prot · GR09120 · 2004-05-24 00:00:00 — Därför är det viktigt att vi politiker skapar möjligheter för olika upplåtelseformer och respekterar människors val av boendeform. Det är inte uppgift att förhindra människor att äga sina lägenheter. ska i stället skapa möjligheter för olika upplåtelseformer och respektera människors val av boendeform. Förutom valfrihetsargumenten finns en mängd starka argument för ägarlägenheter. En viktig fördel är att de boendes ekonomier inte behöver blandas ihop, som de gör i en bostadsrättsförening. De boende behöver inte bli beroende av beslut som fattas av en styrelse. De behöver inte heller drabbas av att någon medlem överger sin bostadsrätt och lämnar kostnader till dem som bor kvar. Med ägarlägenheter blir ansvaret personligt och risken mer överblickbar för varje hushåll. En annan fördel är att ägarlägenheter kan lagfaras och intecknas på i princip samma sätt som småhus. Det skapar en större trygghet för finansieringen. Ägarlägenheter ökar även de boendes inflytande eftersom lägenheten fritt kan överlåtas och hyras ut vilket i sin tur sannolikt kommer att medföra att utbudet av lägenheter att hyra kommer att öka. Ett starkt argument för ägarlägenheter är att tillgången till riskvilligt kapital för byggande sannolikt skulle öka. Enskilda hushåll har normalt inte samma avkastningskrav på sitt kapital som professionella fastighetsföretag. I förlängningen skulle det innebära att upplåtelseformen ägarlägenhet bör ge förutsättningar för nyproduktion av bostäder, inte minst i de områden där efterfrågan är större än utbudet. Med tredimensionell fastighetsbildning och enskilda ägarlägenheter skulle byggandet kunna komma i gång snabbt, inte minst i tillväxtregionerna där vi har bostadsbrist. Här i skulle man exempelvis kunna bygga ägarlägenheter ovanpå affärs- och kontorsbyggnader i centrala staden. Ägarlägenheter skulle också kunna spela en viktig roll ute i miljonprogramsområdena där enskilt ägande och personligt ansvar kan göra underverk för självkänslan och atmosfären i ett område. I miljonprogramsförorterna har vi tydligt sett exempel på människor som har velat öka sitt inflytande över sitt boende genom ägande. Tyvärr har regeringen även där motarbetat ägandet och därmed krossat många människors drömmar. Om regeringen menar allvar med sitt mål att bygga 120 000 nya bostäder och med sitt tal om integration och egenmakt, då borde regeringen inte säga nej till ägarlägenheter utan tvärtom se till att införa upplåtelseformen så fort som möjligt. 96 (): Jag vill också börja med att hälsa välkommen in i spelet, utan att ha några värderingar i övrigt kring det ordet. Så över till dagens ämne som är ändringar i fastighetsbildningslagens förfaranderegler med mera. Det är precis som sade, att det finns många positiva förslag om fastighetsbildningslagens förfaranderegler. Det finns förslag som ger sakägare större möjlighet att känna till beslut som de kan överklaga när det gäller lantmäteriförrättningar. Det finns ett förslag om att man ska kunna få ersättning vid överklagande om man vinner ett sådant mål om lantmäteriförrättning. Det är förslag som vi tycker är helt i sin ordning, och vi ställer oss bakom dem. Sedan kommer vi till den betydligt mer kontroversiella frågan om ägarlägenheter. Den frågan gömmer sig, som tidigare nämnts, under m.m. i titeln. Det kan man i och för sig tycka är lite märkligt, i och med att frågan har diskuterats så mycket . I propositionen som ligger till grund för betänkandet gör regeringen bedömningen att det inte bör införas någon lagstiftning om äganderätt till enskilda lägenheter i flerbostadshus, med andra ord ägarlägenheter. Jag kan bara konstatera att regeringen och bostadsutskottets majoritet håller fast vid att det inte bör införas någon lagstiftning om ägarlägenheter med argument som vi i inte tycker håller. En ideologisk skillnad när det gäller ägande ligger tydligen till grund för den linje som majoriteten har haft, både i debatten i kammaren som föregick beslutet om tredimensionell fastighetsbildning och i debatten 1999 inför tillkännagivandet om utredningen om ägarlägenheter. Jag vet inte om det är positivt, men man kan i alla fall säga att Socialdemokraterna och åtminstone har varit konsekventa, hela vägen från tillkännagivandet 1999 om en utredning om frågan fram till . , däremot, har tydligen en annan åsikt än 1999 om vikten av att införa ägarlägenheter. Jag antar att vi får en redogörelse för detta senare i debatten av representant, särskilt som man inleder sitt särskilda yttrande med att man i princip inte är emot ett införande av ägarlägenheter. Anmärkningsvärt är att regeringen också i propositionen hänvisar till lagstiftningen angående tredimensionell fastighetsbildning som antogs och gäller . Det kan närmast liknas vid ett cirkelresonemang, när man först stiftar lagar där motivet att inte ta med ägarlägenheter är att beredning pågår i och sedan använder den stiftade lagen som argument för att säga nej till ägarlägenheter. Jag hade naturligtvis en förhoppning om att det var en annan väg vi skulle gå. Jag får väl säga som , man lär så länge man lever i de här frågorna. liberalerna motsatte sig då de delar av lagstiftningen som förhindrar ägarlägenheter och anser fortfarande att de måste tas bort. ägarlägenhetsutrednings betänkande Att äga sin lägenhet finns förslag kring hur ägarlägenheter kan utformas. Det finns visserligen även i detta förslag några begränsningar som kan ifrågasättas, som att ägarlägenheter endast kan bildas vid nyproduktion och att det måste vara sammanhållna enheter på minst tre sådana fastigheter. Tyvärr har regeringen i sin proposition och bostadsutskottets majoritet i sitt betänkande valt att inte ta fasta på det i de flesta avseenden positiva remissutfallet vad gäller synen på införande av ägarlägenheter. Det är helt uppenbart att man genom att inte lyfta fram möjligheterna och endast fokusera på eventuella nackdelar fortsätter att driva tesen om att ägarlägenheter inte ska bli ett alternativ som upplåtelseform i . Det vore bra om representanter för majoriteten enkelt kunde förklara varför man kommer till slutsatsen att just inte passar för ägarlägenheter, när det går bra i så många andra länder. Utskottsmajoriteten ställer sig också bakom regeringens argument att man har svårt att se att ägarlägenheter skulle innebära några särskilt påtagliga fördelar för de boende jämfört med bostadsrätt. Hur vore det om man överlät detta ställningstagande till de enskilda bostadskonsumenterna? Till slut måste det väl ändå vara deras värderingar som slår igenom vad gäller för- och nackdelar med olika upplåtelseformer. Ägarlägenheter kommer dessutom med största sannolikhet att bidra till ett ökat byggande inte minst beroende på att enskilda satsar ekonomiska resurser i byggandet. En ytterligare faktor är att en förändring i lagstiftningen om tredimensionell fastighetsbildning och införande av lagstiftning om ägarlägenheter kommer att öppna upp för kompletteringar i befintlig bebyggelse. Att detta är en utveckling som kan förväntas är en uppfattning som delas av många. Bland annat hörde vi landshövdingen i , , vid vårt besök , efterlysa just ägarlägenheter som en möjlighet att öka byggandet. Från sida menar vi att det är hög tid att ägarlägenheter införs som upplåtelseform även i . Det kommer att leda till ökad valfrihet och ökat byggande. Det känns nästan lite märkligt att regeringen väljer att avfärda denna möjlighet. liberalerna har tillsammans med övriga tre borgerliga partier i reservation 1 yrkat att fattar ett beslut som i stället öppnar för dessa möjligheter. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 1. 97 (): Jag vill också säga välkommen till . sade att det var ett spel. Det kan man skriva under på. Det står fyratre . När ärendet kommer till kammaren får vi se hur ställningen står då. Ägarlägenheterna har vi diskuterat. Jag förstår att Socialdemokraterna inte ens förstår spelreglerna. Fyra partier är för, tre är emot. Ska vi förklara mer? Det ska vi säkert göra. Jag tänker inte delta särskilt länge i debatten, eftersom jag ska i väg och debattera också EU-frågor. Men jag tycker att det är en intressant koppling att få diskutera både EU-frågor och bostadsfrågor tillsammans med er. Det är ju faktiskt så att i våra grannländer har våra alltfler grannar för vana att äga sin lägenhet. Men när de kommer att få flytta till blir det problem. Det är inte utan att man håller med när hon säger att vi i håller på att halka efter utvecklingen i EU. Statsministern fick den något pikanta frågan när det var EU-debatt. Jag antar att ni hörde det. Jag tycker att han borde lyssna åtminstone till sina egna. I en sund marknadsekonomi är det brukarna som själva bestämmer vad de vill konsumera eller investera i. Det är faktiskt konsumenterna som själva avgör. Det är beslut som kan fattas på mer eller mindre faktamässiga grunder naturligtvis, men icke desto mindre är det den enskilda personen, ensam, tillsammans med andra eller i en familj, som fattar beslut även om hur man vill bo och vilken typ av bostad man vill ha. Det här är ett exempel på mycket konkret demokrati. anser att det är människorna själva som ska ha möjlighet att välja på vilket sätt de vill bo. Det är vi politiker som ska skapa goda och sunda förutsättningar för att det ska vara möjligt. Det är vi som ska se till att de politiska reglerna, ramverken och beskattningen blir utformade på ett sådant sätt att det finns en neutralitet och möjlighet till olika boendeformer. Att alla människor skulle bo exakt lika är en fullständig utopi. Därför är det svårt, ja, det är till och med obegripligt när majoriteten i detta betänkande ställer sig bakom regeringens åsikter att införande av ägarlägenheter bidrar till ökad segregation i samhället och att det också uppstår problem i samband med uthyrning i stor omfattning av ägarlägenheter. En sådan text har man, trots att vi inte har några ägarlägenheter i och trots att man inte ens har vågat sig på ett försök i en kommun. Man borde kunna ge en chans någonstans. Det skulle vara klädsamt, tycker jag, om vi här i kammaren fick en faktaredogörelse för hur den här åsikten har kommit till hos Socialdemokraterna. Hur kan man påstå att införande av ägarlägenheter bidrar till ökad segregation? Hur kan man säga att det är problem i samband med uthyrning av ägarlägenheter? Var får man det ifrån? Och varför vill inte Socialdemokraterna att ska vara ett tillåtande land på bostadspolitikens område? Varför kan man inte låta människor äga sin egen lägenhet? Jag stryker gärna under det som sade. Än så länge, men det var nästan så att jag när jag förberedde mig kände att man nästan kan frukta att Socialdemokraterna kan komma med ett förslag att även ta bort rättigheten att äga sin villa eller sitt radhus på marken. Den risken ser man i den argumentation som förs fram i betänkandet. Man är ju fullständigt bortkopplad från att människor även vill äga sin lägenhet. Risk för segregation i samhället om människor tillåts äga sin lägenhet, sin villa, var finns logiken? tar direkt avstånd från den här njugga inställningen. Vi vill att det ska råda full valfrihet mellan olika boendeformer. Vi vill att staten skapar de förutsättningarna. Jag kan se att det är prestige hos Socialdemokraterna, att det är vankelmod hos . Man vill inte att folk ska äga något. Bifall, fru talman, till reservation 1 under punkt 2. behandlas i det här betänkandet även ägarfrågan inom ett annat område. Det handlar om när kommunerna exproprierar mark för vattenområden. Det är ju ibland oundvikligt att det går till så när angelägna samhällsintressen så kräver. Men här vill vi också från sida uppmärksamma att man inte bör ta större markområden än som är nödvändigt samt att det bör ske i samråd med berörda markägare. Inom skyddsområdena kan den pågående markanvändningen påverkas påtagligt utan att markägaren eller brukaren ens får kompensation för markvärdet. Det är inte acceptabelt. Därför yrkar jag bifall också till reservation 2 under punkt 3. 98 (): Jag vill naturligtvis också börja med att hälsa välkommen som ordförande till bostadsutskottet, även om jag inte vill karakterisera lagstiftning som ett spel. Vi behandlar här bostadsutskottets betänkande om ändringar i fastighetsbildningslagens förfaranderegler. Det är glädjande att vi har kunnat enas över blockgränserna när det gäller förfarandereglerna så att vi kan leverera ett i princip enigt utskottsbetänkande. När prästen höll predikningar stod av och till i marginalen: Argumentationen svag, höj rösten! Det är väl den snällaste recension jag kan ge de borgerliga inläggen . Ägarlägenheter är naturligtvis det som står fram här. Det är det som vi har utrett. Vi fick en riksdagsmajoritet mot oss men genomförde ändå en omfattande utredning. Efter den kunde vi konstatera samma sak som vi visste innan. Vi gick stärkta ur den med vår ståndpunkt att vi inte skulle införa ägarlägenheter i . Jag äger min lägenhet. Jag äger min lägenhet tillsammans med 30 grannar i mitt hus. Jag kan sälja min lägenhet. Jag kan pantsätta min lägenhet. Jag kan hyra ut min lägenhet. Jag kan flytta väggar eller måla om i min lägenhet. Jag kan ta upp lån i banken för att köpa min lägenhet till samma ränta som de som har villa eller någon annan upplåtelseform. har haft ägarlägenheter. Vi hade det och . Den formen levde parallellt med ett 2030-tal andra upplåtelseformer. Vi avskaffade ägarlägenheter och ett 2030-tal andra upplåtelseformer av två skäl. Det första huvudskälet var att det var praktiskt oöverblickbart att ha ett 2030-tal olika upplåtelseformer, där folk inte kände till vilka regler som gällde för de olika upplåtelseformerna och de olika sätten att överlåta dem. Det andra skälet till att vi valde bostadsrätt som ägandeform för lägenheter i var det till synes självklara att när man delar tak med sina grannar delar man också ansvar. När man delar ansvar med sina grannar måste man ha en mekanism för att lösa konflikter, frågor om underhåll och andra saker som uppkommer i ett hus. Annorlunda uttryckt: När det börjar regna in genom taket måste man veta vem som ska laga det och vem som ska betala för det. Det här problemet finns naturligtvis i alla upplåtelseformer, men det uppkommer inte i villan. Den som bor i villa lär få laga taket när det börjar regna om man inte gillar att bo i ett blött hus. Men när man delar tak med sina grannar delar man ansvar. Därför behövs det mekanismer och lagstiftning för att skydda grannar mot andra grannar. Därför har jag och mina grannar slutit oss samman i en bostadsrättsförening där vi gemensamt och solidariskt är ansvariga om hissen går sönder, om trappan behöver skottas eller om något annat oväntat händer med vår fastighet. Då kan den glada borgerliga ideologen naturligtvis hävda att det här inte är något problem. Det löses lätt med hjälp av en samfällighetsförening, precis som i radhuset innan det reses på höjden där man delar väggar med varandra. Ja, det är riktigt. Men vad är en samfällighetsförening? I en samfällighetsförening tas en avgift ut för att klara snöröjningen och för att klara periodiskt underhåll. Vad är då skillnaden mellan en ägarlägenhet och en bostadsrätt? Det enkla svaret är att det inte är någon skillnad. I den utredning om ägande av lägenheter som har tagits fram framgår det att det är i princip samma upplåtelseform som bostadsrätten. Om vi däremot vill fjärma oss från utredningen och hitta på ett eget ägarlägenhetsförslag ska vi veta att den borgerliga regeringen redan har prövat och utrett frågan. Frågan är inte ny. Det har funnits förslag på den borgerliga regeringens bord, men ingen borgerlig regering har lyckats genomföra förslaget om ägarlägenheter. Det är samma praktiska problem som uppkommer även med en borgerlig regering i , nämligen att när man delar tak delar man ansvar. Man skulle kunna göra det lätt för sig. Man skulle kunna bifalla den borgerliga reservationen på ett enkelt sätt. Man skulle kunna säga: Okej, det är sant. Vi skulle kunna ha ägarlägenheter i . Vi byter namn från bostadsrätt till ägarlägenhet. Då slipper vi ha hundra nya år av rättstvister i domstolar för att reda ut de problem som kan uppkomma. Så har varit fallet med bostadsrätten. Lagstiftningen har gåtts igenom, ändrats, korrigerats och förfinats. Vi har en bra lagstiftning så att folk som bor i och äger sin lägenhet ska känna sig trygga. Vad har då gjorts? Då har lagstiftningen reducerats den beslutandemakt folket har givit oss till en fråga om semantik och retorik. I stället för att försöka lösa praktiska problem för människor sätter man sin egen ideologi främst. I partiboken står det att man ska kunna äga sin lägenhet. Då är det viktigare än hur människor praktiskt löser frågan om sitt boende. Att införa ägarlägenheter kommer inte att ge en enda ny lägenhet. Det kommer inte att tillföra något nytt kapital. sade inte ens så som han blev citerad här. Han sade att det finns två olika linjer i bostadspolitiken. Det är en som vill gå vidare med ägarlägenheter, och det är en som vill göra en massa andra saker. Det är ganska tydligt här i kammaren att hade rätt i det avseendet. Sedan kan vi hoppas att vid under midsommarhelgen kommer avsnitt ur den gamla barnprogramsserien Fem myror är fler än fyra elefanter att sändas. Då kanske man kommer att klara av räkningen och mängdläran. Om inte annat kanske voteringen blir en bra påminnelse om det. Dagens lagstiftning ger rättstrygghet. Det är en överblickbar lagstiftning. Den är känd av alla bostadskonsumenter. Det finns fortfarande rester när alla dessa olika upplåtelseformer fanns i form av andelslägenheter, som fortfarande finns kvar bland annat på bostadsmarknad. De leder till otrygghet på bostadsmarknaden. Folk vet inte vad som gäller när de köper en andelslägenhet. Folk vet inte vilken lagstiftning som är förknippad med den. De är otrygga när det blir konflikter. De kan inte i motsats till vad som gäller för bostadsrätten pantsätta sin andelslägenhet. Ju fler upplåtelseformer, ju fler regelverk, ju mer olikformad lagstiftning, desto krångligare blir det för konsumenten. Jag är stolt över att vi värnar bostadskonsumenten framför den borgerliga partiboken. Jag yrkar därför bifall till förslaget i bostadsutskottets betänkande. 99 () replik: säger att när argumenten är svaga höjer man rösten. Sedan har han verkligen försökt att behärska sig resterande delen av sitt anförande. Jag tror mig ha hört ett antal gånger i denna kammare när han har varit oerhört högljudd och engagerad. Det är just ett engagemang i frågor som gör att man markerar med sitt röstläge. Vi anser att frågan är så viktig. har fortfarande egentligen inte svarat på min fråga. Han säger att det inte är någon skillnad på bostadsrätt och ägarlägenhet. Då kan vi vända på det hela och säga att det inte är någon skillnad på ägarlägenhet och bostadsrätt. Vad är det då som hindrar Socialdemokraterna att se till att vi kan införa ägarlägenheter i ? var positiv till att det här skulle leda till ökad valfrihet, större boendeinflytande och fler lägenheter. Är inte detta en eftergift, , till ? De har ett sådant motstånd mot allt ägande, och ni måste av och till kasta några små köttstycken till partiet för att partiet inte ska krångla i regeringssamarbetet. Hur tänker möta mångfalden bland hushållens önskemål ? Ska ni fortsätta den negativa utvecklingen mot en fortsatt minskad valfrihet? Vi vill ha valfrihet, att människor ska bemyndigas med förstånd att själva bedöma vad de själva vill ha och vad de vill bo i för slags bostad. 100 () replik: Först och främst gläder det mig att har lyssnat på mig tidigare vid debatter i kammaren. ((): Yes.) Kanske hade jag önskat att det hade gjort lite större intryck. Om bostadsrättsformen är lik ägarlägenhetsformen, varför kan vi inte bara ha ägarlägenheter i stället? Huvudskälet är att vi har haft bostadsrättsformen och vi har finslipat lagstiftningen . Bostadsrätten är vida känd. Folk vet hur den fungerar. Vi har haft en rättstillämpning med säkert tusentals rättsfall. Allt det måste göras på nytt om lagstiftningen ändras. Det vore då till men för bostadskonsumenterna. Det finns inget stort krav från bostadskonsumenter om någon ny upplåtelseform. Däremot finns det ett krav på nya bostäder. Vi ska bygga dem. Men det har inte någonting med frågan om upplåtelseform att göra. Vi ska bygga villor, radhus, lägenheter som folk får äga i bostadsrättsform, hyresrätter och kanske en och annan kooperativ hyresrätt om folk så skulle vilja. Lagstiftningen är till för att skapa trygghet och skydda bostadskonsumenterna. Sedan vill jag göra ett tillrättaläggande. har nämnts två gånger i debatten. Utredningen är inte positiv till ägarlägenheter. Man slår fast på första sidan i utredningen att man inte ens tar ställning till om ägarlägenheter ska eller inte ska införas i . Vi är positiva till att människor ska äga. Vi har kommit fram till att har det bästa sättet varit bostadsrättslägenheter, som alla bostadskonsumenter känner till. 101 () replik: Socialdemokraterna, , är positiva till att människor ska få äga lägenheter och bostäder i den tappning de själva vill. lägger till att man anser att utvärderingar och så vidare är bostadsrätten den form som människor har att välja på. Det är ungefär som att säga: Välj vad ni vill, men ni får bara välja bland dessa tre alternativ. Jag förstår inte riktigt argumentation. Det människor känner är att de vill kunna påverka och göra vad de vill med sin lägenhet. De kan faktiskt inte göra det i en bostadsrätt. Jag har också bott i bostadsrätt. Det går inte att flytta väggar hur som helst eftersom man är bunden av medlemskapet i föreningen. Där har föreningen en medbeslutandemakt att tala om vad du får göra och inte får göra. säger: Vi behöver fler bostäder. Jag tror att just ägarlägenheter skulle kunna skapa möjligheter för människor som kanske vill gå vidare i livet. Det kan vara äldre människor och sådana som jag som kanske skulle tycka det var spännande att flytta från huset, skaffa mig en lägenhet och ställa mitt hus till förfogande för någon annan i en yngre generation. Det kan också vara sådana som bor i hyreslägenheter och känner: skulle vi vilja äga vår lägenhet. Därmed blir hyresrätten ledig till förmån för någon annan som kan hyra den i stället. vet om att vi måste ha en omsättning på lägenheter för att vi ska kunna se till att alla människor har någonstans att bo. Jag förstår inte argumenten. Jag har fortfarande inte fått något riktigt bra svar på: Vad handlar det egentligen om? Handlar det om en vilja? Tycker ni att det är fel med ägarlägenheter? Eller är det en eftergift till era regeringskamrater? Jag kan inte förstå vad skillnaden är på att äga ett radhus eller att äga ett radhus som står upp i skyn. 102 () replik: Den stora skillnaden, , med radhuset är att den som delar tak med sina grannar också delar ansvar. Man måste ha mekanismer för att lösa det. Det stämmer att jag i min bostadsrättsförening bara får flytta en vägg som inte är bärande. Om jag däremot flyttar en bärande vägg måste jag ha föreningens tillstånd. Skälet till det är väldigt enkelt. Flyttar jag på den bärande väggen rasar grannens tak ned. I en villa är det väl okej att flytta en bärande vägg och taket rasar ned, eftersom det bara drabbar dig. Även i en ägarlägenhet tvingas du ha en form för att se till att någon inte flyttar den bärande väggen så att taket rasar ned. Det är ingen skillnad därvidlag. Ni får ha en förening utanpå det, och det blir en massa krångel. Fler upplåtelseformer ger inte fler lägenheter. Som jag nämnde var vi i som värst uppe på 50 eller 60 upplåtelseformer. Varför vill ni inte ha tillbaka dem om ni tror att fler upplåtelseformer ger fler lägenheter? Vi kan hitta på en ny upplåtelseform här i . Jag tror inte att det kommer att ge en enda ny lägenhet. Det kommer att skapa osäkerhet. Om den som bor i en hyreslägenhet eller den som saknar bostad vill äga sin lägenhet går det att göra inom bostadsrättsformen. Den är i allt väsentligt lik den form som ägarlägenheten har i utredningen.