prot · GS0935 · 2004-11-23 00:00:00 — Det naturligaste i världen vore väl att satte sig ned och samtalade med om den här problemsituationen i stället för att bara gå ut i medierna med stora rubriker och säga att hon ska kritisera SJ. Det handlar ju om att vara så handlingskraftig att man tillsammans med sin kollega i regeringen kan genomföra åtgärder som på ett påtagligt sätt förändrar situationen. I rapporten i förändring står det: SJ har betydande möjligheter att från ett företagsekonomiskt perspektiv ta ut höga priser på flera linjer, vilket bland annat innebär att efterfrågan från resenärer med en lägre betalningsförmåga och andra mer breda resenärsgrupper löper stor risk att trängas undan. , det är hög tid att vidta åtgärder för att ta bort SJ:s monopol! 89 Statsrådet (): har lyckats med någonting som ingen annan tidigare lyckats med i denna kammare. Du har lyckats få mig riktigt förbannad. har inte interpellerat mig i egenskap av ordförande i arbetarekommun, utan har interpellerat mig som ansvarigt statsråd i regeringen. Då får ursäkta om jag här väljer att svara på de frågor jag ansvarar för, och då får jag be att göra sig omaket att faktiskt interpellera rätt person nästa gång. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2004/05:146 om förbifart 90 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att förbifart ska kunna börja byggas samt om jag avser att verka för en upprustning av till en trafiksäker sträckning som knyter samman den med E 4 vid och när en sådan upprustning skulle kunna ske. Frågorna är ställda mot bakgrund av regeringens beslut om att en utbyggnad av mellan och ska ingå i den nationella väghållningsplanen för perioden 20042015. För att kunna inrymma den utbyggnaden har regeringen beslutat att 13 investeringsobjekt ska utgå ur den nationella väghållningsplanen. Ett av dessa är objektet SkänningeNorrsten söder om på nuvarande väg 32. Det skulle ha påbörjats och slutförts . Dessutom har objektet Genom på senarelagts så att det påbörjas och slutförs . Regeringen har i urvalet av bortprioriterade projekt tagit hänsyn till de projekt som regeringen prioriterade i samband med att den nationella väghållningsplanen fastställdes . Det innebär att satsningarna på vägar i , på investeringar i Nordiska triangeln samt på vissa särskilt strategiska projekt ligger fast. De projekt som prioriterats bort får prövas igen i samband med kommande inriktnings- och åtgärdsplanering för transportinfrastrukturen. Det är naturligtvis olyckligt när planerade väginvesteringar senareläggs eller stryks ur planerna. Jag har förståelse för den frustration det kan skapa. är jag övertygad om att satsningen kring ligger i hela långsiktiga intresse. Slutligen vill jag påminna om att stora investeringar ändå kommer att göras på järnvägssidan som berör . Det handlar om dubbelspår söderut mellan och samt om dubbelspår norrut mellan och . 91 (): Tack för svaret! Jag vet inte om statsrådet har varit i och räknat bilar på genomfarten. Det har jag varit. Det är värre än man kan föreställa sig ungefär 20 000 fordon , varav 1 500 är tunga fordon lastade med allehanda gods. En del av det skulle vålla stor skada på innerstadsmiljö och på boende och arbetande befolkning om en olycka inträffade. Tre riksvägar genomkorsar de centrala delarna av . Det finns människor som har sitt vanliga boende längs den här gatan. De bor från den omfattande trafiken. har i de allra flesta av städer genomfartstrafiken försvunnit genom att nya kringleder har byggts utanför stadskärnorna. Men i går fortfarande genomfartstrafiken ungefär som den gjorde . Man kan väl lite raljerande säga att det är intressant att bevara gamla miljöer. Men i det här sammanhanget är det ett missriktat bevarande. Det finns inget som helst värde i att bevara trafikmiljön, tvärtom. I har man varit medveten om att det inte kommer att hålla. Även om planeringen kanske inte pågått mer än de senaste 15, 20 åren gjordes faktiskt den första markreservationen för den så kallade Skepparpinan . Sedan har man haft planer och gång på gång tagit upp dem. Det har stoppats när pengarna inte räckt till, och det har funnits svikna löften. Det är i planeringskostnader som inte kommer till full användning. Även om det blir aktuellt är det inte bara att säga: låter vi det ligga på is , och sedan gäller alla planer och allt arbete som är gjort. Det krävs en aktualisering. Det kostar igen nya miljoner. Det gäller både för och för kommun. Det svikna löftet innebär också att upprustningen av med anslutning till E 4 skjuts . Där blir jag lite extra bekymrad när jag läser svaret. Jag har i och för sig också sett beslutet. Där är det helt avfört ur planeringen, såvitt jag förstår. I interpellationssvaret säger statsrådet att det får prövas igen i en kommande inriktnings- och åtgärdsplanering. Jag skulle vilja ha lite mer kommentarer kring det. Visst ligger satsningen kring i hela långsiktiga intresse. Men inte minst med tanke på det och att det inte är någon nyhet att väginvesteringarna och förändringarna behövs i kunde man ha tittat på olika lösningar. Från har vi i trafikutskottet tidigare föreslagit att man skulle finansiera de västsvenska investeringarna genom så kallade PPP-finansiering. Det har såvitt jag har förstått tidigare avslagits från Socialdemokraterna, och det har inte funnits intresse från regeringen. såg jag i någon tidningsnotis att just ville diskutera en sådan lösning när det gäller väginvesteringar i . Min fråga är då varför man inte diskuterar sådana lösningar på fler håll, till exempel i . Då hade inte förändringarna i planering behövt komma till stånd. 92 (): Då ska vi gå över från att debattera järnväg till att debattera väg. Jag har sett med spänning på den situation som vi befinner oss i, och naturligtvis med viss rädsla för och Saabs situation. Jag vill förklara för statsrådet vad det är som gör att jag känner att jag vill gå upp i debatten. Det är smärtsamt att behöva veta och läsa att vi ska ta bort ett stort antal viktiga satsningar på infrastrukturprojekt i vårt land på grund av den prioritering och den långsiktighet som vi anser att regeringen borde ha inte finns. Jag har förvisso bara suttit i . Men vi har ständigt debatterat och diskuterat betydelsen av att genomföra åtgärder så att vi ger förutsättningar för i att finnas kvar. Vad har gjorts? i tolv, eller kanske fem över tolv, rycker man bort ett antal viktiga infrastruktursatsningar som är väl värda att göra i andra delar av vårt land. Jag säger inte att man inte ska satsa på och ge förutsättningar för . Det är jätteviktigt. Men vad kommer att hända nästa gång? Jag vill ha ett litet filosofiskt resonemang med statsrådet. Vilken brandkårsutryckning är det är dags för när någon annan viktig industri på något annat ställe i vårt land får problem och som vi har tjatat om och sagt att vi måste få till en infrastruktursatsning som gör att näringslivet kan växa? Men så kommer det en situation som gör att regeringen står med sanningen i vitögat. Då gör den en totaländring av sina planer. Det kostar ofantliga resurser för näringslivet, och dem som planerar och med de skattepengar som kastas ut på planeringsdirektiv när regeringen hoppar fram och tillbaka, ändrar i planer och inte har en långsiktig politik för infrastrukturen. Dessutom sägs det om den sista satsningen att man tar 55 miljoner från trafiksäkerhetshöjande åtgärder men att det inte bör påverka trafiksäkerhetsarbetet i landet. Vad menar statsrådet med detta? är det en ändring. De trafiksäkerhetshöjande åtgärderna läggs i investeringsbeloppet för den nationella planen. Men om man lägger ihop de två summorna för är det faktiskt mindre med pengar än 2004. Likväl påverkar det inte trafiksäkerheten om man tar bort 55 miljoner. Jag ska inte göra statsrådet irriterad. Men det är beklagligt att långsiktigheten inte finns hos denna regering. 93 (): Jag ser det också som angeläget att delta i interpellationsdebatten, bland annat för att det handlar om min hemkommun. Satsningarna på för att trygga den framtida sysselsättningen är säkert nödvändiga. Men konsekvenserna av beslutet är allvarliga och uppseendeväckande för del och för vår region. Jag vill därför till statsrådet understryka vikten av att hitta andra lösningar än att senarelägga omläggningen av genom och fortsättningen mot E 4. I befinner vi oss i ett allvarligt läge efter nedläggningen av /SCI med uppsägning av 620 anställda. Med den struktur som vårt näringsliv har är faran definitivt inte över med detta. Nedläggningen blev väl en bekräftelse på att ett långsiktigt förändringsarbete är nödvändigt. I processerna som pågår med förankring hos näringslivet framkommer det tydligare än någonsin att möjligheter att utvecklas till ett robust samhälle är beroende av just de infrastruktursatsningar regionen så länge kämpat för som ser ut att skjutas på en obestämd framtid. Efter regeringsbeslutet , som verkligen gladde oss, och som gav omläggningen av genom högsta prioritet, har vi lagt en mycket stor del av våra planeringsresurser på att matcha alla utredningsfaser fram till färdigprojekterad arbetsplan. Eftersom detta projekt aktualiserades ett antal gånger sedan den första planen togs fram 1942, , var skepsisen stor bland motalaborna. Mycket kraft har ägnats åt att legitimera och ge trovärdighet åt planeringsprocessen. Med tilltro till inriktning 2005 och ett digert förankringsarbete har såväl fastighetsägare som andra som berörts negativt av omläggningen ställt in sig på att ett genomförande var nära förestående. Det har också rått total politisk enighet om både vägomläggningens betydelse och den utformning och kommunen sökt sig fram till. Jag har väckt en motion tillsammans med . Bland annat noterade vi med tillfredsställelse att fanns med i den nationella planen för vägtransportsystemet 20042015. Vi har hänvisat till den långa planeringsprocess som har varit i . Enskilda och fastighetsägare som länge levt i ovisshet om framtiden, oavsett om de drabbas negativt eller sett fram emot vägomläggningen, ska äntligen kunna planera för sin framtid. Vi underströk också att det var viktigt, eftersom planeringen har kommit så långt, att genomförandet av omläggningen påbörjas under den nya planperiodens första år, det vill säga 2008. Detta har pågått i . Det är vi har talat om det. har det varit många enskilda som har haft hus som de skulle vilja sälja. Men de kan inte sälja dem, eftersom det är som det är. Jag hoppas att vi nu ska kunna gå vidare med planeringen för vägomläggningen i med trovärdighet och ett genomförande i närtid och med fortsatta ansvar och medverkan i processen. För att det ska bli möjligt återstår att fundera på finansieringsformen. Det gäller att både klara Trollhättepaketet men också andra angelägna projekt, och däribland särskilt genom . Jag hoppas på att en konstruktiv diskussion om finansieringen av angelägna infrastrukturprojekt ska kunna påbörjas. 94 Statsrådet (): Trots att det är stora investeringar som vi nu har planerat för på både vägsidan och järnvägssidan har vi också fått göra tuffa prioriteringar. Inte minst på vägsidan var alla de objekt som regeringen fattade beslut om i infrastrukturplanerna väl motiverade objekt. Flera av dem levde upp till alla av de sex delmål som finns för transportpolitiken, och alla levde upp till de flesta av dem. Jag vet att det har varit långa planeringsprocesser för att komma fram till det beslut som regeringen nu fattade. Det har inte minst varit långa processer ute i kommunerna. Alla objekt var välmotiverade. Men situationen ändrades utifrån det uppkomna läget i . Regeringen hade ändå gjort stora satsningar i det så kallade julpaketet som vi presenterade . Vi hade gjort stora förslag på investeringar på både vägsidan och järnvägssidan i och också runtomkring . Vi gjorde därför bedömningen att läget nu kort därefter var mycket mer dramatiskt och akut än vad vi kunde ana eller förutse förra julen. Vi var medvetna om det värde och den vikt som fordonsindustrin har. Det har också präglat de stora satsningar som vi har presenterat tidigare i . Vi stod inför utmaningen att göra ytterligare ansträngningar runtomkring . Det ledde också till att vi från de infrastrukturplaner som vi ganska fastställt fick plocka bort 13 nya objekt. Vi fick helt enkelt ta hänsyn till vilka av de objekt som fanns i planerna och som låg med i det som vi kallar Nordiska triangeln, vilka som har en koppling till de TEN-projekt som EU har pekat ut och vilka av de objekt som låg med i planerna som redan var upphandlade och pågående objekt. Alla de som på något vis var utpekade fick vi naturligtvis låta vara och ställa vid sidan för att inte reta upp eller förstöra de processer som redan var i gång. Det innebar att bland annat mellan och Norrsten flyttades ut ur planen. Jag har respekt för den oro och den frustration som det har skapat lokalt. är jag glad över den uppbackning som , och uttalar i princip för de ansträngningar som vi gör runtomkring fordonsindustrin. Det har också föranlett att många lokala och regionala politiker har kontaktat mig. Det var bland annat på en inbjudan från att diskutera de objekt på som vi nu har prioriterat bort ur planen som jag har tackat ja till att komma och lyssna på regionens egna idéer kring finansiering. Jag har inte tagit ställning till om de är bra eller dåliga. Men jag ska åka dit för att lyssna på dem. Vi har redan tidigare prövat några former av alternativ finansiering i regeringen. är finansierat via Riksgälden, det vill säga via lån. Vi har också avgifter. Vi har varit väldigt restriktiva med PPP-lösningar av den enkla anledningen att ju mer pengar vi binder upp i budgeten och i planerna, desto mer trängd blir regeringen vid sämre tider. Det innebär att det enda vi kan dra ned nivåerna på är transfereringssystemen. Då får man skära i barnbidrag eller avstå från att räkna upp pensionerna. Vi menar att det är rimligt att en regering i dåliga konjunkturer ska kunna få bygga lite långsammare. Då måste man ha möjligheten att också kunna bromsa lite när det gäller infrastrukturen. Vi är väl medvetna om vilket värde infrastrukturen har för våra gemensamma ambitioner för tillväxt. Det var också det som gjorde att vi var överens om att trots tuffa prioriteringar göra den här ansträngningen till fördel inför det beslut som väntar i GM. 95 (): Det låter på många sätt som att det här skulle ha varit den enda möjligheten, att krisen har uppstått nu och att pengar binds upp för sämre tider. Men investeringar i infrastruktur är ju något som man jobbar med mycket långsiktigt. Behoven av både underhåll, nybyggnationer och ombyggnationer är inte någonting nytt. Precis som statsrådet sade har det gjorts tuffa prioriteringar därför att det finns så många stora och uppdämda behov. Det gäller både underhåll och ny- och ombyggnationer i infrastrukturen. I det här fallet pratar vi vägar, men det gäller också andra transportslag. Då är det än mer anmärkningsvärt att man är i ett sådant krisläge när det gäller pengar. Det som har tillkommit när det gäller är ett behov som inte var okänt. I något slags förhoppning om att inte behöva genomföra det avstod uppenbarligen regeringen i ett tidigare skede från att göra det, men blev det absolut nödvändigt att lägga till det. Det vore väl inte så eländigt att göra omprioriteringar om det inte drabbade, som i det här fallet, något som i stort sett är akut. Genomfartstrafiken genom är ju ett akut problem. En annan möjlighet hade varit att bedriva en ekonomisk politik i landet att det hade funnits reserver för nödvändiga och oförutsedda händelser, men vi vet att de reserverna inte finns. Hela situationen när det gäller investeringsmedel visar sig ganska ohållbar. I samma artikel som jag läste om Skånediskussionen finns det också en beskrivning av hur många kommuner som förskotterar för att få i gång transportinvesteringar. Jag måste säga att jag blir bestört när jag ser hur kommuner för de skattepengar som människor förväntar sig ska gå till skola, vård och omsorg dessutom ska betala räntekostnader för lån som man tar för att förskottera väginvesteringar. Det kan inte vara lösningen. Någonstans är det fel. Det som är så i fokus för oss från just nu är det som händer i . Det är liksom droppen efter det att man har skjutit upp det här . Jag vill upprepa frågan: Jobbas det med några andra möjligheter för att finansiera det som måste göras när det gäller och för att man ska kunna behålla planen för ? 96 (): Jag vet inte om jag och statsrådet befinner oss i samma värld när vi är ute i landet och pratar med folk. Jag tyckte i och för sig att det lät ganska trevligt när hon försökte använda kraftuttrycket att det är en stor oro och frustration ute i landet på grund av de förändringar som görs. De orden skulle jag inte använda. Det är betydligt starkare ord för den frustration som är ute i landet över hur vi hanterar infrastrukturen. Jag tror inte att jag ens skulle ge mig på att säga det här i talarstolen, för mikrofonen skulle nog smälta om jag skulle säga allt som jag hör att de tycker om regeringens infrastrukturpolitik. Det som gör att jag är orolig i just den här sakfrågan som vi diskuterar är att jag kan konstatera att det inte finns någon vilja att öka nivån på infrastruktursatsningen på vägområdet. Jag kan redan nu ställa frågan som jag tänkte ställa i slutet: Finns det någon möjlighet för regeringen att göra ett omtänk i prioriteringen mellan järnväg och väg eller att åtminstone höja nivån på väginvesteringar? Vi vet ju att det är ett jättestort behov. Dessutom gjorde regeringen själv en inledande prioritering. Det beslut som vi nu har fattat är att det här paketet ska läggas på . Jag vill inte sia om vad som skulle hända om skulle försvinna. Men skulle det kunna hända att ni ger upp och de investeringar som är så betydelsefulla för all övrig industri om det visar sig att vi inte kommer att ha någon bilindustri i ? Kommer ni än en gång att ändra er då, eller kan vi känna trygghet i att ni nu i alla fall har bestämt er för att investeringen på ligger där den ligger? 97 (): Som vi sade är det klart att är ett nationellt intresse. Jag skulle vilja gå tillbaka till det som statsrådet sade om vilka projekt man valde och hur lång planeringen skulle vara. Det är just det som är mitt och stora problem, för som jag sade har det här reservatet funnits . När jag var ordförande, som jag var , planerade och diskuterade vi den här vägsträckningen. Sedan den prioriterades i beslutet har vi lagt ned en sådan kraft på den. Det var först sagt att genomförandet av planerna skulle påbörjas , så det pågår nu upprättande av detaljplaner. Problemet med att planering av infrastrukturprojekt ofta drar ut så är att många enskilda kommer i kläm. Jag kan direkt peka ut familjer och personer som har fått stora problem på grund av att man inte kan få något besked och att man inte kan sälja sitt hus. trodde man att man var ganska nära en lösning. Därför är det fortfarande min förhoppning att det på något vis ska gå att ordna så att vi kan ha en diskussion för att försöka finna en lösning när det gäller särskilt angelägna infrastrukturprojekt där det kommer till extra problem, som det verkligen har gjort i det här fallet. Jag hoppas på en konstruktiv lösning, för skulle det här skjutas upp så länge får alltså all planering som kommunen har gjort göras om från början. Jag har hört olika siffror, så jag kan inte säga någon exakt, men det är 3050 miljoner som redan har lagt in i sin planering. Jag vädjar till statsrådet att verkligen fundera. Jag sitter ju själv i finansutskottet och vet att det inte alls vore bra om vi låste in alla pengar i PPP-lösningar och liknande. Jag vill också understryka att har vårt kommunalråd från haft möjlighet att prata med statsministern i denna fråga. 98 Statsrådet (): Ja, det är, som sade, långsiktiga processer, och det beskriver väl ganska väl det som pekar på, att här pratar vi om en sträckning som har planerats . Tyvärr kan man gissa att det inte bara är sträckningen vid som man har pratat om utan också många andra sträckor. Sedan finns det ett stort behov av underhåll, precis som tar upp. Det var också ett av skälet till vi inte var beredda att prioritera eller flytta på underhållspengarna. De investeringar vi en gång har gjort i infrastrukturen är nämligen bortkastade pengar om vi inte också underhåller dem. Vi har släpat med underhållet på vägsidan , då vi hade en lågkonjunktur, och därför är det så viktigt med de pengar vi nu har öronmärkt för bärighet, tjälsäkring och rekonstruktion. Därför var vi inte beredda att ta från den posten. Vi har gjort våra prioriteringar utifrån de investeringsplaner vi har tagit beslut om. Det var inte så att vi inte tidigare hade gjort stora satsningar både runt och i i övrigt, utan det vi nu har gjort är att vi har växlat upp dem ytterligare. Med det paket som näringsministern presenterade för området runt gör vi en ytterligare ambitionshöjning för en redan stor satsning runt och i . frågar om vi är beredda att göra avsteg från infrastrukturpropositionen och den fördelning vi då var överens om med och när det gäller pengarna till väginvesteringar och järnvägsinvesteringar. Där är svaret nej. Infrastrukturpropositionen ligger fast. vädjar om en fortsatt diskussion och dialog, och det är självklart, därför att alla planer ska också revideras, på järnvägssidan och på vägsidan . Mot bakgrund av det vi själva har pekat på, alltså den osäkerhet som ibland finns i stora infrastrukturobjekt, vet vi också av erfarenhet att i några av de objekt som ligger med , där allt talar för att vi kan gå fram med byggstart vid ett visst årtal, kan det vara så att vi stöter på problem som vi nu inte kan förutse. Det kan vara allt ifrån miljöåtgärder som kräver större ingrepp än vad vi visste, kulturminnesmärken som måste värnas eller överklaganden som vi inte kan ana. Därför måste det också finnas möjlighet att göra omprioriteringar i planerna, men då är vi också tillbaka till det jag underströk i mitt första inlägg i interpellationen: Hur vi än prioriterar så är alla de vägobjekt som har funnits med i planerna, också de 13 som vi nu har lyft ut, väl motiverade, och alla har de en gång passerat nålsögat. Också vid ett sådant tillfälle handlar det alltså om svåra prioriteringar. 99 (): Jag förstår att det handlar om svåra prioriteringar, och jag förstår att alla objekt som har gått igenom nålsögat tidigare är angelägna. Men jag undrar ändå: Det finns kanske möjligen i någon mer stad, men annars är det nog ovanligt att man har en så tung belastning så centralt genom en så pass stor kommun, med bostäder och arbetsplatser precis där den tunga trafiken går. Jag har varit i . Jag bor själv inte där, men därifrån. Jag har själv kört den vägen. Men jag måste säga att jag inte riktigt kunde föreställa mig detta förrän jag satt på kommunens planeringskontor och räknade. Det är helt osannolikt. Man kan också fundera över vad det är för trafik som går där. Det är inte någon, tror jag, av städer i övrigt som accepterar en sådan trafikmiljö och en sådan miljö över huvud taget som det för med sig. Jag skulle nog ändå vilja säga inte bara för att jag är östgöte utan för att det är en sådan situation att det nog finns sådant som är mer prioriterat än annat, och genomfart borde vara det. Jag skulle alltså ändå vilja vädja till dig, : Åk till och titta på det här! Få det beskrivet igen för dig och ge ett klartecken! Det måste kunna gå att ordna finansiering av detta ändå inte för några politiska poängers skull utan för motalabornas skull. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2004/05:79 om flyktingmottagandet 100 Statsrådet (): har ställt ett antal frågor till mig om situationen för statslösa palestinier som avvisas, dels enligt Dublinförordningen, dels till stater där de haft sitt hemvist. Dublinförordningen garanterar att en person som söker skydd undan förföljelse i sitt ursprungsland får sin ansökan prövad inom EU om han eller hon lämnar in ansökan i någon av unionens medlemsstater.