prot · GR09104 · 2004-04-28 00:00:00 — Staten och kyrkan är skilda från varandra, och det är dags att ta konsekvenserna av detta fullt ut. Att införa lagar mot diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet är bara meningsfullt till en viss gräns om man har kvar system som är institutionellt och strukturellt diskriminerande. Det menar vi att dagens system är. vill därför införa ett system med en borgerlig vigsel, att två människor som vill vigas ska få samma civilrättsliga vigsel oavsett kön. och andra samfunds vigselförrättande ska inte ha civilrättslig följd. Om enskilda trots allt vill ha en särskild ceremoni i ett samfund är det deras ensak. Det ska inte hänga ihop med skapandet av ett civilstånd. En sådan ny lagstiftning ska också fungera så att ett gift par där en av parterna är transsexuell inte ska behöva ta ut skilsmässa för att hon eller han ska kunna få ett nytt kön i juridisk bemärkelse. säger därför ja till den parlamentariska utredningen om könsneutrala äktenskap. Det är naturligtvis bra att det utreds ordentligt när det gäller de juridiska frågorna så att allting blir riktigt gjort. Men inställning är, som sagt, redan avgjord i demokratisk anda i vårt parti. Det verkar vara väldigt viktigt att poängtera den demokratiska andan i våra respektive partier i den här debatten. Det tycker jag nog att det är i alla politiska frågor som vi ska avgöra här. Det här betänkandet handlar om några fler frågor. Jag tänkte beröra några frågor på slutet, nämligen ändringar i namnlagen och frågan om retroaktiva namnbyten, punkterna 16 och 18. När det gäller ändringar i namnlagen anser jag att det bör vara tillåtet att byta förnamn till ett som man själv väljer. Enligt min mening ska namnlagens syfte vara att skydda barn ifrån att få namn som de kan få lida för senare i livet och att skydda från intrång i familjenamn. Bestämmelser i namnlagen ska inte hindra människor från att ta de förnamn de önskar. Endast immaterialrättsligt skyddade värden ska begränsa medborgarnas möjlighet att själv välja sina namn. Jag väljer dock inte att yrka bifall på just denna reservation. Jag vill bara göra er uppmärksamma på att det är uppfattning. Däremot vill jag yrka bifall till reservation 18 under punkt 21 om retroaktiva namnbyten. Det är en reservation från från Vänstern som bygger på en motion från . Den tar upp frågan om de personer som har genomgått könsbyte. Jag tycker att det är väldigt viktigt att lyfta fram denna fråga. Det är ett stort problem för de personer som genomgått könsbyte att inte kunna få sin namnidentitet ändrad retroaktivt. Problemet är särskilt stort när det gäller vissa handlingar såsom betyg och anställningsbevis. Därför anser jag att man bör se över detta skyndsamt när det gäller namnlagen. Den sista punkten gäller könsroller. Jag vill yrka bifall till reservation 19 under punkt 22. Också denna reservation från Vänsterns bygger på en miljöpartimotion. Jag tror att det är väldigt viktigt att se över lagstiftningen med ett queer-perspektiv. Queer handlar om att bryta ned den heteronormativitet som råder och ersätta den med ett samhälle där människor har rätt och bereds möjlighet att vara de som de egentligen är. De lag- och regelförändringar som görs framöver måste bygga på denna princip. Genom lagöversynen kan man enligt min uppfattning se vilka privilegier som faktiskt finns och ska brytas. Vidare anser jag att de socialt konstruerade könsrollerna hämmar både kvinnors och mäns möjligheter att fritt forma sina liv. För att förändra detta anser jag att det krävs en ständigt pågående fri diskussion, inte minst här i , och ett medvetandegörande om könsrollerna i skolan, familjen och samhället i stort. Därutöver anser jag att sexfixeringen i medier och reklam måste stoppas. Det tror jag vi alla kan vara överens om i denna kammare. Det schabloniserade skönhetsideal för kvinnor och män som förmedlas via medierna och modeindustrin behöver ifrågasättas och diskuteras. Detta kan göras dels genom konsumentmakt och upplysning, dels genom att ge granskning av reklam och medier hårda och klara direktiv. Med det vill jag yrka bifall till reservation 19 under punkt 22. 141 (): I mitt anförande tänker jag inledningsvis ta upp två frågor som inte dragit till sig lika stor uppmärksamhet som diskussionen om könsneutral äktenskapslagstiftning, men vi anser att de här frågorna också har stor betydelse för stora delar av befolkningen. De frågor jag tänkte beröra är makars egendomsförhållande och efterlevande makes arvsrätt. Jag kanske också ska tillägga att samma regler gäller för registrerade partner. Reglerna om egendomsförhållanden inom äktenskapet har månghundraåriga traditioner. Motivet till rådande ordning har varit att skydda den ekonomiskt svaga parten och tillförsäkra denna en rimlig försörjning efter äktenskapsskillnad eller dödsfall. Vid bodelning är huvudregeln en hälftendelning av egendomen. Denna regel gäller all egendom, det vill säga egendom som part har med sig in i äktenskapet, egendom som part har förvärvat under äktenskapet och egendom som part erhållit i gåva eller genom arv. För att egendom ska undantas från bodelningen måste makarna antingen i eller före äktenskapet förordna att egendomen ska vara enskild eller så måste givaren eller arvlåtaren i gåvobrev eller testamente förordna att egendomen ska vara enskild. Bakgrunden till den nuvarande ordningen är, som sagts, att man vill skydda den ekonomiskt svagare parten. Den ökande jämställdheten mellan könen och att huvuddelen av parterna är självförsörjande minskar behovet att som tidigare skydda den svagare parten. Det ökande antalet separationer gör också att betydelsen ökar av hur olika slags egendom fördelas. Huvudregeln att all egendom ska omfattas vid en bodelning anser vi bör ändras så att egendom som part tagit med sig in i äktenskapet och egendom som part erhållit i arv eller gåva ska vara enskild. Den nuvarande ordningen medför att den givare eller arvlåtare som vill skydda mottagaren måste skriva ett gåvobrev med villkor att gåvan ska vara enskild eller ett testamente med liknande villkor. Om egendomen omfattas av bodelningen eller inte kan i vissa fall bero på slumpen. Vi anser att den förändring som vi föreslagit skulle medföra att behovet av sådana handlingar avsevärt skulle minska. Vi skulle också få en modernare egendomsordning i äktenskapet. En närliggande fråga är vilken egendom som ska omfattas av efterlevande makes arvsrätt. Genom lagändringar stärktes den efterlevande makens arvsrätt avsevärt. Finns bara gemensamma barn är huvudregeln att den efterlevande ärver all egendom, både sådan egendom som omfattas av giftorätten och sådan egendom som är enskild. Om äktenskapet hade upplösts genom skilsmässa hade den enskilda egendomen undantagits från bodelningen. Denna skillnad är betänklig. Syftet med att förordna att egendom ska vara enskild är ju att skydda den enskilda egendomen mot den andres anspråk. Skyddsbehovet gäller oavsett om äktenskapet upplöses genom äktenskapsskillnad eller genom att någon av makarna avlider. Ett enkelt exempel är att den ena maken vill undvika att en släktgård som har gått i arv i flera generationer plötsligen disponeras av den efterlevande makan som kan avyttra den och förbruka köpeskillingen. Vi vill därför ändra så att huvudregeln blir att den efterlevande maken endast ärver den egendom som omfattar den avlidne makens giftorättsgods. Naturligtvis skulle det stå var och en fritt att genom testamente förordna att även den avlidnes enskilda egendom ska gå i arv till den efterlevande makan. Genomför vi de av oss föreslagna förändringarna har vi fått en modern och ändamålsenlig lagstiftning på detta område. Det är beklagligt att majoriteten inte ens vill utreda dessa frågor. Våra förslag ligger också väl i linje med det arbete som pågår inom det nordiska lagstiftningsarbetet. Slutligen, herr talman, tänkte jag ta upp frågan om ersättning till vigsel- och registreringsförrättare. I denna fråga har, vad jag förstått, utskottet varit ense om att det finns ett starkt behov av att öka ersättningen till vigsel- och registreringsförrättare. Vi har också fått höra att regeringen överväger den här frågan och har därför kanske inte agerat kraftfullare. får vi reda på att regeringen tänker begrava den här frågan i den tilltänkta utredningen. Jag anser att detta är beklagligt och menar att det finns skäl och frågan är också av så pass enkel beskaffenhet att det vore möjligt att agera snabbare. Jag yrkar bifall till reservation 2 under punkt 2. 142 (): I likhet med ska jag ta upp några andra frågor i betänkandet än den fråga som har debatterats mest här . Jag vill börja med frågan om reglerna om makars egendom. Här vill jag som inledning läsa upp lite grann ur en tidningsartikel, en intervju med ett nygift par, som jag fick i min hand : Vi är väldigt frikostiga mot varandra. Det som är mitt är och tvärtom. Jag hade med mig mest saker in i boet, bland annat arvegods från min farmor, med det känns inte mer mitt för det, säger . Det är självklart att dela allt. Ändå finns det saker som jag tycker är mer , som porslinet hon har samlat , även om vi båda använder det. För min del skulle det möjligen vara datorn, skrattar . Det var som och lovade att dela allt i lust och nöd. Det tar de fasta på. Att göra någon ägodel till enskild egendom har inte varit aktuellt. Just så här tror jag det är när man står inför att gifta sig, liksom . Att gå till advokat, bankjurist eller någon annan sakkunnig och diskutera vad som gäller gör man bara inte. Man frågar inte efter vad som kan vara personlig egendom, giftorättsgods eller enskild egendom. Det är mycket sällan det skrivs äktenskapsförord i samband med äktenskapets ingående. Vi vet att man numera i många fall dröjer lite med giftermålen. Man fyller både 25 och ibland innan man gifter sig. Vi vet också att många skiljer sig och att detta i sin tur leder till att man gifter om sig. Detta får till följd att makarna oftast har en hel del tillgångar när de gifter sig. Vi ställer oss då frågan: Är det rimligt att den egendom som man har när man gifter sig ska ingå i en kommande bodelning? Det tycker inte vi i . Inte sällan förekommer det att en av makarna erhåller egendom, oftast kanske från sina föräldrar, genom arv eller gåva. Här finns en möjlighet att göra detta till enskild egendom, men det förutsätter skriftligt gåvobrev eller testamente. Detta förekommer inte särskilt ofta. Den egendom som man erhåller i arv utan testamente med föreskrift om enskild egendom kommer att ingå i en bodelning. Det kan vara helt slumpartat. En situation kan till exempel vara att en av makarna har erhållit ett arv under äktenskapets bestånd medan den andre har sina föräldrar kvar i livet, kanske väl så förmögna som motsvarande det tidigare erhållna arvet som man alltså måste dela i en bodelning. Det är inte rimligt, enligt vår uppfattning, att man delar arv och gåva från föräldrarna. Det är dags för oss som lagstiftare att överge den här strikta hälftendelningen och göra undantag för egendom man hade när man gifte sig och för egendom som man erhåller i arv och gåva. Vad vi vill göra är alltså att vända på lagstiftningen så att utgångspunkten är att det ska vara enskild egendom, men man ska naturligtvis ha rätt att göra det till giftorättsgods om man så vill. Om vi gjorde på det viset kom vi också i överensstämmelse med vad som gäller i och vad som har föreslagits av en grupp jurister som på uppdrag av har arbetat med familjerättsliga frågor. Tyvärr är det nämligen så att familjerättslagstiftningen i de nordiska länderna har gått åt väldigt olika håll . Detta leder till en hel del problem. Jag tror att de flesta medborgare i de nordiska länderna fortfarande utgår från att familjerätten är densamma. När öppnades och vi upptäckte att det flyttade folk från till och vice versa uppstod ganska snabbt en diskussion om var man skulle betala skatt. Någon diskussion om vilka regler som gäller vid en skilsmässa eller ett dödsfall har jag över huvud taget inte hört, men jag skulle gärna vilja att detta kom upp på bordet. Beträffande familjerätten är det nämligen reglerna i landet där man är bosatt som gäller. Det innebär att ett svenskt par som flyttar över från till kommer att bli beroende av den danska lagstiftningen. Det här tror jag inte att folk känner till. Det finns en uppgift om att 250 000 personer bor i ett annat nordiskt land än det där man är medborgare. Det gör att detta är en mycket angelägen fråga att lyfta upp på bordet. Vi vill att man fortsätter arbetet med att genomföra en nordisk lagharmonisering på familjerättens område. En annan sak som jag avslutningsvis vill lyfta fram är särkullbarnens rätt till sin laglott. Det gäller speciellt i den situation som har inträffat ett flertal gånger, nämligen att boet i huvudsak består av bostaden en bostadsrätt eller en villafastighet. Särkullbarnens rätt att få ut sin laglott kan mycket väl medföra att den efterlevande inte kan bo kvar utan blir tvungen att avyttra sin bostad för att kunna betala ut laglotten till särkullbarnet. Jag tycker att detta är en angelägen fråga som man måste titta över. Jag tycker inte att det är någon självklarhet att man ska ändra på reglerna så att särkullbarnen ska stå tillbaka, för vi måste också bevaka särkullbarnets rätt att verkligen få ut sitt arv efter den avlidne. Det behövs alltså en ordentlig utredning för att se vilka lösningar som ska kunna finnas på det området. Jag står givetvis bakom samtliga reservationer som vi har från sida i det här betänkandet. Men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation nr 9. 143 (): Ledamöter och åhörare! Mitt inlägg i den här debatten gäller frågan om könsneutrala äktenskap. Jag tillhör den stora grupp i samhället som har tagit ställning för bevarande av äktenskapet som en institution, en förening mellan en man och en kvinna. Jag biträder därför inte majoritetsförslaget från lagutskottet om en utredning i syfte att införa könsneutrala äktenskap. Jag vill också understryka att jag i denna fråga inte uttalar mig för mitt parti, . Detta är min personliga åsikt. Men eftersom vi har åsiktsfrihet i vårt land och vi har högt i taket inom mitt parti är det möjligt för mig att framföra min åsikt. Jag vill också redan nu framföra att jag delar värderingar, och jag instämmer med övriga ställningstaganden, men inte under punkt 1. Äktenskapet mellan en man och en kvinna är den dominerande samlevnadsformen i vårt land. Enbart ingicks ca 40 000 äktenskap, och totalt i landet finns ca 3 miljoner personer inregistrerade som gifta. Det visar att äktenskapet mellan en man och en kvinna fortfarande har stor betydelse i samhället. kan homosexuella ingå registrerat partnerskap. registrerades 200 partnerskap, och sammanlagt i landet fanns 1 743 män och 1 145 kvinnor registrerade för partnerskap. Önskemål har de framförts från de homosexuella att även de ska erbjudas en kyrklig akt eller en ceremoni. Det är viktigt att kyrkan och samhället diskuterar detta och även kommer med förslag till hur partnerskapslagen kan kompletteras. Lika villkor är ett krav som ofta framförs av förespråkarna för en könsneutral äktenskapslag. Det har medfört att många tror att de homosexuella inte omfattas av samma juridiska skydd som heterosexuella. Det är därför viktigt att klargöra att äktenskapet och registrerat partnerskap ger samma juridiska skydd oavsett sexuell läggning. Att kunna ingå äktenskap, är det en mänsklig rättighet? Det påstås vara diskriminering att homosexuella inte ges rätten att ingå äktenskap. Har människor inom varje område samma rättigheter, och är alla de i samhället som inte har samma rättigheter diskriminerade? Att bibehålla två olika beteckningar på samlevnadsformer, det vill säga äktenskap och partnerskap, är det diskriminering? Samlevnadsformerna ger ju samma juridiska skydd. Det är enbart beteckningen som skiljer dem åt. I debatten om könsneutrala äktenskap har det också framförts att människor själva ska ha friheten att välja vem de vill gifta sig med. Ingen ska hindra dem om de vill gifta sig med en av motsatt kön, av samma kön eller med flera personer. Jag vill också ta upp lite grann angående vigselrätten. Åtskiljandet av staten och kyrkan anges även som ett skäl för att införa könsneutrala äktenskap. Det argumentet är inte förankrat hos svenska folket. I en nyligen gjord undersökning har av svenska folket uttalat att de vill att kyrkan ska behålla vigselrätten. Resultatet överraskar inte. Att vigseln har en kyrklig historisk bakgrund är rätt. Men det finns bevisligen inte några kvarvarande rättsverkningar med religiös prägel i den nuvarande svenska äktenskapslagstiftningen. Det ligger ändå nära till hands att diskutera religionsfrihet eller frihet från religion. I har vi religionsfrihet. Det innebär att människor har frihet att välja. av svenska folket har valt att tillhöra , av vigslarna ingås enligt ordning. Men det är viktigt att kyrkan öppnar sig och mer deltar i samhällsutvecklingen. Jag välkomnar därför kyrkomötets inställning att öppna kyrkan och utforma en ceremoni för de homosexuella, alternativt en akt för ingående av partnerskap i kyrkan, kanske även med civilrättslig giltighet. Men detta kräver också en medverkan från vid en förändring av partnerskapslagen. Jag försvarar främst äktenskapet som en institution, en förening mellan en man och en kvinna. Äktenskapet i formell mening är inte allena avgörande för barnens bästa. Fasta förhållanden är bra, men de förutsätter att föräldrarna har en god relation. Det allra viktigaste för barnen är de vuxnas förmåga att ge omtanke och kärlek till sina barn, och det har mycket lite med formaliteterna att göra. Med hänvisning till äktenskapets betydelse i samhället och de biologiska skillnaderna kan inte en en- och tvåkönad samlevnad jämställas fullt ut, och jag anser att det inte råder diskriminering därför att hetero- och homosexuella har två olika beteckningar för sin samlevnad. Kärleken är fri oavsett sexuell läggning. Men naturens lagar gör oss olika och ger oss också olika förutsättningar. De biologiska skillnaderna spelar roll. Några bidrar till barnafödande, andra inte. Men alla har vi samma värde i samhället. Att stadfästa sin kärlek till en annan genom en ceremoni som innebär lika villkor måste vara det primära. Jag vill därmed också klargöra att jag inte stöder majoritetens förslag under punkt 1. Men jag kan heller inte ställa mig bakom den reservation som har lämnats av eftersom det i den reservationen finns många olika motioner med olika yrkanden. Därför har jag hamnat i det läget att jag känner att jag tvingas att avstå när vi har omröstningen i kammaren. 144 () replik: Välkommen till det gula hörnet om någon timme vid omröstningen. sade att vi tar ställning till en utredning för en könsneutral äktenskapslagstiftning. Men som jag ser det är det bara till hälften rätt. Utskottets ställningstagande handlar om en utredning som ska vara förutsättningslös. Men har ändå till hälften rätt. Man kan läsa texten som så att den skulle vara i riktning för en könsneutral äktenskapslagstiftning. Det är därför som vi moderater kommer att rösta gult. Det finns de som läser texten så i och med att utskottet tillstyrker två motioner som har den inriktningen. Det går alltså att läsa detta på bägge sätt. Om man läser texten så som vi gjorde i första vändan när vi hade lagt fram vårt särskilda yttrande och röstade med utskottet, hade med ett sådant ställningstagande också kunnat göra det? 145 () replik: Även jag får instämma med tidigare talare som har lite svårt att se linjen i agerande. Jag ska inte styra över hur ni ska göra, men det hade varit enklare att förstå en motivreservation i stället för ett särskilt yttrande. Ni ställer er bakom en utredning, men påpekar ni att ni inte är med på detta. säger att ni till hälften är för och att jag kanske också delar den uppfattningen. Eftersom jag också är ledamot i lagutskottet ser jag det som att detta är steget. Som någon nämnde tidigare är detta inte första steget. Med tanke på alla motioner som har väckts om könsneutralt äktenskap ser jag det som att det finns en stark målinriktning. Sedan har vi en beredning för att kunna lägga fram förslag om att införa könsneutrala äktenskap. Jag tycker att jag har bildat mig en bra bild av att detta är steget in i en lagstiftning. Därför kan jag inte biträda det. Jag lever med min övertygelse om att vi inte ska införa en könsneutral äktenskapslag. Jag vill gå den andra vägen, nämligen att komplettera partnerskapslagen och införa en ceremoni knuten till kyrkan. 146 () replik: Jag är glad att jag får tillfälle att vara tydligare när det gäller vårt ställningstagande. Det var som när partnerskapslagen diskuterades i kammaren för precis på fråga om det kommer att hända fler saker i denna härad sade: Nej. Det kommer det inte att göra. Detta är steget. Det kommer inte att hända något mer. Vårt ställningstagande grundar sig på att vi egentligen hade velat ha en motivreservation. Det var inte tekniskt möjligt därför att det sades att detta inte var en motivreservation. Vi fick inte lägga fram en sådan. Då blev det ett särskilt yttrande. När vi sedan har sett och förstått att det finns de som tyder utskottets ställningstagande så som om utskottet redan har tagit ställning för en könsneutral äktenskapslagstiftning, väljer vi att lägga ned våra röster. 147 () replik: Det var ett bra klargörande från och . Ert tidigare agerande och det särskilda yttrandet har ju skapat väldigt stor förvirring. Det har varit svårt att förstå hur ni har tänkt. För min egen del finner jag ingen annan väg att gå än att avstå, eftersom det ingår många motioner i reservation. Tyvärr har jag inte en egen motion. Annars hade jag kunnat följa den linjen ut. 148 () replik: Det är skönt att veta att enbart talar för sig själv och inte för . Det har hon klargjort själv. har tagit upp i sitt anförande att äktenskapet enbart ska vara mellan en man och en kvinna. , i likhet med både moderater och kristdemokrater tidigare, ifrågasätter diskrimineringen. De ifrågasätter att det över huvud taget är diskriminering att homosexuella inte får lov att ingå äktenskap. De hänvisas till partnerskapet. Som en av fördelarna lyfter fram de biologiska skillnaderna och att vissa har möjlighet att föda barn. Jag ser det här som steget, nämligen steget för en utredning om könsneutralt äktenskap. Vi har olika övertygelser. Med anledning av våra olika övertygelser kan jag inte låta bli att fråga . Jag tog tidigare upp ett exempel som innebär att vi ser samlevnadsformen som en buss. De som får ingå äktenskap får sitta längst fram i bussen, medan de som får ingå partnerskap får sitta längst bak i bussen. Det är precis som de svarta utsattes för i och även i under apartheidregimen. Jag vill sätta ett likhetstecken där. Det är just det som är diskriminerande, det vill säga att vi åker i samma buss men vi får inte lov att sitta på samma platser. Om tycker att den ordningen som fanns i och i inte var diskriminerande kan jag förstå att hon inte heller kan se diskrimineringen för homosexuella i frågan om könsneutral äktenskapslagstiftning. Vad ser egentligen kring diskriminering? 149 () replik: Det är en förenklad jämförelse gör när han jämför könsneutrala äktenskap med en buss. Den jämförelsen tilltalar inte mig. Vi har juridiskt jämlika förhållanden mellan äktenskap och partnerskap. Det är tydligen så att det är beteckningen av samlevnadsformen som är stötestenen. Men om vi kompletterar partnerskapslagen och inför att även homosexuella får möjlighet att ha en ceremoni i kyrkan jämställs de fullt ut. Jag tycker fortfarande det är viktigt att man ska ha en ömsesidig respekt för varandras åsikter. Det finns många som knappt vågar göra sin röst hörd därför att någon känner sig diskriminerad. Det finns många olika områden i samhället där inte alla behandlas precis exakt lika det tog jag upp i mitt anförande utan att det över huvud taget benämns att de diskrimineras.