prot · GR0991 · 2004-03-31 00:00:00 — Men jag ser gärna att man så fort som möjligt, gärna meddetsamma, slår fast en palestinsk stat med ansvar och förpliktelser men också med rättigheter och en garanterad demokrati som vi garanterar gränser. Jag har också en helt annan fråga till . I ett tidigare replikskifte här var man inne på Kosovo. och jag var gemensamt i Kosovo. Jag undrar om vi uppfattar det på samma sätt saknas det någon form av samordning från ? Vad vilja med ? Vad vilja vi i Kosovo så att man får ett samlat grepp över de insatser som görs för att befrämja mänskliga rättigheter och demokrati på plats? 43 () replik: När det gäller både och situationen i Kosovo så har det hela sedan den förändrats och blivit bra mycket allvarligare. Vi har sett ett svårt bakslag. Det får man naturligtvis beakta. Jag vet att det pågår arbete på departementen när det gäller hur man ska kunna stärka stödet för en positiv utveckling och en stabil situation i Kosovo. Jag vill inte föregripa just den diskussionen. När det gäller som helhet vet vi ju att det förekommer ett arbete i utskottets regi där man tittar på det vidare . Vi har väl anledning att återkomma till detta. Jag hoppas att också stöder det jag sade i mitt inlägg om att man inte arbetar fullt ut enligt utskottets önskemål när det gäller kvinnors rättigheter. Det finns anledning att ha en uppförandekod. Vi hörde exempel på detta från Kosovo när man, från ansvarigt håll, i praktiken och på sin fritid inte följde det som man hade i uppgift att göra . Sedan gäller det diskussionen om huruvida araberna på något sätt skulle vara exkluderade från demokrati och mänskliga rättigheter. Jag kan inte förstå hur den frågeställningen kan komma upp här i kammaren. I den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter i portalparagrafen står det naturligtvis ingenting om att en enda grupp skulle exkluderas. Man talar tvärtom om alla människor och alla människors frihet. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi har slagit fast det och upprepar det i betänkandet. Jag har också lyft fram det i mitt anförande. Alla människor har självfallet samma rätt till mänskliga rättigheter. Vi måste självfallet stödja och samarbeta med dem som vill ha en annan utveckling i länder där man inte har mänskliga rättigheter. Jag har stort hopp om att detta ska kunna få ökad uppmärksamhet internationellt. Då har vi en annan roll att spela. När vi får draghjälp och kan göra det tillsammans med många fler kan vi också ha större hopp om att vi ska nå snabbare resultat. 44 () replik: Jag vill börja med att poängtera att det är självklart för att det är viktigt att arbeta för sociala rättigheter. Det gäller till exempel rätten att ha ett arbete och god tillgång till hälsovård. Det är också därför som vi är det parti i som vill satsa mest pengar på bistånd. I vår budget har vi avsatt pengar för att nå upp till enprocentsmålet . Vi tycker ändå att det är riktigt att prioritera de politiska rättigheterna när det gäller såväl biståndet som de mänskliga rättigheterna. Vi vet ju att när länder uppfyller de politiska rättigheterna uppnår man också bäst de sociala och ekonomiska rättigheterna. Det är ju i demokratier som medborgarnas behov står i centrum i stället för att diktatorns egna fickor ska fyllas med pengar. Av den anledningen är det också viktigt att vi prioriterar politiska rättigheter. Jag tror att det även finns liknande tankegångar i majoritetens skrivningar. Det står på ett ställe att man är tveksam till behovet av ett fakultativt protokoll till stadgan om sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter. Jag vill också ta upp en annan fråga. har ju stora ekonomiska framgångar, men den stora merparten av de människor som bor i lever i extrem fattigdom och under ett oerhört politiskt förtryck. Det gäller till exempel falungongrörelsen, tibetaner och invånarna i , det vill säga uigurerna. Jag undrar varför utskottsmajoriteten inte kunde ställa sig bakom vår reservation. Vi tycker att bör ge och Xinjiang långtgående självbestämmande. Dessa människors rätt att utöva sin religion och sin kultur måste säkerställas. 45 () replik: Jag sade tidigare att i ett senare anförande kommer att ta upp de delar av betänkandet som behandlar . Hon kommer också att vara beredd och intresserad av att föra en dialog i de här frågorna. Jag vill hänvisa att diskutera den frågan med av det skälet. Under dagens debatt har vi märkt att har sökt konflikt med sina borgerliga kamrater på MR-området, vilket förvånar mig. Jag förstår att hon även i det här inlägget vill ta upp det med mig som representant för majoriteten. Jag tycker att odelbarheten när det gäller mänskliga rättigheter är väldigt väl och nyanserat uttryckt i betänkandet. Jag står självfallet också bakom detta. Jag tycker att det skulle vara en stor orätt om man till exempel talade om för kurderna att de inte har rätt att slåss för att få använda sitt språk fritt eller att de inte ska ha rätt att utöva sina kulturella rättigheter i . Jag tycker inte att jag kan sätta mig på dem och säga att det inte är viktigt, att det inte stöder det långsiktiga målet och att det inte påverkar demokratin eller yttrandefriheten . Man kan inte dela upp det på det sättet. Jag anser att de olika delarna av de mänskliga rättigheterna är stödjande. Sedan har vi ett gemensamt mål, att de ska uppnås till fullo. 46 () replik: Det är självklart att till exempel kurder och dem jag nämnde i mitt första inlägg, nämligen uigurer, tibetaner etcetera, inte ska diskrimineras på olika sätt. Det ställer vi helt och fullt upp på. Men när man sammanför politiska, ekonomiska, kulturella och sociala rättigheter och säger att de är precis lika viktiga händer det lätt att man ursäktar politiska övergrepp med att ett land till exempel har uppnått en god utbildningsnivå. Det skriver utskottet tyvärr i betänkandet om . Det är väldigt viktigt att ta upp den här frågan. säger att jag söker konflikt, och det är väl det den här kammaren är till för. Vi ska synliggöra de olika åsikter som finns. Jag tycker att det i mitt replikskifte med och i de samtal jag haft med här vid sidan om har kommit fram att vi i har ett stöd både från och för att det är viktigt att prioritera de politiska rättigheterna. Rätten till liv och rätten att slippa tortyr är grundläggande. Det måste vara viktigare. Det finns alltför många diktaturer som skyller på att man uppnått sociala rättigheter och därmed ursäktar politiska övergrepp. Ingenstans i utskottsbetänkandet står det att sociala framgångar inte får ursäkta politiska övergrepp. Det hade varit väldigt enkelt för er att skriva till det om ni ställde upp på det. Jag anar att ni ändå gör det, men det står inte i betänkandet. Det finns en luddighet som jag vill belysa i den här debatten så att vi kan få ett tydligt ställningstagande för att det är viktigare med förbud mot tortyr än rätten till regelbunden semester. 47 () replik: Jag har respekt för om känner ett behov av att teoretisera och dela upp de mänskliga rättigheterna för att själv kunna förstå detta och hitta en ingång i de här frågeställningarna. Men jag tror att övriga som läser betänkandet kommer till en annan slutsats och förstår att mänskliga rättigheter är oerhört viktigt. Det finns en samlad uppställning bakom mänskliga rättigheter och de skrivningar som finns. Mänskliga rättigheter är en prioriterad fråga. Den teoretiska uppdelning som gör har ingen förankring i och ingen bärighet på den praktiska politiken eller de andra texter som kommer från utskottet. Jag tycker att uttryckte detta väldigt väl i sitt inlägg. Jag noterade också att hade ett väldigt intressant inlägg i samma ämne. 48 (): Jag kommer att ägna mitt första anförande från den här talarstolen åt ett folk, som jag vill kalla det, som väldigt ofta kommer i skymundan om de över huvud taget nämns i debatterna. Det finns i och i flera kristna minoriteter som beroende på vilken kyrka de tillhör benämns assyrier/syrianer eller kaldéer. De här grupperna utgör nutidens generationer som stammar från ursprungsbefolkningen i landet mellan de två floderna , i det som i den gamla kulturen benämndes och . Det här folket, assyrier/syrianer, som består av uppskattningsvis 4 miljoner människor, är splittrat över hela världen. Främst finns det stora grupper i , i , i , i och i liksom också som flyktingar i . Vi har även här i stora grupper som kallar sig assyrier/syrianer eller kaldéer. Det kristna assyrisk/syrianska folket har historiskt utsatts för förföljelse, som har kulminerat i vad vi skulle kunna kalla folkmord, i dels 1846, dels 1915 och även i . Till följd av dessa förföljelser har många människor flytt, bland annat till . Vi anser att det är viktigt att världssamfundet erkänner och bevakar de kristna assyrierna/syrianernas mänskliga rättigheter, bland annat rätten att äga och att fritt utöva sin religion och kultur och att använda sitt språk i den påbörjade demokratiseringsprocessen i och förhoppningsvis även i och andra berörda länder i . Om jag nämner speciellt är det därför att det är viktigt att den stora kristna minoriteten där får representation i relation till sin storlek på alla nivåer i parlamentariska organ. Jag anser att internationellt aktivt bör verka dels för att assyrier/syrianer betraktas och erkänns som ett folk med internationellt och nationellt erkänd rätt till kultur, religion, språk med mera, dels för att de här nämnda förintelserna erkänns som folkmord. Jag hade förmånen att få delta i en resa till och kunde då med stor tillfredsställelse konstatera de förändringar som i varje fall som jag uppfattade det regering och parlament med en ärlig vilja arbetar för, för att stärka mänskliga rättigheter och för att stärka minoriteters ställning i . Men vi kunde också konstatera att det finns stora problem med att implementera de nya lagarna och reglerna lokalt ute i samhället. Det finns faktiskt både i och i erkännanden av folkmordet. , det moderna fader, var president , och han har vid minst tre olika tillfällen erkänt förintelsen eller folkmordet som begicks i hans land. Han fastslog 1921 att den ungturkiska regeringen under begått folkmord på eller om vi ska kalla det förintelse av den armeniska befolkningen. Vi ska då notera att i det begreppet ingår alla kristna i . Även har uttalat ett stöd för den här uppfattningen. Jag ska redovisa ett citat ur ett anförande som han höll 1917: Dokumenten säga klart ifrån att här är det ej tal om övergrepp av underordnade utan det är fråga om ett organiserat och systematiskt folkmord, värre än vad vi någonsin sett maken till i . Detta folkmord står bland krigets alla ohyggligheter beträffande offrens antal och den systematiska vildheten i dess utförande utan motstycke. Om man går tillbaka till dessa kända statsmäns uttalanden borde det inte vara svårt för och inte heller för att erkänna att de här folkmorden faktiskt har utförts. Jag tror att det är väldigt viktigt för de berörda kristna minoriteterna att få ett erkännande från det internationella samfundet som en bekräftelse på att detta verkligen har hänt, att deras anhöriga har utsatts för förintelse, för ett folkmord. Vi behöver bara gå till oss själva. Om det inträffar traumatiska händelser i vårt liv, måste vi få ett erkännande, en bekräftelse på det som har hänt. Jag tror att de anhöriga till piloten och besättningen på det flygplan som försvann över känner så. Det är viktigt att nu kunna få ett avslut för att kunna gå vidare. Kanske allra viktigast för dessa stora grupper är att vi erkänner dem som ett folk, att assyrier/syrianer och kaldéer erkänns av och det internationella samfundet som ett folk med minoritetsstatus och mänskliga rättigheter både i och i alla övriga länder i . Vi har en mission som en demokrati här i att stödja dessa folk på de olika arenor där vi har möjlighet att göra det. 49 () replik: Jag ska fatta mig väldigt kort. Eftersom talare inledningsvis hänvisade till anförande vill jag bara ställa frågan: Är det så att står bakom de ställningstaganden som utskottet gjorde när det gällde assyrier/syrianerna och kaldéerna , eller har man en annan uppfattning? I övrigt vill jag inte gå in på någon diskussion här eftersom jag här i kammaren uttryckt min uppfattning. Jag ska inte upprepa den, även om jag känner igen mycket av det som här framhållits. Min korta fråga är alltså: Har ändrat uppfattning, eller står ni fast vid det som ni sade ? 50 () replik: har en linje i de här frågorna. Jag var inte närvarande när de diskuterades här i kammaren , men om läser vad som står i våra kommittémotioner ska hon finna att det har skett en viss glidning i diskussionen. Jag tror att jag vågar säga att partiet står bakom den uppfattning som jag har framfört . 51 () replik: Jag vill bara konstatera att det är väldigt intressant att vi genom det här anförandet fått klart för oss att har bytt inställning. Vi kommer naturligtvis att följa detta framöver. Tack för den informationen! Det var en nyhet för mig. 52 () replik: Jag vill inte kalla det en förändrad ståndpunkt, , utan jag vill tala om nyanser som finns i de ståndpunkter som vi intar. Jag har gett uttryck för min uppfattning i den här frågan. 53 (): Jag vill inleda med att berömma för ett väldigt illustrativt och välgenomarbetat tal, ett sådant som man vill höra fler av i denna kammare. Det som sade om att 2000-talets stora konflikt kommer att stå mellan demokrati och diktatur är en liberal sanning. Vi lever fortfarande i en tro att demokratin har slagit ut det mörka förtrycket världen över, men så är det inte. av befolkningarna får leva i fullgoda demokratier, där fria val hålls och mänskliga rättigheter respekteras. Endast 85 av världens 191 stater kan betraktas som tillfredsställande demokratier. Situationen är värst i , och . Vi har under många årtionden fått uppleva hur diktaturstater världen över konsekvent viftar bort de medborgerliga rättigheterna med hänvisning till att man har gratis sjukvård och utbildning. Vi har sett hur diktatorer hävdar att det är först när människorna får en viss levnadsstandard som man kan införa den vackra demokratin. Vi har fått höra att vissa kulturer inte behöver den västerländska demokratin med pressfrihet, öppna val och frihet att välja religion eller att avstå från religiös tillhörighet, om man vill det. Det är därför oerhört viktigt att denna debatt i kammaren mynnar ut i att internationellt hårdare driver just demokrati, fria val och yttrandefrihet. Det är de grundläggande mänskliga rättigheterna. På samma sätt som svenskar stöttade kampen mot apartheid i bör vi både med biståndspengar och högljutt moraliskt och politiskt stötta de oppositionsrörelser och människorättsaktivister som finns i , , och andra ofria stater. Många talare har valt att lyfta fram och , och även jag kommer att ägna min tid här i talarstolen åt det ämnet. Vi har sett en ny kamp börja föras på detta område. startades den legendariska Måndagsrörelsen med riksdagsledamöter från borgerliga partier som och , som tog initiativ för att skulle bli fritt. Jag vill nu göra kammaren uppmärksam på att en ny måndagsrörelse har väckts. riktas ljuset mot diktaturstaterna i och i . I lever en halv miljard människor i diktaturstater. avbröts också arabmötets toppmöte för att demokratifrågan blev alltför infekterad för att man ens skulle våga diskutera den. Förtryck, brist på mänskliga rättigheter och förföljelse är en del av vardagen och människors liv, och dessvärre har det inte hänt så mycket på den fronten. Enligt demokratitankesmedjan har egentligen inget alls hänt . Då fanns det två länder i regionen som betraktades som fria länder, och det var och . är det bara kvar som lever upp till kriterierna för att betraktas som en demokrati. Demokrati är så mycket mer än fria val. Det finns andra viktiga byggstenar. Det handlar om tolerans mot minoriteter. Det handlar om pressfrihet och oberoende domstolar. Och det finns bara ett land i regionen som med stolthet kan sägas försvara dessa värderingar. är det enda landet i regionen där en fri press får verka, medan censur, tystande av journalister och fängslande av kritiska författare är kutym i grannländerna. är det enda landet i regionen där kvinnor ges möjlighet att verka fullt ut. I flera av grannländerna bagatelliseras våld mot kvinnor. Kvinnor har inte ens fått rösträtt i två av länderna i , och i snitt sitter det kvinnor i . är det enda landet i regionen där homosexuella fritt kan demonstrera för sina rättigheter med stolthet på . I många av grannländer är homosexualitet belagt med dödsstraff, och de allra grövsta brotten mot homo- och bisexuellas samt transpersoners rättigheter sker i och . är det enda landet i regionen där man kan be landets allra högsta politiker att dra åt skogen utan att hamna i fängelse . I resten av regionen är förtryck och tortyr av oppositionella, oliktänkande och djärva människorättsaktivister vardag. Ofta kämpar de för friheten i den delen av världen med livet som insats. Men framför allt, det allra viktigaste: är det enda landet i regionen där medborgarna fritt kan välja vilka som ska styra deras eget land. I övriga delar av är denna del en mycket avlägsen dröm. Vill israelerna ha bort premiärminister så är det bara att rösta bort honom i nästa val. Kungarna i , diktatorerna i eller mullorna i går inte att få bort på samma enkla sätt. Visst har sina brister. Vi här inne är alla eniga om att vi behöver en fri, självständig och demokratisk palestinsk stat. Vi är överens om att olagliga bosättningar på palestinsk mark måste upphöra och att fredsprocessen stärkt ska gå vidare, på samma sätt som vi också ställer krav på den palestinska myndigheten, som också måste demokratiseras. Hur folkvald är , kan man fråga sig. Men glöm aldrig att som sagt är det enda landet som det internationella samfundet kan stämpla som en demokratisk stat. Vi måste en gång för alla erkänna sanningen om resten av regionens länder. företrädde aldrig sitt folk. Han förtryckte och mördade sina egna medborgare. Mullorna och ayatollorna i dagens förnekar sina landsmän rätten till fria val. De företräder inte iranierna de företräder förtrycket. diktatorfamilj , där sonen tog över efter pappan i ett land som styrts av denna familj , företräder inte syrierna de företräder ett förtryck. Det saudiarabiska kungahusets diktatur är inte heller ett uttryck för arabisk kultur och tradition, utan det är en symbol för förtryck av människor. präglar ett slags omvänd rasism väldigt många västerlänningars syn på . En del verkar tro att araber inte har samma krav på frihet som vi har här i Väst, och det är en väldigt sorglig uppfattning. Det är som om det vore okej med förtryck av araber, om det är andra araber som förtrycker dem. Har man den synen på mänskliga rättigheter så förstår man inte vad det innebär. Jag tycker ändå att vi ska våga vara hoppfulla. Se vad som har hänt . har rämnat, apartheidsystemet har försvunnit i och har demokratiserats. Samma väg kommer också resten av världen, även och , att gå. Det handlar om att stärka de krafter som vill förändra underifrån på ett tydligt sätt och att våga säga att förtryck av människor är lika fel i som det var i , att det är lika omoraliskt i som det var i och att det är lika fel mot mänskligheten i som det var i , och kommunistiska diktaturstater . Vi ska vara noggranna med att de människor som kämpar för frihet och bor i inte vill ha några smulor från vårt bord. De vill ha en hel meny av friheter, rättigheter och skyldigheter. När demokrati och diktatur ställs mot varandra vinner alltid demokratin. Det här gäller , , , och alla andra länder runtom i världen. Det finns endast ett styrelsesätt som är värdigt fria medborgare, och det heter demokrati. 54 (): Först av allt vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna så glömmer jag inte bort det! De mänskliga rättigheterna är universella. De gäller över hela världen, oavsett land, kultur eller specifik situation, och de gäller alla människor varje enskild människa. Det handlar om politiska och medborgerliga fri- och rättigheter, om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter och om skydd mot övergrepp, och det är staters och regeringars skyldighet att se till att de här rättigheterna respekteras. De mänskliga rättigheterna täcker in många delar av en människas liv. De syftar till att vi alla ska kunna leva ett drägligt liv. Det handlar om våra möjligheter att överleva, om vår rätt till våra innersta tankar och trosuppfattningar, om skydd för familjen, om frihet från tortyr och slaveri, om rätt till utbildning och yttrandefrihet och om rätten att delta i landets styrelse. Rättigheterna är inte graderade de är alla viktiga. Med anledning av replikskiftena tidigare skulle jag vilja säga att det är viktigt att vi alla lägger vår kraft på att se till att de här rättigheterna respekteras. Är det någonting jag lärde mig i så är det att ju fler vi är, desto bättre lyckas vi. Om vi alla är överens om att de här rättigheterna är viktiga så är det också viktigt att vi kämpar för dem och inte kämpar för vem som ska ligga etta, tvåa och trea. Jag tror att vi alla har olika idéer om vad som i så fall ska komma på första, andra, tredje och fjärde plats, och då blir det det som tar all vår kraft. Så låt oss kämpa tillsammans för att alla de mänskliga rättigheterna respekteras i hela världen. Varje stat har ett ansvar för att de mänskliga rättigheterna omsätts i nationell lagstiftning. Det räcker inte med att vi bara stiftar lagar. Vi måste också ha rättssystem för att de här rättigheterna ska fungera i praktiken. Dessutom är det viktigt att staten informerar medborgarna om de mänskliga rättigheterna. Ända fram till slut ansågs det att varje stat själv skulle bestämma hur människorna behandlades inom staten. Man pratade om icke-inblandningsprincipen. Men obegripliga grymhet, även mot det egna folket, kom att ändra det här synsättet. Det går inte att lita på att enskilda stater respekterar människors grundläggande rättigheter. Därför tillkom ett internationellt ramverk som skydd för dessa. Det innebär att rättigheterna är en internationell angelägenhet, och det gör det också möjligt att komma till rätta med grova brott mot mänskliga rättigheter. Om en kränkning sker ska den aktuella staten i första hand se till att den enskilde får upprättelse. Men om detta inte görs ska staten ställas inför internationell rätt. Här vill jag passa på att ta upp en utmaning för alla oss politiker i riksdag, oavsett partitillhörighet. Utmaningen ligger i att föra ut kunskap och medvetenhet bland allmänheten om de mänskliga rättigheterna. Vi bör uppmana alla ansvariga för skolor grundskolor, gymnasieskolor, folkhögskolor, komvux och så vidare att föra in de mänskliga rättigheterna och respekten för dem på schemat i utbildningen. En ökad kunskap bidrar till att göra verklighet av både de internationella och de regionala mål och principer. Jag hoppas att alla i antar den här utmaningen. Som vi har hört har utskottet valt att koncentrera MR-betänkandet kring ett tiotal punkter. En av de punkterna handlar om , , och . Eftersom jag har ett stort intresse för och angränsande stater ska jag använda de få minuter jag har till att säga någonting om mänskliga rättigheter i det området. har vi i svensk politik gett ett enormt stöd till våra grannar i öst. Man kan säga att det har varit hörnpelaren i den svenska politiken. Det har i första hand hjälpt de länder som blir medlemmar i . är det för oss att fortsätta längre österut och visa samma engagemang mot förtrycket av mänskliga rättigheter i de här länderna, till exempel som har varit uppe . Respekten för de mänskliga rättigheterna i är mycket svag. Det vitryska folket har fått utstå mycket. Demokratin i landet försämras. manipuleras, medier tystas och president har ett totalt grepp över folket och medierna. Många tidningar och föreningar har tvingats lägga ned sin verksamhet och trycket ökar mot både yttrande- och föreningsfriheten. Politiska ledare fängslas och förföljs.