prot · GR0971 · 2004-02-18 00:00:00 — I ett land där läskunnigheten enligt den senaste kända mätningen låg på för män och för kvinnor förstår man att säkerhet är en förutsättning för att barn ska kunna gå till skolan och för att ska kunna utvecklas. rikedomar har fött egoismen och styrt makten. uppgavs ha stoppat undan 2 ½ miljarder dollar på ett konto i en brittisk bank. Krigsherrarna har avlöst varandra i , och gemensamt för dem är att de har tagit för sig av rikedomarna och låtit blodet flyta. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet om att bemyndiga regeringen att även med en eventuell utvidgning av operationsområdet som utskottet föreslår ställa en väpnad styrka om högst 240 personer till förfogande inom ramen för mission i . Jag vill härifrån påpeka att det naturligtvis är viktigt att på lämpligt sätt får information om det är så att styrkan behöver gå över gränsen in i grannländerna. Vi bemyndigar detta, men vi vill ha information om det har upplevts som nödvändigt att så ska ske. Jag sade inledningsvis att vi ska vara medvetna om att det här är ett riskfyllt uppdrag. Sjukdomar, beväpnade grupper, barnsoldater och kriminalitet är några av de svårigheter som styrkan har att möta utöver de rent faktiska, det vill säga grundorsaken till att styrkan åker dit. Styrkan ska stödja genomförandet av avtalet om eldupphör, underlätta humanitär verksamhet och främjande av mänskliga rättigheter, stödja reformering av säkerhetssektorn samt stödja genomförandet av avtalet. är det en väl och kompetent styrka som åker ned och som ska samarbeta med övriga som ingår i bataljonen. Jag vill avsluta med att poängtera vår stora tillfredsställelse över att genderfrågorna tas på allvar. Förbandet har fått två dagars utbildning i genderfrågor. Det ger förutsättningar för att kunna jobba med frågor specifikt knutna till kvinnor. Åtta kvinnor förväntas tjänstgöra i förbandet. Våldet och humanitära kris har drabbat kvinnorna särskilt hårt. Det är mot den bakgrunden som FN lägger särskild vikt vid de problemen. Jag välkomnar att vi i det svenska förbandet också kan svara upp i förberedelsearbetet till de förväntningar som FN har ställt på oss och som finns bland befolkning och de problem som förbandet kommer att möta. Jag upprepar än en gång mitt yrkande om bifall till förslaget i betänkandet. Jag vill än en gång understryka att det är ett viktigt uppdrag, och det innebär många risker. Men vi vet att vi har en kompetent styrka som kommer att genomföra detta på allra bästa sätt. 57 (): Till att börja med vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut i betänkandet. Det här är en mycket viktigt fråga eftersom det handlar om att ska vara med och bidra till den multinationella FN-styrka som ska stödja genomförandet av fredssamtalet som tidigare slutits mellan och två rebellgrupper. är det oroligt och instabilt i ett större område än . Grannländerna och befinner sig också i en skör situation. Risken finns att problemen delvis förflyttas till dessa två länder när man försöker att åstadkomma ett stabilt . Det är dessutom flytande gränser mellan länderna. För att i högre grad kunna lyckas med att uppnå stabilitet i hela regionen har utskottet föreslagit att ska bemyndiga regeringen att vid eventuellt behov få utvidga operationsområdet. Det här är ett allvarligt beslut, då det handlar om att skicka ut unga människor på farliga uppdrag. Svenska truppen till är en väpnad styrka på högst 240 personer som ska samarbeta med främst , och deltagandet gäller . Den totala UNMIL-styrkan på 15 000 personer ska ägna sig åt avväpning, demobilisering, integrering och återuppbyggnad i regionen. Det här är ett väldigt viktigt bidrag till FN från ett stöd till konfliktlösning i . behöver öka kapaciteten för att i större utsträckning kunna delta i internationell krishantering, inte bara i utan också i andra delar av världen, både nära och fjärran. För att kunna åstadkomma svensk säkerhet krävs mer internationellt samarbete . Det är grundläggande för att kunna avvärja framtida hot. Efterfrågan kommer sannolikt att öka. Då måste det ligga i svenskt intresse att kunna erbjuda både civila och militära resurser. Därför anser vi att vi behöver både nationell och internationell förmåga och att den ska utvecklas. Visserligen är kostnaderna för fredsfrämjande insatser höga, men det är ännu dyrare att inte ingripa. Människor i krisdrabbade länder betalar ett oöverstigligt pris, till exempel folket i där FN vände sig bort och inte såg. Det finns ett väldigt starkt samband mellan fred, demokrati, fattigdomsminskning och utveckling. Själva förutsättningen för att skapa utveckling är att det existerar stabilitet och säkerhet i landet i fråga. Därför är det också viktigt att det är rätt strategi och rätt resurser som finns till förfogande just för internationella insatser, vilket vi från moderat håll också har föreslagit ska finnas som en särskild post inom biståndsverksamhet i utrikesområdets budget. Det svenska bidraget till insatsen i är ett mekaniserat skyttekompani. Från början fanns det flera alternativ förordade av Försvarsmakten, bland annat en marin enhet där ett av motiven var att denna skulle tillföra mer internationell erfarenhet för insatsförband. Slutligen föreslog man att skicka ett skyttekompani, till stor del för att uttryckte att detta skulle passa in i den större irländska bataljonen. Utskottet har sedan bedömt att insatsen är väl avvägd och svarar mot efterfrågat behov. Det finns också en hel del icke oväsentliga risker för dessa människor som vi skickar ut till . Eftersom det är en snabbrörlig insatsstyrka kan både operationsområde och hotbild variera. Förutom de militära hoten finns det också risk för tropiska sjukdomar, besvärliga trafiksituationer och mycket kriminalitet. Slutligen skulle jag vilja påpeka hur viktigt det är med en bra uppföljning och ett bra omhändertagande av svensk personal efter genomförd insats i . Jag vet att de fått en bra utbildning före insatsen, men det är minst lika viktigt att efter slutförd insats också ha en kompetent uppföljning. Allt detta handlar om människor som ska göra en militär insats för fred och säkerhet. Det är det mest allvarliga beslut som vi fattar i . Det är också orsaken till att vi anser att det är mycket viktigt att vi har en helt enig riksdag som står bakom ett betänkande av detta slag. 58 (): Det finns en olustiga kultur inom svensk försvarspolitik. Den går ut på att politisk enighet har ett egenvärde och att partier eller personer som ifrågasätter sakernas tillstånd möts med skepsis och ibland med högljudd irritation. Intrycket är att inte minst regeringspartiet anser att frågor rörande försvar och säkerhet ibland är alltför allvarliga för att vi ska ha råd med en öppen och förutsättningslös debatt som ibland leder till olika ståndpunkter. liberalernas utgångspunkt är den rakt motsatta. De medel som skattebetalarna ställer till förfogande för Försvarsmakten är så omfattande att vi helt enkelt inte har råd att avstå från debatt och ifrågasättande. Det är vår skyldighet att här i se till att dessa medel förvaltas på bästa sätt. Därför vill jag redan nu slå fast att vi inte kommer att falla undan för vare sig uppsträckningar eller påhopp. liberalerna har i ett särskilt yttrande väckt frågan om insatsen i utformats på ett optimalt sätt med hänsyn till ändamålsenlighet och kostnadseffektivitet. Denna fråga har flera bottnar. En av dem gäller om skytteförband i sig utgör ett optimalt bidrag från svensk sida. De flesta länder förfogar över dessa förbandstyper, såväl mekaniserade som oskyddade. Ofta utgör de därför inte vad man brukar kalla för flaskhalsar vid uppbyggnaden av internationella insatser. kan sådana förband också sättas upp av andra länder till väsentligt lägre kostnader än här i . Den svenska försvarsmakten har däremot en stor bredd, ännu innefattande de flesta förbandstyper. Genom idoga påtryckningar, inte minst av vår förutvarande riksdagsman , har våra förband numera också en hög och ledande teknisk nivå. Vi tror att det är på dessa områden som våra komparativa fördelar är störst i dessa sammanhang. är det ingen hemlighet det har redan nämnts att Försvarsmakten själv ursprungligen förordade att styrkan i skulle bestå av amfibieenheten. Varför detta inte blev av kan man bara spekulera om. En anledning som Försvarsmakten nämnt för det sammansatta utskottet var att EU:s ordförandeland uttryckt en önskan om ett svenskt bidrag som passar in i den irländska bataljonen. Andra uppgifter som florerat gör gällande att det helt enkelt var IA 03:s tur att åka. Vi har även ifrågasatt valet av fordon för styrkan, nämligen de tunga . Det är första gången som fordonet i fråga kommer att operera i . Hur väl det kommer att fungera som huvudfordon för snabbinsatsstyrkan när regnperioden börjar återstår ännu att se. Klart är emellertid att kostnaderna för reparation och underhåll torde bli betydande. En stor andel av den svenska styrkan kommer att behöva arbeta med dessa uppgifter. För säkerhets skull har vi därför också skickat med ett antal hjuldrivna pansarfordon. Tvivlen avseende val av förband och dess utformning är inte bara liberalernas. Tvivel finns på flera håll inom Försvarsmakten och bland dess stödmyndigheter. Tvivel finns till och med inom regeringspartiet självt. Men möjligen är den kompakta tystnad som omger dessa tvivel mer intressant än tvivlen i sig. är ett land väl utrustat med handlingsplaner, policydokument och verksamhetsstrategier för all offentlig verksamhet. Viljan att förutse och styra det egna handlandet är så stark att planen ibland framstår som mer central än själva verksamheten. Mot denna bakgrund är avsaknaden av en nationell strategi för de internationella insatserna minst sagt förvånande. Värdemässigt har omfattningen av våra internationella insatser flerdubblats bara . anslår vi ca 1,2 miljarder för detta ändamål. Enligt vår uppfattning lider det politiska beslutsfattandet på området av ryckighet och bristande långsiktighet. Vi har ett ansvar för att de begränsade resurserna leder till att så många som möjligt får bästa tänkbara hjälp. Även om varje insats och bakomliggande politisk situation är unik, måste vi här göra klart för oss på vilket sätt och i vilka sammanhang vi gör störst nytta och på vilka områden vi i första hand bör koncentrera våra ansträngningar. Har antalet missioner och missionernas längd betydelse för kostnadseffektiviteten? Vilka av våra förband är mest efterfrågade och hur ska de sättas samman? När vi väljer, herr talman, att göra en insats påverkar detta våra möjligheter att delta på andra håll. Vilka avvägningar innebär detta? Och hur ökar vi i vår framförhållning? Bristen på en nationell strategi för internationella insatser är just nu tydlig och bilden av ryckighet och splittring av resurser påfallande. Vi är på väg in i . De två beslutade insatserna i har båda avvecklats, trots att behoven där fortfarande synes stora. lämnar vi för att kanske återkomma framåt sommaren. liberalerna har tillstyrkt regeringens förslag. Den svenska styrkan kommer under alla förhållanden att göra nytta i . Med respekt för att det bästa aldrig får bli det godas fiende har vi ändå valt detta tillfälle att peka på något som vi tycker är en allvarlig brist i den internationella verksamheten. 59 (): Som sann Afrikavän med erfarenhet av att ha bott i ett land i som levde i konflikt känner jag stort allvar och djup respekt för den insats som vi beslutar om. stöder ett svenskt deltagande i mission i . Vi har full tilltro till försvarsledningens beslut om ett mekaniserat skyttekompani som det bästa bidraget till UNMIL och den irländska bataljonen. Den sköra stabilitet som råder innebär en unik möjlighet att bryta den våldsspiral som kostat tusentals människor livet. Enligt regeringens har två tredjedelar av landets befolkning drivits på flykt. Vilka fruktansvärda sår och grymheter som människorna har tillfogats genom att samhällen har slagits sönder och familjemönster och sociala normer brutits upp kan vi inte ens föreställa oss i vår fantasi. Det internationella samfundet har tillsammans med ett oerhört ansvar för att avväpna före detta regeringssoldater och de rövarband som plundrar och begår övergrepp. Det är nästan uteslutande män som planerar och för krig medan kvinnorna är de som i regel är mest utsatta och hårdast drabbade av en konflikt. Under en konflikt deltar oftast männen i strider medan kvinnorna har ansvar för att få det vardagliga livet att fungera. De får därmed unika erfarenheter och upplevelser av vad som krävs för att skapa ett fredligt samhälle. Vi vet också att det efter ett krig oftast är kvinnorna som utgör en majoritet av befolkningen. Det har betydelse för det fortsatta arbetet i att FN:s mandat är brett. Vi kommer med intresse att följa upp arbetet med att stärka kvinnans ställning och se till att upprättandet av ett särskilt ministerium för genderfrågor blir en verklighet och inte bara en pappersprodukt. Fred, jämställdhet och utveckling är begrepp som hänger samman och är beroende av varandra. Kvinnor måste därför involveras i ett lands fredsprocess för att långsiktig fred och säkerhet ska kunna upprättas. Hållbar fred kan inte skapas utan att kvinnornas behov, prioriteringar och strategier för konfliktlösning tillvaratas i fredsförhandlingar. Det är därför också viktigt att allt konfliktförebyggande arbete innehåller ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Våra soldater som vi skickar ned har också ett ansvar om man ser det i EU-perspektiv. De har utbildning i genderperspektiv och kan dela med sig av sina erfarenheter. För att kvinnor ska få framtidstro är det viktigt att deras insatser för varaktig fred tillvaratas och att resolution blir det verktyg som det var tänkt att bli. Det är också utmaningar av gigantiska mått man står inför när det gäller barnsoldaternas framtid. Utan jobb går det inte att rädda en tidigare barnsoldat. Risken är stor att många går vidare och blir legosoldater. Sådan är traditionen i området. Det är ett bekymmer i sig eftersom ingen regering då kan ställas till svars. tycker att det är bra att utskottet understryker betydelsen av att FN-styrkans sjukvårdsresurser fungerar tillfredsställande. Jag utgår då också från att Försvarsmakten tar sitt ansvar när det gäller de officerare som ställer upp i fredsbevarande missioner. Jag tänker på försäkringsskydd, bättre stöd till hemmavarande familjer och bättre ekonomiska villkor och arbetsvillkor. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet om svenskt deltagande i mission i . 60 (): Det är väldigt roligt att också se försvarsministern här! har ställt sig bakom beslutet att sända en svensk styrka till den FN-mission i som vi nu diskuterar. Det är en mycket svår verklighet man kommer att möta. De svenskar och andra som ingår i styrkan kommer att uppleva en mängd tunga och svåra situationer. Det är därför en styrka att man får enighet i för denna insats. Vi tycker att det är väldigt viktigt att vi också visar denna enighet för de soldater som vi skickar ned. Den FN-resolution som reglerar insatsen i har ett brett mandat. Förutom den militära delen innefattar den säkerställandet av humanitärt stöd och mänskliga rättigheter. Att läka och ta hand om alla de civila, främst kvinnor och barn, som drabbats av detta krig är ett svårt och långsiktigt arbete, inte minst när många av kvinnorna har varit utsatta för sexuella övergrepp. Det finns också stora risker för spridning av bland annat aids genom de här övergreppen. Det är också viktigt med åtgärder för att återanpassa alla de barnsoldater som finns på båda sidor. Det finns en uppskattning att ungefär hälften av de soldater som finns är barn. Det är oerhört många sår som ska läkas. Det är oerhört mycket upplevelser som måste bearbetas för att man ska kunna skapa en fredlig utveckling. Att avväpna soldater och ge dem chansen till ett civilt liv för att undvika att konflikter uppstår är ju en grundläggande fråga. Att möjliggöra humanitära insatser och arbete för mänskliga rättigheter kommer att ta , och det kommer att vara svårt. Mina kolleger i utskottet har diskuterat och redovisat olika delar av det här ärendet. Jag vill lyfta fram en fråga som också tog upp som jag tycker är väldigt viktig. Det är faktiskt första gången som FN:s resolution 1325:2000, alltså om kvinnors deltagande i krishantering, har inkluderats i ett mandat. Det har inkluderats. Det finns inte bara bredvid. Det ger en ökad möjlighet och tyngd åt det viktiga arbetet att ta med kvinnorna i fredsarbetet för uppbyggnaden av landet. Man ska också, som har sagts här tidigare, tillsätta ett särskilt ministerium för genusfrågor. Det är unikt. Det är bra. Kvinnor måste få en chans att delta i och ta ansvar för utformandet av det framtida samhället. Tar vi inte med kvinnorna blir det ingen långsiktig och säker utveckling. Kvinnor har värdefulla kunskaper om de behov som finns under och efter en konflikt. Dessa kunskaper är grundade på deras erfarenheter. Man måste ta upp, och ta till vara, deras kunskaper i fredsbyggande för att få ett varaktigt och stabilt resultat. Men också männen måste utbildas för att se kvinnors verklighet, ta till vara deras kompetens och erkänna deras delaktighet i arbetet. Jag hoppas och tror att det här ministeriet ska kunna vara till stor hjälp och till stort stöd, att man tar till sig kvinnors organisationer och grupper och diskuterar med dem, lyssnar på dem och ser till att utveckla den här verksamheten. Jag hoppas också att man därifrån kan sprida kunskaper om genusfrågorna . Men det är också viktigt att de personer som vi sänder ut har kunskaper om genusfrågor, att våra soldater och civila förstår vad som ligger bakom den situation kvinnor befinner sig i. Det är glädjande att våra soldater som skickas ut har två dagars utbildning i genusfrågor. Det är bra och utvecklande. Att det finns kvinnor med i gruppen tycker jag också är väsentligt. Medvetenheten om dessa frågor har ökat, men det är ännu oerhört lång väg att gå innan det blir naturligt att ta till vara kvinnors kunskap, innan det är naturligt att genusperspektivet finns med och att det finns kvinnor med i den trupp som skickas ut, även inom den civila delen. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 61 (): Ärade ledamöter, försvarsministern, protokolläsare! Jag har sagt det tidigare, och det tål att upprepas: Varje gång vi här i riksdag behöver fatta beslut om att delta i internationella fredsfrämjande insatser är det ett kvitto på ett misslyckande. Det är ett tecken på att världssamfundet och FN som organisation förebygga väpnade konflikter, krig och humanitära katastrofer. Varje misslyckande innebär att vi i efterhand måste göra städgummejobbet som FN har tvingats göra. Misslyckandet får inte tas till intäkt för att vi inte ska bidra när FN frågar efter hjälp. Vi har tvärtom skyldighet att som ett av världens rikaste länder stå till FN:s förfogande i fredsfrämjande insatser. Bakgrunden till beslutet är att har lidit under ett långt inbördeskrig som har inneburit 150 000 civila dödsoffer, över en miljon flyktingar inom det krigshärjade , 50 000 barn som tvingats bli soldater som tvingats till att mörda och kvinnor och barn som i stor omfattning utsatts för systematiska sexuella övergrepp med traumatisering och spridning av aids som konsekvens. Det är en fruktansvärd situation. Den FN-insats som man har bett om från olika parter är bredare än vanligt. Det är positivt. Det handlar inte bara om avväpning, demobilisering, reintegrering och återanpassning av de väpnade förbanden. FN:s insatser handlar också om att säkerställa humanitärt stöd, att främja mänskliga rättigheter. Man gör särskilda insatser för barnsoldater. Man gör särskilda insatser för kvinnor och barn som fallit offer för sexuella övergrepp. Intressanta är också som tidigare talare noterat de metoder som sätts in för att stärka kvinnans ställning i det nya . Man upprättar ett särskilt ministerium för genderfrågor. Detta sker i enlighet med vad fredsrörelsen pekat på och verkat för, nämligen vikten av att kvinnor långt mer aktivt får spela en roll i utarbetandet av fredsavtal och i situationen efter en konflikt. FN har i en resolution fattat beslut om kvinnors roll och betydelse i arbetet för fred och säkerhet i före detta konfliktområden. Det är i enlighet med den resolutionen som de här speciella insatserna görs i . Det är väldigt positivt. Det tråkiga med situationen i och FN-insatsen är den rika världens ointresse för det svarta . På FN-mandat finns nu insatser och styrkor från flera länder. Det är inte några rika länder. Det är människor från , , , , , , och som är där just . Det räcker inte på långa vägar. kommer ytterligare insatser och bidrag från , , , , , , , och . Det är stater som inte heller är kända för att ha ett överflöd av resurser. Det är nu som också , och kommer in med sina bidrag. Tre länder från det rika . Jag tycker att det är en skam att den rika världen inte ställer upp mer än den har gjort. Det är positivt att vi från svensk sida har försökt bryta den negativa trenden och ointresset från den rika världen gentemot . var faktiskt det första västland som ställde sig till förfogande för FN:s insats i . Vi går även här i bräschen, tillsammans med och , för att ge ett bidrag till FN:s insats i . Det finns en liten negativ kommentar som man skulle kunna göra kring den svenska insatsen. Det gäller storleken. kommer att uppgå till 15 000 man, är förhoppningen. bidrag är 240 personer. Det måste ändå betraktas som ett ganska blygsamt bidrag, inte minst mot bakgrund av det stora behovet. Det är litet märkligt att vi inte kan få ut mer av en försvarsbudget som omfattar över 40 miljarder. satsar vi skattebetalare, men vi kan ändå inte ställa upp med mer än 240 man i den här situationen. Det vittnar om behovet av en ominriktning av Försvarsmakten även i praktiken. Det är viktigt att ställer detta bidrag till förfogande för att garantera säkerheten och för att FN ska kunna fullfölja avväpningsprocessen. Det är en avväpningsprocess som kommer att bädda för val . yrkar självklart bifall till förslagen i försvarsutskottets och utrikesutskottets gemensamma betänkande. 62 (): Ledamöter, åhörare, försvarsministern! Historiskt är engagemang i det internationella samfundet stort. Vi har jobbat engagerat och intresserat . Själv har jag varit FN-delegat, så jag vet att väldigt mycket av det engagemang som rör det fredsbevarande och biståndsfrämjande och det som görs i utvecklingshänseende sker i sammanträdesrum. Allt sker inte på fält. Det är ett misslyckande att det har varit en krigssituation och en krigshärd i . Visst är det det, rent mänskligt. Vi har att besluta att skicka ca 240 svenska FN-soldater till . Jag vet att dessa soldater kommer att bli väl mottagna. När den svenska flaggan vajar på bilar och stridsvagnar inger det förtroende för befolkningen. Det har jag sett med egna ögon. Syftet är att stabilisera situationen i landet. Det 14-åriga alltså väldigt långa inbördeskriget och vanstyret i har bland annat orsakat upp mot 150 000 människors död, en miljon flyktingar, 50 000 barnsoldater. Det har varit en allmän oro i hela regionen. Under den här debatten har mycket sagts som jag vill understryka. Parterna har kommit överens om och kommit fram till ett fredsavtal. Det är viktigt. Det kommer att bana väg för en övergångsregering och allmänna val . Det är det de svenska FN-soldaterna ska stödja. De är väl utbildade och ingår i en irländsk bataljon. Deras huvuduppgifter blir att agera förtrupp, skydda andra FN-förbands ankomst och hjälpa de andra FN-förbanden i strid samt patrullera runt i huvudstaden . Med det här beslutet visar att vi menar allvar med våra ansträngningar när det gäller att nå fred och demokrati, i det här fallet i . I detta beslut anger vi tonen att våra framtida diskussioner och vårt framtida engagemang när det gäller fredsbevarande insatser i världen för människors trygghet kommer att öka. När det gäller den utvecklingen kommer att ställa upp.