställer sig att framför allt oppositionen men också övriga ledamöter i har att ställa på deras område. Man vill väl inte gå från utan att ha kunnat besvara de viktiga frågor som ställs där. Därför är det svårt att riktigt avväga hur många medarbetare olika statsråd ska ha med sig. Men jag har ibland gjort ungefär samma reflexion som : är vi snart inte ens i majoritet i nämnden utan vi blir nedröstade av regeringssidan. Det har varit många . Det håller jag med om. Men det har väl inte så väldigt mycket relevans på de stora frågorna här. Jag tackar för berömmet beträffande statistikförmågan. Den är kanske inte så överdrivet stor. Jag har i alla fall lärt mig en sak, och det har verifierats i den här debatten, att när man ska diskutera statistik är det väldigt viktigt vilket basår man utgår från för att få den största effekten i sina argument. Jag har naturligtvis inte tänkt i de banorna alls utan jag har tagit 199394 därför att vi då också hade en annan regering. Det kan bli lite tjatigt att ständigt jämföra socialdemokratiska regeringar. Man kan faktiskt vidga perspektivet till att också titta på hur det var under de borgerliga regeringsåren. Beträffande värdegrunden eller människovärdet har jag väl inte trott att det var så stor skillnad mellan och mig. Men det förekommer lite olika slags debatter om människovärdet och olika resonemang. Det som pekar på här tycker jag är väldigt viktigt. Det är klart att liksom demokratin och människovärdet intimt hänger samman kan man kanske säga att både människovärde och demokrati måste erövras av varje generation. Man måste ha den diskussion och den debatt i gång som krävs för att man faktiskt ska hålla de här frågorna på en hög och levande nivå. 25 () replik: Det är bra att börjar fundera i de här banorna, det vill säga att det kanske vore bra om regeringen medverkade. Det gör man ju på vissa områden, men det skulle behövas även när det gäller målen för demokratipolitiken och att försöka stadga upp denna och fokusera på fri- och rättigheter och människovärdesfrågorna. Det här med är ju intressant. Det är ju en liten del jag håller med på den punkten men ändå: När det kommer en hel svärm med medarbetare till statsrådet, och väldigt få av dem får delta i det praktiska arbetet i nämnden, är det ett antal arbetstimmar som försvinner. Det är bara ett exempel på att man kanske borde fundera lite i över hur man hanterar de här frågeställningarna. Jag råkade ju vara sakkunnig riksdagsledamot 19911994, så jag fick lite inblick i hur det fungerar. Det är ofta ett revirtänkande inom departementen, trots att de nu bildar en gemensam myndighet, och det kan påverka arbetet. Vissa departement kanske skulle behöva utvidgas och förstärkas, och andra kanske borde förändras så att man strukturrationaliserade kraftigt. Jag tycker, när det gäller statistiken, att är svaret skyldig när det gäller jämförelsen med 2001. Den vore väldigt intressant. Till nästa debatt kanske vi med gemensamma krafter skulle ta fram just de här jämförelsetalen. 26 () replik: Mycket kort: Vi arbetar ju i med granskning av regeringen ur administrativ synvinkel och försöker precisera, och det är ett arbete som vi naturligtvis ska fortsätta med. Jag ska säga ett par ord om människovärdet. Men jag vill ändå också säga att jag ju deltog i det första konventet, som handlade om grundrättigheter, en stadga som EU numera är på väg att införliva i fördraget. Från detta konvent kan jag erinra mig hur vi faktiskt hade en del diskussioner kring människovärdet och livets uppkomst och de förvecklingar och olika synsätt som man kan få av det resonemanget. Det är väl det som också gör att jag tycker att det finns anledning att inte utan vidare acceptera de resonemang som finns i den här frågan. Vår egen grundlag eller författning och om skydd för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter tycker jag är en alldeles utomordentlig utgångspunkt för att bevara människovärdet och hålla det i respekt. 27 () replik: Först vill jag ta upp den myndighetsexpansion eller myndighetsexplosion vi haft , då antalet myndigheter ökat så att vi nu har 234 statliga myndigheter. Statskontoret pekar på att den här väldigt stora expansionen är väldigt allvarlig. Jag ställer bara frågan till : Oroar inte denna expansion också ?