prot · GR0954 · 2004-01-20 00:00:00 — Här är vi alltså eniga. Men de konkreta förslag som regeringen kan komma att lägga fram kan jag inte säga någonting om. Men jag tycker att det är bra att vi för den här diskussionen om detta viktiga miljömål. Det fanns en mycket stor enighet när en gång antog miljömålspropositionen. 100 (): Det känns bra att vi är överens om att det handlar om en hållbar utveckling också i fjälltrakterna och att man måste ta hänsyn till både miljön och ekonomisk och social utveckling. En hållbar utveckling kräver också att det finns människor i dessa bygder som kan bedriva verksamhet och ha sysselsättning. En utveckling som innebär att det enbart blir en befolkning utan egen sysselsättning tror jag inte ens att turisterna och miljövännerna är särskilt intresserade av. har det här förslaget uppfattats av dessa företag som att det kan bli större områden där det blir förbjudet med flygtransporter, landning och flygning på låg höjd och att man i så fall måste söka dispenser. säger ministern att det inte handlar om förbud utan om reglering. Men då är det oerhört viktigt att denna reglering sker så långt möjligt i samförstånd med den lokala befolkningen och de lokala näringsidkarna i området. Jag tror att det går att kombinera en väl fungerande miljövård med att det finns människor, verksamhet och turistverksamhet i dessa områden. 101 (): Tack för att miljöministern är positiv till debatten. Det känns väldigt bra. Då kommer vi kanske att hitta en bra medelväg. I svaret skriver också ministern att länsstyrelserna ska kunna ge dispenser, och det är bra sett från samenäringens verksamhet men också ur turistnäringens synvinkel. För båda dessa näringar handlar det ofta om samma människor. Samerna är i behov av flyg, och det är också de som drar till sig turister för att skaffa sig biinkomster till sin rennäring. Jag har hört att det är många tyskar som besöker fjällvärlden och fjällbyar. Samerna prioriterar verkligen detta för att kunna förmedla kunskap. Jag hoppas att även svenskarna mer och mer kommer att ta till sig denna kunskap som redan många tyskar föredömligt har gjort. Turistnäringen är ju en tillväxtfaktor, och den är viktig därför att den ger inkomster. Då handlar det om att få hela landet att leva. När det gäller upplevelsekvalitet såsom tystnad handlar det också om att kunna ta sig till dessa områden. Därför är det viktigt att detta följs upp. Jag håller med om att det är bra att miljöministern tycker att miljöpolitik ska leda till hållbar utveckling. Miljö är väldigt viktigt, men det är också viktigt med tillväxt. Jag fick inte svar på min fråga: Vad ska man säga till de företagare som just står i begrepp att starta ett nytt företag, ett företag som alltså inte bara handlar om turistnäringen utan som också i väldigt stor utsträckning handlar om att man ska kunna ha flygtrafik i samarbete med samerna? 102 Miljöminister (): Vad svarar vi en företagare innan vi ska fatta beslut? Det är alltid så att alla beslut inte ligger på bordet. Jag försökte att vara tydlig genom att säga att det självklart finns ett syfte bakom förslaget, att det ska finnas en möjlighet att reglera i större utsträckning också utanför nationalparkerna. Men det är inget renodlat förbud som ska lägga en död hand över all flygverksamhet. Framför allt tror jag att det är viktigt att vi skiljer på nyttoflyg och annat flyg. Det finns ju möjlighet för nyttoflyg, till exempel ambulanstransporter och i viss mån även nyttoflyg för rennäringen och andra, att landa i mycket större utsträckning än för övriga. Här krävs det kanske också en precisering av vad som är nyttoflyg. Väldigt mycket flygverksamhet kommer alltså inte på något avgörande sätt att beröras av detta, därför att det är en flygverksamhet som måste kunna genomföras på de flesta områden, utan det rör sig mer om turistflyget. Det är en svår fråga, men jag tror att alla är eniga om att flygverksamheten i fjällen ska kunna fortsätta. Det är nu ungefär tills vi ska fatta beslut om en ny miljömålsproposition. Jag tror att vi alla vill värna om miljömålen för den storslagna fjällmiljön och att vi inte vill riva upp de mål som vi har. Då handlar det om att hitta en bra balans i beslutet. Det tror jag att vi kan förmedla till våra företagare. Precis som vi här hörde ligger det naturligtvis också i turistnäringens intresse att värna de unika värden som finns i fjällvärlden, och dit hör tystnaden, så vi har ett gemensamt intresse i den här frågan, även om vi kan se att det också behövs reglering. 103 (): Jag tycker att det känns bra att vi är överens om att det kommer att behövas flygverksamhet i fjällvärlden också framöver, även vad gäller turismen. Det är då viktigt att koppla ihop nyttotrafiken och turisttrafiken. Det är ofta samma företag som sysslar med räddningsflyg, rennäringsflyg och turistflyg. Turistflyget är ett väldigt viktigt komplement för att man ska kunna ha lönsamhet i sin verksamhet, så det finns en balans även mellan turistflyg och nyttoflyg i det här sammanhanget. Jag hoppas att jag kan tolka den här diskussionen så att det finns en framtid för turistflyget i fjällvärlden och även en utvecklingspotential. Det kommer ju att hända väldigt mycket vad gäller miljövänligare flyg, mindre buller från motorer och så vidare, som också kan innebära att miljökonsekvenserna och bullerkonsekvenserna kommer att minska framöver. Det viktiga är att vi kan ge besked om att de här företagen även kommer att få växa, utvecklas och ta vara på den stora potential som finns. Överläggningen var härmed avslutad. 23 § Svar på interpellation 2003/04:149 om utländsk arbetskraft 104 Statsrådet (): har ställt frågor om utländsk arbetskraft, kollektivavtal, vetorätten enligt MBL, F-skattsedlar och arbetstagarbegreppet. Låt mig börja med att understryka att jag naturligtvis delar uppfattning att det är ytterst viktigt att förhindra social dumpning. Utländsk arbetskraft ska inte utnyttjas otillbörligt på den svenska arbetsmarknaden. Den som i verkligheten är en arbetstagare ska ha de rättigheter som arbetstagare har och gränsdragningen mellan arbetstagare och företagare måste göras på ett riktigt sätt. För att uppnå detta krävs det en väl utformad lagstiftning och en god tillsyn av att regelverket efterföljs. Frågor om utländsk arbetskraft har kommit att aktualiseras alltmer mot bakgrund av den förestående utvidgningen av EU. Huruvida den problematik som beskrivs i interpellationen också kan komma att fördjupas med anledning av utvidgningen och vad som i så fall kan göras åt detta är frågor som analyseras i olika sammanhang inom . När det gäller kollektivavtalen vill jag först påpeka att det i finns en vid en internationell jämförelse mycket långtgående reglering som syftar till upprätthållande av kollektivavtalen. Vi har bland annat föreningsrätten, den lagfästa fackliga förhandlingsrätten, den långtgående konflikträtten för fackliga organisationer och möjligheten för fackliga organisationer att i Arbetsdomstolen begära skadestånd från arbetsgivare som bryter mot kollektivavtalen. Regeringens uppfattning är att kollektivavtalen är en grundbult i den svenska arbetsrättsliga modellen. Detta ska vi slå vakt om, både här hemma och internationellt. Jag tror också att vi är överens om denna inställning, och jag ställer mig därför något frågande till vilka förändringar det är som efterlyser här för det fall att det gäller annat än de tre mer precisa frågor hon i övrigt ställer. När det gäller MBL antar jag att det som efterlyser är en skärpning av den så kallade vetoregeln i 39 §. Enligt den kan en kollektivavtalsslutande facklig organisation inlägga veto mot en arbetsgivares beslut att använda sig av entreprenör eller personaluthyrare i vissa fall. Regeringen för här en dialog med LO. LO har framfört ett önskemål om en skärpning av reglerna med anledning av utvidgningen av EU. LO:s önskemål är i huvudsak att 39 § förändras så att vetorätten kan användas också då entreprenören eller bemanningsföretaget inte betalar lön eller erbjuder anställningsvillkor i enlighet med vad som anses vara god sed på arbetsmarknaden. Att ta ställning i denna fråga nu vore att föregripa dialogen och beredningen. Låt mig dock säga att regeringen har förståelse för LO:s önskemål men att eventuella förändringar på området naturligtvis måste övervägas noga. Vad gäller F-skattsedlar måste regelverket utformas så att intresset av flexibilitet och enkla regler för företagare balanseras med behovet av kontroll och rutiner som säkerställer att F-skattsedlar endast innehas av företagare. Betydande utredningar görs redan för att endast seriösa företagare tilldelas F-skattsedel och efterkontroller genomförs för att endast de som aktivt bedriver näringsverksamhet i ska inneha F-skattsedel. Regeringen beslutade att mot bakgrund av utvidgningen av den europeiska unionen ge ett uppdrag som rör F-skattsedlar. ska redogöra för kontrollen av dem som ansöker om F-skattsedel och av dem som redan har tilldelats F-skattsedel. ska dessutom redovisa utvecklingen av antalet F-skatteansökningar från utlänningar såväl före som efter utvidgningen av EU samt redogöra för eventuella kontrollsvårigheter vid handläggningen av dessa. Verket ska lämna förslag till åtgärder som kan behöva vidtas. En delrapport ska lämnas , och uppdraget ska i övrigt redovisas . Jag vill avvakta detta arbete innan jag tar eventuellt ytterligare initiativ. arbetstagarbegreppet: Vem som i arbetsrättsligt hänseende är att anse som arbetstagare är inte reglerat i lag. Arbetstagarbegreppet har i stället utvecklats i rättspraxis. Det görs en helhetsbedömning av alla omständigheter av betydelse i det enskilda fallet. Att den arbetspresterande parten i till exempel ett entreprenadavtal betecknas som företagare utesluter inte att denne vid en prövning kan anses som arbetstagare. Jag vill påstå att arbetstagarbegreppet i ofta tolkas extensivt, det vill säga att den som utför arbete ofta anses vara arbetstagare. har på regeringens uppdrag sett över bland annat arbetstagarbegreppet och avrått från lagstiftning på denna punkt. Remissbehandlingen visar på en bred enighet om att det är klokt att inte lagstifta på området. Rapporten bereds inom . Jag ser ingen anledning att ta initiativ till en förändring av arbetstagarbegreppet genom lagstiftning. 105 (): Jag vill börja med att tacka för svaret. Jag tycker att jag har fått en bra redogörelse för alla de punkter och frågor jag har tagit upp. Men jag måste erkänna att jag också hade hoppats att regeringen skulle ha kommit lite längre i de här frågorna. Bakgrunden till den här interpellationen är tudelad, kan man säga. Dels handlar det om den exploatering av utländsk arbetskraft som sker i vårt land och som vi nästan får rapporter om från olika håll. Det handlar om att arbetare kommer hit och får usla löner, jobbar i undermåliga arbetsmiljöer etcetera. Men det handlar också om den kommande östutvidgningen, där det nu förs en aktuell och ganska upprörd debatt. Inte minst från fackligt håll menar man att det finns ökade risker för social dumpning som både drabbar enskilda arbetstagare och kan sprida sig till hela arbetsmarknaden, så att den i förlängningen kan hota kollektivavtalens ställning. Här har ju regeringen ett mycket stort ansvar, både att säkra alla arbetstagares rättigheter och att möta den oro som finns och de krav som poppar upp här och var om övergångsregler. Från vår sida menar vi att övergångsregler inte är något annat än en särlagstiftning. I så fall skulle man ju ha särskilda regler, en särskild ordning för särskilda människor som kommer från särskilda länder. Det rimmar illa med principen om alla människors lika rättigheter. För vår del, och också för regeringens del tror jag, är det väsentligt att man har regler som omfattar alla som finns på vår arbetsmarknad. Jag ifrågasätter inte arbetslivsministerns ambitioner eller kunskaper i de här frågorna, inte minst med tanke på hans gedigna fackliga bakgrund. Men jag menar att det är befogat att kritisera regeringen i de här frågorna och att kritisera det som konkret har fallit ut eller egentligen det som inte har fallit ut. Jag menar att regeringen har varit alldeles för osynlig och otydlig i de här frågorna, där man egentligen borde ha varit i frontlinjen. Vi kan till exempel ta frågan om F-skattsedel. Det är inte något nytt problem. Där är det så att det sker ett systematiskt och mycket välorganiserat missbruk av F-skattsedel där människor utnyttjas. Arbetstagare, eller människor som egentligen är arbetstagare, som står i ett starkt beroendeförhållande till en uppdragsgivare, förses med en F-skattsedel. På så vis behöver man inte betala de kollektivavtalsenliga lönerna. De omfattas inte av arbetsmiljölagstiftning och arbetstidslagstiftning på samma sätt som arbetstagare. Det är en form av utnyttjande där de här människorna ofta inte ens känner till skillnaden och vet att de betraktas som företagare. Det här har pågått . LO har gång på gång påpekat detta och också kopplat ihop det med den förestående utvidgningen. De har ställt krav på att få svar på de här frågorna före . har regeringen tagit initiativ till en utredning, och det är bra. Men det initiativet borde ha tagits för längesedan. säger statsrådet i sitt interpellationssvar att det pågår ytterligare arbete och analyser som bland annat handlar om arbetsmarknaden när det gäller östutvidgningen. Där vore det bra om kunde redogöra lite mer för vilka samlade åtgärder som regeringen tänker sig nu i samband med östutvidgningen, och med tanke på de problem som vi redan har , för att förhindra social dumpning. Jag har nämnt några i min interpellation, men jag utgår från att det pågår ett arbete som även innefattar andra frågor. 106 Statsrådet (): Det finns en berättigad oro på det sätt som bland annat LO har framfört. Denna oro för hur man undviker dumpning på arbetsmarknaden, kanske med hjälp av fingerade F-skattsedlar för dem som kommer utifrån och också för sådana som finns här i landet, är inte någon ny problematik. Den kan möjligen stegras vid östutvidgningen, men den är tillräckligt stor för att motivera att göra förändringar redan som det är. På den punkten är och jag överens. Jag är angelägen om att det ska gå att göra förändringar av regelverket på ett generellt sätt så att vi så långt som möjligt slipper att fundera på särskilda övergångsregler av de här skälen och av den här karaktären. Ett mer samlat svar rörande övergångsfrågan är jag inte beredd att gå in i diskussion om här. Vi har fördelat arbetet så att och svarar för regelverket omkring eventuella övergångsbestämmelser och annat därvidlag medan jag och ansvarar för arbetsrättslagstiftningen och de kollektivavtalsrättsliga konsekvenser som finns både i samband med utvidgningen och i övrigt på arbetsmarknaden. Precis som säger känner jag väl till den här problematiken. Jag tillhörde redan på min LO-tid dem som aktualiserade den här problematiken. Jag kan konstatera att det under de år som gått sedan den uppdagades också har uppkommit en ny och ökad förståelse för den. Jag tycker inte att har anledning att kritisera regeringen för senfärdighet på något sätt i detta. Det här är en komplicerad materia där hänsyn ska tas till löntagarnas behov av skydd för sina kollektivavtal och sina löne- och anställningsförmåner i kombination med en lagstiftning och en skattereglering som tillgodoser seriösa företags behov av att kunna etablera sig på ett enkelt sätt. Det är två intressen som ska vägas mot varandra. Jag är övertygad om att vi kan göra det. Jag är också övertygad om att vi kommer att kunna redovisa förändringar i lagstiftningen som i allt väsentligt tillgodoser de krav som är berättigade och som bland annat LO har framfört. 107 (): Jag är lite osäker på hur jag ska tolka ställningstagande. I inledningen av det här anförandet tyckte jag inte att dörren riktigt stängdes för övergångsregler, men i slutet av anförandet tyckte jag ändå att man hamnade där. När det gäller detta med senfärdighet kan jag hålla med om att gränsen på något sätt går , alltså när det börjar närma sig den punkt då det är möjligt med övergångsregler. Det är ju så att säga där debatten ligger. Det vore mycket olyckligt om man hamnade i den situationen att man inte har andra verktyg att ta till än övergångsregler. Den debatt som förs, som skärper motsättningarna mellan olika grupper på arbetsmarknaden, är mycket olycklig. Om man tittar på de konkreta förslag som finns när det gäller att motverka social dumpning så har vi ju berört det här med F-skattsedel. Vi har pratat om facklig vetorätt. Men det finns även andra punkter som till exempel LO har fört fram. Vi delar uppfattningen att de också bör åtgärdas. En sak är att allmänt stärka kollektivavtalen. Där tror jag att det finns en hel del man kan göra, inte minst se till att fackliga organisationer får bättre möjligheter att komma in på arbetsplatser där man inte har medlemmar. Det är ett stort problem när det handlar om utländska entreprenörer och utländsk arbetskraft. Man diskuterar auktorisering av bemanningsföretag. Det finns ett uppdrag från arbetsmarknadsutskottet, alltså från sida, att regeringen ska titta på det här med auktorisering. Där har det inte hänt någonting. Det är också en viktig fråga som hör till den här diskussionen. En annan är det här systemet med underentreprenörer, där ansvaret blir oklart. Där bör man hitta någon modell där huvudentreprenören tar ett ansvar i hela kedjan för skatter, avgifter och så vidare. Det finns konkreta förslag och åtgärder att ta tag i. Risken är att vi börjar närma oss och att ingenting av det här är klart eller att vi inte ens kan visa att vi har en bredd i programmet och utarbetat åtgärder för att säkerställa att de som kommer hit får rimliga villkor och att arbetsmarknaden kan ta emot arbetskraft utifrån. Risken är att regeringen står tomhänt. Jag hoppas verkligen att den situationen inte kommer att uppstå. Jag skulle vilja pressa lite grann igen när , Transport med flera nu knackar på dörren och säger att om det här inte ordnas så måste vi ha övergångsregler. Vilket svar ger till dessa fackliga organisationer? 108 Statsrådet (): Det svaret har jag redan gett till de fackliga organisationerna. Svaret är att alldeles oavsett behovet av övergångsregler är de problem som de fackliga organisationerna pekar på nödvändiga att göra någonting åt. Det var ett av de första initiativ jag tog. Jag kände ett visst ansvar för att de här frågorna aktualiseras i regeringen och också i när jag började detta uppdrag. Jag kallade till mig de fackliga organisationerna på de här områdena det var med flera för att efterhöra deras aktuella ståndpunkter. Det gjorde jag . Den dialogen har fortgått. Jag är väl medveten om deras inställning. Min uppriktiga mening är att de här problemen har funnits och finns alldeles oavsett om vi får en östutvidgning eller inte. De är tillräckligt stora för att det ska finnas anledning att göra någonting åt det. Jag har tagit initiativ till samtal som ska leda fram till åtgärder. Jag kan säga, , att vi kommer att presentera åtgärder som ska lösa detta problem men inte genomföra alla sådana åtgärder före . Det kommer inte att gå. Det vet de fackliga organisationerna. Det är viktigt att problematiken diskuteras och den eventuella kvantitativa förändring det kan bli av de här problemen i samband med östutvidgningen. Det är viktigt att frågorna får sin behandling och slutliga lösning i anslutning till att man diskuterar och formulerar åtgärder med anledning av östutvidgningen. Det är alldeles riktigt som säger att har framställt önskemål om en förnyad översyn av verksamheten i bemanningsbranschen. När den gruppen kom till och började arbeta uppstod parallellt en diskussion om eventuella förändringar i EU-direktivet. Det har uppenbarligen inte gått i den hastighet som man förutsåg tidigare. Därför anser jag att arbetet i den gruppen behöver tas upp igen. Den finns fortfarande. Den bestämde sig för att avvakta diskussionerna inom EU. Därför har jag redan tidigare aktualiserat frågan om att återuppta jobbet om bemanningsföretagens organisation. 109 (): Jag tackar för svaret. Det var ett positivt besked om att man återupptar frågan om bemanningsföretag. Det är precis som säger. EU-direktivet låter nog vänta på sig. Det finns inte mycket som talar för att det irländska ordförandeskapet kommer att ta tag i de här frågorna. Det var ett välkommet besked. Jag tycker också att det är ett välkommet besked att vi kan se fram emot att det kommer förslag. Jag kan inse att man kanske inte hinner genomföra allt före . Men det viktiga är att lösningarna, förslagen och åtgärderna finns på plats så att vi slipper diskussionen. Därmed kan man väl så smått börja skissa på sitt förstamajtal och prata om förstärkt arbetsrätt och en ökad trygghet på arbetsmarknaden, att det har vidtagits åtgärder för att stärka kollektivavtalen och så vidare. Överläggningen var härmed avslutad. 24 § Svar på interpellation 2003/04:173 om ungdomars möjlighet att få jobb 110 Statsrådet (): har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra ungdomars möjligheter att få jobb. Inledningsvis vill jag framhålla att jag löpande följer utvecklingen på arbetsmarknaden för såväl ungdomar som andra grupper. Arbetslösheten bland ungdomar har ökat kraftigt . Ungdomar som ännu inte hunnit etablera sig på arbetsmarknaden brukar ofta drabbas hårt i en nedgång i ekonomin. vet vi också att ungdomar är den grupp som lättast kommer i arbete under en konjunkturuppgång. AMS har på eget initiativ åtagit sig att halvera antalet långtidsarbetslösa ungdomar till . AMS och länsarbetsnämnderna kommer att intensifiera arbetet och öka insatserna för att nå detta mål. Framför allt handlar det om individuellt anpassade insatser som ska genomföras utifrån ungdomars särskilda behov och förutsättningar. Syftet är att ungdomar mer aktivt ska söka jobb och därmed minska tiden i arbetslöshet. Yngre arbetstagare har i högre utsträckning än andra åldersgrupper tidsbegränsade anställningar. Hur reglerna för tidsbegränsade anställningar är utformade har därför stor betydelse för denna grupp. har på regeringens uppdrag genomfört en översyn av delar av den arbetsrättsliga regleringen, varför även möjligheterna till tidsbegränsade anställningar och konsekvenserna av detta har behandlats. mottog regeringen utredningen arbetsrätt för ett föränderligt arbetsliv (Ds 2002:56). Utredningens förslag har remissbehandlats och bereds inom . kommer också ett antal propositioner som rör ungdomars situation att överlämnas till . Regeringen planerar att lägga fram en ungdomspolitisk proposition . Propositionen kommer bland annat att avhandla den framtida inriktningen och styr- och uppföljningssystemen för den nationella ungdomspolitiken. Ungdomars möjligheter till egen försörjning och sysselsättning kommer också att beröras. slutbetänkande Åtta vägar till kunskap (SOU 2002:120) har remissbehandlats, och en proposition om den framtida gymnasieskolan bereds nu inom . Ambitionen är att förstärka samverkan mellan skola och arbetsliv för att höja kvaliteten i yrkesutbildningen. Närmare besked om utformningen av den framtida gymnasieskolan lämnas i gymnasiepropositionen som regeringen har för avsikt att överlämna till . Det kommunala ungdomsprogrammet och ungdomsgarantin kommer att ses över. Vi har sett att ungdomsinsatserna inte förbättrar ungdomars utsikter på arbetsmarknaden. Formerna för och kvaliteten i insatserna kan behöva utvecklas och ansvarsfördelningen förtydligas. Regeringen har därför för avsikt att återkomma om detta i en arbetsmarknadspolitisk proposition . Sammantaget kommer dessa propositioner att utmynna i ett antal förändringar som jag bedömer kommer att bidra till förbättrade möjligheter för ungdomar att få jobb. Vidare har regeringen fattat beslut om att förstärka kampen mot arbetslösheten genom att öka utrymmet för arbetsmarknadspolitiska program med 2 miljarder . Denna förstärkning kommer att öka möjligheterna att hejda den stigande ungdomsarbetslösheten redan detta år.