prot · GR0996 · 2004-04-15 00:00:00 — Nej, man ska ringa till en myndighet, till . Hur många jobbar det där? Hur många har tid att syssla med sådan här verksamhet för dem som är intresserade av att fråga? Om man nu hamnar i ett hus där det finns en basstation eller en antenn och inte vill bo där, vem ringer man till då och frågar efter en ny bostad som man kan flytta in i? Var får man den informationen från? Eller är det så att kommunerna på lite konstiga vägar ändå kan ta reda på detta och upprätta ett register? Varför ska man använda sig av sådana suspekta metoder? Varför kan vi inte ha en öppenhet kring detta? Jag har inget emot denna utbyggnad. Jag litar på och andra myndigheters bedömning av riskerna. Men varför är vi så rädda för öppenhet och demokratiska former i dessa frågor? Varför svarar ni så konstigt i betänkandet på vår motion? 217 () replik: Det finns en sak som är grundläggande, och det är skillnaden mellan och vår tilltro till människorna. Jag tror att våra lokala politiker i kommunerna kan fatta beslut som är bra för medborgarna. Jag tror också att de som sitter i ska komma fram till något som är bra för kommunerna och kommunmedborgarna. När det gäller mobiltelefonmasterna och att man ska kunna ringa till , som har att lämna de här uppgifterna, finns det en möjlighet som vi pekar på, och det är att kommunerna själva skulle kunna göra en sådan sammanställning. I det distrikt som kommer från, , har man tillsammans med kommunerna börjat diskutera detta. Kommunerna kan ju fatta ett sådant beslut om de vill. Det finns också möjlighet att inom en mils radie ta reda på var basstationerna ligger. Det som jag tycker är det otäcka är att den här utbyggnaden misstänkliggörs. Jag instämmer i yttrandena i ditt anförande. Alla i utskottet och hela tycker att man ska ha en försiktighetsprincip, och vi pekar på alla de medel som finns. På något sätt tycker jag att och här vill misstänkliggöra kommunerna och även regeringen, som har aviserat att man vill ha en öppenhet men som ju har stött på patrull. 218 () replik: Jag kan inte prata om de externa handelsetableringarna, för det verkar ju som och jag kan åka bil dit tillsammans och handla. Jag tänker i stället prata om buller med henne. Då skulle jag vilja fråga om tycker att det är rimligt att ställa samma krav på buller i bostadsområden i som man gör långt ute i glesbygden eller om tycker att vi ska använda oss av det manöverutrymme som lagstiftaren har gett oss. 219 () replik: Jag kan nog tycka att man ska använda sig av det manöverutrymme som lagstiftaren har gett beroende på var man bygger. Jag tror också att den utredning som tittar på fukt, mögel och buller kan komma fram till att det finns olika saker som man kan utestänga buller med. kan vi inte bortse från att buller, lågfrekvent och högt, är skadligt. Man kan tycka, som vi har sagt i utskottet ibland, att folk kanske vill bo vid trafikerade gator. Men det är ju inte alltid man väljer det. Man kan inte välja var man föds och man kan inte alltid välja att bo på en speciell plats, så det är viktigt att ta till vara de tekniska lösningar som finns och se till att vi får fungerande bostäder. Man kan inte bortse från att till exempel har problem med buller. Det är viktigt att förebygga buller och se till att det blir en tystare miljö i något av rummen. 220 () replik: Jag tycker också att man ska förebygga buller, och jag tycker också att det är viktigt med tysta miljöer och att man ska göra allt för att det ska bli så bullerfritt inomhus som möjligt. Men vi står inför ett jätteproblem, och det är att det inte finns bostäder i . Hela tillväxten hämmas i av att det inte byggs bostäder. Man må väl kunna bygga när det finns människor som kan acceptera att stänga fönstret för att bullret inte ska överstiga de som lagen säger. 221 () replik: Det är viktigt att avvakta de utredningar som pågår men att man försöker använda de tekniska lösningar som finns för att kunna bygga. 222 () replik: Jag hade också tänkt diskutera buller, men den saken klargjordes ganska bra. Jag ska ställa en annan fråga. Den gäller och i den takt som den skrider framåt. Jag kan egentligen ställa den ganska raka frågan om tycker att det är besvärande att ständigt hänvisa till att en utredning pågår. I och för sig är det lite småbekvämt att säga att det där ska vi ta ställning till . Det är nästan så att man kan tro att det är andra riksdagsledamöter som ska fatta beslutet . Hur ser majoriteten och regeringen på att det bara står still i den här frågan? 223 () replik: Jag tror inte att det står still, utan jag tror att har många diskussioner som leder framåt. Man kan tycka att saker och ting tar tid, men vad jag förstår var det en enig utredning som tyckte att man skulle senarelägga resultatet till och att ingen var där emot. Jag vet inte om snabba lagstiftningar alltid garanterar ett mer demokratiskt förfarande, för det är ju viktigt att vi har lagar som kan följas och att de är förankrade hos oss människor. Vi har många lagar som inte är det. kan man fråga sig vilket syfte de har. Man ska alltid följa lagar, men det är också bra om lagarna är förankrade och följer mönster som man kan leva upp till. 224 () replik: Det är förvisso sant att det ska vara kvalitet på lagarna. Eftersom har fått ett så oerhört brett uppdrag tar det naturligtvis väldig tid. Men kan se någon möjlighet att man ändå lyfter upp vissa frågeställningar i ett tidigare skede? Annars får vi vänta till på något att ta ställning till. Det händer ju ingenting, så vi får ha de gamla lagarna så . Känner till vilka direktiv som kommer att gälla för instansordningen? Kommer den frågan att behandlas skyndsamt eller kommer den också att vävas in i slutredovisningen? Är det något som du har några indikationer om? 225 () replik: Om jag inte missminner mig kan själv lyfta ut och påskynda vissa beslut om man vill det, enligt de direktiv som kom. kom ju också till för att snabba på vissa beslut. 226 (): Jag har valt att gå upp i den här debatten. Även om den handlar om diverse bostadsfrågor som jag inte är engagerad i, är jag dock engagerad i det som rör mobiltelefoni. Jag yrkar bifall till reservation 2 i betänkandet. Jag vill nämligen att vi ska garantera den svenska befolkningen säkerhet och trygghet i boende och i offentlig miljö. Låt mig ta det hela i frågeform, fru talman. Hur kan det vara så att myndigheterna inte tar som sin främsta uppgift att värna människors hälsa, att skydda befolkningen mot faror? Jag hänvisar till vår regeringsform 2 §. Hur kan den samlade offentligheten förneka att det finns mastflyktingar, det vill säga en grupp på enligt uppgift ca 300 personer som inte har något vettigt ställe att bo på det är en fråga för det här utskottet därför att deras hälsa inte klarar den strålmiljö som vi har byggt upp ? Visst ska vi främja en teknikutveckling. Och vem vill inte ha bra mobiltelefoni? Men om man faktiskt blir sjuk eller påverkad av verksamheten, om det faktiskt är så att såväl WHO som ICNIRP och SSI av olika skäl har fel, eller om starka, tydliga och mångfaldiga indikationer finns på att verksamheten inte är problemfri, vem ska då ta ansvar för att skadorna inte negligeras, uppkommer eller förebyggs? Ja, ingen förväntar sig väl i dessa marknadsblinda tider att branschen, operatörerna, företagen eller investerarna ska bry sig om annat än kvartalsrapporterna. Men hoppet att den demokratiska offentligheten, det vill säga bland annat vi här i denna riksdag, ska besinna sig finns kvar. Nästa fråga är: Vem vet var och basstationer sitter? Svaret är PTS. Till kan jag säga att det finns en snäll kvinna som svarar på det om man ringer dit. Men varför vet inte vanligt folk det. Jo, för att varken staten eller kommuner självmant talar om det utan lämnar åt initiativrika enskilda medborgare att luska, fråga och ta fram fakta själva. Det kunde man inte för bara , för då var det hemligt. Vi kräver: Informera befolkningen. Informera rektorer och dagisföreståndare. Alla har rätt att veta vad man är utsatt för. De sjuka är tyvärr ofta så försvagade att de inte orkar kämpa med sådant. De kanske inte ens klarar av att ringa i telefon. Jag går vidare, fru talman, till nästa fråga. Sjuka människor ska ju i vår välfärdsstat ges offentlig vård. Men hur många landsting har förstått att en växande patientgrupp inte kan ta del av den offentliga vården därför att de inte kan vistas i de lokalerna? Landstingen måste genast ta ansvar för att inrätta kliniker och elsanera sina byggnader. ska inte, som föreslås i det här betänkandet, avslå de motioner som tar upp det här därför att man har gjort det förut, alltså avslagit, och därför att kunskapsläget om elöverkänslighet inte är tillräckligt. Hoppsan vart tog försiktighetsprincipen plötsligen vägen? Vad nu än elöverkänslighet beror på och är betingat av så är den reell. Närheten till högfrekventa strålkällor, till och basstationer i liten eller stor skala över huvud taget den samlade effekten av den elsmog som vi allihop är utsatta för är för en växande del av befolkningen direkt sjukdoms- och symtomalstrande. Så ser det ut. Det är åtminstone ett ansvar att inte förneka de här människorna deras sjukdom. I den hearing som miljö- och jordbruksutskott så fint anordnade och i den utredning som vår egen utredningstjänst gjorde inför den talades det nästan bara om cancerriskerna. Det, fru talman, är det lilla de cancersjuka må ursäkta för det är ett fokus på alla andra effekter, innan cancer utbrutit, som behövs just , liksom insikten om att det är mer än de termiska uppvärmningseffekterna och diffus biologisk påverkan som ska utlösa den försiktighetsprincip, enligt 2 kap. 3 §, som vi saknar tillämpning av nu och som måste till. Då blir den något triviala frågan om var och basstationer ska sitta mycket central. Då blir också frågan om vilka lagrum som ska tillämpas mycket central. Visst har kommunerna fortfarande ett huvudansvar, men det är vi i , via vårt verkställande organ regeringen, som instruerar myndigheter, som ger ut regleringsbrev och så vidare om hur 3 G-utbyggnaden ska gå till och som ger vägledning för kommunernas befolkningsskydd. Min kommun inbjöd till exempel inte mig till samråd när man beviljade lov för den mast som ska stå en kilometer från oss, riktad mot den som redan står bakom min ladugård. De menar att strålningen är försumbar och att jag bor för långt ifrån den. Men jag undrar: Hur strikt vetenskapligt är det att garantera det? Har de tagit del av de över 500 rapporter som indikerar risk och fara, eller litar de lika blint på SSI som gör? Nej, fru talman, ett riktigt bygglovsförfarande för både och basstationer för mobiltelefoni borde därför verkligen vara regel av de här skälen. Vi efterlyser även insikten om att försiktighetsprincip gäller parallellt med både och ledningsrättslagen. Mer om den senare hoppas vi kunna återkomma till här i vår. I betänkandet skriver man dock faktiskt osedvanligt klokt på ett ställe om tillämpandet av försiktighetsprincipen, men man landar i slutsatsen att det är myndigheterna här i landet som borde kunna ingripa. Problemet är att de inte gör det. På SSI sitter en inflytelserik tjänsteman, expert kallad namnet kan jag ge till intresserade efteråt som kommer direkt från mobilindustrin, från en av operatörerna, och från . Den här personen har titeln doktor efter att ha publicerat en avhandling på hela tolv sidor i det fasta tillståndets fysik inte strålningsfysik eller något annat för myndigheten relevant ämne. Det inger inget förtroende. anlitade SSI för att putsa upp sin image efter Uppdrag gransknings stora och synnerligen avslöjande reportage. Det inger heller inget förtroende. Jag litar helt enkelt inte på SSI, och många är de som med mig inte litar på varken SSI eller . Många är de utanför detta de folkvaldas hus som känner en instinktiv oro för den rasande takt med vilken vi tar tekniksprånget upp på frekvensskalan och närmar oss de subtila svängningar vid vilka vårt eget känsliga nervsystem opererar. För alla dem är det mycket ironiskt att offentligheten, vi, inte talar om var masterna ska sitta eller om hur skyddade deras barn eller deras boende är, men ber oss stänga av mobiltelefoner för att skydda känslig apparatur när vi går in i ett sjukhus. De behöver bygglov. De och vi alla behöver en fungerande försiktighetsprincip som kräver bevis för ofarlighet inte för farlighet. Vi vill inte att myndigheterna ger vissa lama rekommendationer, utan vi vill ha ett stopp för utbyggnaden tills vi vet hur riskerna ser ut. 227 () replik: Jag ska bara ställa en väldigt kort fråga. På vilka grunder kan säga att hon inte litar på SSI och ? Det intressanta är ju vad de skulle ha för bevekelsegrunder för att inte ta vara på människors hälsa. Vad skulle drivkraften hos dessa statliga myndigheter vara för att inte ta fram sanningen? 228 () replik: Ja, det är en mycket bra fråga. Jag vet inte det. Jag skulle också vilja veta det. Jag kan bara konstatera hur det ser ut. Det finns en stor grupp sjuka människor som är förnekade. Det finns ett läge där vi prånglar ut en oerhört omfattande ny teknik, vars konsekvenser inte är tillräckligt utredda, utan att utreda dessa konsekvenser. Motiven handlar naturligtvis någonstans om att vi vill ha den här tekniken till varje pris. Den ska generera arbetstillfällen och en god position i den omgivande världen för som tekniknation. Vad annat kan jag svara? Jag skulle också vilja veta de grundläggande motiven för att åsidosätta människors hälsa och säkerhet. 229 () replik: Jag vill ändå förtydliga på något vis. Det är ju inte så att någon i vare sig eller något annat parti här inte skulle ställa sig bakom försiktighetsprincipen, att sjuka människor ska ha vård och så vidare. Jag tycker att du på något vis antyder att det finns ett riksdagsmotstånd mot att vi skulle ta det här på allvar, och jag vill påstå att det i alla fall från sida inte finns. 230 () replik: Nej, har i princip alla politiker i det här huset sagt att de tar människors oro på allvar det är stora citationstecken omkring det och det måste politiker göra, annars blir de inte omvalda. Men däremot hävdar jag att den här är naiv och tror mer på myndigheter än på väldigt många forskare. Jag menar att det inte finns ett seriöst beslutsunderlag för SSI:s och ställningstagande i de här frågorna, och jag fortsätter att hävda det. Därmed har jag inte sagt att alla risker är fastställda, men indikationerna för att vara försiktig, att bromsa takten och att undersöka hälsoläge och långtidseffekter de indikationerna och de kriterierna har vi, och vi struntar i dem. Detta tycker jag är en förbrytelse. Jag menar att håller på att begå och har begått ett stort misstag i den här frågan. 231 () replik: Man blir förskräckt av de påhopp som representant här gör på våra myndigheter. Misstänker man bara att myndigheter inte kommer fram med den information som finns utan håller tillbaka så tycker jag att man som riksdagsledamot borde JO-anmäla de myndigheterna i stället för att stå här och prata om det. Under den hearing med miljö- och jordbruksutskottet som pekade på kom ju också fram att det inte finns tillräcklig forskning kring detta. Regeringen har ett flertal gånger pekat på att det inte finns någon forskning som bestämt hävdar att det som pekar på skulle vara farligt, men man säger ändå att man ska följa försiktighetsprincipen. Regeringen har också flyttat fram elallergikers ställning genom att säga att man måste forska på det. Det är alltså regeringen som har pekat på att man måste forska på vad det är som skapar den här situationen och att det inte räcker med den forskning som finns. Den diskussionen har vi haft i kammaren, och vi ger medel. Sedan styr vi ju inte forskningen. Men regeringen har i alla fall gett i uppdrag att analysera och ta fram forskningsinsatser som tar upp det som pekar på. 232 () replik: En myndighet har jag faktiskt gått en laglig väg till. Jag tycker att det var bra att det stora utfallet av hearingen var just att vi är eniga om behovet av mer forskning. Den vägen ska vi slå in på. I väntan på det är det naturligtvis vårt ansvar att inte bara öppna porten för en fortsatt utbyggnad, utan att i väntan på den forskningen lugna ned tempot. Ni har alla förstått att det finns många människor som är både oroade och sjuka. Det är vår plikt att inte bara säga att vi tar oron på allvar utan faktiskt också göra någonting. 233 () replik: Vi gör ju faktiskt någonting. Vi har gett uppdrag till myndigheter att följa dem. Men står här och misstänkliggör det arbetet och de personer som arbetar på myndigheterna. Det tycker jag är en allvarlig kränkning av organ. Misstänker man det som säger ska man JO-anmäla de myndigheter som man tror undanhåller information. Det tycker jag är viktigt att påpeka från . Det är fruktansvärda påhopp på de myndigheter som vi har satt att utföra uppdrag. Det är också att misstänkliggöra regeringen. Vi som är för en utbyggnad är ju det för att vi tror att tekniken också har positiva effekter över hela . Något som vi inte har diskuterat är att det skulle kunna vara till hjälp på många ställen där man ännu inte har satt upp 3 G-master. Det kan gälla sjukvård eller andra sammanhang där folk behöver hjälp. Det är en kombination av försiktighet och en utbyggnad. Vi behöver inte stå här och misstänkliggöra varandra. Vi behöver komma till resultat. Det tycker jag inte att man gör med det sätt som argumenterar på. 234 () replik: Vad den här har gjort är att avslå alla yrkanden för sänkta gränsvärden och alla former av försiktighet som har förekommit under de senaste två tre åren. Även det här betänkandet och det här utskottet sysslar med att avslå alla ansatser som skulle kunna få kränkningarna av de människor som är sjuka att upphöra. Min lojalitet och solidaritet är inte med oss eller med våra myndigheter; den är med de medborgare som har satt oss i det här huset. Jag vet inte heller hur forskningsläget är. Jag är väldigt förtjust i min mobiltelefon. Men möjligheten finns att den är farligare än vi tror. Att den möjligheten finns är vårt uppdrag att parera för. Jag tycker inte att gör det. Kalla det gärna kränkning. Det får jag ta. Det får alla vi ta som pekar på riskerna och som pekar på behovet av försiktighetsprincipen och inte en massa larv om hur viktigt det är att tekniken ska komma först. Det är människorna, det är skyddet, det är hälsan som ska komma först. Det är vad den här debatten handlar om. Jag kan försäkra er att kommer den här att få krypa till korset precis på samma sätt som beslutsfattare, myndigheter och olika företagare har fått göra i frågor om till exempel hormoslyr, asbest, farligheten av det ena ämnet efter det andra. Vi hade till och med ett på DDT. Det var för att försiktighetsprincipen inte fanns formulerad. Här har vi ett klart case. Jag tycker inte att är ansvarig i detta. Kalla det gärna kränkning. Jag står upp för det. Föredrogs bostadsutskottets betänkande 2003/04:BoU7 Mobiltelefonmaster och buller i planeringen m.m. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 18 § Immunitet och privilegier vid FN-möten i Föredrogs justitieutskottets betänkande 2003/04:JuU22 Immunitet och privilegier vid FN-möten i (prop. 2003/04:68). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 19 § Vissa fastighetstaxeringsfrågor, m.m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 2003/04:SkU29 Vissa fastighetstaxeringsfrågor, m.m. (prop. 2003/04:76). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Anmäldes och bordlades Propositioner 2003/04:71 Fortsatt svenskt deltagande i en internationell säkerhetsstyrka i /04:132 Handel med utsläppsrätter I 2003/04:138 Tillfälligt vidgad användning av rekryteringsbidrag till vuxenstuderande 21 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2003/04:430 av ()till statsrådet linje i 2003/04:431 av ()till näringsminister för Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 22 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2003/04:1070 av ()till statsrådet arbetsplatsprojekt via 2003/04:1071 av ()till finansminister på bensin 2003/04:1072 av ()till statsrådet vid byggande av 3 G-master 2003/04:1073 av ()till justitieminister åtgärder för traumatiserade kvinnor 2003/04:1074 av ()till statsrådet och erkännande 2003/04:1075 av ()till statsrådet och säkerhetsrelaterade insatser 2003/04:1076 av ()till statsrådet och militära insatser Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 23 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2003/04:972 av ()till miljöminister mot utsläpp i /04:977 av ()till miljöminister möjlighet att påverka sopavgifterna 2003/04:983 av ()till statsrådet barns rätt till skolgång 2003/04:994 av ()till miljöminister av vindkraftsanläggningar /04:1007 av ()till miljöminister av termograförer 2003/04:1008 av ()till miljöminister av fossilgasutbyggnad /04:1018 av ()till näringsminister 2003/04:1030 av ()till miljöminister och freonkylskåp 2003/04:1036 av ()till näringsminister företagande 2003/04:1037 av ()till näringsminister forskning och innovationer 2003/04:1044 av ()till statsrådet och andra visstidsanställda 2003/04:1031 av ()till utbildningsminister inom universitet och högskolor 2003/04:1039 av Per ()till finansminister om bankkrisen /04:1041 av ()till statsrådet barns olika uppväxtvillkor i /04:1042 av ()till statsrådet 2003/04:1043 av Sermin Özürküt (v)till utrikesminister israeliska arméns flechettegranater 2003/04:1047 av ()till jordbruksminister kompensation till yrkesfiskare 2003/04:1048 av ()till jordbruksminister kvalitetsmärkning av ägg 2003/04:1050 av ()till statsrådet mot hiv/aids i /04:1052 av ()till jordbruksminister 2003/04:1053 av Sermin Özürküt (v)till statsrådet av ny chef för 2003/04:1054 av ()till utbildningsminister till personer med funktionshinder 2003/04:1057 av (s)till utrikesminister att arbeta med internationella projekt 2003/04:1058 av ()till statsrådet inom och hälso- och sjukvården /04:1059 av ()till finansminister försäljning av statlig egendom 2003/04:1060 av ()till socialminister inom hälso- och sjukvården /04:1061 av ()till statsrådet inom Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 24 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 1 § anf. 20 (delvis), av förste vice talmannen därefter till ajourneringen , av andre vice talmannen därefter till och med 14 § anf. 141 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 17 § anf. 196 (delvis) och av andre vice talmannen därefter till sammanträdets slut.