prot · GR0981 · 2004-03-11 00:00:00 — Man ändrar på någon åldersgräns här och någon subventionsgrad där och krånglar till systemen ytterligare lite grann. Så rullar det på, och så väntar man bara på att borta i ska stimulera den amerikanska ekonomin så att han hjälper till med att lösa problemen för Socialdemokraterna i . Möjligtvis ska AMS få någon krona extra för att sätta mera folk i åtgärder. Problemet med AMS mål är att AMS inte har rätt mål. När vi har haft en målsättning med öppen arbetslöshet har det lett till en politik där man forcerat har tvingat fram åtgärder som flyttar undan människor från kolumnen för öppen arbetslöshet till kolumnen för åtgärder eller på annat sätt. Det är precis det som hände med aktivitetsgarantin , då regeringen lade fram en proposition . gick försöksverksamheten i gång. tog vi beslut om permanent verksamhet från , och sedan kom 30 000 människor i åtgärder på en gång. Sedan nådde man precis på höstkanten , och har utvecklingen gått åt fel håll. Det är precis den typen av panikåtgärder som tvingas fram när man ska leva upp till det slags statistikmål som regeringen har och som visar på fel saker. Men får vi statistiken att fokusera på antalet arbetade timmar ser vi det verkliga problemet i svensk ekonomi. Då rör vi vid det som verkligen betyder någonting för skatteintäkterna men också för människors verkliga deltagande i arbetslivet. Det räcker inte att de är registrerade på jobbet men ändå hemma på grund av sjukskrivningar, vilket nu registreras när man mäter andelen sysselsatta. öppen arbetslöshet, men statsrådet är inte orolig och sätter upp fel mål för våra myndigheter och för sig själv. Det gör mig orolig. Jag beklagar att statsrådet inte är orolig. Jag trodde mer om en gammal fackföreningsmänniska som . 122 (): Vi tycks i alla fall vara överens om att antalet arbetade timmar är viktigt. Jag skulle tro att vi också är överens om att statistiken är oroande, nämligen i så måtto att antalet arbetade timmar inte ökat trots att befolkningen ökar. Det borde ju rimligtvis vara på det sättet att antalet arbetade timmar ökar om välståndet ska öka. Om det nu är viktigt, och det har ju sagt, frågar man sig: Varför sätter man då inte upp något mål för det? Målet för regeringen borde väl ändå vara att ta fram statistik som är sammanhängande och som kan visa antalet arbetade timmar sammantaget. Dessutom borde det naturligtvis finnas ett mål att öka det antalet timmar. 123 Statsrådet (): är närmast raljant, dels över den arbetsmarknadspolitik som har stöd i den här kammaren, dels över hur jag och regeringen ser på arbetslöshetsnivåerna . Det är närmast oförskämt. När ställer två konkreta frågor om hur vi utformar statistiken och vilka mål vi ska ha inom svarar jag på det, och det är det som interpellationen handlar om. Det är en motion som vill få behandlad i den här interpellationsdebatten. Vi har en interpellation som består av tre sidor, där två och en halv sida är en beskrivning av kd:s alternativa politik, och det är väl legitimt. Det är klart att vi ska debattera varandras olika utgångspunkter och varandras politik. Låt oss gärna göra det i något sammanhang. ställde för jag vet inte vilken gång i ordningen två frågor om statistiken, och jag har svarat på dem. Jag kan med eftertryck säga att jag är djupt orolig för att vi har en för hög arbetslöshet. Vi vidtar åtgärder för att människor inte ska slås ut som de går arbetslösa. har fått ytterligare 2 miljarder som möjliggör 15 000 nya programinsatser, som inte är ett sätt att krångla till, , världen för företagare och arbetstagare utan är ett sätt att ge människor en möjlighet att behålla kompetens, kraft och ork när man är arbetslös, för att komma ut bättre att söka jobb när arbetsmarknaden blir bättre. Det är på riktigt, , när människor får hjälp och stöd inom arbetsmarknadspolitikens ram. Det är inte att rulla på med någonting som är fullständigt meningslöst, som uppenbarligen tycker och som väl i så fall blir resultatet av en politik där kd bestämmer hur arbetsmarknadspolitiken ska utformas . 124 (): Om jag nu var raljant så har jag tydligen mött min värdige medtävlare på den punkten. Jag tycker inte att allt som sker inom arbetsmarknadspolitikens område är dåligt, men jag tycker att det finns en hel del att raljera över. Man kan raljera över det sätt på vilket aktivitetsgarantin genomfördes och över den forcerade framfart som då tillgreps. Hur ni tricksar och fixar med alla olika varianter av anställningsstöd, som ni talar om att man ska förenkla arbetsmarknadspolitiken, kan man också raljera över. Man kan ha rysligt roligt över det, för det finns många kul exempel på hur märkligt ni har betett er för att klara budgetlagar och utgiftstak och försöka att på olika sätt visa handlingskraft. Jag är självklart bekymrad därför att jag tycker att er politik leder fel, men jag tror att grunden för att den leder fel för det första är att man har en felaktig redovisning som förvrider debatten här i och försämrar jämförelser med andra länder. För det andra fokuserar ni på fel mål. Det är det som jag tar upp i min interpellation och försöker få en insikt att växa hos den socialdemokratiska regeringen att vi måste börja mäta det som är väsentligt, det vill säga antalet arbetade timmar. Det är det som ska syssla med. Den ska inte styra alla detaljer som finns på olika områden utan diskutera målsättningarna. Men då blir svaret: Nej, vi har redan gett några mål till AMS, och måste man där få arbeta med dem ett tag. Men diskutera i sak! Är mina förslag till mål felaktiga? Är det fel att låta antalet arbetade timmar vara den viktigaste indikatorn? Om man tycker att det är den viktigaste indikatorn, borde det också styra målformuleringarna och direktiven och prägla hela politiken, och då tror jag faktiskt att även skulle börja komma fram delvis till andra politiska slutsatser. Jag tycker att den socialdemokratiska regeringens insatser i alltför hög grad har lett fel, och jag tror att ett av problemen är just att man fokuserar fel och har fel målsättningar. Det måste jag få säga i denna kammare. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2003/04:324 om byggbranschen och arbetskraftsinvandring 125 Statsrådet (): har ställt två frågor till statsrådet : för det första om han avser att lägga syn på arbetskraftsinvandring till grund för politiken, för det andra om han avser att medverka till att begränsa arbetskraftsinvandring till inom byggsektorn. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara interpellationen. Inledningsvis vill jag framhålla att det finns en stor medvetenhet inom regeringen om behovet av att långsiktigt öka arbetskraftsutbudet för att undvika arbetskraftsbrist och flaskhalsar och säkra en hållbar ekonomisk tillväxt och välfärd. Detta gäller inte minst mot bakgrund av fortgående demografiska förändringar. Grunden för en framgångsrik politik i detta avseende läggs . Min övertygelse är att nyckeln till att framgångsrikt kunna möta den demografiska utmaningen ligger i kraftfulla och effektiva insatser för att ta till vara hela den potential som finns i den arbetsföra befolkningen. Det handlar bland annat om stora grupper av sjukskrivna, äldre och invandrare. Också andra typer av åtgärder kan emellertid vara nödvändiga. I en bred politik syftande till att hålla arbetskraftsutbudet uppe och motverka bristsituationer och flaskhalsar bör ökade möjligheter till arbetskraftsinvandring vara ett kompletterande element. Regeringen har i linje med detta, och mot bakgrund av tillkännagivande om arbetskraftsinvandring (bet. 2002/03:SfU8, rskr. 2002/03:143) beslutat att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över regelverket för arbetskraftsinvandring. Syftet är att ta fram ett regelverk som medger vidgad arbetskraftsinvandring från länder utanför EU och EES. Kommittén ska i sammanhanget också utreda behov och konsekvenser av ytterligare arbetskraftsinvandring. En grundläggande utgångspunkt för utredningsarbetet ska vara att löner, försäkringsskydd och övriga anställningsvillkor för personer som invandrar för att arbeta ska vara i nivå med dem som gäller för arbetstagare som redan finns i landet. På motsvarande sätt har regeringen i samband med den förestående EU-utvidgningen lyft fram vikten av att förhindra att arbetstagare från de nya medlemsstaterna exploateras. Det finns risk för att dessa av oseriösa arbetsgivare ges anställningsvillkor som vida understiger de villkor som i allmänhet råder på den svenska arbetsmarknaden. Utformningen av de övergångsregler som regeringen avser att införa tar sikte på att undvika en sådan oönskad uppdelning på arbetsmarknaden. Jag vill i detta sammanhang gärna ta tillfället i akt och understryka att syftet med övergångsreglerna inte är att begränsa tillträdet till den svenska arbetsmarknaden för medborgare i de nya medlemsstaterna utan att i möjligaste mån underlätta för arbetstagare att ta seriösa arbeten i och flytta hit. En arbetsmarknadsprövning, som är en av förutsättningarna för att en tredjelandsmedborgare ska få arbetstillstånd, bör därför inte göras i fråga om arbetstagare från de nya medlemsländerna som söker arbete med viss varaktighet. Arbetstagare från dessa länder ska ges möjlighet att konkurrera på lika villkor som övriga arbetssökande i . Jag vill vidare, mot bakgrund av andra fråga, betona att övergångsreglerna är generella till sin natur och alltså inte tar sikte på specifika sektorer eller yrken. I fråga om arbetskraftsinvandring från tredjeland vill jag inte föregripa den utredning som startar. Kommittédirektiven har emellertid en förutsättningslös inriktning, som i och för sig ger kommittén möjlighet att överväga särlösningar för specifika sektorer eller yrken. anges det att förändringar av regelverket ska syfta till bland annat förenklad administration och långsiktig hållbarhet. Sammanfattningsvis, : Detta är regeringens politik. Den grundar sig på en självständig samlad bedömning av behoven och utvecklingen på arbetsmarknaden och av situationen i samhället i övrigt. 126 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Jag vill bara hastigt konstatera att det är den fjärde interpellationen som statsrådet har skickat till andra statsråd. Jag kommer att uppehålla mig kring tre avsnitt beträffande min interpellation som just handlar om de frågeställningar som har tagit upp. Det gäller för det första behovet av arbetskraft, för det andra utbudet och varför exempelvis är emot arbetskraftsinvandring och för det tredje svartjobben som ett argument mot arbetskraftsinvandring. Jag har inte fått svar på mina två frågor och hoppas att efter min inledning här återkommer till frågeställningarna. kan vi läsa i att regeringen kan tänka sig att införa arbetsmarknadsprövning. Det innebär att regeringen kan tänka sig att begränsa arbetskraftsinvandring till exempelvis byggbranschen det är ju det som är innebörden och vill jag veta vad som gäller. Undersökning efter undersökning påvisar att det finns ett stort behov av arbetskraft framöver. visar att ungefär 87 000 sysselsatta kommer att lämna arbetsmarknaden, främst inom byggbranschen. Rapporten heter Den framtida personalförsörjningen inom bygg och anläggning tillgång och rekryteringsbehov . Dessa 87 000 motsvarar av branschens anställda. , , själva förutspår att rekryteringsbehovet är ca 60 000 byggnadsarbetare. menar att man genom att nyutbilda klarar möjligtvis i bästa fall hälften, men det tar att bli byggnadsarbetare inklusive lärlingstiden. Jag har tagit del av egna rapporter och deras kongressmaterial, och det är det jag refererar till. anser att det finns två tänkbara arbetskraftsreserver och jag vill göra statsrådet observant på att däri inte ingår arbetskraftsinvandring. Man har två grupper man inriktar sig på. Den ena reserven är de tusentals svenska byggjobbarna utomlands, men man konstaterar att svårigheter finns med att få dem att återvända till . Den andra reserven är de som tidigare lämnat branschen för andra branscher. I båda dessa fall konstaterar man att det kanske är problem med att få dem att återkomma. säger: Byggnadsarbetare som arbetar utomlands eller i andra branscher kan lockas tillbaka igen. Men det finns mycket som är bättre utomlands inte bara lönen. Det här gäller alltså svenska byggjobbare utomlands. är det ett ganska omfattande antal svenska byggjobbare som har sökt sig utomlands. Det finns exempelvis 10 000 byggjobbare bara i , och de har varit väldigt välkomna där, ska jag säga. Man har också problem med att pensionsåldern är tidig. Många går i förtidspension eftersom de inte orkar jobba till pensionsåldern, . Dessutom finns Byggindustrins byggkommission som i en rapport har påtalat att väldigt få med invandrarbakgrund återfinns just i byggnadsbranschen, och det här är ytterligare ett dilemma som Byggindustrins byggkommission anser finns. Då menar jag att man ska ställa sig frågan: Varför ser inte möjligheterna med arbetskraftsinvandring? Det är också en viktig fråga utifrån den kampanj som har bedrivits. Frågan är: Delar regeringen uppfattning? De ser inte denna möjlighet i sina rapporter. Jag menar att det här handlar om makt. Det handlar om vem som har möjligheten att styra utbudet av arbetskraft. Jag menar att vill styra den tillgången, och då blir arbetskraftsinvandringen en faktor som man inte vill ha att göra med. Jag kan bara konstatera än en gång att i deras interna rapporter och i deras rapporter från kongressen fanns arbetskraftsinvandringen inte med som ett alternativ, trots att man konstaterar behoven. Här skulle jag gärna vilja ha ett klargörande från statsrådets sida. 127 Statsrådet (): Jag lyssnade verkligen intensivt och intresserat på vad det var och är som vill att jag ska svara på, och jag tror att jag förstod det i det senaste inlägget. Jag kan naturligtvis inte svara på och för vad kommer till för slutsatser eller vad de har för politik. Jag är dessutom inte, måste jag säga, riktigt lika insatt som tycks vara i alla de rapporter som har presenterat. Det ställdes en fråga om regeringen delar den uppfattningen. Regeringen kommer inte att lägga några hinder i vägen, om vi börjar där, för att byggnadsarbetare från de nya medlemsstaterna ska kunna komma till och jobba. Det ska inte vara några hinder på annat sätt än det som kan uppfattas som hinder för övriga yrkeskategorier. Jag tycker dessutom inte att vi reser några hinder. Vi skapar i stället en möjlighet med det förslag som kommer att föreläggas om de så kallade övergångsreglerna. Vi skapar en möjlighet att komma till och jobba såsom man önskar som enskild individ. Men ska det garanteras att man får rimliga villkor när man kommer hit till . De villkoren ska inte bli sådana att de dessutom pressar löner och anställningsvillkor nedåt så att vi får en osund konkurrens på den svenska arbetsmarknaden. Det vill naturligtvis ingen. Det hoppas jag att inte heller vill. Arbetskraftsinvandringen är föremål för den utredning som kommer att gå i gång med sina direktiv. Den har jag ingen anledning att på något sätt föregripa annat än att framhålla det allmänna som jag sade i mitt första svar. Jag och regeringen ser att det kommer att behövas ytterligare arbetskraftsinvandring. Jag har ingen uppfattning om det är särskilt fråga om den ena eller den andra branschen. Det får visa sig om man kommer till sådana slutsatser i utredningen när det diskuteras där. Jag har inga som helst förutfattade meningar eller några bestämda positioner därvidlag. Det kommer att finnas behov av arbetskraft inom en rad olika sektorer på svensk arbetsmarknad framöver. Där kommer också arbetsinvandring från tredjeland att vara en sådan möjlighet att öka arbetskraftsutbudet. Vi vet ännu inte riktigt vad det kommer att betyda med EU-utvidgningen och hur många människor som är beredda att söka sig till och om det blir en potential för att täcka upp eventuella bristsituationer som uppstår på svensk arbetsmarknad. Vi får se vad utvecklingen leder till därvidlag. 128 (): Jag vill referera till den , Bostadsbyggandets hinderbana, om utvecklingen 19952001 som just tog upp problematiken med tillgången på arbetskraft inom byggbranschen. Man menar i att det finns uppenbara konflikter mellan dem som är verksamma på marknaden och som gärna utnyttjar tillfället till högre inkomster och dem som kan ha ett intresse att söka sig in på denna marknad. I de rapporter som Byggnadskongressen har antagit framgår att man har ett mycket tydligt mål för vad man vill med sin lönebildningsstrategi. Det är exempelvis att ligga över medelinkomsten för en industriarbetare. För att uppnå denna strategi anger man mycket tydligt att det också handlar om att se hur man försörjer marknaden med arbetskraft. Jag vill än en gång poängtera att det ingenstans, trots de enorma behov som man förutspår, finns angivet att man över huvud taget ser arbetskraftsinvandring som en möjlighet. Det är helt andra metoder man är ute efter. Man har startat ett projekt för att se möjligheter att rekrytera kvinnor och boende i med invandrarbakgrund. Men det anses som ett utvecklingsprojekt. Detta är dilemmat. Varför gör man detta? kampanj gav en fadd smak i munnen. Det finns en annan agenda som egentligen ligger i botten. Man vill inte ha arbetskraftsinvandring därför att man har en helt annan strategi. Det är väldigt viktigt att syna regeringens politik för att se vad regeringen vill. I svaret anger statsrådet att ökade möjligheter till arbetskraftsinvandring bör vara ett kompletterande element. Den entydigt mer positiva inställning som statsrådet visar från talarstolen kan jag inte utläsa från det skriftliga svaret. Det finns mängder av reservationer från regeringens sida. Det som står angivet i om att möjliggöra en arbetsmarknadsprövning kommer att innebära att man inte kan rekrytera arbetskraft utifrån till exempelvis byggbranschen. Även när det har varit högkonjunktur har denna bransch haft arbetslöshet ute i landet. Det har varit mycket svårt att uppnå en arbetspendling. Det har betytt att man har haft mycket svårt att hitta byggjobbare i exempelvis storstadsregioner med överhettning som resultat. Om skulle få regera skulle vi se till att man byggde kontinuerligt. Vi har en stor bostadsbrist. ska jag också medge att regeringen har fattat beslut om att starta infrastrukturprojekt. Det innebär att det kommer att uppstå flaskhalsar, och någonting måste göras. Arbetskraftsinvandringen är en fantastisk möjlighet. Människor ska komma hit och jobba med sjysta villkor. De ska ges den möjligheten. Jag menar att det är dags att syna vad egentligen vill och vad regeringen egentligen vill och om vi verkligen gemensamt har den positiva grundsynen på arbetskraftsinvandring eller om regeringen har en helt annan uppfattning. Jag har med oro följt diskussionerna. Man får inte entydigt positiva signaler. Jag har blivit uppringd av medborgare som säger att de skäms å polska arbetares vägnar. Det är duktiga hantverkare som ska utmålas som gästarbetare. De finns på affischer i kampanj. Det är väldigt sorgligt. har statsrådet en möjlighet att klargöra vilken inställning regeringen egentligen har. Ser man möjligheten eller inte? 129 Statsrådet (): Ta en debatt med om politik och strategi, . Ta den inte med mig. Ta den med . Vad mera kan jag säga än att arbetskraftsinvandring sannolikt kommer att vara ett viktigt komplement till att öka arbetskraftsutbudet tillsammans med många andra saker? Vi ser det framför oss. Det som har debatterats är hur snabbt det inträffar. Det kan man alltid diskutera. I grunden har jag ingen annan uppfattning än att det framöver kommer att behövas också en arbetskraftsinvandring. Vi kommer inte i skrivelsen att föreslå en arbetsmarknadsprövning i de så kallade övergångsreglerna. Vi kommer att föreslå att man söker sitt arbetstillstånd innan man kommer hit. För att förenkla debatten: Är det sjysta villkor som dessa människor kommer att erbjudas ska de komma hit och dessutom vara välkomna att komma hit. Sammanfattningsvis är min uppmaning till polacker och balter: Välkomna hit och jobba nu när gränserna öppnas. Vi ska se till att ni när ni kommer hit får sjysta, rättvisa och riktiga villkor på samma sätt som svenskar har som jobbar på svensk arbetsmarknad. Men vi kommer att bekämpa och förhindra att anställningar kommer till stånd där det är fiffel och fusk med i bilden. Det är hela syftet med övergångsreglerna. Jag vill avslutningsvis ställa en fråga till om något som hon inte har berört. Det finns ett legitimt intresse för en facklig organisation att värna om att löner och anställningsvillkor gäller lika för alla och att man inte utsätts för oseriös konkurrens och lönedumpning. Min fråga till är: Tycker att det finns ett problem i byggbranschen eller i några andra branscher? Tycker att det finns ett problem med att det kan ha förekommit och förekommer kringgåenden av arbetstagarbegreppet? Uppenbarligen är byggbranschen djupt oroad över detta och saknar delvis förtroende för hur skattemyndigheten upprätthåller kontroll av F-skattsedlar som ges till egenföretagare. Man tycker att man har goda skäl för det. Huruvida det är eller inte är fusk begär jag inte att ska svara på, utan det gäller mer principfrågan: Tycker att det är ett problem om det förekommer och att det är ett problem som i så fall måste bearbetas och lösas? Är vi överens om det, ? 130 (): behöver fler småföretagare. Är det någonting som statsrådets kollega brukar hålla med om så är det just det. är man liten för att sedan kunna växa och bli större. Jag vill också påtala att F-skatterna har funnits inom byggbranschen . Jag har aldrig hört någon räkna hur många vita svenska män som är F-skattade och som finns på byggena. Den omvandlingen har byggbranschen gjort . Men när det gäller utländsk arbetskraft så jagar man dem och kollar ifall de är F-skattade. Jag menar att alla ska följa det regelverk som finns och betala sina skatter och avgifter under sjysta villkor. Det är min grunduppfattning. behöver nya vägar, järnvägar, bostäder och välunderhållna fastigheter. För att åstadkomma detta behöver vi en tillgång på skickliga byggnadsarbetare män och kvinnor, svenskar och invandrare under sjysta villkor som arbetstagare eller småföretagare som betalar sina skatter och avgifter. Arbetskraftsinvandringen är en möjlighet för byggproduktion. värnar vita svenska män med rätt muskler som kan hjälpas åt att hålla andra utanför byggarbetsmarknaden. Den egna maktpositionen sätts i främsta rummet. Tyvärr har man uppenbarligen även fått regeringen i ett stadigt grepp. Jag anser att regeringen sitter i LO:s och knä. Någon annan slutsats kan jag inte dra. 131 Statsrådet (): gick över en gräns som jag inte tycker att man ska gå över. Rakt ut och rätt upp och ned beskyller hon för att föra en rasistisk politik och värna vita svenska män på bekostnad av andra. Det är en djupt allvarlig och djupt kränkande uppfattning och beskyllning. Jag hade hoppats att skulle redovisa att hon förstår vad som är byggnadsarbetarnas och andra arbetstagares problem när det uppstår en rörlighet mellan länder som har väldigt olika levnadsnivåer. De företag småföretag och enmansföretag som finns i konkurrerar enligt min egen erfarenhet från byggbranschen oftast med ungefär lika anställningsvillkor och lika löner och ersättningar. Annars kan man inte klara sig och sin levnadsstandard i . Människor som kommer från länder där man har en mycket lägre levnadsnivå kan också tjäna på att få en lön som vida understiger det som gäller i därför att lönenivån i deras hemland är så låg. Där uppstår ett läge där det blir rationellt att försöka kringgå regelverket. Det uppstår inte därför att man är polack utan därför att man har olika levnadsnivå i olika länder. Det fackförbunden gör, som är fullt legitimt, är att värna sina medlemmars intressen och att kollektivavtalen följs för alla. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Hänvisning av ärenden till utskott