prot · GR0984 · 2004-03-17 00:00:00 — Det är också nödvändigt att det etableras ett sektorsövergripande samförstånd mellan arbetsmarknadens parter om nödvändigheten av åtgärderna. För att ett närmande ska kunna ske är det oundvikligt att de fackliga organisationerna inom den privata sektorn inte kräver kompensation när lönegapet mellan privat och offentlig sektor minskar. De statistiska löneskillnaderna har i stort varit oförändrade . Skillnaderna beror på att arbetsmarknaden är könsuppdelad och på att kvinnodominerade yrkesgrupper värderas lägre än de mansdominerade. Man kan uttrycka det genom att säga att utvecklingen mot jämställda och rättvisa löner under den har varit på stället marsch detta trots att förbundsavtalen integrerat jämställdhetsaspekterna i den lokala lönebildningen. I debatten i har man som jag deltagit upprepat faktiska förhållanden. År har finansutskottet på olika sätt uttalat vikten av att löneklyftan mellan kvinnor och män åtgärdas. Utskottet har beskrivit regeringens goda ambitioner i arbetet men inga större förändringar kan utläsas i verkligheten när det gäller minskade löneskillnader. Snarare tenderar de att öka. Framför allt har löneskillnaderna mellan kvinnor och män ökat inom landstingen. Antalet anställda i var ungefär 3,8 miljoner . av dessa, närmare 2,5 miljoner personer, arbetar inom den privata sektorn. , drygt 1,1 miljoner personer, var verksamma inom kommuner och landsting. De statsanställda utgjorde , 220 000 personer. I den offentliga sektorn är alltså omkring 1,3 miljoner personer anställda. Männen finns i huvudsak inom den privata sektorn. Kvinnorna är mera jämnt fördelade mellan privat och offentlig sektor. Däremot dominerar kvinnorna inom kommuner och landsting där andelen kvinnor utgör . Motsvarande siffra i staten är och inom den privata sektorn . Den högsta medellönen finns hos staten. För landstingen och den privata sektorn var medellönen i stort densamma. Den lägsta lönen redovisas för kommunerna. Lönespridningen och löneskillnaderna är störst inom landstingen och minst hos kommunerna. Det är ett obestridligt faktum att kvinnornas genomsnittliga löner är lägre än männens. Detta är inget individuellt problem, utan detta avspeglar den könsmaktsstruktur som finns i samhället där kvinnors arbeten värderas lägre än männens. Jämställdhetslagen är inget verktyg för att minska löneskillnader mellan kvinnodominerade och mansdominerade sektorer! Den kan enbart vara ett verktyg för att utjämna lönebundna löneskillnader hos samma arbetsgivare. Jämställdhetslagen gör inte halt vid avtalsgränserna men begränsas till en och samma arbetsgivare. Eftersom jämställdhetslagen inte kan bana väg för att utjämna löneskillnaderna mellan branscher eller sektorer på arbetsmarknaden är förslag om att regeringen initierar en samverkan mellan arbetsmarknadens parter inom den offentliga sektorn mycket välmotiverat. Dessutom saknas en övergripande samordning mellan de olika förbundsavtalen hos samma arbetsgivare, vilket också talar för vårt förslag om samverkan. Avslutningsvis vill jag uppmana fler av arbetsmarknadens parter att följa HTF:s och Föreningen Vårdföretagarnas exempel. De har avtalat om en regel som säger att medarbetare som är eller varit föräldralediga ska inte, på grund av ledigheten, ha en ogynnsam löneutveckling i förhållande till övriga medarbetare i företaget. Det är en självklarhet och något som borde ha varit genomfört hos alla arbetsgivare. Detta är ytterligare ett skäl till att öka samverkan mellan arbetsmarknadens parter inom den offentliga sektorn. Det är hög tid att gå från ord till handling när man säger att de offentliga arbetsgivarna ska vara bäst när det gäller jämställdhet. 82 (): Betänkande FiU18 handlar om staten som arbetsgivare. Som vi har hört i inledningen och också från de övriga partierna är jämställdhetsfrågan den stora frågan i detta betänkande. Betänkandet tar upp tio motioner som har lite olika karaktär, men det är jämställdheten som tar det största utrymmet. Jag vill också uppehålla mig under större delen av mitt anförande vid den stora och viktiga frågan om jämställdhet mellan kvinna och man. Jämställdheten mellan man och kvinna är en fråga om berör oss i allra högsta grad och som engagerar oss väldigt mycket. Det har vi inte minst sett och hört här i kammaren under denna debatt. Jag måste säga att det är stimulerande att höra alla partiers olika vinklingar och synpunkter i detta ämne och också att man ska sopa framför egen dörr, som togs upp. Kvinnor och män ska ha samma förutsättningar i dagens moderna samhälle, vilket betyder samma möjligheter, samma rättigheter och skyldigheter inom livets alla olika områden. Det är också regeringens övergripande mål i svensk jämställdhetspolitik. Jämställdhet handlar om rättvisa och fördelning av ekonomisk och politisk makt. Den handlar om demokrati och om att värdera kvinnor och män lika i samhället. I mångt och mycket är vi väldigt överens om hur vi vill att det ska vara i vårt samhälle. Det kanske är mera hur vi uppnår det och vem av oss som är bäst på att nå dit som vi diskuterar och som tagits upp i debatten tidigare. Ingen av oss kan slå sig för bröstet och säga att vi är nöjda och att vi har kommit dit vi ville. Men jag måste säga att mycket faktiskt har gjorts, och mer ska göras i denna mycket viktiga fråga. Vi kan titta på chefsförsörjningen i staten som ett exempel. Ett av delmålen för jämställdhetspolitiken är en jämn könsfördelning och en jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. En jämn representation av kvinnor och män i beslutande organ är en viktig demokratifråga. Utskottet anser att regeringen och statsförvaltningen måste vara goda föredömen i jämställdhetsarbetet. Därför ser utskottet positivt på att ett fortsatt arbete med att öka andelen kvinnliga myndighetschefer samt chefer inom utrikesförvaltningen ingår som en prioriterad fråga i regeringens chefspolicy. Enligt denna chefspolicy är det viktigt att det alltid finns med en kvinnlig och en manlig kandidat i det slutgiltiga urvalet till berörda poster. Arbetet med att uppnå total jämställdhet på chefsnivå ska därmed fortsätta enligt de målsättningar som angivits i regeringens chefspolicy. Dessutom avser regeringen att utöka redovisningen genom att redovisa andelen och antalet kvinnor respektive män som utnämnts till myndighetschefer. Arbetet är långt ifrån klart, och det är väl bara att erkänna att det tar tid att uppnå en total jämställdhet mellan man och kvinna, och ibland kan man bli otålig och tycka att det går för långsamt. Det finns fler jämställdhetsaspekter att titta på. I skrivelsen Jämt och ständigt anger regeringen att man avser att noga analysera utfallet av den skärpning av jämställdhetslagen som skedde 2001. Det kommittédirektivet har regeringen redan fattat ett beslut om . En särskild utredare ska göra en översyn av jämställdhetspolitikens mål, inriktning, organisation och effektivitet. Utredaren ska grunda sina förslag på en analys av vilket ansvar och åtagande som det offentliga, i form av stat och kommun, bör ha. Regeringen aviserar också att en nationell handlingsplan för att avskaffa könsdiskriminerande löneskillnader ska tas fram. Regeringen har dessutom tillsatt en utredning om den könssegregerade svenska arbetsmarknaden. Syftet med utredningen är att öka kunskapen om varför könssegregeringen på arbetsmarknaden består och var hindren för ökad integrering finns. Jag vill också nämna hur viktigt utskottet anser att etnisk och kulturell mångfald i statsförvaltningen är. Den etniska och kulturella mångfalden på svenska arbetsplatser är av stor vikt för ett fungerande arbetsliv i vårt land. Staten som arbetsgivare har enligt utskottets mening ett särskilt ansvar som föredöme också på detta område. Myndigheterna ska på regeringens uppdrag upprätthålla handlingsplaner för att främja etnisk och kulturell mångfald bland de anställda på alla nivåer. Det ankommer på varje myndighet att utarbeta en intern policy för hur man vill arbeta med mångfald som ett led i kompetensförsörjningen. Utskottet ser positivt på regeringens planer att följa upp myndigheternas arbete med anledning av integrationspolitikens mål och inriktning. Målet måste vara att mångfaldsarbetet ska bli en naturlig del i myndigheternas arbetsgivarpolitik. Med detta, fru talman, yrkar jag avslag på samtliga motioner och reservationer och bifall till förslaget i betänkande FiU18 i dess helhet. 83 () replik: Det var intressant att höra läsa upp delar av majoritetstexten. Det hade varit intressant om hon i någon mån hade försökt motivera varför hon yrkar avslag på samtliga reservationer. Det vore spännande att höra varför regeringen inte borde av det mäktiga finansutskottet få uppdraget att upprätta en plan för hur allt detta goda ska åstadkommas så att vi skulle kunna utvärdera det och ha benchmarking för att se vad som händer. Likaså tycker jag att det skulle vara spännande att höra, mot bakgrund av allt detta som läser upp, vad hon tror att det beror på att regeringen, nu när det blev ett skarpt läge och man skulle utnämna en ny landshövding i län, valde en man och inte en kvinna, varför man ersatte en kvinna med en man. Även om man nu har alla dessa goda planer och allt som har berättat för oss blev det ändå en man. 84 () replik: Det är mycket höga tankar du kan ha av mig när det gäller utnämningspolitiken, men i just den frågan har jag inte varit inblandad. Jag tycker inte heller det är så konstigt, för det är många olika poster som ska tillsättas. tillsätter vi en kvinna i stället för en man och ibland vice versa. Varför det blev det alternativet är det väldigt svårt att säga. Det kommer fler utnämningar, och det kommer säkert att leda till att vi byter ut en man mot en kvinna också. Det är spännande att höra att du är så engagerad i de här frågorna, allra helst när man tittar på hur jämställdhetsfrågorna ser ut i ditt parti. Med tanke på den familjepolitik som ditt parti driver är det lite förvånande och också när man tittar på jämställdheten i ert parti. Du frågade mig om vad vi gör. har kommittédirektivet kommit som vi kommer att gå igenom. Du vill att en plan ska göras när det finns så mycket arbete som pågår och ett kommittédirektiv i just de här frågorna. Det pågår arbete, så det behövs ingen ytterligare plan. Men, , jag skulle vilja ställa en fråga till dig, som är så engagerad och som har skrivit i reservationen om att det är otroligt skrämmande att se att andelen kvinnor bland annat i styrelser är . Så tittar jag på era siffror i . Jag ser att det är män och kvinnor Då är man inne på detta med att sopa framför egen dörr. Jag läste tidigare ett protokoll där Per hade sagt: Man brukar ju rimligtvis sopa rent framför egen dörr innan man uttalar sig. Det skulle vara intressant att höra hur ert parti jobbar med jämställdhetsfrågor och för att få in fler kvinnor på betydande poster. 85 () replik: Jag förstår att behöver exempel på detta för att arbetet ska kunna drivas framåt. Jag kan gärna redovisa det som jag har kunnat påverka, om nu särskilt frågar efter det. Jag klev in på den 4 eller om den var som departementschef. Då överblickade jag de styrelser som fanns inom departementets olika bolag, affärsdrivande och andra verk samt myndigheter. Jag konstaterade då att av ledamöterna i dessa styrelser var kvinnor. När jag slutade var det . Jag vet inte vilket betyg vill sätta på det, men jag åstadkom detta på det departementet som ändå sysslar med mycket mansdominerade verksamheter; det tror jag att de flesta bedömare skulle hålla med om. Det skulle vara spännande att diskutera familjepolitiken med . Hon är tydligen emot att föräldrarna själva ska få bestämma hur de vill utforma sin familjepolitik. Hennes parti tycker i alla fall att det ska vara på ett speciellt sätt. Ska jag tolka detta som att vill öka kvoteringen när det gäller föräldraförsäkringen? Är det detta som ligger i de förstuckna frågorna till mig? 86 () replik: Det var spännande att höra om det som hände 1991, tillbaka i tiden. Visst kan jag ge dig en eloge. Det hände mycket på ditt departement . Men har det hänt någonting i ditt parti ? Ja, det har ökat några procentenheter, men det är inte speciellt mycket. Jag hoppas att du får ett större inflytande i det arbetet. Visst är familjepolitiken viktig. Den är grunden för att kvinnan och mannen ska ha samma möjligheter att gå ut i arbetslivet. Det är det som är den stora skillnaden mellan och Socialdemokraternas politik. Vi vill ge kvinnan möjlighet att ha samma rättigheter som mannen att kliva ut på arbetsmarknaden. Den familjepolitiken driver vi framåt. Jag fick inte mycket till svar på frågan om fördelningen i ert parti. Jag tittade på de poster som ni har att utse, och där är det mycket kvar att göra. Även om du gjorde mycket 19911994 för jämställdheten har du ändå mycket kvar att bidra med till nästa års debatt. 87 () replik: Jag vet inte vad känner inför ordet föredöme, men jag tycker att det är ett ganska starkt ord. Utskottets majoritet uttalar att man som offentlig arbetsgivare ska vara ett föredöme. Jag nämnde några exempel tidigare. Jag har tittat på både och de olika departementens löneutveckling. Då har jag sett att det inte har hänt så mycket , trots att debatten har varit väldigt intensiv och het och trots att det har funnits planer. Då måste jag fråga: Hur får och detta att gå ihop? Ni pratar om att vara ett föredöme, men ni lyckas inte med det internt. Det borde ha varit möjligt under er långa regeringstid. Sedan måste jag fråga om du känner dig nöjd och stolt över att trots att ni nu arbetat med dessa frågor ändå forcerar fram lagstiftningsförlag om kvotering inom andra sektorer till exempel om en jämnare könsfördelning inom bolagsstyrelser när ni själva inte har åstadkommit det internt. ställer jag dig ansvarig för detta. Jag kan också redogöra för siffrorna i vårt parti och vad vi gör internt inom Moderata samlingspartiet. Men ni måste som ansvarigt regeringsparti kunna svara på dessa frågor. Ett långsiktigt arbete har pågått och ni har haft ansvaret, men vad har gjorts i praktiken på dessa områden? Kan man vara nöjd och stolt när man själv inte åstadkommer det man säger att man ska göra internt? Jag förstår och tror att ni har högre ambitioner än så. 88 () replik: Visst är det viktigt att vi är föredömen. Det ska både och jag vara i det arbete som vi driver när det gäller jämställdhetsfrågorna. Både du och jag har höga målsättningar. Vi ska också som föräldrar göra rätt saker och vara föredömen för våra barn. Precis det ska också regeringen vara. Naturligtvis är det så. I mångt och mycket av det som vi presenterar i betänkandet finns det ett pågående arbete. Siffrorna har förbättrats. Arbetet har gett resultat. Men vi har inte nått hela vägen fram, och det erkänner vi också. Vi i utskottet sätter press på att det ska ske ytterligare förbättringar på det området, och vi vill se resultat till nästa års debatt. Vid tillsättande av styrelser ska en kvinna och en man nomineras. Men alla partier följer inte detta när de gör sina nomineringar. Då nomineras inte en man och en kvinna, utan det är andra namn med på listan, det vill säga namn på män. Då handlar det om , , och . När vi förstärkte jämställdhetslagen, , var ni det parti som röstade emot. Ni borde ha kunnat vara med och tryckt på i den frågan och på det sättet bidragit i det här arbetet. 89 () replik: Att vara ett föredöme förpliktar en hel del. Om vi ska prata om statens arbetsgivarpolitik och använda dessa ord blir ordet föredöme ganska utslätat . Jag hoppas att vi inte får uppleva det eftersom vi båda uppfattar det ordet som så oerhört starkt och laddat i det här sammanhanget. Jag hoppas i stället att det levereras saker här på plats, till exempel . tycker inte vi att vi kan se något resultat, och ni är ju inte heller nöjda. När det gäller den interna nomineringsprocessen känner väl moderater bäst till vilka moderater som är bäst lämpade för olika uppdrag. Jag tror inte att regeringen är medveten om det. Det gäller även en miljöpartist eller någon annan. Förhoppningsvis stannar det interna nomineringsarbetet inom partierna. Någon annan ska inte ta över det arbetet. Om man gillar siffror kan man räkna ut hur jämställd en riksdag är eller hur jämställd fördelning det är av utskottsordförandeposterna. Vår fördelning är 66 mot . Det nämns inte eftersom det är någonting positivt som kommer från . Vi har fler kvinnor än män som utskottsordförande. Det har inte Socialdemokraterna, långt därifrån. Men det nämns inte vid sådana här tillfällen, utan då är det alltid vi som ska pekas ut som att vi inte tar ansvar och att vi inte är delaktiga. Partierna bör själva hantera sina nomineringsprocesser. De känner bäst till kompetensen hos de människor som finns internt. 90 () replik: Beträffande det sista har du fel, . När det gäller utskottsordförandeposter har vi en jämn fördelning på 5050, och då är det jämställt. kan det också bli för många kvinnor, och det är inte heller jämställt. Det ska vara lika mellan män och kvinnor, och då hamnar man i spannet 6040, men helst ska det vara 5050. Vi jobbar för att regeringen ska bli ett bättre föredöme. ska också leva upp till de åtaganden som vi har lagt på dem och till det kommittédirektiv som också finns. Detta med det interna nomineringsarbetet är faktiskt ganska intressant. Du har förberett dig på vissa frågor och jag har förberett mig på andra. Jag har tittat på hur det ser ut i landet, bland annat i kommunstyrelser. Jag hade förväntat mig den debatten. Ni säger att ni är bäst lämpade att utse de ledamöter som ni tycker är bäst lämpade, och då blir det nästan bara män. När jag gick igenom antalet kvinnor i borgerliga kommunstyrelser, och då gäller det alla de borgerliga partierna, fann jag att andelen kvinnor var . Då kan man inte säga att man har nått upp till den gräns som vi pratar om och till det som sade om att sopa framför egen dörr. Då har man inte nått dithän. Då kanske det är så att ni också har att jobba med de frågorna innan vi kommer tillbaka i nästa års debatt. Vi hoppas på att man på alla nivåer i kommuner, landsting, regering och också här i lyfter upp jämställdhetsarbetet och slätar ut löneskillnaderna så att vi kommer dithän vi båda två vill. 91 (): Att jag gör ett inhopp i debatten beror på att mina partikamrater i finansutskottet inte har möjlighet att vara med här . Jag vill i alla fall yrka bifall till reservation nr 3 av i betänkandet. Staten har, som alla säger här i debatten, ett stort ansvar att vara ett föredöme i arbetet för jämställdhet mellan män och kvinnor. Jämställdhet handlar om varje individs rätt till lika möjligheter och till fria livsval, men det finns ännu många hinder kvar att övervinna innan vi ska nå ett jämställt ett förhållande mellan könen. Av den kvinnliga arbetskraften i återfinns inom den offentliga sektorn, medan motsvarande siffra för männen är . Ändå dominerar männen på de högre och arbetsledande posterna även i stat, landsting och kommun. Det beror säkerligen inte på bristande kompetens bland kvinnorna utan främst på att kvinnorna fortfarande osynliggörs, ofta i alla fall, i en manlig maktstruktur. När det gäller löneskillnader mellan kvinnor och män återstår, som vi har hört, mycket att göra. När hälften av yrkesverksamma kvinnor återfinns inom den offentliga sektorn, finns ändå löneklyftorna kvar även här. Att åstadkomma rättvisa löner mellan könen är utan tvekan en central nyckelfråga i det fortsatta jämställdhetsarbetet, och det finns siffror som visar vad det handlar om. I kommunerna, där de flesta offentliganställda arbetar, tjänar kvinnor i genomsnitt av vad de kommunanställda männen gör mot . Det har alltså skett en positiv utveckling. Utvecklingen har gått åt rätt håll. I landstingen har emellertid kvinnornas löner sjunkit från av männens genomsnittslöner till . Inom statsförvaltningen har också kvinnolönerna sjunkit jämfört med männens löner från år . Lönegapet verkar alltså på en del håll vidgas i stället för att minska. I reservation nr 3 understryks vikten av att staten i samarbete med ger förutsättningar för att förbättra jämställdhetsarbetet, att ge förutsättningar att förbättra jämställdhetsarbetet och att regeringen ser till att så sker inom den statliga verksamheten. Det är därför det föreslås att en lönerevision ska genomföras och att ett systematiskt arbete ska inledas för att utjämna löneskillnader mellan män och kvinnor. Då kanske också staten och den offentliga sektorn blir det föredöme som staten bör vara. 92 () replik: Jag är lite förvånad över att man i reservation nr 3 utser till en av dem som bär den största skulden för att löneskillnaderna är så pass stora som de är. Det står nämligen att denna utveckling har varit särskilt tydlig av socialdemokratiskt samarbete med . Jag tror, precis tvärtom, att har varit en drivkraft för att få upp den här diskussionen på dagordningen. Jag skulle vilja veta vad har för verkningsfulla verktyg för att minska löneskillnaderna mellan den privata och den offentliga sektorn. Finns det några speciella förslag i till exempel budgeten som skulle kunna innebära att man åtminstone undanröjde de ekonomiska hindren för att skapa bättre löner inom den offentliga sektorn? Jag har inte sett någonting av det, men det kanske finns. 93 () replik: I reservationen föreslås att man ska gå igenom mäns och kvinnors löner i hela den offentliga sektorn, att man systematiskt ska peka på och gå igenom de löneskillnader som finns och försöka rätta till dem så att män och kvinnor får samma lön för likvärdigt arbete. Det är möjligt att det måste till en sådan konkret åtgärd för att det verkligen ska tas ett stort steg framåt och de här löneklyftorna ska minska på allvar. Det är ett konkret förslag som finns i det här fallet. Sedan är det klart att vi måste arbeta för att vi ska få mer resurser och på det viset mer jämställda löner, och det blir ju mycket lättare med tillväxt än utan tillväxt. 94 () replik: Det pågår vad jag förstår en lönerevision inom såväl staten som kommunerna och landstingen, så det är väl inget nytt verktyg i och för sig. Problemet som jag ser det är de strukturella löneskillnaderna. sade var lönespridningen som minst i kommunerna. Däremot var den störst i landstingen. Jag tror att det är strukturella skillnader, det vill säga att kvinnodominerade arbeten värderas lägre än mansdominerade arbeten. I det sammanhanget är de ekonomiska resurserna väldigt viktiga. Jag kan inte på något sätt se att de budgetförslag som har lagt fram har varit så anmärkningsvärt mycket bättre än de som samarbetspartierna har åstadkommit i budgetförhandlingar. Jag upplever det lite grann som att man kastar sten när man sitter i glashus. 95 () replik: Självfallet måste alla partier gemensamt jobba med att förbättra den här situationen. Vad vi i har pekat på är att vi vill ha en näringspolitik som innebär att vi får en ökad tillväxt och därmed mer resurser, även till den offentliga sektorn. Dessutom har vi lagt fram ett förslag om ett nytt skattesystem som kraftigt stärker kommunernas ekonomiska bas. Det är ett par konkreta exempel på vad gjort . Men jag tror alltså att det här måste vi jobba med över alla partigränser för att verkligen få till stånd ett bra resultat. Föredrogs finansutskottets betänkande 2003/04:FiU18 Staten som arbetsgivare. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 9 § Statens styrning av kommunerna 96 (): avstyrker fyra förslag från revisorer som i huvudsak handlar om problem med otydligheter i redovisningen av statsbidragen till kommuner och landsting. Revisorerna anser att begreppet statsbidrag behöver definieras och avgränsas, att redovisningen av statsbidragen behöver förbättras och deras effekter klargöras, att ansvaret för redovisningen av statsbidragen behöver förtydligas och att balanskravet för kommuner och landsting behöver tydliggöras och sanktionsmöjligheter utredas. Utskottet anser att det finns utrymme för att förbättra redovisningen av statsbidragen till kommuner och landsting.