prot · GR0958 · 2004-01-27 00:00:00 — Reglerna för fastighetstaxering utreddes senast av som i sitt avlämnade betänkande konstaterade att nuvarande modell i de flesta områden fungerar bra. års allmänna fastighetstaxering av småhus har dock vissa ändringar skett jämfört med vad som gällde vid förra fastighetstaxeringen som gjordes . Ändringarna innebär till exempel att strandnära fastigheter indelas i fler klasser . Syftet med ändringarna har varit att taxeringsvärdet bättre än tidigare ska återspegla fastighetens marknadsvärde. vill jag dock framhålla att det naturligtvis är så att inget system är sådant att det inte kan bli bättre. Jag följer utvecklingen på området och är alltid beredd att verka för ökad precision och bättre träffsäkerhet i fastighetstaxeringen. Några ytterligare besked är jag för dagen inte beredd att ge. 61 (): Artigheten bjuder att man ska tacka för svaret, så jag gör det. Men sanningen att säga tycker jag inte att det är så mycket till svar som jag har fått. Finansministern konstaterar att han inte delar min uppfattning att fastighetstaxeringen sker under godtyckliga former och att dagens system saknar tillstymmelse till rättssäkerhet. Det är rätt att det är min uppfattning som jag grundat på hur taxeringsförfarandet går till i verkligheten och på uppgifter som man enkelt kan läsa sig till på . Finansministern har all rätt att inte dela den uppfattningen. Finansministern avslutade svaret med att han följer utvecklingen på området. Jag funderar då på vilken utveckling det är som följs, den som sker i verkligheten eller den som sker någon annanstans. Finansministern säger i sitt svar att det är viktigt att taxeringen är likformig och förutsägbar. Jag håller helt och hållet med. Men problemet är att dagens fastighetstaxeringssystem inte är likformigt och förutsägbart. Jag ska ta upp två exempel. Det ena exemplet lyfte jag fram i min interpellation. I kommun, i församlingen har man tre värdeområden. Vid de köp som har skett 19992001 har fastighetstaxeringen hamnat på nivåer som varierar från till av köpeskillingen att jämföra med lagstadgade av marknadsvärdet. Det som är genomgående är att den som har köpt dyrt har fått ett lågt taxeringsvärde, ett taxeringsvärde som är mycket lägre än köpeskillingen. Den som har köpt billigt har fått ett högt taxeringsvärde. Detta är ett inbyggt systemfel. Mitt andra exempel kommer från . Utmed i finns det nio olika fastigheter. Tre av dem ligger så att säga på fel sida av vägen. Deras taxeringsvärden har höjts radikalt. Gränsen mellan två olika värdeområden går mitt i vägen. På den ena sidan ligger taxeringsvärdena på ca , och på den andra sidan ligger de på ca 1,6 miljoner. Det innebär en skillnad på åtminstone . Det är också ett systemfel. Systemet bygger på ett väldigt stort antal värdeområden i . är indelat i 8 240 värdeområden. Har det skett för få förvärv i ett värdeområde sker det en sammanslagning av flera värdeområden när man gör den provvärdering som nämnde i sitt interpellationssvar. Problemet är att sammanslagningen inte sker geografiskt, utan man lägger samman områden så att man får något slags likhet. Då trissas värdena snarare upp. Man lägger ihop ett attraktivt område med ett annat attraktivt område. Min fråga till finansministern är om han är beredd att vidta åtgärder för att rätta till de systemfel som jag pekar på och som gör att taxeringsvärdena inte blir rimliga och rättvisa. Eftersom indelningen i värdeområden inte går att överklaga är systemet inte heller rättssäkert. 62 (): Om vi var eniga i den tidigare frågan är vi djupt oeniga i den här. Svenska folket kan skatta sig lyckligt. Det är rikare än någonsin, och det beror, herr statsråd, bara på en enda sak. Dessvärre beror det inte på att näringslivet är framgångsrikt eller att aktiekurserna har gått upp, utan det beror på att taxeringsvärdena har gått upp. Det är den enda orsaken. Jag har tagit fram lite statistik på det här. Det är svårt med siffror, men antalet fastigheter som är taxerade under 2 miljoner har minskat , och det är i och för sig tråkigt från finansministerns synpunkt. Men finansministern kan glädja sig över att antalet fastigheter som helt plötsligt har blivit värda mer än och talar jag bara om permanentboende; jag har exkluderat alla fritidsboende har ökat från 8 072 till 17 487 fastigheter. Vi har alltså blivit enormt mycket rikare. Jag är bekymrad över hur lite vikt som statsrådet lägger vid själva taxeringsprocessen. Jag delar helt och fullt synpunkt att det finns ett stort mått av godtycke. Fallet med i är ju genant för regeringen och för dem som har utfärdat dessa bestämmelser. Det rör sig om två värdeområden med en enda gata emellan, om sex fastigheter på den ena sidan och tre på den andra. Jag har fått uppgiften att det är något mer än skillnad i taxeringsvärde. Och kom ihåg att det är fråga om exakt samma sorts hus! De är byggda och ser likadana ut. Detta är inte rimligt. Man kan inte säga att det är ett bra resultat av fastighetstaxeringen. Det är en enorm schablonisering. De människor som bor på tycker inte att systemet är rättvist. Statsrådet säger att det är en omfattande hantering och att man inte kan genomföra en fastighetstaxering utan en betydande schablonisering, och detta gäller i . Men man skulle kunna basera taxeringen på köpeskillingen och inte ha alla dessa värdeområden. Det finns andra system i andra länder som man kan använda. När vi ser hur rika vi blir och att ett stort antal människor betalar mer och mer i skatt måste vi förstå att baksidan är att det sprider fruktan och desperation hos framför allt många äldre människor. De förstår inte hur de ska klara sig. Och det handlar inte om ett antal miljonärer, utan det handlar om människor som har blivit fattigmiljonärer på grund av detta schabloniserade system. Det är inte värdigt vårt land att ha ett så schabloniserat system. Jag som är riksdagsman klarar av att ha en villa som är taxerad till över 3 miljoner. Men det är inte värdigt vårt land att många andra människor som bara har sina pensioner att leva av blir lika högt upptaxerade. Det är inte värdigt vårt land. 63 Finansminister (): ekonomi har vuxit , inte på grund av några höjda fastighetstaxeringsvärden. ekonomi har vuxit därför att vi har fler människor i arbete, vi har fler företag och vår produktion växer . Vår export växer. Vår handel växer. Det är det som har gjort att svensk ekonomi , sedan den socialdemokratiska regeringen tillträdde 1994 efter det borgerliga misslyckandet, har vuxit mer än omvärlden. Bruttonationalprodukten har vuxit med . I EU-länderna har tillväxten varit . Vi har alltså haft drygt en halv procentenhet högre tillväxt i än i omvärlden. Det kan möjligen jämföras med det stillastående som vi hade under de borgerliga åren , då ekonomin inte växte alls och till och med låg på minus . Det är det som har varit svensk ekonomisk utveckling, och det har inte någonting med fastighetstaxeringsvärden att göra. Fastighetstaxeringsvärdenas utveckling hänger naturligtvis till en del ihop med att vid tidigare tillfälle frös värdena. Man fick då en relativt snabb uppgång. Men det hänger framför allt ihop med att vi hade en kraftig ökning av priserna på fastigheter, som i sin tur hängde ihop med att vi hade ett för lågt bostadsbyggande, och vi har fortfarande ett lågt bostadsbyggande. Men vi hade framför allt i storstadsområdena, inte minst under förra mandatperioden med många borgerligt styrda kommuner här i , ett uruselt bostadsbyggande som drev upp fastighetstaxeringsvärdena och priserna rätt ordentligt. Det är det stora bekymret, det stora debaclet, det stora misstaget, den stora svårigheten på området. Jag protesterar bestämt när det påstås att vi har ett fastighetstaxeringssystem som är godtyckligt. Jag tycker för det första att det är en felaktig beskrivning av våra regelsystem. Det är okunnigt att beskriva det på det sättet. För det andra tycker jag att det är ganska skymfartat mot våra tjänstemän i , att de inte kan tillämpa det regelsystem vi har. De tillämpar regelsystemet. Men man kan aldrig säga att vi har det perfekta regelsystemet. Finns det perfekta regelsystemet på något område? Det finns alltid tillämpningssvårigheter. Därför finns det också i vårt fastighetstaxeringssystem möjligheter för den enskilde att gå vidare med en överprövning, och det görs ständiga justeringar. Jag har lite svårt att förstå när man från debattörernas sida säger att vi har för många fastighetstaxeringsområden. Hade vi haft färre hade vi väl förmodligen haft ännu mer av den typ av svårigheter som finns med att göra avgränsningar och ännu mer av trösklar mellan olika fastighetstaxeringsområden. Det är lite svårt att hänga med i logiken när det inte går att få kritiken mot mängden att hänga ihop med kritiken mot att det blir olika former av tröskeleffekter. Jag tror säkerligen att man kan förbättra en hel del i systemet, och det görs löpande sådana justeringar. har beslutat att vi exempelvis ska se till att vi i fortsättningen justerar höjningarna på ett sådant sätt att de tas ut i tre olika omgångar, det vill säga att hela höjningen inte tas ut utan delas upp i tre omgångar, för att få en mjukare övergång i den mån det blir snabba förändringar av något slag. Det finns andra saker som man kan titta på. Väldigt många av dem som har fastigheter ser, när de kollar sitt fastighetstaxeringsvärde, att det inte når av priset, utan det ligger oftast betydligt lägre. Skälet till att många taxeringsvärden hamnade en bra bit över de i den senaste omgången var att man inte hade gjort justeringar på framför allt ett antal strandfastigheter. Det blev då en engångsvis relativt stor justering. Men det är sådana justeringar som ständigt måste göras. Men jag hävdar bestämt att detta inte är ett systemfel, och detta är inte något godtyckligt agerande av skatteförvaltningens tjänstemän. Jag tycker att det är ganska skymfartat att påstå något sådant. 64 (): Det handlar inte om att ifrågasätta tjänstemännens kompetens, utan det handlar om att ifrågasätta just detta system. Det var faktiskt som införde systemet med den årliga omräkningen när han var skatteminister. Sedan kom väl på att det var ohållbart och började prata om att man skulle avveckla fastighetsskatten. Men det är lite svårt för mig att förstå varför som nuvarande finansminister försvarar ett system som har satt i sjön och som uppenbarligen i praktiken inte funkar på ett bra sätt. I just det exempel som jag pekade på, , är värdet inte stipulerade inom ett och samma värdeområde, utan det varierar från till . Det beror helt enkelt på att man tar ett genomsnitt fast man har en köpeskilling. När det finns en köpeskilling tycker jag att man ska sätta taxeringsvärdet till av köpeskillingen, alltså av ett marknadsvärde. Sedan behöver man givetvis räkna ut en omräkningsfaktor på köpeskillingarna när man ska sätta taxeringsvärden för andra hus som inte har omsatts. Men vad finns det för bättre marknadsvärde än när det har skett ett förvärv? När det gäller exemplet från tror jag att det skulle vara bättre att gå tillbaka till storleksordningen 2 000 värdeområden som fanns 1990. På något sätt trodde , och också , att ett större antal värdeområden skulle göra fastighetstaxeringen mer träffsäker. Men jag tror att man har gått från ungefär rätt till exakt fel i och med att man, om det inte finns tillräckligt många förvärv för att bilda ett ordentligt statistiskt underlag i ett värdeområde, plockar ihop ett attraktivt värdeområde med ett annat attraktivt värdeområde utan att de behöver ha någon geografisk koppling. Det är det som är problemet. Det blir ett godtycke i den sammankopplingen. Denna sammanslagning av olika värdeområden går inte att överklaga. Det är därför som man nu har lyft fallet i till . Det går inte att överklaga inom det svenska systemet. När partikamrater till mig påpekade förhållandena i Orusts kommun och ville att skulle titta på om hade följt att taxeringsvärdet skulle vara av ett marknadsvärde, då ville inte JO göra det. Man slår i glastaket. Det går inte att få sin sak prövad när det gäller de här två exemplen. Då tycker jag inte att vi har ett rättssäkert system. Jag tycker att man måste ha ett så genomlysbart taxeringssystem som möjligt. Har det skett ett förvärv är det bra att veta att jag får ett taxeringsvärde som utgör av marknadsvärdet och det pris som jag har betalat. Får man större geografiskt sammanhängande värdeområden får man inte den här effekten. Det är klart att det alltid måste göras gränsdragningar, men man får inte de här extrema och perversa gränsdragningarna som att hus på olika sidor av en gata får en skillnad i sitt taxeringsvärde på . 65 (): Jag vill börja med att säga att det urusla byggandet under förra mandatperioden i överträffas eller underträffas närmare bestämt endast av starten på den nuvarande mandatperioden. Jag håller med om att det var förfärligt dåligt förra mandatperioden i många kommuner. Det finns också kommuner där det var bra, till exempel . Men är det ju mycket, mycket sämre. Det finns det ingen anledning att ifrågasätta. Jag ska inte gå in på den tråkiga debatten om vem som orsakade krisen . Men jag förstår av statsrådets inlägg att han absolut inte läst förre statsminister memoarer från , för där görs ju en helt annan historiebeskrivning, att det var problem långt innan utsågs till statsminister i den här kammaren 1991. Sedan kan man ha många synpunkter på vad som hände sedan. Ni socialdemokrater motionerade 1992 om att man skulle sänka momsen till , men det var ju en helt huvudlös politik. När den nuvarande statsministern tog över ansvaret för ekonomin gjorde han rent hus med detta vettlösa krav. Det är inte alltid så lätt att få politiken att hänga ihop. Jag måste få ta upp den väldiga anklagelsen om att vi skulle ha synpunkten att tjänstemännen skulle vara okunniga. Vi har aldrig kritiserat en enda tjänsteman. Det är ju endast regelsystemet som vi kritiserar. Det finns ingen som helst anledning att kritisera någon tjänsteman. Slutligen: Det största problemet med fastighetsskatten är systemet som sådant, nämligen att det inte finns något samband mellan debiterad skatt och betalningsförmåga. Jag tycker att statsrådet skulle erkänna att det är det grundläggande problemet. När man har sålt ett hus kan man betala skatt, men inte . 66 Finansminister (): har ett selektivt minne när så behövs. Han säger att det var och som drev igenom det nuvarande fastighetsskattesystemet. Det är förvisso sant till en del. Det var också . Det var också , interpellantens eget parti. Och det var . Det var fyra borgerliga partier som lade fram en proposition i den borgerliga fyrpartiregeringen som sedan kammaren behandlade och godkände. Så jag tror att också får ta åt sig en del av äran för systemet och inte lägga hela skulden på och . har nog lika stor del i systemet. Jag tycker att de principer som de borgerliga partierna och den borgerliga regeringen då presenterade fortfarande håller. De utgår bland annat från att det, i motsats till vad säger, naturligtvis finns ett samband som gäller betalningsförmågan hos en person som köper en fastighet. Det är ganska rimligt att om man har en viss betalningsförmåga så anpassar man det fastighetsköp man gör till den betalningsförmågan. Då är det inte konstigare än att betalningsförmågan naturligtvis också hänger ihop med de kostnader man har för fastigheten både vid inköpet och för driften i fortsättningen. Det är en självklarhet. Jag tycker inte att man ska glömma bort att vi på det här området har en skatt som är rättvis i den bemärkelsen att man inte kommer undan den. Det kan man tyvärr på andra områden. Vi pratade om moms . Där finns det stora flyktmöjligheter, och vi får ständigt jaga de hål som uppstår i systemen. Det är oerhört viktigt att konstatera att vi här ändå har ett system där ingen kan smita från skatten i den bemärkelsen. Jag tror att det system som här förordas, att man skulle låta det enskilda priset vara avgörande för taxeringsvärdet, faktiskt skulle öppna för skatteplanering av oanad karaktär. Därför är det rimligt att man använder sig av betydligt större områden och större underlag, som man gör i den fastighetstaxering vi har . Jag är medveten om att det alltid, som jag sade, finns gränsdragningsproblem. Men i det stora hela är det ändå en ganska hygglig träffsäkerhet. Och jag hävdar fortfarande att väldigt många, kanske majoriteten, av dem som har fastigheter kan räkna igenom och se att det taxeringsvärde de har faktiskt snarare är under än över de som är riktlinje. 67 (): Det var en intressant analys av vad som är en rättvis skatt, att den är rättvis i den bemärkelsen att man inte kan komma undan den. Det är helt sant. Men jag menar också att en rättvis och rimlig fastighetstaxering faktiskt måste utgå från verkligheten. Och verkligheten är, vare sig man vill eller inte, en marknad med en omsättning. När det har skett ett förvärv tycker jag att det är rimligt att taxeringsvärdet också avspeglas av det förvärvet. I fråga om andra fastigheter, där det inte sker en omsättning, måste man göra en jämförelse: Vad skulle den här vara värderad till på en marknad? Problemet är att man faktiskt kan skatteplanera . Om du köper en villa för 10 miljoner i ett område där normalpriset kanske ligger på 2 miljoner vet du att du kommer att få ett taxeringsvärde långt under det marknadsvärde som du faktiskt har givit. På det sättet kan man faktiskt skatteplanera . Det har vi sett exempel på. På lät till exempel vd genom ett högt upptrissat förvärv sina grannar få högre taxeringsvärde medan han själv fick ett väldigt lågt taxeringsvärde. Bara för att de inte kunde komma undan kan jag inte se rättvisan i det systemet. Jag skulle vilja avsluta med att ställa frågan till om han är beredd att göra förändringar, nödvändiga förändringar. Jag tror att det behövs förändringar så att människor upplever att det taxeringsvärde de får faktiskt har något slags koppling till verkligheten. En sådan förändring skulle vara att av den köpeskilling man ger, ett marknadsvärde, får man också som taxeringsvärde. Det tror jag skulle vara en väldigt bra reform. Då skulle man dessutom inte få det så att de som ger ett lågt värde får av det marknadsvärdet. 68 Finansminister (): Jag kan konstatera att en sådan reform som den som pläderar för skulle innehålla stora möjligheter till skatteplanering. Dessutom skulle den naturligtvis fullkomligt stoppa upp omsättningen när det gäller försäljning av fastigheter. Vem skulle vilja sälja en fastighet som man har köpt och fått ett lågt taxeringsvärde på? Ju längre man behåller fastigheten, desto lägre, relativt sett, blir fastighetstaxeringsvärdet. Det är kanske inte den bostadsmarknaden vi vill se framför oss, att man aldrig ska kunna byta bostad utan blir fånge i ett system. Jag tror att det blir väsentliga nackdelar med en sådan typ av taxering som förordar. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2003/04:159 om Svensks Spels erbjudande om gratis spel på Internet 69 Finansminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att garantera att och andra speltjänster inte använder sig av alltför lockande introduktionserbjudanden. Hon har också frågat mig vad jag avser att göra för att ska ta ett större ansvar när det gäller att motverka spelberoende. Regeringen kommer att tillsätta en utredning som ska se över regleringen på spelområdet. Jag finner därför inga skäl att vidta några förändringar innan utredningen slutfört sitt arbete. Jag vill också nämna att AB är en egen juridisk person. Staten äger samtliga aktier i , och bolaget förvaltas av . Det är AB Svenska Spels styrelse och verkställande ledning som ansvarar för bolagets verksamhet. 70 (): Jag tackar finansministern för svaret, men jag kan inte påstå att jag har fått svar på mina frågor. Jag har under min korta tid i lärt mig att ansvarig minister i sitt svar på interpellationer och frågor ofta gömmer sig bakom att frågan ska utredas. På så sätt behöver man inte redogöra för sin åsikt. Fast självklart vet jag att det är Svenska Spels styrelse som har huvudansvaret. I går kom siffran att Svenska Spels vinst steg till . Det är pengar som ger ett bra klirr i statens kassa. ökade till nästan . anser att spelföretagens marknadsföring blivit alltmer aggressiv. Där har de introduktionserbjudanden som bland annat ger för att få fler människor att börja spela på Internet en del. De gratiserbjudanden som funnits är en trisslott för eller möjligheten att spela för . Det är inga stora summor, men lättheten att spela innebär att många som egentligen inte tänkt göra det börjar. Det är lätt att falla för erbjudandet att få en summa att börja spelandet med. Motprestationen är att man måste lägga upp ett spelkonto, vilket är hur lätt som helt, direkt på Internet. Och för att spela vidare måste man föra över pengar till sitt spelkonto. Det är också lätt om man har en Internetbank. När man väl har öppnat ett konto och det finns pengar på detta är det bara att spela. De flesta människor klarar av att spela med måtta. Men det finns ändå många som riskerar att hamna i spelberoende. Hur många är naturligtvis svårt att veta exakt, men det är av den vuxna befolkningen som till och från har problem varav har allvarliga problem, så att de behöver hjälp. Det jag vänder mig mest emot är lättheten att spela på alla typer av skraplotter. En trisslott är färdigskrapad på Internet. Jag anser att ett statligt bolag borde känna större ansvar när det gäller marknadsföring. Att locka med gratisspel för att få in människor i spelsystemet är oetiskt, särskilt som reklamen och erbjudandena har kommit fram när man har varit inne på andra hemsidor. Introduktionserbjudandet att få en startpott på för spel kan få samma effekt på en som är spelberoende som det kan bli när en nykter alkoholist tar en lättöl. säger visserligen att man är medveten om att spel kan orsaka beroende och talar om på sin hemsida vad man kan göra för att motverka spelberoende. Men den som sitter hemma i sin ensamhet och fördriver tiden med att spela träffar ingen personal att få hjälp av. Förmodligen läser han eller hon inte heller det som står på hemsidan om spelberoende. har jag en fråga till finansministern. Skulle han kunna tänka sig att snabbutreda detta med introduktionserbjudanden? Systembolaget får ju inte bjuda på smakprov av sina varor. Och spelberoende är lika illa som alkoholberoende. Kan finansministern tänka sig att avsätta mer än de 19 miljoner som går till att motverka spelberoende? Staten tjänar ungefär 5 miljarder på Svenska Spels spel. 71 Finansminister (): Ofta hävdar liberaler att de är för mycket frihet. har vi hört en liberal som vill ha förbud. Om hade representerat kanske jag inte hade höjt på ögonbrynen. Men jag är kanske något förvånad över att liberaler ropar på förbud. Det är en realitet att vi har en spelverksamhet inte bara i vårt land utan i alla andra länder också. Det är en del av den förströelse och underhållning som människor uppskattar. Det finns naturligtvis också en motpol i sammanhanget, och det är spelberoendet som några få drabbas av och som vi har anledning att se upp med och försöka vidta åtgärder för att begränsa. Och regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att just motverka och begränsa spelberoendet, och vi tänker fortsätta att följa detta mycket noga i fortsättningen. Men att, som gör, ropa på förbud så fort det inträder någon form av ny aktivitet på marknaden tror jag är lite väl förenklat. Den förströelse och underhållning som nu vill förbjuda i det här fallet hänger ihop som en del i den spelmarknad som vi har där vi reglerar spelmarknaden. Det är en konkurrensutsatt marknad. Men den är reglerad, och den har sociala skyddsmekanismer. Och har ett särskilt spelansvar, och framför allt när det gäller det som sker via Internet. Man har vidtagit en rad åtgärder som till exempel innebär att man har en åldersgräns . Man har en särskild spelansvarssida på sin hemsida med information om den verksamhet som sker i den grupp som kallas OSS, Oberoende spelsamverkan.