prot · GS0930 · 2004-11-16 00:00:00 — I själva verket är den cynisk, rå och kall. De avskaffade speciallärarna, nedmonteringen av utvärderingen inom skolan och de sjunkande kunskapskraven har just fått det resultatet att elever inte har fått någon grund att stå på som de sedan kan bygga vidare på i gymnasiet. Lärarna ges inte heller möjlighet att på stötta elever med extra behov. Det är först på gymnasiet, när problemen har blivit olösbara och mycket kostsamma och självförtroendet är i botten, som insatserna kommer. När skeppet har sjunkit så djupt att bara masten sticker upp över vattenytan, det är då man börjar ösa. För mig är detta något som är galet, och jag tycker att det helt klart är felaktigt. Resurserna måste sättas in när problemen är små. Det kan inte vara gymnasiets uppgift att lösa problem. Jag förstår ju att Baylan inte nu är upplåst vid den politik som den gamle skolministern stod för. Jag hoppas att vi med den nye skolministern kan se en större klarsynthet, att man kan ta större individuella hänsyn och att får de resurser och verktyg som behövs för att kunna ge en kunskapsmässig grund. Det individuella programmet bör avskaffas, och de här resurserna ska då föras över på just för att hävda de kunskapskrav som är så viktiga för framtid som kunskapsnation. 75 Statsrådet (): Om målet tycks vi vara eniga. Dock, fru talman, blir jag frågande till vad det folkpartistiska alternativet är. Att överge dessa ungdomar genom att lägga ned det individuella programmet med hänvisning till att vi nu ska satsa ännu mer på är om något cyniskt. Det är att överge ungdomar som redan har det väldigt tufft. Att säga åt dessa ungdomar, dessa halvvuxna tonåringar, att de ska bli kvar i tillsammans med 13- och 14-åringar ser jag inte heller som en framkomlig väg. Vi ska satsa på vår gemensamma skola. Det gör regeringen bland annat genom att förstärka personaltätheten. Men, fru talman, vi måste också satsa på gymnasieskolan. Elever i gymnasieskolan har, precis som elever i , rätt till en individualiserad utbildning och till stöd för att nå målen för utbildningen. Den elev som inte klarar av att nå målen i måste få chansen att komplettera sin utbildning och gå vidare. Vi vill inte ha en skola där dörren till fortsatt utbildning och ett självständigt liv stängs om man inte har nått målen . Vilken chans har den som inte ens har hunnit fullfölja ? De 450 miljoner som regeringen har aviserat i budgeten och som ska täcka kommunernas kostnader för de ökade ansvaret för det individuella programmet är inte heller öronmärkta och kan satsas där behoven är störst. I det styrsystem som vi har är det kommunerna själva och inte staten som avgör hur medel inom det generella statsbidraget ska fördelas mellan skolformerna. Jag ställer mig återigen frågande till om man är riktigt konsekvent i . I detta fall vill man detaljreglera vad pengarna ska användas till. säger man, i ett särskilt yttrande tillsammans med , och , att de personalförstärkningspengar till skola och fritidshem som regeringen har föreslagit ska föras över till de allmänna medlen. Vill ni eller vill ni inte detaljstyra hur kommunerna fördelar resurserna? 76 AXEL DARVIK (fp): Det är uppenbart att det behövs vissa förtydliganden, i alla fall för att skolministern ska greppa hela vidden av det liberala alternativet. Vi vill, precis som jag deklarerade i min fråga, fasa ut det individuella programmet så att man successivt för över resurserna från det individuella programmet till . Vår tanke är mycket enkel. ska ges förutsättningar att klara av sina uppgifter och ge en kunskapsmässig grund för alla elever. Då får man naturligtvis också inrätta några fasta kontrollpunkter i utbildningen där man sätter in utvärdering än vad som sker . går många elever tills de har kommit upp till andra terminen i åttan innan de får ett tydligt kvitto på var de ligger. Att då få veta att man är på väg att inte nå målen är naturligtvis alldeles . De här kontrollpunkterna måste finnas . Det vill vi uppnå genom en tydlig utvärdering, nationella prov, tidigare betyg, skriftliga omdömen och utvecklingssamtal. Det är tydligt att Socialdemokraterna fortfarande har kvar sin syn att alla elever ska passa in i en likadan fast mall. Trots att vi är olika och har olika förutsättningar och trots att det kan dyka upp olika omständigheter som man går i ska alla elever klara av samma mål . Jag inser att detta strider mot gällande naturlagar. Jag anser att man måste se att vi är olika. Det kan dyka upp olika omständigheter. måste ges förutsättningar att klara sina uppgifter. Därför måste man också kunna anpassa tiden. Jag hoppas att detta kommer med i Socialdemokraternas nya skolpolitik. 77 Statsrådet (): Den svenska skolan ska vara individanpassad. Den ska anpassa sig efter individernas speciella förutsättningar. För detta ändamål kommer regeringen att lägga fram ett förslag om att skriftliga och framåtsyftande individuella utvecklingsplaner ska införas i . Vi måste titta framåt och se hur de barn och ungdomar som inte når de mål som vi har satt upp för skolan ska kunna få det stöd och den hjälp som de behöver för att nå dem. alternativ är att sätta betyg tidigare. Men betyg säger mer om vad som har hänt. De är inte framåtsyftande utan snarare en titt bakåt. Regeringen avser att fortsätta satsningarna på skolan och fullfölja den satsning på personaltäthet som vi har inlett. Jag finner det också aningen märkligt att pratar om att individualisera skolan men pratar om att lägga ned en av de utbildningsformer som just har till syfte att vara individuellt anpassad efter hur ungdomarna och deras förutsättningar är när de kommer ut från . Därför, fru talman, kan jag konstatera att vi inte är överens i sak. Svaret på frågan blir alltså: Nej, vi kommer inte att lämna dessa ungdomar åt sitt öde. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2004/05:86 om åtgärder mot mobbning 78 Statsrådet (): har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka problemen med mobbning i den svenska skolan och för att stärka och utveckla arbetet med värdegrunden. Alla barn har rätt att känna trygghet och studiero i skolan. Det är helt oacceptabelt att barn blir utsatta för kränkande behandling av lärare, annan personal eller elever. Regeringen lägger stor vikt vid frågor om demokrati, jämställdhet och mänskliga rättigheter. Värdegrundsfrågorna har uppmärksammats alltmer i skolornas arbete. Arbetet med att främja demokrati och jämställdhet och arbetet med att motverka diskriminering samt kränkande behandling har till stor del gett resultat i skolorna. Men det finns fortfarande brister. Tyvärr förekommer det att elever i skolan utsätts för kränkningar, trakasserier och diskriminering. Det visar en kartläggning som redovisade i en rapport (dnr 01-2001:2136). Verbala kränkningar är ett vanligt inslag i ungdomarnas miljö. Det handlar oftast om kränkningar av etnisk eller av sexuell karaktär. Detta måste motverkas varhelst det dyker upp. senaste attitydundersökning, Attityder till skolan 2003 (Rapport 243, 2004) visade att andelen elever som tycker att mobbning är ett stort problem på skolan har stagnerat och till och med minskat något. Det är också fler elever som tycker att skolan gör mer för att förhindra mobbning och annan kränkande behandling. Relationen mellan lärare och elever har utvecklats positivt som attitydundersökningar har gjorts. tycker betydligt fler elever än att det är lätt att vända sig till sina lärare i en problemsituation. Den redovisade lägesbedömningen från (dnr 2004:622) visar att miljön i skolan upplevs som lugn och trygg. Elever och lärare visar omsorg och respekt för varandra. inspektion visar att det pågår ett ständigt arbete för att motverka kränkande behandling. Den visar också att det oftast finns handlingsprogram för att motverka mobbning, vilka behandlar normer och värden. Däremot finns tyvärr inga tecken på att grovt språkbruk, våld och rasism har minskat. redovisade Myndigheten för skolutveckling i stödmaterialet Olikas lika värde ett regeringsuppdrag om att lyfta fram exempel på handlingsprogram och arbetssätt mot kränkande behandling. Myndigheten identifierade faktorer som motverkar kränkande behandling och stärker arbetet med en god social miljö. Ett antal konkreta hållpunkter som ett handlingsprogram bör innehålla räknades upp. har på regeringens uppdrag i samarbete med Myndigheten för skolutveckling utarbetat allmänna råd för skolornas arbete med att motverka alla former av kränkande behandling (SOU 2004:50). har lämnat sitt betänkande med förslag till en ny lag om förbud mot kränkningar av elever. Lagen ska främja elevers lika rättigheter i utbildningen samt motverka diskriminering och trakasserier och annan kränkande behandling av elever. Förslaget har remitterats och bereds i departementet. Rektor har som arbetsledare ett stort ansvar för att personalen på skolan arbetar enligt de värderingar som uttrycks i läroplanerna. Regeringen har tidigare givit i uppdrag att ansvara för att rektorsutbildning och kompetensutveckling för rektorer om värdegrundsfrågor genomförs. Målet är att ge ökad reflexion och medvetenhet om ansvaret att som ledare hävda de grundläggande värdena. Normer och värden är också ett av det områden som utbildningsinspektion regelmässigt granskar. De senaste undersökningarna visar att regeringens insatser har haft verkan och inneburit flera steg i rätt riktning. Men detta är ett område vi ständigt måste uppmärksamma. Skolorna måste utveckla sina metoder och arbetssätt inom detta område. Regeringens insatser avseende värdegrundsfrågor pågår inom flera områden, till exempel utbildningen av genuspedagoger, arbetet med att stärka elevernas inflytande och att förbättra utbildningsvillkoren för elever i segregerade områden samt arbetet med förslaget till en ny lag om förbud mot kränkningar av elever. Regeringen avser att lämna både en proposition med förslag till ny skollag och en proposition angående förslag till lag om förbud mot kränkningar av elever. 79 (): Allra först vill jag ta tillfället i akt att hälsa statsrådet välkommen till sitt uppdrag och till . Jag vill också tacka statsrådet för svaret på min interpellation. För inga andra människor i vårt land skulle de villkor som möter många av våra barn och ungdomar accepteras i vardagen. Ändå möter tusentals elever mobbning . gick 100 000 elever till skolan med ont i magen och oro i kroppen, rädda för mobbning och trakasserier, något som riskerar att slita sönder dem inifrån och rasera självkänslan. Varje enskilt fall av mobbning är en kränkning av människovärdet, och det enda rimliga är därför nolltolerans mot all form av mobbning. Vilken minister, eller för den delen någon annan, skulle kunna vara nöjd med något annat? I grunden handlar mobbning om brist på empati och brist på inlevelseförmåga i andra människors smärta. Därför behöver elever få bearbeta och utveckla sin kompetens på detta område. Det hör nära samman med skolans värdegrund, ett arbete med värdegrunden som måste intensifieras. När de värderingar som finns i skolorna och läroplaner naturligt integreras i skolvardagen gynnas en trygg miljö där elever kan slippa den smärta som mobbning orsakar. Så är det inte . Trots att elever och skola samt föräldrar och politiker har ett ansvar för att vi ska komma till rätta med mobbningen har detta ännu inte lyckats. Trots många genomförda projekt mot mobbning som tidigare s-märkta skolministrar stått i denna kammare och slagit sig för bröstet för förblir mobbningstalen oroväckande höga. I Brottsförebyggande rådets senaste undersökning svarade av flickorna och av pojkarna att de blivit mobbade ofta eller . Utvidgas begreppet mobbning till om eleverna blivit illa behandlade svarar nästan hälften ja. Fler än var tionde elev känner oro eller obehag av att gå till skolan. Fler än var fjärde elev har varit utsatt för verbala sexuella kränkningar, och lika stor andel med invandrarbakgrund har blivit utsatt för kränkningar. Var tionde elev har blivit kränkt genom skällsord och ryktesspridning kopplat till homosexualitet. En färsk undersökning från som kom visar på bristerna i tillämpningen av värdegrunden i vardagens skola. Endast var fjärde elev uppger att lärare eller någon annan vuxen genast ingriper om en elev blir mobbad. Allt detta är oacceptabelt. Därför fordras, fru talman, tydliga och rejäla åtgärder för att motverka mobbning. Statsrådet talar här om att det utfärdas allmänna råd för skolornas arbete mot mobbning. , när statsrådet höll sitt första tal som minister, gjorde han också ett nummer av att nu ger ut allmänna råd, men trots att ministern kallade dessa råd för handfast stöd är de i hög grad tandlösa. Det finns inga egentliga verktyg för att motverka mobbningen, för att ställa krav på skolan att verkligen ingripa mot mobbning. Det här står i bjärt kontrast, fru talman, till de åtgärder som skulle kunna behövas för att motverka mobbning och för att alla elever skulle kunna känna sig trygga. Att sätta fokus på värderingsarbetet, att se till att kunskaper om mobbning och konflikthantering blir obligatoriskt i lärarutbildningen, att se till att alla får fortbildning i arbetet mot mobbning på alla dessa punkter har socialdemokratiska ministrar sagt nej. Vad säger den nye ministern? 80 (): Hur länge ska regeringen fortsätta att säga till elever att det finns vägar att halvera mobbningen , men vi vill inte ålägga skolan att använda dem? Det är inte acceptabelt att skolministern via skolplikten ålägger barn och ungdomar att vistas i en miljö där deras säkerhet inte kan garanteras. För mig är det en fullständig gåta att regeringen fortfarande inte är beredd att se till att de forskningsbaserade åtgärdsprogram som har bevisad effekt mot mobbningen verkligen används. Det svar som här lämnade var utan viljeinriktning och bakåtblickande. Det är ett riktigt törnrosasvar. Allt som kan göras är tydligen redan gjort, och värst mycket mer konkret kan vi inte förvänta oss. Men tusentals svenska barn skulle kunna befrias från utsatthet och oro om regeringen lyssnade på forskningen. Inget av det som regeringen gör är dock forskningsbaserat, varken Tillsammans, Friends eller värdegrundsåret är forskningsbaserat. Inget är heller utvärderat på ett forskningsmässigt sätt. Vi vet inte alls vilka resultat de här sakerna har gett. I den redovisning av antimobbningsprogram från Myndigheten för skolutveckling som regeringen berömmer sig av sägs uttryckligen att man inte har för avsikt att värdera kvaliteten i de program mot mobbning som speglas. Det är uppenbart så att skolans arbete mot mobbning har svåra kvalitetsbrister, men regeringen gör ingenting för att åtgärda dem. Man är så rädd för att ställa krav och så obenägen att ge skolan nytt stöd att barn blir lidande. Jag är så trött på detta. Att i höra skolministrar i ord uttrycka att allt ska göras för att få bort mobbningen men att sedan ingenting görs. Det spelar ingen roll om det varit , , eller alla säger samma sak, att vi har gjort allt. Men ändå så kvarstår bristerna. Det är verkligen en socialdemokratisk arvsynd, skolans brister i arbetet mot mobbning. Medvetenheten i skolan är måhända hög , , men resultaten brister. Den som läser den nationella utvärderingen kan ju se, som återgav, att bara en fjärdedel av eleverna upplever att läraren griper in genast om någon blir mobbad. av landets elever upplever alltså att läraren inte griper in genast då någon blir mobbad. Bara en tredjedel menar att man griper in , och av eleverna att skolan aldrig ingriper. Skolministerns svar här är ett törnrosasvar. Det räcker inte med att bilda värn, det räcker inte med högtidstal insatserna mot mobbning måste bygga på forskning och på kunskap. Vi ser här att 75 000 barn, om man räknar in både offer och förövare, skulle kunna befrias från mobbningen om man använde till exempel professor forskningsbaserade åtgärdsprogram. I grannlandet utbildar man alla skolor i detta åtgärdsprogram. I vårt nordiska grannland är man i färd med att utbilda skolor i detta forskningsbaserade åtgärdsprogram. I är har man sett en mer än 40-procentig minskning på de skolor som deltar, och i ungefär en tredjedel . Det sker dock inte i . Världens ledande forskare är svensk men jobbar i , och hans idéer tillämpas knappt i . Det beror på att regeringen år har sagt nej. Man vill inte stärka utbildningen, man vill inte höja kvalitetskraven på skolan, och därför far många barn illa i onödan. Vi måste nu sprida forskningsbaserade åtgärdsprogram och kunskaper om dem till alla skolor. Det har nämligen visat sig, skolministern, att de skolor som jobbar efter hemmasnickrade program till och med kan få en ökning av mobbningen med en tredjedel därför att man inte vet vad man gör. Sedan måste vi också löpande forskningsmässigt utvärdera tillkommande program, så att vi får en dynamik i utvecklingen av arbetet mot mobbning, och slutligen bör vi ålägga samtliga skolor att arbeta på ett kvalitetssäkrat sätt med forskningsbaserade åtgärdsprogram. Vi måste avveckla tron att det räcker att vilja väl. Det är nödvändigt, men inte en tillräcklig förutsättning. Allt detta kan skolministern göra, om han så vill. 81 (): Välkommen, nye skolministern! Det är en rätt så het plats han har kommit till! Jag tror att vi alla har intresse av att se att han lyckas. Därför ska jag ta itu med att berätta en lite längre historia ur den svenska skolpolitikens vardag. När min son, som är , gick i högstadiet det var , och han gick på på Söder kom han hem och berättade: Mamma, de kommer från förorterna för att slå svenska killar. Vilken tur jag har att jag är så brun, sa han, för mig slår de inte! Ingen ville se detta. Det var tystnad. När vi i en liten grupp hade lyft fram frågorna om mobbning tystades vi. Man fick inte tala om mobbning. Den svenska demokratiska skolan var perfekt. Här förekom absolut inte någonting sådant. Jag minns att vi försökte övertala en TV-journalist att ta upp ett mycket allvarligt fall av systematiska trakasserier och misshandel då en pojke till slut hade fått sina revben krossade av sina trevliga små kamrater och då skolan ringde till akutmottagningen för att inte intyg skulle lämnas från sjukhuset så att mobbarna inte på något sätt skulle avkrävas ansvar. Detta har varit den traditionella attityden inom socialdemokratin. Det har krävts av diskussioner, debatter och försök att ta upp frågan för att bryta detta förödande tystnadsläge, denna självförvållade blindhet. Att Socialdemokraterna inte har begripit att mobbning och fascism är precis detsamma, det är för mig en absolut gåta. Hur är det möjligt? Mekanismen är precis densamma som hos fascismen: En grupp slår sig ihop. Den gruppen använder rå styrka den kan vara fysisk eller psykisk för att utöva misshandel av ett byte som man har valt och bestämt att detta är ett lovligt byte. Den svenska skolan, som har inte velat se mobbningen jag minns när ryste av skräck när vi från föreslog vissa åtgärder mot mobbning kan inte vara demokratisk så länge som man inte ser mobbningens fråga i hela sin förödande komplexitet. 82 Statsrådet (): Jag vill rikta ett tack till mina meddebattörer för det varma välkomnandet till denna kammare. Jag har sagt det tidigare, men det tål uppenbarligen att upprepas igen: Alla barn har rätt att känna trygghet och studiero i skolan. Det är helt oacceptabelt att barn blir utsatta för kränkande behandlingar av lärare, annan personal eller för den delen elever. Regeringen lägger stor vikt vid frågor som handlar om demokrati, jämställdhet och mänskliga rättigheter. Jag skulle kunna stå här i likhet med några av meddebattörerna och rabbla upp statistik som säger att av eleverna tycker att skolan gör mer för att förhindra mobbning eller att andelen elever som känner sig trakasserade eller mobbade har gått ned från till . Då relaterar jag till attitydundersökning . Men, fru talman, det är inte det viktigaste. Det viktigaste, det är att så länge vi har ett enda barn som känner sig kränkt, mobbat eller diskriminerat i skolan så är det inte bra. Det är därför regeringen, förutom de åtgärder vi tidigare vidtagit, som också visar på en stagnering och till och med minskning, avser att gå vidare med en speciell lag mot kränkning och diskriminering. Och fru talman, eftersom meddebattörerna verkar så engagerade och i så hög grad efterfrågar åtgärder förutsätter jag att meddebattörerna och deras partier också ställer upp på denna lag ställer upp på att ha en skarp lag som tydliggör ansvaret för mobbningen och att det är skolans ansvar att i grunden se till att det inte förekommer mobbning, oavsett om det görs av vuxna mot elever eller av elever mot elever. Ord måste följas av handling. Här har jag hört meddebattörer från tre borgerliga partier högljutt argumentera och bedyra sitt engagemang i den här frågan, och jag betvivlar inte engagemanget jag är säker på att vi tillsammans har det här engagemanget. Men, fru talman, det blir lite tomt ekande när man i just dessa tre partier tidigare inte ställt upp på regeringens riktade satsning på att öka personaltätheten i skolan för att se till att det finns fler vuxna i skolan. Det är också en god förutsättning för att vi ska kunna minska mobbning, kränkande behandling och diskriminering och jobba för att det upphör i vår skola. 83 (): Ord måste följas av handling: Vilken ljuv musik från en ny skolminister! Jag ser fram emot de konkreta förslag som ministern tänker lägga fram, som tydligen då innebär ett radikalt avsteg från den socialdemokratiska skolpolitik som har varit förhärskande och som lett fram till att 100 000 barn går till skolan med oro i kroppen och ont i magen. Det kan inte vara lätt att som ny skolminister få ta över ansvaret för ett område som det egna partiet så flagrant misslyckats med. Låt mig, fru talman, ställa ett antal konkreta frågor till skolministern, så får vi se om han är beredd att låta ord följas av handling. avslöjade Barnens Rätt I Samhället, , att av 29 lärarutbildningar ger 27, nästan alla, bristfällig undervisning i elevvård. Därmed får inte blivande lärare förutsättningar att aktivt förebygga och motverka mobbning. vädjar om att alla rektorer ska gå rektorsutbildning, att lärarutbildningen ska ses över så att blivande lärare får de kunskaper de behöver och att åtgärder vidtas för att fler läraranställda ska vara lärarutbildade. Samtliga dessa förslag har parti sagt nej till i denna kammare när fört fram dem. Är den nye skolministern beredd att nu ompröva sitt partis ställningstagande och säga ja till de här förslagen så att våra lärare får förutsättningar att aktivt arbeta mot mobbning och så att vi får förutsättningar att säkra kvaliteten i skolan? I sitt svar tidigare talade ministern om att normer och värden ska granskas av . Men varför då inte ta steget fullt ut? Varför inte låta ord följas av handling och i likhet med tycka att värdegrundsarbete ska vara obligatoriskt att redogöra för i kvalitetsredovisningen från varenda skola så att inget barn faller mellan stolarna inget barn? I senaste undersökning som kom uppges av endast var fjärde elev att lärare eller andra vuxna genast ingriper om någon elev blir mobbad. En lika stor andel vet inte ens om det finns någon grupp i skolan som ingriper mot mobbning om det skulle förekomma. Den verklighetsbeskrivningen, som kommer från en av regeringens egna myndigheter, visar att ord från ministern verkligen behöver följas av handling. Vad tänker ministern göra för att det ska bli ett slut på flatheten, så att det blir tydligt vem som har ansvaret, och att allmänna råd från inte bara lite allmänt andas något som ministern kallade handfast utan verkligen är ett regelverk som i möjligaste mån garanterar och säkerställer det går ju aldrig att garantera till att varje barn i får gå i en trygg skola och slipper gå till skolan med ont i magen, ont i kroppen och oro för att ministrar bara talar utan att ord följs av handling? 84 (): träffade jag en kille i en mellansvensk stad.