prot · GS0927 · 2004-11-11 00:00:00 — Man kan inte hitta ett enda ersättningsslag och en enda form av energi som kan ersätta kärnkraften, utan det är ett mycket brett arbete som handlar om allt från de klassiska exemplen som vindkraft och solkraft till andra energislag som har tillkommit . Vi vill naturligtvis påskynda forskningsutvecklingen på området, och därför har regeringen också gång på gång föreslagit betydande förbättringar och ökningar av anslagen för energiforskning. På så vis kan man snabba på processen att ersätta kärnkraft med annan form av energi. 96 (): Det finns inga pedagogiska örfilar. Min fråga går till . För ungefär en månad sedan friade domstolen i en man som stod åtalad för att ha misshandlat sin dotter. Pappan hade örfilat sin 15-åriga dotter och knuffat henne så att hon trillade. Trots det friades han. Inte nog med att flickan blev slagen och kränkt av sin pappa hon blev dessutom kränkt och övergiven av rättsväsendet. Våld och kränkningar av barn är aldrig okej. Jag undrar vad justitieministern tänker göra för att det här inte ska upprepas i rättsväsendet. 97 Justitieminister (): Som bekant kan jag inte gå in och recensera domar. Det kan vara svårt, för också jag har förstås åsikter om hur det döms i olika mål. Jag ska inte göra undantag för det här fallet, utan jag ska hålla på de konstitutionella regler som vi har. Låt mig ändå göra alldeles klart att även en örfil är misshandel. Det brukar i och för sig bedömas som ringa misshandel, men man döms för misshandel till böter. Det ska naturligtvis också kunna ge möjligheter till skadestånd. 98 (): Jag förstår det. Tack, justitieministern! Jag vill också betona att barnaga är förbjudet punkt! Börjar man värdera hur mycket stryk det är okej att ge en unge så är barnens rättssäkerhet riktigt illa ute. Barn är i beroendeställning till sina föräldrar. En stor ska självfallet aldrig slå en liten. Många har reagerat på det här fallet. Bland annat har en namninsamling för att tydliggöra skyddet för barn. Jag hoppas verkligen att justitieministern gör allt som står i hans makt för att förbudet mot barnaga ska respekteras fullt ut av det svenska rättsväsendet. 99 Justitieminister (): Jag tycker att det är oerhört bra att man engagerar sig i de här frågorna, men jag vill också understryka att det inte räcker med de lagar som vi har. Vi måste ge ett ännu starkare skydd till barn som råkar illa ut, och vi måste ge skydd även till de barn som till exempel bevittnar misshandel i hemmet. Det är också en oerhört stark kränkning av barnen. Det är därför vi nu arbetar med att de barnen till exempel ska ha rätt till ersättning från staten för den kränkning som de råkar ut för. De ska också betecknas som brottsoffer. Vi kan alltså gå ännu längre än de lagar som vi självfallet tycker ska gälla i . Vi måste fortsätta att arbeta för att ge stöd till de barn som är en särskilt utsatt grupp i den svåra situation som de befinner sig i när de möts av våld eller hot om våld av personer som de är beroende av. Internationell militär övningsverksamhet i 100 (): Jag har en fråga till försvarsministern. föregående år gav regeringen i uppdrag till en särskild utredare att lämna förslag på hur internationell militär test- och övningsverksamhet på svenskt territorium skulle kunna utvecklas. kom utredaren med sitt betänkande Snö, mörker och kyla. Han konstaterar att det finns unika möjligheter för , inte minst för norra . Han ser också de kopplingar som finns till civil verksamhet. Man kan tycka att det hade varit naturligt att ta in detta betänkande i försvarspropositionen, men så har inte skett. Det omnämns att det bereds i , men man slår ändå fast att de förslag som föreligger för det första är väl förenliga med intressen, för det andra gagnar och för det tredje har stor betydelse för vår förmåga att försvara . Jag tycker personligen att det är en konstig ordning att man slår fast grundorganisationen utan att ta ställning till betänkandet. Min fråga till försvarsministern är: När avser försvarsministern att ta initiativ till att politiskt behandla utredning och lämna förslag till ? 101 Försvarsminister (): Som vi har hört har regeringen i försvarspropositionen varit instämmande i de slutsatser som dras och sett möjligheter i det betänkande som föreligger. Vi tittar nu på i vilken form det fortsatta arbetet med att implementera innehållet i förslaget ska ske. Det är det som beredningen i gäller. Vi återkommer till det. 102 (): De förslag som föreligger i försvarspropositionen innebär att av de 50 helikoptrar som kommer att finnas när det gäller markoperativ verksamhet i fortsättningen kommer tre att finnas i norra . Dessa helikoptrar är av stor betydelse för möjligheten till just test- och övningsverksamhet. Det samma gäller egentligen K 4:s existens. Det är där den stora efterfrågan finns från internationella förband. Upplever inte försvarsministern i likhet med mig att det finns stora risker för den verksamhet som har skisserat på grund av att man fattar besluten i fel ordning? 103 Försvarsminister (): Nej, det gör det inte. I den beredning om hur förslaget till grundorganisation ska se ut och där jag fått utgå ifrån hur vi ska ha en försvarsförmåga för i dess helhet finns det inget som gör att vi hindras från att använda de förslag som finns i utredning. Det har dock prövats. Etnisk mångfald i statlig verksamhet 104 (): Jag har en fråga som jag vill rikta till vice statsministern. På gårdagens skriver chefen för i samband med att en rapport avlämnats att statliga myndigheter inte lever upp som förebild på arbetsmarknaden för att främja ökad etnisk mångfald. Andelen utrikes födda i statlig tjänst uppgår till mot totalt i yrkeslivet. Vi har i vårt land en stor potential med mycket duktiga och välutbildade utrikes födda som vi inte tar vara på. Det är en mänsklig tragedi, men det är också ett nationellt misslyckande. Jag vill ställa frågan till vice statsministern på vad sätt regeringen ämnar arbeta för att förbättra denna situation. 105 Vice statsminister (): I regeringens riktlinjer till de statliga myndigheterna ingår att lägga stor vikt vid etnisk mångfald vid rekrytering av personal. Det är oerhört angeläget. Vi följer naturligtvis upp det med jämna mellanrum. En förklaring till att de statliga myndigheterna har en liten andel kan vara att de statliga myndigheterna har minskat sin personal kraftigt . Det har försvunnit över 50 000 arbetstillfällen, och därmed har det varit en relativt liten nyrekrytering. Det är oerhört angeläget att de statliga myndigheterna, och andra generaldirektörer, lägger växande vikt vid att se till att man får en mångfald i sin rekrytering. Därmed var dagens frågestund avslutad. Vi tackar regeringen så mycket. 10 § Svar på interpellation 2004/05:69 om insatser för att bekämpa narkotikan 107 Justitieminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra polisens förutsättningar att bekämpa narkotikan. Narkotikabrottsligheten är och förblir ett av de mest prioriterade områdena inom svensk kriminalpolitik. Regeringen driver också i EU-samarbetet den svenska restriktiva hållningen gentemot narkotika. EU:s antagna rambeslut mot narkotika är ett exempel på att vår narkotikapolitik vunnit gehör även på europeisk nivå. uppgick antalet registrerade brott mot narkotikabrottslagstiftningen till över 40 000, varav den stora merparten, nästan 37 000, rörde innehav eller eget bruk. Resten var överlåtelsebrott. Sammantaget innebär det en procentuell ökning jämfört med . Prioriterade områden för polisen har bland annat varit insatser mot innehav och eget bruk av narkotika. Några polismyndigheter har till exempel utvecklat arbetet mot gatulangning genom att tydligare göra ingripandeverksamheten delaktig i narkotikabrottsbekämpningen. Den kanske viktigaste frågan när det gäller narkotikabrottsbekämpningen är utvecklingen av samarbetet mellan de brottsbekämpande myndigheterna. Även om samarbetet mellan tullen, polisen och är bra på många sätt finns det mycket kvar att göra. I den delen håller jag med de närpoliser som refererar till. Den uppdelning som finns mellan dessa tre myndigheter, som alla har brottsbekämpande uppgifter, är inte alltid ändamålsenlig. Myndigheterna har också redovisat ett gemensamt uppdrag som bland annat syftat till att identifiera hinder för ett effektivt informationsutbyte och till att finna ändamålsenliga lösningar för ett förbättrat informationsutbyte. Självklart måste polisen utveckla sin samverkan även med andra myndigheter än de brottsbekämpande, exempelvis . Här gäller det att ta till vara de projekt som gett goda erfarenheter och se till att hela polisorganisationen och kan dra nytta av dessa. När det gäller frågan om effektivare verktyg för polisen är lagstiftningen en viktig beståndsdel. Straffskalan i narkotikastrafflagen är mycket bred vid en internationell jämförelse den sträcker sig från böter ända upp till fängelse. Det finns därför förutsättningar att mäta ut rimliga straff för såväl de allra lindrigaste fallen som de där till exempel storskalig narkotikahandel bedrivits med starkt vanebildande preparat. Det finns även långtgående regler för att underlätta arbetet med att upptäcka och utreda narkotikabrott. Regeringen föreslog att polisens möjligheter till hemliga tvångsmedel, som hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning, skulle utvidgas till att också avse brott vars straffvärde kunde antas överstiga fängelse . Förslaget ledde fram till lagstiftning som trädde i kraft . Därutöver pågår inom ett brett arbete, bland annat inom ramen för de förslag som presenterats av Beredningen för rättsväsendets utveckling (BRU), som syftar till att förbättra och effektivisera bekämpandet av i synnerhet den grova, gränsöverskridande brottsligheten, till exempel användning av kameror, kroppsmikrofoner, provokation, kontrollerade leveranser, skyddsidentitet med mera. Här måste vi emellertid vara ytterst vaksamma så att vår strävan efter ökad effektivitet i brottsbekämpningen inte tillåts inkräkta på den personliga integriteten mer än absolut nödvändigt. Andra förslag som ligger framför oss just nu rör bland annat skydd av bevispersoner och förverkande av , hjälpmedel och egendom som härrör från brott. Vidare har inom EU antagits ett flertal beslut som möjliggör ett ökat rättsligt samarbete mellan EU-länder för att bekämpa den grova, gränsöverskridande brottsligheten, inklusive narkotikabrottslighet. Det pågår alltså mycket på det här området såväl inom polisen som inom för att åstadkomma en effektivare narkotikabrottsbekämpning, som vi på olika sätt lyfter fram de förebyggande insatserna för att till exempel fånga upp ungdomar i riskzonen. 108 (): Narkotikaspridningen och missbruket går som en farsot över hela världen även i vårt land. Många ungdomar anger att det är mycket lätt att få tag på droger , och detta får förödande konsekvenser för hela samhället. Det är väl känt att tillgång till narkotika har stor betydelse för ungdomars drogvanor. Det visar flera undersökningar. Där narkotikamissbruket finns där frodas även brott. Drygt hälften av vardagsbrotten beräknas begås av narkomaner. I en rapport från BRÅ redovisas att narkotikamissbruket har ökat. Bland annat har andelen mönstrande som prövat narkotika ökat från år . Även antalet tunga narkomaner har ökat och beräknas vara ca 26 000 personer. En annan utredning visar att narkotikabruket också kryper allt längre ned i åldrarna. Bland högstadieeleverna har det framkommit att prövat narkotika . Det är en skrämmande siffra. Detta sker i ett land som har en vision om ett narkotikafritt samhälle. Det visar att dagens insatser i kampen mot narkotika är otillräckliga. I en rapport från och kommer samstämmiga uppgifter om att polisorganisationen behöver förstärkning för att bättre kunna bekämpa narkotikan. Det räcker inte med en omfördelning av resurserna, en nationell handlingsplan och en särskild samordnare i kampen. Det behövs fler poliser som tar upp kampen mot narkotikamaffian. Det behövs också en nära samverkan med skolan och . Närpolisen har en nyckelroll i kampen mot vardagsbrotten. Med deras lokal- och personkännedom ökar också möjligheterna att upptäcka handeln med droger och missbruket bland ungdomarna. Tyvärr ges närpolisen inte de bästa förutsättningarna. Drygt hälften av närpoliserna anger att de saknar vidareutbildning, och var tredje polis saknar stöd från sin chef i kampen mot narkotikan. Drygt hälften av landets polisstyrelser påpekar att bekämpningen av narkotika inte fungerar tillfredsställande. I rapporter framgår också att närpolisen anser att det existerar kriminella nätverk i av närpolisområden. I budgetförslaget anger regeringen att inte alla polisorganisationer prioriterat narkotikabrottsligheten. De flesta myndigheter gör det. Detta tyder på att regeringens uttalade ambitioner att bekämpa narkotikan är en halvhjärtad satsning eftersom den inte fått fullt genomslag ute på fältet. Detta ger felaktiga signaler till brottssyndikaten, att inte alla polisorganisationer har förutsättningar att bekämpa brottsligheten. Det påverkar även samhällets inställning till droger. Risken är att många betecknar droger som mer eller mindre acceptabla. Jag tror att justitieministern är väl medveten om problemet. Min fråga till ministern är: Vilka ytterligare förslag kommer att genomföras som rör arbetet ute på fältet, för att det ska bli effektivare i kampen mot narkotika? Jag återkommer senare till att kommentera ministerns svar på interpellationen. 109 (): Det här är en väldigt svår fråga som behöver många lösningar. Polisen klarar ju inte det här själv. Justitieministern har delvis nämnt detta i sitt svar. Vi hade en information från regeringen. Man informerade om förslaget till ny narkotikastrategi inom EU. Det var väldigt intressant. Man spaltade upp hur man har tänkt sig att arbetet på EU-nivå ska bedrivas. Det handlar om att få en helhetssyn och om hur man ska kunna hjälpas åt med den här svåra frågan. fick vi i justitieutskottet en information om det stundande där man ska ta upp utvärderingen av den gamla EU-strategin jag kan ju ha synpunkter på att man inte använder de erfarenheter som man har vunnit med den gamla strategin när man nu lägger fram förslag på en ny. Men då slog det mig att vi inte har det här i . Vi har ingen narkotikastrategi. , som regeringen själv har tillsatt för att man ska titta på det här problemet och föreslå olika saker, har just pekat på att vi måste få till en samlad narkotikastrategi i . Min första fråga till justitieministern är: När kommer vi att få en samlad narkotikastrategi för svenska förhållanden? finns det förebilder i . När kommer den svenska? Det måste ju vara ett samarbete mellan alla myndigheter polis, tull, kustbevakning och även militär. Justitieministern tog inte upp militären och den möjlighet som militären faktiskt har. Man kan ju se på problemen med att huvuddelen av narkotikan kommer sjövägen. Vi har inte så stor flotta längre och kan då också behöva ta hjälp av de militära insatserna. När får vi en narkotikastrategi för svenska förhållanden? Den andra delen, som jag hade hoppats att justitieministern skulle nämna i sitt svar, handlar om det viktiga verktyget med lagstiftningen kring prekursorer. Vi hade ju ett beslut i kammaren angående EU:s rambeslut, där vi ålades att ta in prekursorer i vår nationella lagstiftning. Vi är många som ivrigt går och väntar på när lagstiftningen ska läggas på bord. Tyvärr vet vi att regeringen prioriterar högre att införa sprututbyte. Vi vet när den propositionen kommer, men vi vet inte när prekursorslagstiftningen kommer. Jag skulle vara tacksam om vi kunde få ett svar på detta i denna debatt. 110 (): Kampen mot narkotika måste föras på en bred front. En första början på en sådan bred front är att de brottsbekämpande myndigheter som vi har i faktiskt samarbetar strukturerat och systematiskt. Ansvaret för detta åvilar regeringen, enligt vår grundlag. Det är bara regeringen, och ingen annan, som kan styra myndigheterna. Ansvaret bärs av regeringen kollektivt, men föredragande i dessa ärenden är ändå justitieministern, och han har därmed det operativa ansvaret, som jag ser det. liberalerna hade ett bra seminarium med som pratade om just den organiserade grova brottsligheten, hur den breder ut sina rötter i och hur lite som görs och vilka systemfel som finns. Det hade varit mycket bra om justitieministern hade varit där . Det hade dessutom varit trevligt, tror jag, att höra vad regeringens syn på detta är. Men man kan konstatera att det finns vissa strukturella problem inom polisen. Ett är organisationen. Hur kör man effektivt mot den organiserade brottsligheten? saknas sådana enheter centralt och regionalt. Man har tankar på att förstärka kriminalunderrättelsetjänsten regionalt, och det är bra, men det finns en hel del att önska. De strukturella problemen i polisen är väl fastslagna i tidigare utredningar. Vi har den senaste , av . Men vi har också ekonomin. För att kunna planera en viktig och bra verksamhet och bekämpa organiserad brottslighet i allmänhet och kanske narkotika i synnerhet krävs det att man har långsiktiga förutsättningar, och det har man inte . På säger man att man har de resurser som har angivits i den senaste budgetpropositionen bläcket har knappt hunnit torka. Men där finns det bara resurser till en tredjedel av de utlovade satsningarna. Man prioriterar allt, men man skickar inte med några pengar. Justitieministern kommer snart att säga att det blir någon miljard mer och så vidare. Men det räcker inte. Människor får högre löner, och det kostar att driva bilar. Bensinen ökar i pris och så vidare. Polisen måste få bedriva den här verksamheten och veta vart de ska gå. De riskerar stora underskott, och vi vet vad som händer. Civilanställda riskerar att inte få fortsätta sina arbeten på vikariat. Det finns till och med risk för uppsägningar. Det har vi sett förut. Men så är det då själva styrningen, vad regeringen gör. Man kan inte samordna sina regleringsbrev för de brottsbekämpande myndigheterna, , tullen, polisen, . Jag kan bygga en stor lista över detta. Men det sker ingen samordning. Är det inte helt fantastiskt? Myndigheten regeringen, som har ansvaret för de andra myndigheterna, har inte en samordning när det gäller att bekämpa narkotikan. Det är olika bud. Man får olika dagordningar. Så kan det inte fortsätta. Jag är glad åt att justitieministern ändå lyfter fram tanken på att det behövs lite nya verktyg vad det gäller att kunna förverka egendom hos personer som döms för grova narkotikabrott. Man måste ju gå på pengarna. De här människorna håller på med det här för att tjäna pengar. Då ska man slå hårdast där det gör ondast och det är när det gäller pengarna. Vi måste se över möjligheten att faktiskt provocera fram bevis. kan polisen inte ens gå och köpa svartsprit av personer som systematiskt säljer till våra ungdomar som super sig sönder och samman. Så kan vi inte ha det. Samma problem finns när det gäller narkotika. Vi måste göra det möjligt med rumsavlyssning, så kallad buggning. Man ska kunna bugga hotellrum. Man ska kunna göra det här på bilar. Självklart handlar det om både behov och ändamål och proportionalitetsprincip. Det är det inget snack om. Men kom fram med de förslagen! Jag gissar att det bromsas mycket beroende på det samarbete som regeringen tyvärr har med och , som är mycket negativa till de här kraftfulla åtgärderna, verktygen för att bekämpa narkotikan. Det finns en hel del att önska. Mycket bra görs , men det är en hel del som kan förbättras. Och jag väntar på de skarpa förslagen. 111 Justitieminister (): Jag tror inte att det finns någon riksdag i som prioriterar de här frågorna så mycket, och det finns heller ingen regering som gör det. Så tror jag faktiskt att det skulle vara även om vi hade en borgerlig regering därför att vi har ett starkt engagemang i de här frågorna. Det faktum att vi satsar väldigt mycket på det här har också givit resultat. Även om det har varit en oroväckande höjning som i och för sig har vänt nu det är ändå viktigt att poängtera är det fortfarande på en väldigt låg nivå internationellt sett. Det tror jag beror just på att vi har en så stark enighet. Men självklart kan saker och ting bli bättre. Så är det. Och det är därför som vi har lyft fram de här sakerna i budgetpropositionen, och också på annat håll, där polisen måste engagera sig mera, och mera samordnat, och på vissa håll öka aktiviteterna. Det här är någonting som också bekräftas av de undersökningar och de rapporter som kommer, att poliserna gärna gör mera. Polisen är dock bara en del i det hela. Självklart måste man kunna samordna bättre med andra myndigheter. Bland annat gäller det och tullen. Därför har vi nu skickat ut förfrågningar, vi kallar det för remiss, till de olika myndigheterna om hur den här samordningen ska kunna bli bättre. Just med tanke på hur vår omvärld förändras och att länder runtomkring oss går med i EU blir arbetet annorlunda framöver. Det är också detta som ligger bakom. Generellt sett är det ingen tvekan om att myndigheternas samordning kan bli mycket bättre. Det har blivit bättre, men det finns fortfarande saker som kan bli mycket bättre. En del saker kan vara genom lagändringar, men mycket handlar faktiskt också om att myndigheterna själva samarbetar. När man gör det ger det resultat. Ett samlat grepp har vi ju bland annat genom det uppdrag som har, men vi måste också arbeta var för sig i de olika departementen. har ju också bett om en resultatskrivelse, och den kommer att ges till . Då ingår det också nya handlingsplaner, inte bara mot narkotika utan också mot alkohol, som är ett annat stort problem. Det är väl det närmaste en strategi man kan komma. Men vi kommer att fortsätta driva detta arbete. Vi kommer att fortsätta satsa på myndigheter. Vi kommer också att fortsätta med de tekniska hjälpmedel som jag talade om inledningsvis för att ge polisen bättre möjligheter att kunna komma åt narkotikan i brottsbekämpning men ha respekt för den personliga integriteten. 112 (): Jag vill återkomma med att kommentera en del i svaret som jag har fått av justitieministern. Det förvånar mig faktiskt att inte samverkan är bättre vad gäller narkotikabekämpningen. När jag har läst en del handlingar och konstaterat hur det är i verkligheten brister det väldigt mycket i samverkan. Och det som förvånar mig mest är att det är så stora brister vad gäller samverkan inom polismyndigheterna. Det är ingen samverkan över regiongränser. Det här gör det naturligtvis mycket svårt för polisen, som sysslar med informations- och spaningsverksamhet. Det försvårar kommunikationerna mellan dem. Just i fråga om de här informationskanalerna inom poliskåren har det ju också påtalats i rapporter att det finns stora brister. Det är väl det man allra främst ska satsa på: att poliserna jobbar tillsammans för att brottsligheten är så förgrenad över hela landet. Den är inte bara förgrenad inom landet utan även över gränserna till andra länder. Jag tycker att det måste göras tydligare från politiskt håll att den organiserade brottsligheten ska bekämpas än mer samlat. Justitieministern anger i sitt svar att det gäller att identifiera hinder för ett effektivt informationsutbyte. Naturligtvis vill jag instämma i det i allra högsta grad. Det som är förvånande är väl att man inte har kommit längre med tanke på att narkotikaproblemet ändå har funnits . Vi har också sett hur det har ökat. Det finns också ett nytt, mycket skrämmande inslag. Det tycker jag är handeln med narkotika över Internet. Vemsomhelst kan egentligen sätta sig ned och beställa , men framför allt är det skrämmande att det är så tillgängligt för ungdomar att beställa och faktiskt också få hem droger som det är förbjudet både att inneha och att bruka. Jag är naturligtvis medveten om svårigheten att bemästra det här, och det är väl en fråga som absolut måste tas upp i internationella sammanhang för att man ska kunna komma till rätta med det här, inte bara inom EU utan även inom FN.