prot · GS0935 · 2004-11-23 00:00:00 — Som sagt säger att saknar en samlad bild av förenklingsarbetet, att det saknas en förståelse bland offentliga beslutsfattare om var krånglet uppstår och att det saknas kraft och resurser i regeringens arbete för förenklingsarbetet. Vilket konkret avtryck får den här kritiken på regeringens politik i det här avseendet? När kommer ett mål som syftar till att på allvar bryta utvecklingen mot mer av krångel och mer av byråkrati? 65 (): Tack för att jag får möjlighet att debattera med den nye näringsministern. Jag har tidigare haft förmånen att få göra det i utbildningssammanhang. Bakgrunden till den här frågan som förtjänstfullt har ställt är naturligtvis som kom , för ungefär en månad sedan, om regelförenkling för företagare. Ska man vara lite kritisk är det för mig som sitter i en osedvanligt tunn rapport. Det kan möjligen bero på att det har varit väldigt lite att redovisa. Tyvärr måste jag medge att det inte är någon lätt uppgift att förenkla i regelverket om man vill upprätthålla många andra höga målsättningar, nämligen rättvisa, klarhet, och så vidare. Att vara företagare i dagens läge, särskilt ensamföretagare eller småföretagare, är väldigt bekymmersamt, inte bara när det gäller avgifter och så vidare utan också när det gäller antalet uppgifter som ska redovisas. har kommit fram till några viktiga slutsatser som det finns anledning för statsrådet att fundera på. En viktig sådan är att för lite kraft läggs på att förenkla befintliga regler. I ett annat sammanhang skriver att de tillkännagivanden som har givit 1999 och 2003 till regeringen om de här förenklingarna inte har lett till några väldigt konkreta förslag. Man manar därför regeringen att fortsätta intensifiera, tror jag är det verb som används , arbetet. Likväl ska jag vara ärlig och säga att regeringen har genomfört en del förenklingar, och flera myndigheter arbetar aktivt med att inom ramen för sitt kompetensområde jag tror att det är väldigt viktigt att man kommer ihåg att det är inom ramen för sitt kompetensområde minskar den administrativa regelbördan för företagen. Men ett av de mest centrala problemen är att vi har så väldigt många olika myndigheter som gentemot företagen önskar olika sorters uppgifter. Jag tror att en av de mest centrala frågor som regeringen måste arbeta med är att minska, inte antalet myndigheter för det får regeringen ha hur många den vill, antalet uppgifter som man vill ha in och som kan vara likartade från olika myndigheter. Jag tror att det upplevs som väldigt bekymmersamt för företagarna att de får så många skrivelser och att det är så många uppgifter som ska lämnas till olika myndigheter. På den här punkten tror jag att den tunna rapporten från , om jag får uttrycka det så, är väldigt nyttig. Låt mig avsluta med att säga med att jag tror att det är väldigt viktigt att se till att institutet som har en så vacker förkortning som ITPS, , får en självständig roll och kan utvärdera vad regeringen egentligen gör, så att det blir kraft i tillväxtpolitiken även för de minsta företagen. Oberoendet spelar en stor roll i det här sammanhanget. 66 Näringsminister (): Låt mig börja med att deklarera på direkt fråga att jag är mycket engagerad i att förstärka och förbättra servicen till företagen, inte minst de små och medelstora företagen, och att bidra till att förenkla deras vardag. Jag har också goda erfarenheter av att man kan göra mycket konkret på det området. Jag har arbetat som skatteminister och tillsatte då en utvärdering av som regeringen fattade beslut om och som sedan blev början på en mycket stor förändring av sätt att arbeta. Vi tillsatte också en ny generaldirektör med uppdraget att stärka servicen till företag. Det konkreta resultatet blev kraftigt minskade kostnader för företagens hantering av tullrelaterade ärenden och en rejäl förenkling i relationen till i en så väsentlig fråga som export och import. Det är alltså alldeles klart att det går att göra mycket genom att förändra myndigheters arbetssätt, förändra i regelstrukturen och rensa för att skapa en bra tillvaro för företag som tid efter annan måste följa olika typer av regler. Därför är det här ett arbete som jag är mycket engagerad i, och som jag sade kommer regeringen mycket snart att för presentera ett handlingsprogram för att komma vidare med kraft på det här området. Det första man bör göra är naturligtvis att skaffa sig verktyg för att mäta att vi är på väg åt rätt håll. Här har vi ju haft ett mycket intensivt samarbete med länder som är duktiga på detta. och har utarbetat metoder som vi nu använder oss av för att också kunna sätta konkreta mål för hur vi ska minska regelbördan. Vi har redan tittat på mervärdesskatteområdet. Vi fortsätter att titta på årsredovisningslagen och skatteområdet för att sedan gå vidare med fler områden, så att vi verkligen kan mäta att vi kommer åt rätt håll. Det här arbetssättet är också någonting som näringslivets organisationer stöttar, och jag tror att vi kan få en kraft i detta att gemensamt arbeta för ytterligare förbättringar av service och enklare regler. Det handlingsprogram vi kommer att lägga fram kommer att innehålla ett stort antal konkreta förenklingsåtgärder. Jag tror att det är ett bra sätt att arbeta att också redovisa dem för och följa upp dem. Vi kommer också att ge en stark roll som består i att vara den myndighet som bidrar till ett förenklingsarbete och bli den myndighet som blir spindeln i nätet för att driva på det här. är för mig naturligtvis mycket intressant att ta del av som ny näringsminister, och det har jag också gjort. Den innehåller fem rekommendationer på nya arbetssätt som jag och regeringen tar på stort allvar. Vi kommer som sagt att återkomma till med vårt handlingsprogram. måste man också föra en diskussion om regelförenkling på precis det fina sätt som jag tycker att gör det på, ett nyanserat sätt. Här finns mycket att göra här kan vi förbättra servicen och minska regelbördan men det är klart att det också finns regler som finns där av goda skäl. Det kan handla om miljöregler, skatteregler eller andra regler som finns där på grund av andra mål som också är viktiga. Det gäller alltså att komma bort ifrån tron att man bara så där i ett penndrag tar bort alla regler och i stället komma in i ett kraftfullt, långsiktigt, uthålligt arbete för att förstärka servicen och minska på regelbördan. Det ämnar jag leda med stort intresse och kraft. 67 (): Det gläder mig att här vittnar om sitt stora intresse och engagemang för frågan. Det är hoppfullt. Då gäller det förstås att komma till leverans i ett arbete som inte har förlöpt med det tempo eller den ambitionsnivå som har varit önskvärda. Jag vill särskilt slå fast en sak här, och det är just detta: Det stora uppdraget för den nye näringsministern på det här området måste verkligen vara att minska den totala regelmängden och regelmassan. Det är små reformer som är steg på vägen mot detta, men jag tror att just för att få den kraftfulla process som näringsministern själv pratar om så är det angeläget att slå fast ett mål som ska vara styrande för just hur mycket den totala mängden ska minskas. Det är inte den enskilda paragrafen, den enskilda blanketten eller den enskilda regleringen som är bekymret för svenska företagare, utan det är just det vittnas det ofta om den sammanlagda som bidrar till osäkerheten och till tveksamheten inför att starta företag eller gå vidare och expandera i sin verksamhet. Problemet är inte den enskilda regeln som sådan, utan det är den sammanlagda effekten av allihopa. Just därför är som sagt ett mål angeläget för att få fart på reformarbetet, och där tycker jag att näringsministern tydligare kan komma med ett svar till företagare: När kommer detta mål? Jag tror säkert att näringsministern har kunskaper om att de fyra borgerliga partierna har en gemensam motion där ambitionen är mycket tydlig vad gäller att minska regelkrånglet och den administrativa bördan till 2010, just efter inspiration från och , som näringsministern själv nämnde. Den enkla frågan till näringsministern är: Delar han den ambition som finns bland de borgerliga, eller gör han det inte? 68 (): Jag tycker att det är lite lustigt att läsa att frågan inte är riktigt ny i den här rapporten. Jag minns själv hur arbetade väldigt hårt med åtgärder mot krångel och onödig byråkrati. Det var ungefär 197778. Jag tror för min del att det är väldigt viktigt, som statsrådet ändå tog fasta på här, att man måste se till hur arbetsfördelningen ser ut mellan olika verk. I en av de fem rekommendationer som statsrådet refererade till och som han tagit till sig står det: Arbetsfördelningen mellan och det har också en väldigt vacker förkortning, ESV vad gäller tillsyn av myndigheters arbete har blivit alltmer oklar. Det är klart att en sådan iakttagelse föranleder oss som riksdagsledamöter att fundera på vad som kan göras. Jag tror att det är väldigt viktigt att regeringen arbetar med det. hör vi här att det tydligen är som ska få mera kraft eller ansvar för detta. Detta motverkas, vill jag gärna säga, av alla uppgifter som man har lagt på när det gäller små företag. Men vi får hoppas att det blir förändringar till det bättre på det här området. Beträffande arbetsuppgifterna måste man säga att det också har varit många positiva saker. Det finns exempel på det här, och det tycker jag att man ska ta till sig också. Jag tror för min del att vi är en sådan väldigt väl utvecklad nation när det gäller att använda informationsteknologi, så i den delen tror jag att det finns väldigt mycket mer att göra, ungefär som och på en del håll har gjort. Men det är klart att samordning, så att man slipper lämna uppgifterna mer än en gång, är väldigt viktigt för att man ska kunna minska det som det ytterst handlar om, nämligen företagens kostnader. Det är det som ger konkurrenskraft: låga kostnader för all administration. 69 Näringsminister (): Som sagt: Vi återkommer med regeringens handlingsprogram på området. Men för att också få en bra relief till den här diskussionen är det ju värt att titta på vad säger när man jämför olika länder. Vad är det för variabler man tittar på när man ska försöka bedöma i vilka länder det är krångligt att bedriva företagsamhet och i vilka länder det är enkelt? Ja, det är väldigt väsentliga frågor som att starta företag, att anställa och säga upp personal, att genomdriva åtaganden i kontrakt, att få krediter, att lägga ned verksamhet, att registrera egendom och skydd av investerare. Alla dessa frågor är naturligtvis väldigt väsentliga för småföretagsamhet. placerar sig alltså på nionde plats, och intressant nog placerar vi oss i topp när det gäller kriteriet få procedurer för att starta företag. Det här är ett område där vi har utfört ett intensivt reformarbete . Vi har gjort det möjligt att med kortare handläggningstider, snabbare och inte minst, som säger, via Internet kunna registrera ett företag och starta det, och det gör att vi placerar oss på topp i en internationell jämförelse. Det här tjänar för mig som inspiration att gå vidare, att hitta fler områden där vi kan förstärka servicen och inte minst använda Internet och informationsteknologi för att göra det möjligt för egenföretagare och medelstora företag att kommunicera med myndigheter och följa regelverken på ett mycket smidigare sätt än vad man kunde innan den tekniken kom. Här finns mycket att göra, och det finns mycket stor anledning att stödja varandra, men liten anledning att svartmåla. Det fungerar inte om man tittar på hur det ser ut i praktiken. Däremot har vi mycket höga ambitioner för framtiden. 70 (): Jag tror att det är så här: Det är klart att det inte finns någon anledning att svartmåla, men det finns stor anledning att lyssna till svenska företagare som har arrangerat en manifestation utanför under den här mandatperioden där man i , till söndag, stod och läste just de paragrafer och de förordningar som reglerar företagsamheten. De stod och läste i , och de hann inte läsa upp ens hälften. Deras budskap och deras verklighet är någonting som jag tycker absolut måste ligga till grund för de reformer som näringsministern kommer att presentera. Det finns mycket som man skulle kunna göra här och och som det också finns ett stöd för i det här parlamentet. Börja med att avskaffa de statistiska totalundersökningar som myndigheter ägnar sig åt! Vi kan börja med att införa enhetliga beräkningsunderlag för ersättningar från de allmänna försäkringarna. Vi kan avskaffa lagen om obligatorisk platsanmälan. Vi kan avstå från att tvinga småföretagare att redovisa sjuktal i sin årsredovisning eftersom det knappast är någon som läser alla småföretags årsredovisningar. Detta är bara en början. Sedan kan man gå vidare med förslag som vi har varit inne på här tidigare om att det faktiskt ska vara bara en myndighet som man tar kontakt med i ett och samma ärende och att man inte behöver springa till fler av dem. Det är någonting som borde åläggas myndigheterna. Jag ska sedan gå tillbaka till den rapport som vi började diskutera kring granskning. Där skriver man att vid arbetet i myndigheter och i kommittéer begränsar regeringen ibland möjligheterna för myndigheterna att lämna förslag till att förenkla lagar och förordningar som styr myndighetsföreskrifter. Där tycker jag också att regeringen har ett uppdrag att så att säga öppna upp för de tjänstemän och duktiga byråkrater som har konkreta förslag på hur tillvaron kan förenklas för det svenska näringslivet. Detta är någonting som jag skickar med den nye näringsministern och hoppas att han, som han lite grann har pekat på, kommer tillbaka med kraftfulla och konkreta förslag. Och det finns mycket att göra direkt den här hösten med start . 71 Näringsminister (): När man lyssnar på förslag blir man kanske inte så imponerad av förenklingarna som han föreslår att man blir stum. Men det visar ju precis vad det handlar om. Det är steg som ska tas, små och stora, , och de ska göras konsekvent i arbetet. Det ämnar jag att driva på. Och vi kommer att komma till med en beskrivning av hur det här arbetet ska gå till och dessutom med ett stort antal konkreta förslag som är av den art som själv pekar på. Det är viktigt, men det kanske inte alltid är det enda förslaget som förändrar världen på ett revolutionerande sätt men som bidrar till en lättare vardag för företagande. Jag tror att detta är en av de viktiga frågorna när det gäller att stärka företagandet i . Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2004/05:81 om kreditgarantiföreningar 72 Näringsminister (): har frågat vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att uppmuntra och stödja tillkomsten av och utbyggnaden av kreditgarantiföreningar. Vidare har frågat vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att se över möjligheten till återförsäkring av kreditgarantiföreningarnas kapitalbas. Tillgången till kapital är av väsentlig betydelse för små och medelstora företags möjligheter att utvecklas och växa. Finansieringen sker i små och medelstora företag huvudsakligen med hjälp av egna medel och lån. Tanken med kreditgarantiföreningar är att småföretagare som har behov av lån och krediter ska kunna vända sig till dessa föreningar. Dessa finansieringsinstitut bygger på ett lokalt och regionalt engagemang och syftar till att underlätta finansiering av företag i regionen. Ofta är kreditgarantiföreningar bildade av lokala intressenter. Regeringen är positivt inställd till att få till stånd kreditgarantiföreningar och stöder tillkomsten och utbyggnaden av sådana. beslutades att främja framväxten av lokala och regionala kreditgarantiföreningar. Regeringen har bidragit med totalt till kreditgarantiföreningarna. Regeringen anser att gensvaret har varit mycket positivt, och ett flertal kreditgarantiföreningar har startat över hela landet. Att starta en kreditgarantiverksamhet är dock en omfattande process, och detta har inneburit att det ännu inte finns någon verksam kreditgarantiförening i . Regeringen har utifrån erfarenheterna från den första perioden föreslagit att kreditgarantiföreningarna ska få ett fortsatt årligt stöd med . Dessa medel är en prioriterad satsning för att få en fungerande kreditgarantiverksamhet i . Kreditgarantiföreningar bygger på ett lokalt och regionalt engagemang och ansvarstagande. För en långsiktig och hållbar verksamhet krävs att föreningarna själva kan skapa dessa grundförutsättningar. Jag anser att de medel som regeringen avsatt ska underlätta framväxten av kreditgarantiföreningar. Det är angeläget att andra finansiärer kompletterar de statliga insatserna. Den viktigaste framgångsfaktorn för dessa föreningar är att skapa struktur och kapital för att ställa garantier och därmed kunna skapa en trovärdighet hos kapitalmarknaden. Jag anser att det inte är aktuellt att skapa en statlig återförsäkringsmodell. 73 (): Tack för svaret, näringsministern. Det står fel namn på mig i näringsministerns skriftliga svar. Jag tycker att det var ett bra svar som jag fick av näringsministern, men det kanske kunde har varit lite mer uttömmande. Jag kan utläsa från svaret att vi är överens om att det är viktigt att vi bygger upp kreditgarantiföreningar, och det är gott så. Men jag tror att det måste till mer insatser från statsmakternas sida för att vi verkligen ska kunna nå dithän som vi vill, om vi nu har något mål med den här verksamheten, och det hoppas jag att vi har. För att knyta an lite grann till den tidigare diskussionen har jag tittat på en så kallad entreprenörsbarometer som Industrifonden har gjort. Den finns på Industrifondens hemsida så att man kan ta del av den. Man ställde följande fråga till företag: Vad upplever du vara det största hindret för att bygga ut och expandera ditt företag? av företagen anger då möjligheten och tillgången till kapital, medan anger komplicerade regler eller regelmängd. Och det kanske också sätter lite perspektiv på de olika diskussionerna och debatterna. Det behöver inte betyda att någonting inte är viktigt. Jag tror att båda frågorna är viktiga, men jag tror faktiskt jag drar den slutsatsen att den här frågan är oerhört viktig för företagen. Jag tror att denna fråga är oerhört viktig i de regioner i landet som inte tillhör de traditionella tillväxtregionerna. Det har ju visat sig att det är där som man har svårt att få kapital. Tillgången på framför allt riskvilligt kapital är som sämst där, medan kapitalet har en förmåga att söka sig till just tillväxtregioner, storstadsregioner och så vidare. Jag kommer själv från . Där finns en kreditgarantiförening under uppbyggnad. Det finns också i , , , och på andra ställen i landet. Vi har gemensamt i årets budget också avsatt ett antal till kreditgarantiföreningarna. Det har också mottagits positivt, och det bidrar till att hjälpa till med overheadkostnader och så vidare som man har. När det gäller är detta viktigt. Vi står ju uppenbarligen inför en omstrukturering av försvaret. Det kommer att påverka , Kristinehamnsregionen, större delarna av östra och gränsen mot län. Vi tror att det är viktigt att kunna satsa på mindre företag, på nya företag och på företag som vill expandera och som kan anställa nya människor. Då tror jag att kreditgarantiföreningarna kommer att få en ganska stor betydelse. Jag har ställt några frågor till näringsministern angående detta. En fråga var naturligtvis om regeringen vill stödja detta, och i så fall på vilket sätt. Men det handlar kanske också om möjligheten att ge kreditgarantiföreningarna en bättre kapitalbas för sin kreditverksamhet. Där skulle staten kunna gå in och i någon mening bli någon typ av garant. Jag tror att det är viktigt att diskutera även den frågan. Likväl behöver man också kunna diskutera olika typer av strukturfondsmedel som finns avsatta inom EU för detta ändamål, som vi än så länge tyvärr inte har haft någon åtkomst till i . 74 Näringsminister (): Låt mig börja med att be om ursäkt för att det står fel i papperen. Jag delar er uppfattning om att det här är en intressant utveckling för . Den är ganska ny för svenskt vidkommande när det gäller just kreditgarantiföreningar. Det ligger nära till hands att jämföra med framväxten av folkrörelsesparbanker för mycket länge sedan. Det här är ändock på en annan bog. Det första steget är att se till att det stöd vi nu ger för bildandet av kreditgarantiföreningar också realiseras i form av aktiva föreningar. Det verkar som om det är nära att vi får sådant till stånd. tror jag inte det riktiga är att staten går in med kapital i kreditgarantiföreningarna i någon större omfattning. En av poängerna med dessa är ju att de är lokalt förankrade. Den lokala förankringen får man av att se till att det finns ett lokalt kapital som man är beredd att satsa i dessa. Det går säkert alldeles utmärkt att använda strukturfondsmedlen, men då måste man fatta beslut i de forum där man fattar beslut om strukturfondsmedlen. Det gör inte regeringen och kan därmed inte rikta dessa till kreditgarantiföreningarna. Vi har i våra kontakter med företrädarna inte heller fått önskemål om att det skulle införas ett slags statligt återförsäkringssystem. handlar det om att vi tillsammans avsatt medel, , för att stödja den här typen av verksamhet. Det har mottagits positivt. Det är ett arbete på gång. Det finns aktörer som är nära att komma i gång med operativ verksamhet. Jag följer det med stort intresse. Det är klart att det kompletterar svensk kapitalmarknad på ett väsentligt och bra sätt. 75 (): Det är bara att konstatera att kreditgarantiföreningar är en väldigt ung företeelse hos oss här i . Man kan fråga sig varför det är på det sättet. I många andra europeiska länder har detta varit ett sätt att delfinansiera många företags verksamhet. Det har varit verksamt i väldigt medan vi verkar vara väldigt yrvakna när det gäller den här formen av finansiering. Jag kan dela näringsministerns uppfattning att det är en poäng med att det ska finnas en lokal förankring. Det är en poäng med att det ska vara det lokala näringslivet som i första hand är med och satsar kapital och kunskap, mentorskap. Det är många ringar på vattnet. Det är det som är kärnan egentligen i verksamheten. Tanken bakom alltihop är att kapitalet ska stanna kvar i regionen. Kapitalet ska inte ge sig i väg någonstans. Det ska finnas här, och det ska arbeta. Det tycker jag är oerhört viktigt. Det finns en annan tanke också med kreditgarantiföreningar. Det är ett unikt sätt att låta privat kapital och statens kapital eller intresse samverka. Jag menar inte att näringsministern ska stå här nu och säga att staten ska vara med och skjuta till, ingenting sådant. Men jag skulle gärna vilja höra om det finns intresse hos regeringen att fortsätta den här diskussionen och se hur vi kan utveckla det här sättet att ge krediter . När vi fortsätter den diskussionen måste vi också kunna titta på . Det är ju ganska vanligt att staten går in där ganska aktivt med medel tillsammans med näringslivets kapital och intressen för att just bygga vidare på den lokala förankringen och stötta små och medelstora företag. Det kanske snarare är det jag vill ha svar på från näringsministern. 76 Näringsminister (): Jag har egentligen gett det svaret. Om den här typen av regionalt engagemang verkligen ska fungera är det nog ett av de sämsta sätten att inledningsvis signalera att om det inte blir tillräckligt engagemang går staten in med kapital. Låt oss nu med de avsättningar som vi har gjort för att stötta bildandet av den här viktiga verksamheten låta aktörerna visa att de får det att fungera, att de får det till ett fungerande system och lyckas attrahera ett regionalt och lokalt engagemang och inte minst lyckas attrahera kapitalet. Det är det som är själva vägkorsningen. Om man klarar det ser vi att det finns ett reellt intresse. Det hoppas jag verkligen. Sedan, när vi har låtit det här arbeta på och ser hur det formerar sig, får vi diskutera om det finns ytterligare insatser som vi kan göra. 77 (): Jag kanske är lite mer istadig än vad näringsministern är just .