prot · GS0941 · 2004-12-01 00:00:00 — Det är vår uppfattning att man på så vis kan undvika dubbelarbete och därmed öka effektiviteten för svenskt freds- och biståndsarbete, som är så angeläget. I dagens globala värld är det inte enbart nationalstaterna som har makten och avgör utvecklingen. Näringslivet, de multinationella företagen, har vuxit fram som viktiga regionala och globala aktörer. Även mellanstatliga organisationer och icke-statliga organisationer har flyttat fram sina positioner. Följden blir att internationellt samarbete inte enbart handlar om staters samverkan utan också om samarbete mellan regeringar, näringsliv, frivilliga organisationer och andra internationella organisationer. I den globala politiken finns en lång rad utmaningar och sakområden som kräver ett bättre internationellt samarbete. På den internationella arenan finns redan en mängd olika samarbetsorgan för att hantera frågor inom bland annat miljöområdet, utvecklingssamarbetet, handelsrelationerna, säkerhetspolitiken, flyktingfrågorna och mänskliga rättigheter för att ta några exempel. Trots detta är den bristande samordningen mycket uppenbar. Handelsfrågorna behandlas bland annat inom WTO och , bistånd inom UNDP och regionala och nationella organ. Miljöfrågorna saknar en effektiv global organisation och lever i sin egen värld utan effektiv samverkan med handels- och utvecklingsfrågorna. Säkerhets-, katastrof- och fredsarbetet sköts mestadels av andra specifika organisationer, ofta skilda från övriga viktiga områden. Flera organ och kommittéer för mänskliga rättigheter, inklusive UNHCR och , verkar i realiteten var för sig. ser ett stort behov av förbättring och samordning av det internationella samarbetet. Det handlar inte om att skapa en gemensam organisation för allt eller att lägga allt under FN:s tak, utan om att finna naturliga samarbetsformer mellan befintliga organ. Vi anser att den måste verka för en ökad global samordning för just handel, bistånd och miljöfrågor. Politiken för global utveckling kan kanske användas som ett exempel när den väl blivit konkretiserad. Men det dröjer. Regeringen är inte särskilt konkret i fråga om grundelementen i den gemensamma utvecklingspolitiken. Den borde även verka för att integrera de olika delarna av det globala fredsarbetet, det vill säga bättre integrera de fredsuppbyggande, fredsskapande och fredsbevarande elementen. anser att det också är angeläget att bättre följa upp svensk utrikespolitik. Detta kan ske genom att upprätta tydligare uppföljningsmekanismer. Vi bör ytterligare öka trovärdigheten i svensk utrikespolitik. Och vi ska naturligtvis leva som vi lär. Därför bör den förda utrikespolitiken kontinuerligt granskas mot bakgrund av åtaganden i FN, i FN:s konventioner och olika konferenser. För att öka den folkliga debatten tycker vi kristdemokrater att regeringen bör inbjuda representanter för folkrörelser, näringslivet och akademiker till att diskutera olika aspekter av svensk utrikespolitik och de internationella åtaganden som vi har. 42 (): Rubriken samverkan skulle kunna innehålla väldigt mycket. Den skulle kunna innehålla och ge utrymme för behandling av hela den svenska utrikespolitiken. Den skulle kunna innehålla den tilltagande globaliseringen, internationaliseringen, dess fördelar och nackdelar, hur avstånden minskar, människors rörlighet ökar, kulturer möts och gemensamma värden som ger mervärde skapas. var inne på detta i en del av sitt anförande. är det emellertid inte så, utan nu behandlas utgiftsområde 5 som i första hand berör anslagen till de olika organisationer som arbetar med internationella frågor i skilda sammanhang, inte minst fredsfrämjande organisationer. Låt mig, herr talman, säga att dessa organisationer gör ett mycket viktigt arbete och fyller en betydelsefull funktion i samhället för att propagera och argumentera för en fredligare värld, ett ökat internationellt samarbete, fredsforskning, säkerhetspolitik, nedrustning och mycket annat. Från sida har vi trots detta föreslagit några neddragningar på tre områden. Som i allt budgetarbete handlar det om prioriteringar. Om det hade funnits ett obegränsat utrymme hade vi naturligtvis i stället kunnat öka anslagen också i förhållande till vad jag sade om vikten av dessa organisationer. Vi har i vårt budgetarbete lagt fram ett budgetförslag för en stark och balanserad budget. I det sammanhanget har vi i första hand prioriterat utvecklingssamarbetet och då särskilt miljöbiståndet som vi ska debattera om . Mot bakgrund av den prioritering vi gjort och det jag nu sagt vill jag yrka bifall till den reservation vi har i betänkandet, nämligen reservation nr 2. 43 (): medlemskap i internationella organisationer är en central del i utrikespolitiken. är aktiv medlem i organisationer som FN, EU, och för att nämna några av de viktigaste. har internationellt ett gott rykte och högt anseende. Det ska vi använda oss av för att bygga en bättre, säkrare och mer demokratisk värld. Det här är alltså ett viktigt politikområde och i mångt och mycket grunden för vårt internationella arbete. Det känns tryggt att det finns en väl lagd grund. I den proposition som ligger till grund för betänkandet finns en nyhet i form av ett nytt anslag till samarbete inom . Anslaget har till syfte att finansiera fortsatt integration och samverkan kring . Verksamheten kommer att förläggas till i form av en ny Sidaenhet. Verksamheten är tänkt att vara inriktad på näringslivsutveckling, forskning och utbildning, kultur, det sociala området, nordisk-baltiskt samarbete samt åtgärder mot människohandel. Exakt hur arbetet ska utformas är inte klart. Regeringen har tillsatt en intern utredning för att finna formerna för denna nya Sidaenhet på . I betänkandet tillstyrks satsningen men med villkoret att regeringen senast i vårpropositionen 2005 återkommer till med förslag till mål för verksamheten. Det utgör dock inget hinder för att anvisade medel kan utnyttjas fram till dess att förnyar sitt ställningstagande. Med detta vill jag avslutningsvis yrka bifall till utrikesutskottets förslag i betänkandet UU1. 44 () replik: Som jag sade i mitt inledningsanförande är jag förvånad över och tveksam till Sidaenheten på . Det kan väl inte vara så att Sida har någon större verksamhet på just ? Om man kan utlokalisera eller förstärka Sidas organisation borde det väl göras där Sida verkar, i utvecklingsländerna, där man ser behovet av stöd i olika former. Kan det vara så att man inför den militära uppgörelsen kryddat med att de får en ny Sidaenhet, eller vad ligger egentligen bakom detta? Jag skulle vilja ha en djupare analys av varför man förlägger en Sidaenhet till . 45 () replik: För det första handlar detta om verksamhet som rör , och då finns det kanske en poäng med att verksamheten inte administreras från exempelvis . Jag tror inte att på allvar menar att det skulle vara en särskilt effektiv hantering. Jag må komma från , men senast som jag betraktade en färglagd karta var den otvetydig i fråga om att ligger i . Jag tycker faktiskt att det finns en rimlig koppling till den verksamhet som det handlar om och den placering som man gör. Jag ser därför inte de svårigheter eller konstigheter i detta som ser. 46 () replik: Det är klart att är närmare än . Det förstår till och med jag. Problemet är att när man ska åka från till måste man åka via om man flyger. Och i har vi ett alldeles utmärkt Sidakontor redan, för det är väl inte meningen att hela huvudkontoret ska flytta till ? 47 () replik: Nej, givetvis ska inte hela huvudkontoret flytta dit, utan det är administrationen och verksamheten för just den Östersjöverksamhet som vi talar om. Man kan naturligtvis ha synpunkter på researrangemangen och effektiviteten i att lägga detta på . Men tror jag att det är någonting som man kan lösa. Och att resa är kanske inte det mesta och det första som man ska ägna sig åt i den här verksamheten, utan det är andra saker som är centrala. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 12 § Internationellt bistånd Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2004/05:UU2 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd (prop. 2004/05:1 delvis). 48 (): är det World Aids , och vi tvingas konstatera att hiv nu närmar sig även med stormsteg. Jag tänkte börja med att visa min tröja och ett märke. Jag undrar om alla vet vad det står för. Där står det: The world fight against aids. Jag ser att förste vice talmannen inte har något märke. Jag tänkte därför passa på att överlämna ett sådant till honom. (FÖRSTE VICE TALMANNEN: Tack.) Den senaste rapporten från visar att det har tillkommit alarmerande många nya fall av hiv, smittade i både Väst- och . Med andra ord: räcker inte längre våra preventionsinsatser. Inte ens i klarar vi att hålla epidemin i schack. Det här är någonting som är så litet att vi inte ens kan se det i ett vanligt mikroskop. Det är det som vi har att slåss mot. Det är ett litet intelligent virus som är skickligt på att gömma sig i sin värld och att resa med cellen i ett latent sovande tillstånd där det är mycket svårt att angripa. Dessutom förändrar det sig under infektionens gång. Problemet med hiv är att det förökar sig i immunförsvarets viktigaste celler, det vill säga att immunförsvaret leder sig självt i fördärv. Varje gång som hiv förökar sig bildas det också varianter i arvsmassan. Det blir en ganska stor genetisk mångfald och därmed många multiresistenta varianter. Vi har kunnat läsa om ett nytt hivvirus som är på gång. Men det är inget nytt virus. Definitionsmässigt tillhör det fortfarande samma subtyp av hiv som vi har haft länge i och i . Däremot finns det flera hivsmittade som bär på en variant av hiv som har muterats så pass mycket att medicinerna inte längre hjälper. Resultatet blir då att det är väldigt svårt att bemästra om ens tillfälligt. Bland heterosexuella i har antalet hivsmittade ökat med . Det finns också ett jättestort mörkertal av hivsmittade. Många är fullständigt omedvetna om sin status. I är detta nu den snabbast växande allvarliga sjukdomen. Det finns också många tecken på att homosexuella har ökat sitt riskbeteende jämfört med tidigare. Där såg man tidigare en nedåtgående kurva som har vänt upp igen. Bland drogmissbrukare som injicerar intravenöst och prostituerade ser man också en kraftig ökning, framför allt i , och . tillsammans med står för den allra största ökningen , en nästan okontrollerad spridning. Och detta är länder som ligger väldigt nära . har den allra största smittspridningen per capita, ungefär en på tusen är smittad, och det är 20 gånger mer än i övriga EU-länder. I ser vi rena katastrofsituationen, nästan som i en del . Där saknas både tillgång och resurser till att testa sig och än mindre medicin. Trots att alla enligt lagen garanteras tillgång till medicin i är det som får det. Dessutom förutspår experterna att hela sjukvården kommer att slås ut i , därför att sjukvårdsorganisationen där inte räcker till för att ens hålla andra sjukdomar i schack . Hur ska man då klara av hivepidemin? Det mest påfallande är inte den stora förekomsten nu i relativa eller i absoluta tal, utan det är snarare hur enormt snabb denna spridning har varit, och är. Den ryska epidemin sägs ha börjat med ett tusental fall och har ökat explosionsartat. benämns den som en galopperande epidemi. Gemensamt för de drabbade länderna i vårt östra närområde har varit att myndigheterna haft högst obetydlig eller ingen beredskap alls för hiv med denna spridningstakt. Det har varit knappa resurser till upplysning, minimalt förebyggande informationsarbete, och dålig tillgång till antivirala medel. Och allt detta har snabbt förvärrat hela epidemin. varnade för att hiv började bli ett seriöst hot mot säkerheten för social och ekonomisk stabilitet i . Via olika FN-organ slussas det in pengar från Globala fonden i kampen mot hiv och aids . Men dessa pengar räcker inte på långa vägar till alla. EU har uppmanat de 25 medlemsstaterna att visa politiskt ledarskap med anledning av epidemin. Hur gör vi då detta? Till att börja med måste vi lyssna betydligt mer när uttalar sin desperation över att ser mest till och att hivepidemin måste stoppas där i första hand. Man frågar: Varför ser ni inte hur vi har det här i ? Vi är EU:s närmaste stora grannland. behöver förstås fortsatta gigantiska insatser, men har aidskatastrofen börjat sprida sig med full kraft på nära håll. Och om vi inte gör mer än kommer vi att vara riktigt illa ute även i . Vi måste ha mycket större öppenhet när det gäller att våga tala om hiv. Flera informationsinsatser behöver utföras som politiska ledare på högsta nivå tar upp frågan, gärna tillsammans med kända förebilder. Och det här ska ske av statliga, enskilda och frivilliga organisationer. Varje land måste ta större ansvar för utbildning och information och på ett öppet sätt bekämpa sjukdomen. Smittan måste begränsas av folket självt byggt på sexuell medvetenhet. Förebyggande arbete måste finnas redan i undervisningen i skolan. Det ska vara tidig sexualupplysning och kondomanvändning. Speciellt viktigt är det att påpeka kyrkans roll som en god förebild inom upplysning när det gäller hiv. Kyrkan är en central institution i många samhällen, och många människor har kontakt med olika församlingar. Det är viktigt att påpeka att inte får bli någon bromskloss utan att den också måste delta fullt ut. Jag har fokuserat mycket på hiv . ska jag väldigt kortfattat ta upp även några andra frågor. Vi anser att informationen i budgetpropositionen för visar brister i redovisningen när det gäller multilateralt bistånd. Detta anser vi beskär insyn i grunderna för multilateralt bistånd som vi inte heller kan bedriva en frisk opposition. Det gagnar inte , och det gagnar inte de medborgare som har intresse inom området, och det blir inte någon bra politik. Jag yrkar bifall till reservation 4 som är gemensam för , . Vi står naturligtvis bakom alla våra andra reservationer från moderat håll. Biståndet måste i ökad utsträckning fokuseras på de åtgärder som verkligen utrotar fattigdomen på allvar. Millenniemålen kan vara vägledande i detta arbete. politik för global utveckling ska också bidra till att främja respekten för mänskliga rättigheter och demokrati. ska ta initiativ till en total skuldavskrivnig för högt skuldsatta låginkomstländer. De flesta finns i . Den ska kombineras med fyra villkor ingen ny upplåning, den ska inte leda till korruption och vanstyre, den ska inte användas för krig, och den ska komma de fattiga till godo. Det finns några akuta huvudproblem som vi moderater vill fokusera på. Det handlar om krigen och konflikterna som plågar en betydande del av . Och vi ser att det bara kokar ännu mer om vi tänker på , , och så vidare. Vi ska fokusera på hiv/aids och på andra allvarliga sjukdomar som förlamar utvecklingsansträngningar, och vi måste fokusera på skuldbördan som ligger som ett ok över många länders ekonomi. Det ska vara en snabb fattigdomsutrotning genom en uthållig, snabb tillväxt. Biståndet ska vara resultatinriktat, och det ska innehålla kunskapsöverföring och stöd till rättsstaten, demokratin, grundläggande utbildning och hälsovård. En stor komplikation när det gäller landstrategier och val av länder är också frågan om korruption. De länder där mycket korruption förekommer är också ofta de länder där biståndet behövs som mest. Därför måste man alltid göra en riskbedömning när det gäller beslut om länderval: Kan vi klara av att arbeta i det här landet, eller måste vi gå andra vägar för att undvika korruption? måste också hjälpa till och bidra till de här mest utsatta länderna det är självklart. Men det måste också vara lika tydligt att vi snabbt avbryter biståndet när vi upptäcker att resurserna hamnat fel, hos fel instans, eller gått till andra medel än vi avsett från början. Därför vill vi ha nolltolerans mot korruption av svenskt bistånd detta tillsammans med en större öppenhet och en ytterst tydlig strategi om hur vi reagerar i de här situationerna och hur vi på bästa möjliga sätt kan kontrollera att resurserna verkligen når fram till sin beslutade destination och används på det mest effektiva sättet. Avslutningsvis: Kampen mot hiv fortsätter! 49 (): Jag vill inleda med att betona att jag givetvis står bakom alla reservationer, men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 19 om att demokrati ska vara det övergripande målet i svensk biståndspolitik samt till reservation 20 om att vi aktivt ska stödja just demokratirörelser och frihetskämpar i diktaturländer. Ingen i denna kammare kan ha undgått att i det är . Utskottets eminenta hivforskare tycker jag redogjorde väldigt bra för de komplikationer i utvecklingen som finns i världen. Det är också viktigt att vi denna dag inte bara ägnar en tanke åt denna vår tids digerdöd utan också aktivt redogör för åtgärder, för vad man kan göra. 40 miljoner människor i världen har hiv eller aids. Fram har 7 000 nya fall bara denna dag tillkommit. Majoriteten av de här människorna, 25 miljoner, lever i söder om . av de drabbade där är kvinnor, och av de yngsta drabbade är kvinnor. är hårdast drabbat. I nio av länderna i regionen har medellivslängden sjunkit till under . Bakom denna statistik finns förstås enskilda människoöden. De är så grymma att man ibland knappt kan tänka sig in i dem. I dagens värld är 900 miljoner individer fortfarande analfabeter. 30 000 barn kommer att ha dött av svält, undernäring eller torka när vi lagt oss, och mer än 800 miljoner individer är undernärda. 200 miljoner av dessa är barn. Folkmord pågår för tillfället i . I är det översvämningar. Knappt hälften av jordens befolkning lever i fria demokratier. Världen är djupt orättvis. För oss liberaler är detta med att utplåna diktatur och fattigdom den absolut viktigaste politiska uppgiften. Vi måste också betona att det inte var bättre . har antalet halverats i världen. Andelen fattiga i världen har sjunkit . Under de tre har spädbarnsdödligheten minskat med . Vi kan se en 80-procentig ökning av andelen barn världen över som faktiskt får gå i grundskola. De här framgångarna hade aldrig kunnat ske utan just demokrati, ökad frihandel och ett bistånd som ökat i både kvalitets- och effektivitetshänseende. Enligt professor , som fick 1998, har svältkatastrofer aldrig inträffat i just demokratier. När man har fria medier och en aktiv politisk opposition blir det ett effektivt varningssystem när ett land drabbas av hunger. Därför är demokratin så viktig. Vi i önskar att kunde gå i spetsen för en internationell demokratirevolution där de mänskliga fri- och rättigheterna sätts i centrum, där man avsätter svenska biståndspengar just för att kunna få bort diktaturledare genom att stötta opposition, kvinnogrupper och demokratiaktivister. Jag är väldigt trött på att se hur diktaturstater viftar bort det politiska förtrycket med att medborgarna får gratis utbildning eller sjukvård. I har envåldshärskare väldigt länge hävdat att när människorna har fått en tillräckligt hög levnadsnivå kan demokrati införas inte . Det synsättet är oerhört rasistiskt som om afrikaner eller människor som lever i andra diktaturstater inte skulle ha samma värde och samma törst efter frihet som vi. Om kvinnor i eller inte har rätt och möjlighet att välja sina lagstiftare kommer det sällan att bli mer av satsningar på kvinnors rättigheter. Om yttrandefriheten förtrycks i kommer inte folkrörelserna att kunna arbeta för att förändra attityden till just aids. Inte heller kan utbildningen förbättras om eleverna i skolor inte vågar säga vad de tycker. I land efter land kan vi se att när människor får makten över sina liv lyckas man också häva diktaturen och välståndet ökar. när jag tänker på hur svensk utrikes- och biståndspolitik ser ut känns det ganska tragiskt. Kravlöshet är något som präglar mycket av politiken. Ska det vara så svårt att inse att det är ohållbart att kommunistiska enpartistater som och är några av största bilaterala biståndsmottagare? Ska det vara så svårt att se att det är totalt fel att svenska skattebetalares biståndspengar går till palestinska terrorkonferenser eller till kommunistsekteristiska Svensk-Kubanska hyllningsböcker till ? Ska det vara så svårt att erkänna att människoslakten i just är ett folkmord och att man måste agera därefter? På samma sätt som vi kämpade med ANC i för att störta apartheidsystemet måste vi stötta liknande nya demokratirörelser i , , , och andra ofria stater. Det handlar om att utnyttja vår röst och ta ställning för världens utsatta även när det är kontroversiellt och jobbigt, om att alltid våga stå upp för mänskliga rättigheter och för kvinnors rätt till fri abort, om att bekämpa dödsstraffet och om att stötta homosexuellas rättigheter och många grupper som är oerhört förtryckta. presenterade biståndsminister regeringens första millennierapport. Bland de åtta behjärtansvärda millenniemålen nämndes varken mänskliga rättigheter eller demokrati trots att faktiskt kunde ha tagit initiativ i de här frågorna. Därför vill vi i formulera två nya millenniemål. Mål 9 är att minst hälften av alla människor i världen ska ha sina mänskliga rättigheter garanterade i lagar och veta om att de har det då millenniemålen ska vara uppfyllda. Det handlar alltså om att vara tydlig och säga att diktatorer och auktoritära regimer inte kan skylla på omvärlden eller på fattigdom när de förnekar sina medborgare mänskliga rättigheter. Mål 10 är att alla stats- och regeringschefer ska vara demokratiskt tillsatta. En femtedel av befolkning lider av undernäring. Men vägrar att låta befolkningen bestämma vem som ska vara landets statschef. plågas av svält. Ändå var det landet tidigare kornbod. Om medborgarna hade fått välja sin president och ledare hade och aldrig varit kvar vid makten. Om inte vågar stå upp för dessa människor och vågar föra deras talan tydligt kommer ingen annan att göra det. Kom ihåg att förtrycket av människor är lika fel i dagens som det var i stalinismens ! Det är lika omoraliskt i dagens som det var i . Det är lika orättfärdigt i det totalitära som det var i . Det är ett lika stort brott mot mänskligheten i alla de här länderna som det var i de länder i som levde under kommunismens ok. Jag vill avsluta med att säga att inte en enda svensk biståndskrona får någonsin stötta eller bekräfta diktatur i världen. 50 (): Först vill jag säga välkommen till . Det gläder mig att du deltar i debatten här, för det jag upplevde när vi diskuterade betänkandet i utskottet var att det nog inte låg något större engagemang bakom det och att det gick väldigt fort. Det jag kommer att ta upp har sagts tidigare i kammaren. Jag tror dessvärre att det behöver sägas till. Kampen mot fattigdom på det globala planet kräver stora resurser av allehanda slag. Där är biståndet en liten del. Enligt prognoser som vi har fått från kommer utvecklingsländerna att ha en rekordhög tillväxt . Fortsätter den utvecklingen är det möjligt att halvera världsfattigdomen och därmed nå det första millenniemålet. Men det ser olika ut. söder som är långtifrån att nå målen trots bistånd , och vill jag också säga trots ett misslyckat bistånd och en misslyckad s-politik. Det är en biståndspolitik som betytt omhändertagande. kallar det kravlöshet. har det skett tillsammans med EU-länder som har svårt att klippa banden till sina forna kolonistater. Man ger med en hand, men man tar tillbaka om. Det viktigaste just nu är den politiska viljan att våga prioritera. Man måste våga prioritera länder och stödja de strategier som minskar fattigdomen och de länder där det största behovet finns. nolltolerans mot korruptionen har en poäng där. Jag vill fråga om hon är beredd att prioritera just de länder som vi ser inte når det första millenniemålet. En sak som oroar mig är att den socialdemokratiska regeringen inte på hemmaplan har presenterat hur den ska omsätta sin nya politik för global utveckling i praktisk handling. Det var ett seminarium i går på som hette Forum för global utveckling och anordnades av UD. Jag gick därifrån väldigt förvirrad.