prot · GR0980 · 2004-03-10 00:00:00 — Först och främst måste vi ha verkligheten eller praktiken, som väljer att kalla det allestädes närvarande. Jag tror att många av oss är ute och besöker verkligheten, ävenså jag. Detta har vi en gemensam syn på. När det gäller det gemensamma seminariet så kittlar det mig en aning att på ett eller annat sätt föra vidare debatten om de konfessionella skolorna och läroplanens skrivningar om icke-konfessionell undervisning. Jag tar det till mig. Jag törs inte lova här och att vi ordnar ett seminarium, men jag ser positivt på någon form av forum dit vi bjuder in människor och diskuterar problematiken. Knapparna med Stoppa valfriheten! roade tydligen vid någon valrörelse. Vad jag försökte göra i mitt anförande var lite provokativt, men vi ska ju blåsa lite liv i debatten. Jag tycker att många av de borgerliga partierna ser på valfriheten okritiskt, som något oproblematiskt. Jag skulle vara glad om jag fick höra från ett borgerligt parti att det också finns en problematik i valfriheten. Det var därför jag använde ord som att det finns en aura runt begreppet valfrihet som något som inte får ifrågasättas. Ve den som gör det! Jag har vågat göra det, och jag tycker att fler borde se effekterna av den så kallade valfrihetsrevolutionen. 29 () replik: sade att han brukar besöka verkligheten. Det konfunderar mig något. Vi andra försöker leva i den. ställde i sitt anförande ett antal frågor om valfriheten. Han frågade om valfriheten är äkta. Nej, det är den inte . Det finns grupper som är utestängda, till exempel barn med funktionshinder. Från borgerlig och moderat sida vill vi ändra på det. Valfriheten ska gälla alla. frågade: Är valfriheten ett tecken på egoism? Nej, så är det inte. Föräldrar till barn med funktionshinder slåss ett helt liv för att barnen ska få en god skolgång och förståelse för sin situation. Det är ett uttryck för ansvarstagande. Egoism är när man försöker styra andra och inte tar hänsyn till deras behov. frågade: Är valfriheten en värderingsförskjutning? Javisst är den det. Jämfört med den kommunala enhetsskolelinje som Vänstern företräder är det definitivt en värderingsförskjutning. Vi menar att alla ska ha en fungerande skola och inte vara hänvisade till en skola som kanske inte fungerar för dem. frågade: Handlar valfriheten om solidaritet och jämlikhet? Ja, från vår sida gör den det. Vi hävdar att för har detta för länge sedan ersatts av ett systemtänkande där ett vackert enhetligt kommunalt skolsystem ersätter en skola som fungerar för alla barn. Ett exempel är att Vänstern medverkar till att stänga specialskolor som och . Man nekar till att skapa skolsystem som har kunskap för alla och möjlighet till individanpassning för alla. Vänstern menar att man ska gå i en skola oavsett om den fungerar eller inte. Jag vill fråga varför Vänstern vägrar att låta barn med funktionshinder välja skola. Besök inte bara verkligheten utan pröva att leva i den, ! 30 () replik: Även om jag nu råkade säga fel så tror jag att jag i lika hög grad som lever i en verklighet. Jag försöker skaffa mig kunskap och information och vara delaktig. Det är en fråga om värderingar. Jag diskuterade värderingsförskjutningar. Sedan kan man tycka att de är positiva eller negativa; vi har olika värderingar. Det är därför vi står här! lyfter fram frågan om funktionshindrades rätt att välja. Om jag är rätt informerad behandlas frågor om funktionshinder också i samband med att vi ska jobba fram ett förslag till en ny skollag. Debatten om bland annat har vi fört . är en av dem som förtjänstfullt håller liv i den debatten. Jag ska inte upprepa vad som har sagts där. Ändå måste man fundera lite och ställa en fråga: Ser inte som moderat företrädare något som helst problem i valfriheten och vad den kan leda till? Du konstaterade att det finns ett problem i och med att valfriheten kanske inte är äkta. Många kan kanske inte välja. Det finns också rapporter som visar hur valfriheten leder till ökad segregation. Man måste våga se detta även om man brinner av iver för att se valfriheten som ett sätt att förändra. 31 () replik: Jag är smickrad över att jag tydligen är norm för förhållningssätt till verkligheten. Han jämför sig med om jag är ute eller inte. Låt mig konstatera att politiker inte har rätt att använda barn som integrationspolitiska verktyg. Det är en förälders ansvar att se till att barnet finns i en skola som fungerar väl och där han eller hon kan växa och utvecklas. I min hemstad skiljer det mellan 1 och 2 och mellan de kommunala skolorna när det gäller andelen elever som inte når fram till fullständiga betyg. Med vilken rätt vill som politiker se till att hålla kvar ett barn som inte trivs och inte lär sig läsa och skriva i en skolmiljö som inte fungerar? Med vilken rätt vill han neka goda alternativ att växa fram? Jag återgår till att tala om barn med funktionshinder. Ungefär hälften av landets skolor har ingen handikappanpassning. Barn med funktionshinder tvingas välja skola, om de nu över huvud taget har möjligheten, utifrån om det finns en hiss eller inte. De kan inte välja utifrån kvalitativa variabler, inte utifrån pedagogik eller profil på skolan, inte utifrån vilket intresse de har för ämnen eller för sin framtid och inte utifrån social miljö. De är utestängda från allt detta. Jag tycker att det är i grunden djupt upprörande. Vi moderater lägger extra för att skapa valfrihet för multifunktionshindrade barn. Vi vill ge dem en lagstadgad rätt att välja skola och en nationell finansiering för att garantera att det verkligen blir så. Man säger nej. I stället får vi höra stå och vädra gamla ord som inte längre har någon täckning. Här pratas om solidaritet och egoism. Det är vi som står för solidaritet, och det är Vänstern som står för egoism. Vi ser till att skapa ett skolsystem som fungerar för alla barn utifrån deras förutsättningar. Vi tror inte på ett vackert enhetligt kommunalt skolsystem där och andra politiker radiostyr barns skolval från . Det är bara barn och föräldrar som kan besluta om detta själva, för de känner till barnens förutsättningar och behov. Låter vi sedan skolor verka fritt så kommer det att uppstå alternativ som fungerar mycket väl för alla barn. 32 () replik: Jag tar tillbaka vad jag sade i fråga om att leva i samma verklighet. Jag välkomnar att besöka antingen min hemkommun eller min grannkommun och plädera för att barnen där ska ha möjlighet att välja minst två skolor. Han kan plädera för den stora vitsen med valfrihet och möjlighet att välja som där ska finnas. Nej, , verkligheten finns inte bara i , eller i andra storstadsområden; verkligheten finns långt ute i landet också. Där ser det ut på ett helt annat sätt. Våga fundera på valfriheten som begrepp! Våga kritiskt granska vad ni håller på med! använde i sitt inledningsanförande till att raljera över hur man väljer att ta till sig rapporter. Det kan jag hålla med om. Men sanningen är att ni, bland annat från moderat håll, är duktiga på att inte se en del av de rapporter som kommer fram. har ju tagit fram en rapport där man pratar om att valfriheten leder till segregation. Jag har aldrig hört en moderat företrädare med något ord nämna en sådan rapport. Vad som är sant och vad som inte är sant är också en värderingsfråga. står upp här som moderat företrädare och säger att moderat politik innebär solidaritet och att vänsterpartistisk politik innebär egoism. Jag tror att var och en som granskat och följt de olika förslag vi driver här i vet att det klingar minst sagt falskt. 33 (): Tid är en knapp resurs för många småbarnsföräldrar. Det är många som känner att tillvaron är väldigt stressig och att livspusslet inte alltid är så lätt att få ihop. Grunden för familjepolitik är ett ökat självbestämmande, en ökad valfrihet, bättre möjligheter att kombinera familjeliv och arbetsliv samt möjligheter att få mer tid med sina barn. Det här förutsätter att familjernas ekonomiska utrymme stärks så att föräldrarna har möjlighet att ta ansvar för barnens uppväxt när det gäller både barnomsorgen och skolan. Självbestämmande förutsätter förstås mångfald. Det är viktigt att det finns olika former av barnomsorg att välja mellan. En allt större del av våra barn går i förskolan. Den spelar en viktig roll för barns utveckling och lärande. är 380 000 barn inskrivna i förskola eller familjedaghem. Enligt Kommunförbundets prognoser kommer antalet barn i förskolan att öka , inte minst på grund av den babyboom som är . Det här medför att vi behöver göra en hel del förändringar. Vi behöver stärka kommunernas ekonomi och öka möjligheterna för familjerna att själva bestämma över sin barnomsorg. Jag tycker att valfrihet är en grundbult i familjernas självbestämmande. Det förutsätter som sagt en mångfald av barnomsorgsformer. En barnomsorg ska ge utrymme för nytänkande. Det ska finnas olika tjänster anpassade efter nutidens efterfrågan samt efter den enskilda familjens unika behov. De olika omsorgsformerna ska vara kostnadsneutrala för den enskilda familjen. Man ser ju också att olika omsorgsformer ökar mångfalden och stimulerar utvecklingen gentemot varandra. Det måste finnas en riktig valfrihet, inte ett mellanting som det är . Varje enskild familj ska kunna välja den barnomsorg som passar just den bäst oavsett om det är i regi, i familjedaghem eller i kooperativ. Makten över barnomsorgen ska flyttas från staten och kommunpolitiken direkt till föräldrarna. vill införa en etableringsfrihet inom barnomsorgen. Alla barnomsorgsformer som lever upp till skollagens bestämmelser ska ha rätt till ett kommunalt bidrag. Därmed vill jag yrka bifall till reservation 16 under punkt 14 i betänkande UbU4. Frågan som jag ställer mig är varför Socialdemokraterna och är så rädda att låta föräldrarna själva bestämma. Hur kan det komma sig att man vågar säga att man bestämmer över precis alla familjer runtom i landet och göra sig till tolk för alla familjer runtom i landet? Hur kan man tycka att vi i , i det här fallet Socialdemokraterna och Vänstern, ska styra med järnhand över alla familjer ute i landet? Varför vågar man inte släppa ansvaret till dem som vet bäst, i det här fallet föräldrarna själva? Alla vi vet ju att familjerna ser olika ut. De har olika behov och förutsättningar. Jag tycker faktiskt att det är en skam att man fortfarande håller så hårt fast vid den centralmakt som ska styra över dem som egentligen bör få bestämma själva, nämligen föräldrarna. Det är synd att minister inte är här , vilket hon sade att hon skulle vara. Då hade vi kunnat fortsätta den här diskussionen och ställa henne till svars. Men jag kan ju passa på att fråga den socialdemokrat som är i kammaren och som ska vara med i debatten hur länge man tänker hålla fast vid den här centralstyrda makten. Hur länge tänker man hindra familjerna från att själva vara med och bestämma över sina egna liv? Valfriheten är viktig även inom skolan. De fristående skolorna har haft, och har, en betydelsefull roll i det svenska skolväsendet, inte minst genom den mångfald och de olika pedagogiska inriktningar som de representerar. Jag tycker också att de utgör ett viktigt inslag i den öppenhet och valfrihet som ska känneteckna hela skolväsendet. Oavsett om det är en eller en fristående skola är det väldigt viktigt att skolan följer läroplanen. Vi anser att granskningen av skolorna ska göras av ett nationellt stärka skolorna lokalt och ge möjlighet till en mer likvärdig utbildning i hela landet. En annan sak som är viktig för de fristående skolorna är att de fristående gymnasieskolornas bidragsregler behöver rättas till eftersom det system som infördes har medfört stora problem och inte alls fungerar särskilt bra. För att likställa de fristående skolorna med de kommunala skolorna är det viktigt att också de fristående skolorna får erbjudande om att ha det individuella programmet. Det skulle ge en riktig valfrihet. har utbildningsministern gjort en helomvändning och säger att det individuella programmet ska finnas inom de kommunala skolorna. Det vore intressant att höra vad socialdemokraterna här i kammaren säger om att de fristående skolorna ska få den möjligheten eftersom vår utbildningsminister numera tycker att det är väldigt bra att ha det i de kommunala skolorna. Regeringen har tidigare skrivit i en budgetproposition att kommunala och fristående skolor bör verka på samma villkor. I den senaste budgetpropositionen skriver man: Det krävs också att fristående skolor är öppna för alla elever, oavsett kön och oavsett social, kulturell eller etnisk bakgrund. Det här är fina ord som vi alla kan ställa upp på, men som vi tidigare hörde gäller detta tyvärr inte alla. Det gäller inte för barn som har behov av särskilt stöd. Det är någonting som vi i inte kan acceptera. De fristående skolorna ska ju, liksom de kommunala, vara förpliktigade att erbjuda utbildning på lika villkor för alla elever, även dem som kräver extra ekonomiska resurser. Barn med funktionsnedsättning ska ha samma möjlighet att gå i de fristående skolorna. Därför behövs det ett regelverk eller riktlinjer för bedömning av vilken typ av stöd som ska gälla så att frågan om särskilt bidrag lättare kan prövas och så att stöd kan ges på samma villkor till en fristående skola som till en skola. Därmed vill jag också yrka bifall till reservation 8 under punkt 6 i UbU4. Slutligen vill jag yrka bifall till ytterligare en reservation. Det är reservation 5 under punkt 5 i UbU6. Även där handlar det om valfrihet i skolan. Valfriheten i skolan är viktig. Den är kanske speciellt viktig för de barn och elever som lever med ett funktionshinder. Den här reservationen innebär att alla elever ska ha samma möjligheter, oavsett vilken typ av hjälp och stöd man behöver i skolan. 34 (): debatterar vi två olika betänkanden , valfrihet i skolan och fristående skolor. Dessa både betänkanden rymmer 68 olika motionsyrkanden om allt från nationell skolpeng och etableringsfrihet för förskolor till uppföljning och utvärdering av fristående skolor. På flera punkter är våra partiers olika åsikter väl kända och redan debatterade och voterade. Vi socialdemokrater har i dessa båda betänkanden klargjort vår uppfattning och våra argument. När det gäller de fyra redan debatterade lagreglerna om fristående skolor nöjer jag mig med att konstatera att det är beklagligt att en majoritet av ledamöter, trots att har ett av världens mest generösa friskolesystem, blockerar varje försök att utifrån en helhetssyn skapa mer likvärdiga förutsättningar för både kommunala och enskilda skolor. Utgångspunkten för oss socialdemokrater är att alla skolor i ska vara bra skolor. Undervisningen ska hålla en hög och likvärdig kvalitet i hela landet och i alla bostadsområden. Min grundläggande övertygelse är att vi tillsammans måste ta ansvar för en gemensam skola. För att ge alla elever den bästa starten i livet har vi socialdemokrater målmedvetet prioriterat satsningar på skolan. Under har resurserna till skola och fritis ökat successivt för att göra det möjligt att anställa 15 000 fler lärare och andra specialister. Rätten och möjligheten att välja skola är värdefull, men ingen elev eller förälder ska känna sig tvingad att välja bort en skola för att den är dålig. Därför måste den skola som ligger närmast hemmet hålla hög kvalitet. Därför måste villkoren, öppenheten och kvalitetskontrollen vara lika för alla skolor oavsett vem som driver dem. De fristående skolorna har en naturlig plats i det svenska skolsystemet. Visst har de fristående skolorna bidragit till ökad mångfald, i vissa fall till pedagogisk förnyelse och ofta till ett större lokalt engagemang hos elever, föräldrar och lärare. Men vi kan inte blunda för problemen. Vi kan konstatera att segregationen har ökat. Flera studier bekräftar att valfrihet riskerar att förstärka och fördjupa etnisk och social segregering. Vi kan tydligt se ett växande gap mellan skolor med låg respektive hög status. Den stora skiljelinjen i svensk utbildningspolitik går mellan de partier som är beredda att försvara alla elevers rätt till en likvärdig utbildning och de partier som accepterar att vissa skolor förfaller. krav på en enhetlig skolpeng är det tydligaste exemplet på detta. Om detta kombineras med vinstdrivande skolföretag och skolavgifter skapar det farliga ekonomiska drivkrafter för fristående skolor att välja att ta emot bara de mest lönsamma eleverna. Detta marknadstänkande i skolan måste motarbetas. Jag är glad över att både och säger nej till det här systemet. Vi socialdemokrater har lärt oss att valfrihet blir reell först när den kombineras med en medveten politik som innebär att man satsar mest resurser där behoven är störst. Lika chanser för alla elever förutsätter olika mycket stöd. Som småbarnspappa vet jag av egen erfarenhet att föräldrar vill ha valfrihet och hög kvalitet. Det går inte att frikoppla frågan om fria val från frågan om vad man egentligen har att välja mellan. Utan den moderna svenska familjepolitiken skulle barnfamiljers frihet vara kraftigt begränsad. Vår unika föräldraförsäkring ger både mamman och pappan möjlighet att vara hemma med barnen när de är små. Minst lika viktigt är att den ökar jämställdheten genom att göra det möjligt för både kvinnor och män att kombinera föräldraskap med arbete. Det var omtanken om barnen och övertygelsen att ingen skulle behöva välja mellan att skaffa barn och arbeta som förskolan steg för steg utvecklades i vårt land. Vi har anledning att känna stolthet över förskolans pedagogiska verksamhet med leken som metod och omsorg och lärande hand i hand. går vi vidare för att höja kvaliteten ytterligare. kommer vi att avsätta pengar för att göra det möjligt att anställa 6 000 fler förskollärare och barnskötare i förskolan för att höja kvaliteten och minska barngruppernas storlek. Låt oss vara ärliga. Det har alltid stått en politisk strid om förskolans pedagogiska verklighet. Det var inte självklart att förskolan skulle få en egen läroplan. Det var inte självklart att avgifterna skulle sänkas ordentligt med maxtaxan, att även barn till arbetslösa och föräldralediga skulle ha rätt , att alla 4- och 5-åringar skulle ha rätt till en allmän förskola. har motarbetat varje steg på vägen. I dagens debatt driver partiet frågan om ett kommunalt vårdnadsbidrag som, vad jag förstod, ska vara obligatoriskt för alla kommuner. Det kommer inte bara att undergräva jämställdheten utan också dränera förskolan på resurser. Det var ett tydligt besked från i dagens debatt. Men var fanns beskedet från ? Hur ser på obligatoriska vårdnadsbidrag på nivå? präglas av stor mångfald i barnomsorgen. Inte minst har uppmärksammat bredden i den svenska förskolan. Organisationen konstaterade att vi har förskola, fritidshem, familjedaghem, öppna förskolor och nattomsorg. Pedagogiken varierar också. Det finns , Reggio , I Ur och Skur och miljö- och IT-profilerade förskolor, för att nämna några exempel. Också driftsformerna varierar, från föräldra- och personalkooperativ till kommunala och enskilda. Jag tycker att det är viktigt att se den här bredden och mångfalden när vi talar om valfrihet i barnomsorgen. Jag har i ärlighetens namn lite svårt att se varför vi skulle vilja bryta upp ett väl fungerande system som bevisligen har skapat mångfald i barnomsorgen. Redan inom ramen för det system vi har går snart sagt vart femte barn, , i en fristående förskola. Det är fler än andelen gymnasieelever som går i en fristående skola. Det om något är väl ett uttryck för att det finns mångfald och valfrihet i förskolan. Jag är rädd för att den motsättning och misstänksamhet som finns inom kommunsektorn på skolområdet ska smitta av sig på förskolans område. Jag har träffat många kommunföreträdare från olika partier som menar att det föreslagna systemet skulle undergräva ekonomin och kanske slå sönder möjligheten att bedriva lokal förskoleverksamhet i samarbete mellan offentliga och enskilda huvudmän och inte i konkurrens. Vi borde fundera på om det här egentligen är det vi vill uppnå. Jag hoppas att man i diskussionen och förhandlingarna om den nya skollagen kommer att ta dessa frågeställningar på allvar. Jag vill avsluta med att yrka bifall till förslagen i de båda betänkandena UbU4 Fristående skolor och UbU6 Valfrihet i skolan och yrka avslag på samtliga motioner. 35 () replik: Jag sade i mitt inledningsanförande att vi aldrig hör socialdemokrater hålla några som helst brandtal om den fjärdedel av alla barn som inte når fram till kunskapsmål. Sedan går upp och bekräftar precis detta. De finns inte i Socialdemokraternas värld. De är inte intressanta. Man föreslår inga förändringar för att förbättra för dem. I stället får vi tomma begrepp. Den här gången heter det likvärdig utbildning. vet vi att vart fjärde barn inte når fram. Jag vill fråga : Varför finns kunskapsmålen i Socialdemokraternas värld om man inte anser att alla barn ska få förutsättningar att nå dem? Är enligt Socialdemokraterna kunskapsmålen för högt satta eller är det den egna skolpolitiken som är misslyckad? Jag gör en annan reflexion. gick upp och talade om att föreslog en enhetlig skolpeng. I vilket moderat dokument anser att han har stöd för att påstå detta? Jag noterar att han är helt i otakt med sin egen skolminister som i budgetdebatten i kammaren erkände att alls inte föreslår en enhetlig skolpeng utan tvärtom en skolpeng som är individuell till sin storlek men ger lika valmöjlighet för alla barn. fick då säga: Barnen med funktionshinder och särskilda behov klarar ni nog. Sedan hade han säkert andra invändningar. har ett argument som nog är gammalt. säger också att alla skolor ska vara bra skolor. Men det är ju inte så i Socialdemokraternas . Vi har skolor där mer än hälften av eleverna inte når fram till kunskapsmålen, och vi har skolor där alla når fram till kunskapsmålen. Vi har exemplet med skolan i där en skola uppenbarligen har haft problem med värdegrunden. Likväl har vi inga förslag från Socialdemokraterna om fristående kvalitetsutvärdering där alla skolor utvärderas med samma ögon lika ofta och på samma sätt oavsett huvudman. Socialdemokraterna vill att kommuner som uppenbarligen inte alltid klarar kvalitetsutvärderingen av egna skolor också ska granska andras. 36 () replik: Det är lite intressant att inte tidigare begärt replik i valfrihetens namn på eftersom ni har haft en debatt i tidningen. Vi kanske kan återkomma till det med . Jag talade om kvaliteten i skolan. Jag talade om de stora satsningar vi gör på den svenska skolan just . Vi bygger år för år ut stödet till skolorna för att de ska kunna anställa 15 000 nya lärare och andra specialister för att just kunna stötta de barn som inte får det stöd och den hjälp de förtjänar i dagens skola. Det är en av huvudpunkterna i regeringens skolpolitik. Det möter motstånd. har tidigare uttalat motstånd mot det här, framför allt i sin budgetmotion. De vill ge 5 miljarder mindre till kommunerna. Det är klart att man kan tala om att ge 300 miljoner mer till funktionshindrade elever om man tar 5 miljarder från kommunerna och hoppas att kommunerna ska kunna bedriva lika bra skolverksamhet. Det blir mindre pengar till lärare och annat stöd till de elever som behöver det i . Det är intressant när det gäller skolpengen. Vi har försökt få besked gång på gång. I förra debatten frågade jag Tolgfors, men han ville inte svara. Det gällde nationell skolpeng. Hur ska det gå till? Vad betyder den skrivning ni har i er reservation att skolpengen kan anpassas efter elevens behov? Vi Socialdemokrater har en helt annan uppfattning. Vi tycker att resurserna till skolan ska fördelas efter behov. Det är en väldig skillnad mellan kan och ska. Betyder det att det ska finnas en statlig myndighet? Ska fördela de här pengarna? Är det där man vet vilka behov den enskilda eleven har, vad föräldrarna behöver och vad skolan behöver i olika bostadsområden? Om du kan ge mig svar på det i dagens debatt vore det spännande. 37 () replik: hade alldeles uppenbarligen inget som helst stöd för sitt påstående att det var en enhetlig skolpeng som företrädde.