prot · GR09106 · 2004-04-30 00:00:00 — Det har ju funnits sådana försök att skapa helhetslösningar, till exempel Dennispaketet, som Socialdemokraterna spräckte när det vid det tillfället var viktigare att behålla makten. Den enda som framkommer här är att regeringen vill ha trängselskatter för att regeringen vill ha trängselskatter, eller rättare sagt för att regeringen vill behålla makten. För att behålla makten har Socialdemokraterna brutit sina vallöften . Man har åsidosatt de folkomröstningar som har hållits i tolv av landets kommuner. Man påstår nu att man ska lyssna till nästa folkomröstning. Men varför skulle man det? Det enda som står är att den folkomröstningen kommer att få betydelse. Redan nu flaggar man för att manipulera också den folkomröstningen genom att ha flera olika ja-linjer. vet vi att regeringen redan nu föreslår att ramlagen om trängselskatter kommer att bli permanent. Avslutningsvis: sade i sitt replikskifte att den här debatten borde föras någon annanstans. Det är fullkomligt sant. Detta är fel hus att avgöra om ska ha trängselskatter eller inte. Det är inte som ska ha makten att införa, utforma och avskaffa biltullar. har gjort tydliga deklarationer om att vi är beredda att medverka till en lagändring som flyttar ned makten till lokal nivå. Men Socialdemokraterna är helt ointresserade av detta, för de vet att motståndet mot trängselskatter är massivt i och att den enda chansen att driva igenom skatterna är att införa dem i , över huvudet på stockholmarna, för att kunna behålla greppet om regeringsmakten. 8 () replik: säger att Socialdemokraterna kommer att forcera behandlingen. Jag säger det nu igen nu är det tredje gången jag säger det: Som ordförande i det utskott som har att bereda frågan kommer jag och vi vi ledamöter i utskottet har talat om detta att medverka till att göra beredningen av detta ärende på samma noggranna, ordentliga och genomarbetade sätt som skatteutskottet alltid gör. talade också om folkomröstningar. Jag har läst på. Jag har läst protokoll från tidigare debatter i frågan, och jag är säker på att också andra ledamöter som deltar i debatten kommer att komma in på detta: Experter ifrågasätter de så kallade folkomröstningarna de är väl snarare opinionsundersökningar. För att citera är de ur vetenskaplig synpunkt ganska slafsiga. betygsätter propositionen och säger att det är ett slappt och slafsigt lagförslag. Det ska jag framföra till finansministern och tjänstemän. 9 () replik: Jag är övertygad om att skatteutskottet, precis som trafikutskottet och övriga i som kommer att kunna delta i beredningen, kommer att göra sitt absolut bästa för att belysa de frågor som finns som återstår. Men hela processen har forcerats fram i ett halsbrytande tempo. Redan när Stockholmsberedningen lade fram sitt lagförslag skedde det genom en extrabeställning där man bröt alla tidigare tidsramar och sade att man snabbt skulle arbeta fram ett lagförslag. Det var ett lagförslag som utredningens egna experter sade var fullständigt otillräckligt genomarbetat och som till och med representant kallade ett hastverk. Remissvaren på det lagförslaget var förödande i sin kritik. Ändå fortsatte regeringen. En ny promemoria arbetades fram med ett nytt lagförslag, som också mötte hård kritik. Regeringens lagrådsremiss fick unikt hård kritik av Lagrådet. Och ändå går regeringen vidare. Det är detta jag menar när jag säger att detta är en slapp och slafsig hantering av ett alldeles för viktigt lagförslag som berör invånarna i landets huvudstadsregion, trafiksituationen och invånarnas personliga ekonomi på ett så direkt sätt. Vi kan jämföra med . Jag tror att var inne på det tidigare. I gick Socialdemokraternas motsvarighet till val på att införa biltullar. Där hade man en lång beredningsprocess. I gick Socialdemokraterna till val på att inte införa biltullar, och införs de i alla fall därför att hänsynen till makten är viktigare. 10 () replik: säger att jag inte talar sanning när jag hävdar att min utgångspunkt för att göra detta är att jag tror att det är viktigt ur miljö- och trängselsynpunkt i huvudstad. Den ende som kan hindra från att säga saker här i kammaren är talmannen. Jag har inga synpunkter på det, utan jag konstaterar bara att säger till en kollega att han inte talar sanning när han hävdar att hans utgångspunkt för detta är trängselproblemen och miljöproblemen i . Låt mig bara i all ödmjukhet dessutom tala om för att en sådan här lag gäller hela landet. Den gäller i , , och . Det är därför lagen ska stiftas i riksdag. Som bekant är det riksdag som stiftar lag. 11 () replik: Det var förvisso inte som gav vallöften till stockholmarna. Om vill gå till val i på att borde införa trängselskatter eller trängselavgifter för att hantera lokala trafikproblem i Boråstrafiken lovar jag att våra partier säkert kan samverka om Socialdemokraterna är beredda att besluta om en lagändring som gör att den frågan får avgöras av boråsborna och inte av oss som sitter som riksdagsledamöter på i . Det grundläggande problemet är att den här frågan inte avgörs av den berörda regionen. Den avgörs av majoritet. Den avgörs av från , från , från och av alla oss andra. Poängen är att i det här lagförslaget blir det riksdagsmajoriteten och inte invånarna eller de valda företrädarna i den berörda regionen som har makten att avgöra om det ska införas trängselavgifter i en region, hur de ska vara utformade och om de ska avskaffas. Från vår utgångspunkt är detta en förkastlig ordning. Lagen måste ändras så att denna form av beslut kan flyttas ned på regional och lokal nivå där besluten hör hemma. Lokalt och regionalt har tagit ställning mot trängselavgifter som en lösning på problem. Men den debatten hör hemma i lokala beslutande församlingar. 12 (): Biltullar, trängselavgifter, framkomlighetsavgifter, miljöavgifter och trängselskatt vad det än kallas borde i enlighet med den goda principen om kommunalt självstyre söka minimera sin egen och regeringens inblandning och roll i detta och lämna frågan till dem som berörs, nämligen kommuner och regioner. Här skulle jag kunna sluta mitt anförande, för detta är den bärande princip som borde gälla i det här ärendet. Men låt mig också ägna åt att berätta hur man kan sätta de här principerna ur spel. Som statsminister kan man som en del i en avancerad nationell kohandel tvinga en lokal ledare, till exempel en som heter , att svälja det för henne väldigt vallöftesbeska pillret om trängselskatter. Att hon hela valrörelsen bedyrat att det inte blir några sådana spelar inte så stor roll när den nationella makten står på spel. Med dessa påtryckningar kan man fixa en knapp majoritet i som säger ja till det här försöket. Det måste kännas väldigt skönt, som flera har varit inne på tidigare också, att kravet på en betydande majoritet är undanröjt. I sammanhanget är det också spännande att regeringen slår sig för bröstet och meddelar att man fullföljer sitt åtagande gentemot . Ja, fattas bara annat! Tyvärr har också det kommunala självstyret urholkats på flera sätt. Det demokratiska debaclet har också effektivt undanröjt möjligheterna för en seriös framtida diskussion om de här frågorna. Det har lett till att möjligheterna att införa trängselavgifter kanske inte finns framöver just därför att de har drabbats av de här demokratiska problemen. Som en del i detta maktspel låter regeringen sedan hela landets skattebetalare stå för fiolerna. Staten ska också ta hand om intäkterna och sedan på olika sätt återföra dem till regionen, och vi vet inte riktigt hur. Vi vet inte heller vilka kostnader det blir för det här försöket. Ingen tycks riktigt veta det. Olika bedömare säger alltifrån 1 miljard till 3 miljarder för myndigheternas merkostnader, tekniska utrustning, investeringar med mera. Det verkar som om regeringen i den här propositionen vill ha carte för att sluta avtal med om kostnaderna. Det är i sig ganska svårt att acceptera. Det är möjligt att är prestigelös i den här frågan. Det ifrågasätter jag inte. Men socialdemokraterna i har skrivit under ett avtal om att man tänker vinna den här folkomröstningen och införa trängselavgifter. Där finns det i alla fall lite prestige i frågan, även om det inte gör det hos . Som ett resultat av det här demokratiska oskicket att sätta de gängse spelreglerna ur spel tvingas nu att ta på sig att pumpa in kanske miljarder i detta försök observera i detta försök. Det är pengar som väl skulle behövas i annan verksamhet i andra delar av landet, som sjukvård, psykiatri och domstolsväsende. Är detta försvarsbart att genomföra för oss som riksdagsledamöter och lagstiftare? Vi kristdemokrater tycker nog inte det. förstår man att stockholmarna, som har blivit påtvingade detta försök från ovan, inte vill bära kostnaderna för det. Det är också ganska självklart. Det visar bara hur absurd hela den här hanteringen och historien faktiskt är. I enlighet med det kommunala självstyret borde vi knappast heller stå här och diskutera effekterna för stockholmarna och huruvida detta är bra eller dåligt. Det borde man överlåta till och andra kommunala eller regionala organ. Det förslag till ny lagstiftning om trängselskatter som regeringen har överlämnat till lider av flera olika svagheter. En del av dem hänger samman med den dåliga hanteringen av frågan, som jag har varit inne på. En del andra har sin upprinnelse i regeringsformens regler, som innebär att den här typen av styrande avgifter definieras som en skatt. Detta leder till att besluten in i minsta detalj, inklusive marginella justeringar av avgiftsnivåer, måste fattas av oss här i . Vi ska alltså här fatta beslut om något som egentligen liknar en lokal trafiktaxa. Det är nästan samma sak som om vi skulle fatta beslut om vilka taxor man ska ha i kollektivtrafiken. Vi måste också beröva berörda kommuner och landsting deras formella inflytande över den här frågan. De kan inte besluta själva om att vare sig införa eller avskaffa de här avgifterna. Intäkterna från systemet kan vi återbörda till den region där de tas in, men det är inte säkert att det blir så. Det är som beslutar det. Vi vet inte heller hur detta ska gå till utifrån propositionen. För mig framstår det inte som någon god demokratisk lösning att först genom en tvivelaktig uppgörelse tvinga på stockholmarna ett system och sedan ta tillbaka det till för att berätta hur detta i formell mening sedan ska gå till. Jag tycker att man kan jämföra det med parkeringsavgifter, och det görs också i propositionen. Jag tycker att det är en rimlig och relevant jämförelse. Där har kommunen i princip utan några som helst begränsningar möjlighet att ta ut parkeringsavgifter för att så att säga reglera trafiken. Parkeringsavgifter används det tror jag de flesta av oss är medvetna om i ganska stor utsträckning och får trots allt betecknas som ett relativt väl fungerande system. Framför allt: Det ligger helt och hållet hos kommunerna, som också har möjlighet att besluta om hur man ska använda intäkterna från parkeringsavgifterna. Men denna jämförelse är enligt propositionen inte relevant eftersom reglerna om parkeringsavgifter infördes under den gamla regeringsformen och så nöjer man sig med att konstatera detta. De infördes under den gamla regeringsformen, och finns inte möjlighet att införa den typen av regler som ger de kommunala beslutsfattarna större makt. Det tycker jag är tråkigt, och jag tycker att man borde fundera på hur det borde fungera och om det inte är så att vi faktiskt ska kunna delegera detta till lokala beslutsfattare. Här tycker jag att det är rimligt att man diskuterar de lagändringar som krävs för att man ska kunna göra detta, för att man ska kunna göra snabba justeringar av intäkter och för att man ska kunna justera avgiftsnivåer i ett sådant här system om man vill som lokal och regional beslutsfattare. Avgiftssystemets utformning bör självklart också bestämmas på lokal nivå. Sammanfattningsvis: Hanteringen av frågan och propositionen är inte helt optimal, för att uttrycka sig milt. Den är inte bra. Den undergräver det kommunala självstyret, den undergräver förtroendet för politiker och för politiken och den undergräver, tror jag, seriösa diskussioner om framkomlighet och miljö i transportsektorn framöver. Kanske omöjliggör den också trängselavgifter i efter försöket. Det här urholkar respekten för demokratin och det kommunala självstyret, som jag har varit inne på, och det leder också, som vi har sett, till motsättningar som inte hade behövt finnas mellan , kommuner och regioner. Det hade vi kunnat undvika genom en bättre hantering av frågan. 13 () replik: Jag vill för det första hälsa tillbaka till . Det skulle glädja mig om även ska arbeta i skatteutskottet, men det får vi återkomma till! För det andra säger efter ett resonemang: tycker nog inte det. Jag är ledsen, men jag måste tala om att faktiskt tycker det. I varje fall representant i trafikutskottet tycker att man bör göra det här försöket eller har tyckt, ska jag för säkerhets skull säga, för vi kan ju alla ändra oss, som utvecklade så väl. För det tredje hängde upp sig på formuleringen kan återbördas, och han ifrågasätter om vi ska göra det. Där tassade på gränsen. Om det är så att regeringens proposition säger att man ska göra detta så kommer vi att göra det. Jag är säker på att och hans parti inte heller i kommer att rösta emot ett sådant förslag. För det fjärde tog upp frågan om folkomröstning. Det kommer att hållas en folkomröstning i i samband med valet . Med ett bra underlag får då medborgarna i möjlighet att i denna folkomröstning tala om vad de tycker om det här. Kan vi inte vara så pass prestigelösa, , att vi har ett öppet sinne för detta? gör vi det här försöket och lägger fram det för folket, och så får folket avgöra. Är inte det bra? 14 () replik: Jag kan glädja med att vi även kommer att ha möjlighet att samarbeta i skatteutskott. Det är möjligt att har tagit ställning för att det här försöket ska kunna genomföras. Jag tycker att det är bra att kommuner kan genomföra den här typen av försök. Det jag sade i mitt anförande var att vi däremot kanske inte tycker att det är rimligt att man lämnar carte till regeringen att pumpa in kanske miljarder av statliga pengar i det här projektet. Det var vad jag sade att nog inte tycker är rimligt. Det var den ekonomiska finansieringen som det berörde, inte möjligheterna att genomföra försöket, vill jag bestämt hävda. Det är nog rätt som säger om de här pengarna. Om regeringen säger det i propositionen och vi antar det här i så kommer de att återbördas till regionen. Problemet med detta är att vi måste bestämma detta här i på formell väg. Ett annat problem är också att vi inte vet fördelningen. Vi vet heller inte på vilket sätt det kommer att ske. Det, menar jag, pekar också på att det inte är bra att hantera de här frågorna i riksdag, utan de bör flyttas ned till den nivå där de hör hemma. Jag har aldrig ifrågasatt att det ska hållas någon folkomröstning om detta, och jag har heller inte ifrågasatt att kommer att vara prestigelös i den här frågan. Det enda jag påpekade var att det har slutits ett avtal i där man kanske inte är lika prestigelös, utan vari man faktiskt lägger en hel del prestige. Det är väl rimligt, i och för sig. 15 () replik: Det enda jag har påstått är att inte är prestigelös i denna fråga. 16 () replik: Ja, här skulle jag naturligtvis kunna gå in i min roll som kommunpolitiker i och som ledamot i miljönämnd och gå in och diskutera en massa saker om min egen personliga syn på trängselavgifter, framkomlighetsavgifter, dess betydelse för ett fungerande trafiksystem, miljöpåverkan, kväveoxidhalter och allt möjligt fint men jag väljer att inte göra det, för jag tycker att det hör hemma på just den kommunala nivån. 17 (): En god tanke kan bli väldigt fel. En god tanke är naturligtvis att åtgärda brister i vår huvudstadsregions infrastruktur. En god tanke kan vara att använda marknadsmässiga lösningar för att åtgärda problem. Trafiken är en del av vårt samhälles blodomlopp, men den är inte problemfri. Den kräver resurser i form av investeringar i vägar och i kollektivtrafik, och vi har sett att vi har ont om pengar och har märkt det i vår huvudstadsregion. Problem följer också i form av miljöpåverkan på olika sätt. Den här kammaren har fastställt normer för miljöpåverkan, miljökvalitetsnormer, som bygger på vårt internationella åtagande och som naturligtvis kräver att vi också vågar vidta åtgärder. Det handlar, som vi ser det, om att vi måste byta bränsle så att vi inte fortsätter på den nuvarande vägen när det gäller utsläpp från vår nödvändiga trafik. Från sida har vi i den här frågan tidigare uttalat att vi är beredda att medverka till att de kommuner och regioner som så önskar får möjlighet att införa miljöavgifter för att lösa de lokala problemen. Vi har gjort det med den goda ambitionen att stärka det lokala och regionala självstyret. Det tycker vi är en god tanke. Vi har velat öka den regionala och lokala redskapsboden, som det ska vara fritt att använda utifrån medborgarnas mandat. Där ser vi ett bekymmer som har blivit tydligt i den här frågan. När man från regeringen tillsammans med samarbetspartierna i kom överens om att det skulle införas trängselskatter i under den här mandatperioden var det inte utifrån ett folkligt mandat. Det var inte i syfte att vidga det lokala eller regionala självstyret. Det var någonting helt annat som låg bakom. Av det följer naturligtvis att man inte beslutar att införa detta , utan det ska, som det heter, vara ett försök. Ett försök kan ibland vara rätt. Det kan vara rimligt att man tar vara på möjligheten att pröva sig fram för att vinna erfarenheter. Men då är det viktigt att man är aktsam och varsam när man ger sig in på områden som kan vara särskilt känsliga eller kanske väldigt kostsamma. I det här fallet är det känsligt utifrån att medborgarna i den här regionen inte uppfattar att de har givit mandatet. Det är en demokratiskt känslig fråga. Det är också känsligt därför att det inte är helt kostnadsfritt. Det är inte ett försök i ringa omfattning, så att säga. Det är ett försök som leder till att invånarna i den här regionen en del utifrån också, må man väl anta kommer att belastas med i storleksordningen . Det är inget litet försök som vi lägger på medborgarna i den här regionen att betala. Det gör att man borde ställa sig frågan extra noga: Är detta rätt? När man sedan ser de övriga ekonomiska bedömningarna står det klart att här råder osäkerhet. Vad helheten kostar och vem som betalar vet vi inte . Det kan inte i det här läget ta ställning till, utan då ska man lämna frågan till regeringen att hantera i sig också märkligt. Det här förslaget och den här hanteringen har gjort det klart att när vi ska arbeta för att öka redskapsboden lokalt och regionalt i den här kammaren måste vi ändra på systemen. Detta är frågor som inte ska beslutas här i denna kammare. Vi ska inte, som den här lagen anger, detaljreglera hur en lidingöbo får ta på sig för att åka genom för att nå allmän väg. ska detta få ta, ska fatta beslut om. Det är helt orimligt att ha den nivån. Av det måste man dra slutsatsen att vi måste stärka den lokala och regionala makten. Vi måste bygga om både i vår regeringsform och i vårt lagsystem i övrigt på ett sätt som gör det möjligt att lägga makten där den ska ligga: lokalt och regionalt. Då är det invånarna som får avgöra. Invånarna kan då också utkräva ansvar fullt ut för resultaten i den egna valrörelsen och i det egna valet. Mot den bakgrunden, herr talman, kan jag bara konstatera att den här diskussionen har tydliggjort bristerna i vårt uppifrånstyrda regelverk. Det har skapat möjligheter för den här typen av försöksverksamhet och också gjort det tydligt att vi måste förändra för att stärka det lokala och regionala inflytandet i arbetet med att åtgärda lokala och regionala problem. 18 () replik: Detta anförande handlade egentligen inte om trängselskatter utan om sättet att besluta om dem. Jag kan ha väldigt stor respekt för det. Jag vill bara mycket kort säga att det nu pågår samtal, överläggningar och förhandlingar mellan alla partier om de grundläggande förutsättningarna vad gäller regeringsform och motsvarande. Jag tycker att man även där ska vara prestigelös och ha ett öppet sinne. Det var med väldigt stort intresse jag lyssnade på i den delen. 19 () replik: Ja, och det är klart att om majoritet skulle vara intresserad av att skapa de möjligheterna skulle man å andra sidan vara angelägen om att inte driva fram en försöksverksamhet som baserar sig på dagens regelverk. Det skapar nämligen oerhörda brister i demokratiskt hänseende. Detta är en fråga där man borde ha fått ett folkligt mandat innan man drog i gång en så här stor åtgärd. Jag beklagar att man inte avvaktar en större regelöversyn utan vill driva fram detta på det här forcerade sättet. 20 (): Ärade ledamöter i kammaren, åhörare på läktaren och protokolläsare! Det finns mycket som har sagts i den här debatten som tål att både debatteras och kommenteras. Jag ska fokusera på det som jag ser som kanske viktigast att ta upp. Jag börjar med som jag ser det lite Stockholmsfientliga syn på den här frågan, hans negativa inställning till att man med statliga medel skulle satsa på trafikpolitiska infrastrukturinvesteringar eller i det här fallet försök. Att man satsar på ett sådant här försök är inte mer konstigt än att man satsar på vägar eller järnvägar. Detta är inte heller enbart en Stockholmsfråga. De två järnvägsspår som leder in i från södra delen av landet är det 1850-talskapacitet på. De hindrar trafiken och medför trafikstörningar för hela . av trafikstörningarna bottnar i den brist på spårkapacitet som vi har i . Denna är alltså till men för näringsliv och människor över hela . På samma sätt menar jag att man kan se på trafiksituationen i , som är lite av en tillväxtmotor för landet. De kösituationer som både vi och näringslivet hamnar i är till men för näringslivet. De kostar mångmiljardbelopp och hindrar rörligheten för näringslivet i regionen, och detta medför naturligtvis negativa konsekvenser för näringslivet även utanför . Det här är alltså någonting som inte bara rör stockholmarna utan faktiskt rör landet i stort. Trafiksituationen i vår storstad är mycket besvärlig. Den drabbar framför allt näringslivet ekonomiskt med full kraft. Det finns lite olika beräkningar, men den vanligaste är väl att det kostar regionens näringsliv mellan 5 och 6 miljarder att stå i kö. Man måste hålla sig med större lastbilsflottor, fler chaufförer och så vidare än vad som egentligen borde ha behövts. Som jag sade hindras alltså rörligheten för näringslivet. Men det finns fler förlorare, till exempel privatbilisterna. Vi hörde tidigare här att bara kör inne i staden, men många av oss kör utanför staden. Jag tillhör dem som bor i länet. Jag pendlar ibland in till och hamnar i kösituationer och ser då tiotusentals mammor och pappor som sitter timmar i köer. Vi kan då jämföra den avgift på under de 60 mest trafikintensiva minuterna med vad människors tid är värd. De allra flesta företagares tid är värd mer än , och jag tror att de allra flesta mammor och pappor värderar sin tid med barnen till mer än . Med tanke på att våra liv är korta jämfört med hur oändligt länge vi sedan kommer att vara döda tror jag att det finns vettigare saker att ägna detta korta liv åt än att sitta i trafikköer. Men detta drabbar också kollektivtrafiken. Vi vet själva när vi åker buss inne i storstaden hur svårt det är att hålla tidtabell och hur även bussarna hamnar i stillastående köer. Ofta går det faktiskt fortare att promenera. Den situation vi hamnat i beror på tidigare politisk passivitet i , oavsett vilken färg på regimen vi har haft där. Kanske kunde man för något eller några decennier sedan säga att man inte visste vad man skulle göra för att lösa denna situation ökad trafik, mer köer, miljöförstöring men går det inte att säga att vi inte vet vad vi ska göra. Vi vet vad som fungerar och vad som inte fungerar.