prot · GS0913 · 2004-10-13 00:00:00 — Då har man varit politiker alldeles för . Min fråga till var väldigt enkel. Jag frågade hur man motiverar i en kraftfull satsning på att göra ytterligare 12 000 svenskar till bidragstagare när alla utvärderingar av de försök som har varit har visat att det inte leder till nya arbeten. Det leder inte till att fler människor kommer in i jobb. De som får de här nya arbetena under friåret är de som redan tidigare skulle ha fått arbete, innan har kommit till sitt slut. Jag ställde en väldigt enkel, rak och konkret fråga. Jag hoppas att jag får svar på den i stället för en massa andra retoriska abrovinker. 384 () replik: Jag fick inte svar på min fråga. Jag hade inte förväntat mig det heller. Jag svarade faktiskt på frågan. Jag sade att vi ska göra ett försök där 12 000 människor i landets alla kommuner får möjlighet till ett friår som den långtidsarbetslösa får en möjlighet att få en anställning. Så sade jag. Lyssna på vad jag säger! Jag sade exakt detsamma som jag sade . Men jag fick inte något svar på vad de människor som har gått arbetslösa ska leva på i ert budgetförslag. Jag har konstaterat det. Du har inget svar. 385 (): Jag vill ge mig in i debatten om arbetsmarknaden. Kanske har jag ett perspektiv som för vissa kan kännas långt borta, men för mig känns det så aktuellt att jag måste lyfta in det i debatten. satt jag på cementgolvet i ett litet, mycket fattigt hem i det brännande heta . Framför mig satt fem föräldralösa barn, barn med kläder i trasor och matta hungriga ögon, barn som besvarade frågan om framtiden med säd till åkern. Det går inte att gå obemärkt förbi ett land som . Det är ett land som har kämpat till sig oberoende från en brittisk kolonialmakt, som sedan självständigheten har styrts av de människor som kämpade för landets frihet, samma regim som utan nåd har försatt i ett ekonomiskt och mänskligt förfall som ger oss kalla kårar. har på gått från att vara självförsörjande och kornbod till att behöva nödhjälp till uppskattningsvis fyrafem miljoner av sin elva miljoner stora befolkning. I , som på skulle byggas av svarta och vita tillsammans, är inte längre vita välkomna. I finns områden där av befolkningen är smittad med hiv/aids. Där finns 900 000 föräldralösa barn. Där dör 2 500 människor . Man har ännu inte sett någon ände på hiv/aids-katastrofen. Det är ett land som den utbildade befolkningen flyr. Uppskattningsvis finns det cirka tre miljoner utbildade zimbabwier utanför landets gränser. Det är ett land som präglas av politiskt våld och frånvaro av yttrande- och pressfrihet. Det är ett land där barn hungrar, ett land där arbetslösheten är enorm och där vägkanterna befolkas av människor i alla åldrar i kavaj eller i trasor på väg till och från arbete eller arbetslöshet. Med i färskt minne tar jag mig med ödmjukhet an vår svenska arbetsmarknad. Vi kämpar här och för att pressa tillbaks vår arbetslöshet. Vi kämpar för att den bättre konjunkturen ska få genomslag i att fler människor får ett arbete. Det är oerhört viktigt. Vi kan aldrig i landet eller hemma i län vara nöjda med en öppen arbetslöshet på . Vi kan inte låta människor som vill och kan arbeta få stå utanför arbetsmarknaden. Mina i nära samarbete med arbetsgivare och arbetssökande har gett mig en grundmurad tilltro till att människor vill arbeta och göra rätt för sig. Det är därför mycket bra att regeringen nu ger större möjligheter för fler att behålla sitt arbete med nya pengar till kommuner och landsting, att vi som land faktiskt ger fler möjlighet att erhålla ett arbete genom en god ekonomisk politik som gynnar företagen och att regeringen bestämt sig för att ytterligare stödja arbetsmarknadspolitiken. Att få en fungerande arbetsmarknad är svårt men oerhört viktigt, för viktigt för att lämnas ut till marknadskrafterna. Vi måste gemensamt ta ansvar för helheten, se till att vi har en infrastruktur som stöder arbetspendling, ett utbildningssystem med regionala resurscentrum som uppmuntrar till utbildning, en arbetsmarknadspolitik som kan utveckla den som är arbetslös och en arbetsmarknadspolitik som kan ge den arbetskraft som företagen behöver när de efterfrågar den. Det är ett komplicerat pussel, men det är oerhört viktigt att vi vågar lägga det och vågar ta ansvar för det. Hemma i län finns många goda krafter när det gäller att ta sig an framtiden. Vi har och som är oerhört viktiga länsmotorer. Vi har Hallsbergsterminalen som ger hopp om framtiden. Vi har enskilda satsningar som ger framtidstro, som i och Opera på Skäret i . Vi har många människor i län som vill och vågar tro . Det tillsammans med ett gemensamt ansvarstagande i fråga om arbete till alla är av yttersta vikt för län in . Jag vill säga några ord om en motion som jag och några med mig har väckt under den allmänna motionstiden. Den handlar om ett viktigt anslag som vi här i måste våga ta oss an. Det handlar om de ekonomiskt utsatta barn som finns i . En stor anledning till att de här barnen i finns i ekonomisk utsatthet är föräldrarnas frånvaro på arbetsmarknaden. Det här måste vi vilja och våga ta oss an. I motionen vill jag och de som har skrivit den tillsammans med mig få ett stöd för att ge i uppdrag att analysera, identifiera och föreslå strategier för att underlätta vägen till arbete för arbetslösa med barn. Det är för mig en självklarhet att vår arbetsmarknadspolitik måste användas som en del för att förändra vardagen till något bättre och tryggare för de ekonomiskt utsatta barnen i . Lika självklart är det för mig att kampen för arbete och trygghet inte bara är avgörande för människor i vårt land. Ett arbete är ett arbete och en trygghet är en trygghet, oavsett var i världen vi befinner oss. 386 (): I morse hörde jag på radionyheterna om en rapport från , där man talade om den ekonomiska utvecklingen i . Trots att utvecklingen, tillväxten, hade varit ganska bra var den så illa fördelad att barnen hade en sämre situation nu än under det gamla sovjetiska systemet. Det här är fullständigt absurt. För mig som socialdemokrat är det här ett typiskt tecken på att man inte fokuserat rätt politiskt. Jag har mina rötter i förorter, och jag har mina rötter i handikapprörelsen. För mig är det viktigt med sådana grundläggande socialdemokratiska principer som arbetslinjen, att alla tillsammans ska kunna arbeta, att vi ska göra saker med ordning och reda. För mig är det viktigt att tala för människor som vill räknas in i samhället, som vill delta och som vill göra rätt för sig men som inte alltid får det. Jag talar naturligtvis om funktionshindrade. För mig bevisas ett samhälles grad av anständighet av hur man behandlar sina allra svagaste medborgare. Det är dem jag vill tala för. Det är hos dem jag har mina rötter. Det är viktigt att man har en politisk vilja, politiska ambitioner. Det är också viktigt att detta matchas av att man har en koherens, en samstämmighet, i de åtgärder man vidtar och försöker se saker i ett helhetsperspektiv. Jag saknar en tydlig handikappdimension, inte bara i arbetsmarknadspolitiken utan på många politiska områden. Man måste göra konsekvensanalyser. Man kan inte bara vidta åtgärder inom till exempel konsument- eller trafikpolitiken utan att göra sådana analyser. Man måste försöka harmonisera vad de olika politiska beslutsnivåerna gör så att inte goda ambitioner på en nivå, i ett landsting, sätts ur spel av vad kommuner gör respektive av att vad man gör nationell nivå inte alls överensstämmer med vad man gör på lokal nivå. Det gäller sådana saker som att vi ju alla har ambitionen att saker och ting ska bli bättre och billigare. Det gör att vi konkurrensutsätter. Och det kanske blir billigare. Men vad händer ur funktionssynpunkt när man konkurrensutsätter verksamheter? Vad händer när man rationaliserar? Vad händer när man minskar på servicen för att minska på priserna? Det är en bra ambition, men vilken konsekvens får det för funktionshindrade? I grund och botten är naturligtvis arbete och att man finns på arbetsmarknaden grunden för att man ska kunna kontrollera sitt eget liv och ha makt och inflytande över sin egen tillvaro. Därför tycker jag att det är viktigt att regeringen framöver, och det här har jag pekat på i motioner, ser över hur lönebidragssystemet fungerar och på vilket sätt det kan användas i ambitionen att minska de långa sjukskrivningarna. Jag vill att man tittar på hur det ser ut i förhållande till de ambitioner man hade när man gjorde det här från början. Jag tycker att det är sympatiskt att man kan vara halvtidssjukskriven och prova på ett arbete. Men det vore också logiskt att man skulle kunna prova på att studera och vara halvtidssjukskriven. Vad jag kan räkna ut kan detta knappast kosta någonting, men det skulle kunna göra att människor får en starkare ställning på arbetsmarknaden. Jag tycker att det är viktigt att man tittar över systemet med personligt biträde, det vill säga att funktionshindrade kan behöva biträden för att klara av ett arbete. Jag tycker också att det är rimligt att man tittar över att de system som fungerar när man är i arbetsför ålder också ska fungera då man faktiskt är i arbetsför ålder, det vill säga ibland över pensionsåldern. Jag känner inte till någon person som inte har någon form av kapacitet att arbeta. Jag känner till väldigt många som vill arbeta men som inte får arbeta av olika anledningar. Jag tycker också att det är viktigt i sammanhanget att man ser över LSS och dess konsekvenser för till exempel gravt synskadade och blinda. Det var en grupp som skulle räknas in i LSS men som av olika skäl har räknats ut. Konsekvensen av att man inte självklart får ledsagning, som en av kategorierna heter i LSS, är att man då kanske inte klarar av de moderna biljettsystem som finns, den moderna automation som finns och de moderna köpcentrum som finns. Det innebär att man minskar den grad av kontroll och makt över den egna tillvaron som är en naturlig ambition för LSS. Jag tycker att det är viktigt att de beslut man fattar och de åtgärder man vidtar som politiker inte ska skapa en strukturell diskriminering, det vill säga att när man slår ihop konsekvenserna av de olika politiska besluten blir det försämringar trots att man egentligen ville förbättringar. Det är viktigt att man inte fattar beslut som enbart pekar på de faktiska problem som finns. Det är viktigt att man fattar beslut som ökar möjligheterna för människors integration. Det är viktigt att man fattar beslut som leder till att den tillväxt som finns används till att öka möjligheterna för människor med funktionshinder. 387 () replik: Jag kan instämma i det mesta av det som sade här. På arbetsmarknadsområdet finns det två statliga utredningar, en om och en om lönebidragen. Den ena kom . Den andra kom för . Att döma av handlingskraften hos är jag oroad för när vi får se en färdig proposition från regeringen utifrån de här utredningarna. Jag tror att det är viktigt att ta ett grepp kring lönebidragen och för att just åtgärda en del av de påpekanden som gjorde om att försöka få ett bättre grepp, en bättre arbetsmarknadspolitik som också hjälper människor med funktionshinder. Min uppmaning till är: Använd dina kontakter! Se till att regeringen nu får fram propositioner så att vi har något att ta ställning till i och verkligen kan pröva om regeringen lever upp till de målsättningar som man ofta har i högtidstalen. Använd de möjligheter som du har, , för att påverka regeringen så att det kommer fram förslag. Jag är tyvärr skeptisk och misstänksam. 388 () replik: Jag är inte så skeptisk och misstänksam, men å andra sidan har jag lagt fram de här motionerna för att påverka saker och ting i den riktning som jag tycker är relevant. Jag är naturligtvis stolt över att tillhöra den socialdemokratiska rörelsen. Men jag är inte helt nöjd med att det här inte har blivit propositioner . Det hoppas jag att det blir. 389 (): var jag moderat landstingsråd i . Då fick jag en utredning om barns psykiska ohälsa i min hand. I den utredningen stod det att till och från hade alla slutenvårdsplatser inom BUP varit upptagna av barn med asylbakgrund. Och så stod det ingenting mer trots att det uppenbarligen var dessa barn som mådde absolut allra sämst. Detta föranledde ett besök på flyktingförläggning. Vad jag där mötte var en bild av ett som jag inte trodde fanns. Där mötte jag människor som levde i tristess och apati utan någon som helst makt över sin egen framtid och således i total hopplöshet och till slut sjukdom. Där mötte jag barnen som hade svalt rakblad och tabletter, druckit klorin, försökt svälta sig till döds och använt andra metoder. Det var år av väntan, ingen möjlighet att lära sig svenska och förbud mot att arbeta. Det var resultatet av en havererad migrationspolitik där systemet har skapat sjuka människor. Som medmänniska går det inte att inte engagera sig i en sådan situation. har jag kommit att besöka och andra flyktingförläggnignar . Min bestämda uppfattning är att alla asylsökande är väldigt olika. Det som förenar dem är ett tragiskt förflutet. Men det är starka, drömmande människor som vill starta ett bättre liv. Det är människor med kunskaper, förmågor och , och de borde tas till vara. Svensk flyktingpolitik har havererat. Dagens migrationspolitik skapar mänskliga vrak. Solidaritet, humanitet, rättvisa och rättssäkerhet har blivit till tomma ord. Rapporter visar att det bara blir strängare och svårare att få uppehållstillstånd. Allt färre får uppehållstillstånd av flyktingskäl eller andra skyddsbehov. av dem som söker asyl får flyktingstatus. Den siffran är i internationell jämförelse mycket låg. Enligt statistik från avvisas fler än av alla asylsökande. Det betyder att av de 55 000 människor som fanns i systemet ca 6 000 fick uppehållstillstånd och ca 49 000 avvisades eller ska avvisas. Till vad är oklart. Faktum är att är det land i världen som flest gånger prickats av för brott mot tortyrkonventionen. En tidigare talare sade : Var stolta, var glada, men var för skull inte nöjda! Jag är för skull inte nöjd, glad eller stolt över att 160 barn i vårt land mår så dåligt att de inte är kontaktbara. De är apatiska och tvingas bo på barnpsykiatrisk avdelning. Jag är lika missnöjd när tusentalet gömda barn av rädsla inte kan gå i skolan eller uppsöka sjukvården eller ens får göra det. Man kan knappast heller vara nöjd med att barns asylskäl inte prövas i dagens . Om , som vi ratificerat, ska vara annat än en pappersprodukt borde barn ha rätt att få sina egna asylskäl prövade. Man kan vidare konstatera att i inget annat jämförbart land i världen har invandrare och flyktingar drabbats så hårt av arbetslöshet, socialbidragsberoende och utanförskap som i . Och i inget annat land är det rådande politiska ledarskapet så handlingsförlamat som just här. I stället för att angripa orsakerna till den havererade flyktingpolitiken en reglerad arbetsmarknad, bidrags- och skattefällor, ett institutionaliserat omhändertagande har välfärdsstatens ingenjörer vänt sitt eget misslyckande mot nykomlingarna. Med förslag som att inskränka rätten till eget boende och rätten till ny ansökan skjuter regeringen bredvid mål. Det är den enskilde asylsökande som ska ta konsekvenserna av kommuners och myndigheters misslyckande. När det gäller handläggningstider bör regeln vara att ingen ska behöva vänta mer än på besked om asyl i första instans. För barn bör målet vara . Det är inte rimligt att människor ska tvingas vänta mer än så på ett livsavgörande beslut. Dessutom måste alla asylsökande erbjudas undervisning i svenska eftersom just det är instrumentet för att kunna skaffa sig egen försörjning och senare integration. Alla barn måste få möjlighet att delta i den svenska undervisningen. Ett annat problem är att det är så svårt att få arbetstillstånd i . Dörren är i princip stängd för människor som vill komma till för att arbeta och bygga sig en framtid. Endast 319 personer fick uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl. Dagens system, där asylsökande måste ansöka om undantag från förbudet att arbeta, är barockt. Det har lett till att byråkrati hindrar och förbjuder människor att arbeta. Förutom att det skapar tristess och maktlöshet är det absurt att arbetsvilliga människor måste ansöka om undantag från förbudet att arbeta. behöver en ny migrationspolitik där utgångspunkten är att människor är resurser, förmågor och möjligheter som med egen kraft formar sin framtid inte hot, problem eller kostnader. behöver en ny migrationspolitik där asylprocessen präglas av verklig humanitet och rättssäkerhet. 390 (): En kvinna från hade blivit utsatt för våldtäkt i sitt hemland. Hon flydde till med man och barn. Eftersom våldtäkt i kvinnans hemland betraktas som en skam vågade hon inte berätta detta för mannen. Men när familjen fick ett gemensamt avslagsbeslut från fanns kvinnans berättelse om våldtäkten med. När mannen fick vetskap om detta lämnade han henne. Hon betraktas numera som en skamfläck för familjen, och familjen hotar henne till och med med hedersmord. En annan kvinna, som tillhör en minoritet från , blev våldtagen av polisen i sin hemstad i samband med att hennes make bortfördes och senare dödades. Med hjälp av smugglare kom hon med sina barn till i en container. Dessutom har hon konverterat till kristendomen. Hon hotas till livet av sin familj eftersom även hon är en skam för familjen. I avslagsbeslutet från står att eventuella hot och trakasserier som man upplever är att betrakta som brott enligt turkisk lag. Huvudprincipen måste vara att om en person känner sig hotad kontaktas den lokala polismyndigheten. Men vad gör kvinnan om hon blivit våldtagen av den lokala polisen? I Utrikesdepartements promemoria om mänskliga rättigheter i sägs att hedersmord förekommer på landsbygden. Detta är två av de fall jag kommit i kontakt med där kvinnor står i fokus i asylprocessen. Båda kvinnorna mår för övrigt mycket dåligt. En kvinna som befinner sig på flykt kan ha olika skäl till det. Självklart kan skälet vara politisk förföljelse, men förekommer också skäl för förföljelse som är knutna till att kvinnan just är kvinna. Könsrelaterad förföljelse kan se olika ut. är systematiska våldtäkter och förnedring av kvinnor vanligt i krigssituationer. Våldtäkter förekommer också när kvinnan eller kvinnans make är oliktänkande eller tillhör någon föraktad minoritet. Risk för hedersmord och könsstympning är andra orsaker till att kvinnor flyr från sitt land. De kvinnor som flyr har således ofta varit utsatta för skymfning, förnedring och sexuella övergrepp. De grymheter som kvinnor utsätts för är i många kulturer mycket skuldbelagda och man vågar inte prata om dem. Kvinnan kan inte ens berätta för sin egen man vad hon varit med om. Kvinnor har således i många avseenden annorlunda upplevelser än män när det gäller orsakerna till flykt. är regler och lagar i asylprocessen oftast anpassade till män. Därför har tagit fram riktlinjer till stöd vid asylutredningar av kvinnor. Det handlar om ganska många sidor, vilka jag här håller upp. Riktlinjerna gäller både vad utredaren ska ta hänsyn till och vilka hänsyn man ska ta vid beslutsfattande. Tyvärr följs inte riktlinjerna. Hade så skett skulle de två kvinnornas situation varit helt annorlunda. Kvinnor har svårt att berätta om de grymheter de varit med om. Det är tillräckligt svårt i vår svenska kultur att berätta att man varit med om en våldtäkt. I ett land där kvinnan dessutom riskerar att förskjutas av både man och övrig släkt är det ännu svårare. Det är därför inte konstigt att kvinnan vid en första asylintervju inte berättar att hon varit sexuellt utnyttjad. Detta måste en utredare kunna genomskåda. Därför måste utredaren vara synnerligen kompetent och ha kunskaper i både intervjuteknik och om de länder kvinnorna kommer från samt om kvinnors situation i dessa länder. Utredaren måste också ha inlevelseförmåga och tålamod. Dessa förslag till hur man ska gå till väga i asylprocessen står i riktlinjerna. Sekretessen är viktig i alla asylärenden och gäller enligt lag. Detta återfinns i riktlinjerna. Ändå förekommer det, som i mitt första exempel, att det som kvinnan sagt under asylutredningen yppas för mannen. Om man hade följt riktlinjerna och gjort separata beslut för kvinnan och mannen hade kanske familjen kunnat hållas ihop. I riktlinjerna nämns också att kvinnor kan ha svårare än män att återvända till någon annan ort i hemlandet än hemorten. Hur lätt är det för kvinnan i mitt andra exempel, som får rådet att bosätta sig någon annanstans om hon inte kan flytta till sin hemort kvinna och utstött som hon är, och med barn att försörja? Risken för att hon hamnar i prostitution är stor. Även om förhållandena på papperet förändras i ett land är det inte säkert att motsvarande sker i praktiken. Möjligheterna att skydda enskilda mot övergrepp varierar från land till land. Det är absurt att föreslå att en kvinna ska söka skydd hos polisen om samma polis eller dennes kollega våldtagit henne. Kvinnor har ofta inte samma skäl som män att fly. flyr de från förföljelse som innebär kränkningar i form av övergrepp och våldtäkter utförda av män. Sedan är det männen som fördömer kvinnorna för att de dragit skam över familjen. Självklart behöver mycket göras i världen för att förändra kvinnors situation, men så länge det finns kvinnor som förföljs just för att de är kvinnor måste vi beakta kvinnors asylskäl på ett mer humant sätt. Riktlinjerna är till stor hjälp och borde följas. 391 (): upplevs i det internationella sammanhanget som ett land med en stark förankring kring en human asylpolitik. upplevs också som ett land med en offensiv hållning i frågor som rör de globala migrationsfrågorna. När socialförsäkringsutskottet för drygt besökte EU-administrationen för att lyssna av men också för att diskutera migrationspolitiken fick utskottet en bild som knappast känns igen i den inhemska debatten. Man markerade starkt att man hade mycket stor tilltro den svenska migrationspolitiken. Man lyfte även fram det internationella engagemanget genom bland annat förre migrationsministern och statssekreteraren . Det fanns och det finns skäl för oss att hörsamma de positiva signalerna från den internationella expertisen. Trots vackra ord från internationella organ har vi också skäl att vara självkritiska. Vi har brister i vår svenska asylpolitik: Vi har alltför långa handläggningstider i asylprocessen, och barn far fortfarande illa i den. Vi har andra brister i mottagningssystemen och integrationspolitiken. Vi kan se hur internationell brottslighet kan få fotfäste i i form av människosmuggling och utnyttjande av människors utsatthet. Vi ser det som medborgare, som far och mor, syster och bror, och så vidare, och vi ser det som riksdagsledamöter. När vi nu hört de internationella lovorden men också den kritik vi fått för vår asylpolitik är det inte onaturligt att vi också får en politisk debatt om vad vi borde göra och vad som kan göras för att förändra och förbättra. Jag är glad över att riksdagspartierna här i har en hållning som innebär stor humanitet. Det känns skönt att konstatera att de främlingsfientliga krafter som har tagit plats i många andra europeiska parlament inte gjort intrång i den svenska . Vi måste dock vara medvetna om att dessa partier finns företrädda i många av landets kommuner. Det är därför viktigt att vi har en stark politik inom området med en bred förankring väl i linje med den diskussion som förs ute i samhället, på arbetsplatser, vid köksborden och så vidare. har vi ledamöter i socialförsäkringsutskottet fått en rad meddelanden i våra datorer i frågor rörande hantering av ny ansökan inom ramen för asylprocessen. Dessa har visat på en bild av läget. Men vi vet att det också finns ytterligare synpunkter på hur ska hantera situationen med återkommande nya ansökningar. De löper risk att blockera den snabba och rättssäkra process i asylärenden som vi alla önskar oss.