prot · GR0980 · 2004-03-10 00:00:00 — Regioner som förmår samla olika aktörer näringsliv, forskare och samhälle i innovativa miljöer ger med all säkerhet bättre möjlighet för tillväxt och därmed regional utveckling. fortsätter vi med uppföljningen av propositionen om en politik för tillväxt och livskraft i hela landet, för det behöver vi, och det behövs för hela utveckling. 8 () replik: var förvånad över att jag och gav en så dyster bild av företagsklimatet. Varför tror du, , att 15, 16 gånger i sin regeringsförklaring pratade om tillväxt? Var det för att det är så bra företagsklimat? Han pratade nästan bara om behovet av tillväxt. Och varför tror du att regeringen sitter i förhandlingar med och Företagarna för att skapa bättre förutsättningar? Är det för att det är så bra företagsklimat? Man är nu helt enkelt tvungen att göra någonting åt det därför att det är så dåligt. av de 40-talister som är företagare funderar på att lägga ned sina företag därför att det är för dyrt att generationsskifta. Är det bra regler i när tusentals företag kommer att försvinna för att vi har korkade regler? Jag förstår inte hur du kan vara stolt över det och tycka att vi svartmålar. Varsågod och svara! 9 () replik: Det är väl inte så konstigt, med tanke på det anförande som höll här som var en oerhörd klagolåt om hur det ser ut här i när det gäller företagandet, att det inte kan vara särskilt kul att bilda företag om man har den uppfattningen och insikten om företagandet som här visar upp. Dessutom är tillväxt en väldigt stor fråga. Tillväxt handlar ju också om att man ska ha en fördelningsprofil så att man kan utveckla den. Av det säger här får jag nästan intrycket att det inte finns någon regionalpolitik i sammanhanget. Har inte de infrastruktursatsningar som har gjorts på bred front påverkat en stor del för den regionalpolitiska delen? Att regionalpolitiken ska få hela landet att leva är det som vi nu håller på att jobba med. Självklart måste företagsklimatet vara bra, och det kan vidareutvecklas. Generationsväxlingsdelen är på tapeten, och det vet säkert också. Men hota inte och säg att det skulle vara jämmer och elände att vara företagare, för så ser det inte ut, ! 10 () replik: Jag försöker inte svartmåla, utan jag försöker tala om hur bilden ser ut. Om av företagarna funderar på att lägga ned sina företag måste det väl vara rätt så katastrofalt. Det är tusentals företag och åtskilliga anställningar som försvinner. Det har inte skapats ett nytt storföretag i , men åtskilliga har sålts ut och försvunnit. Ändå är det ingen katastrof, tycker du. Regeringen tycker tydligen att det är katastrof eftersom man nu pratar om och sitter i förhandlingar om tillväxten. Du försöker snarare måla det här i ljusa färger, men det blir ju ingen realism i det. Det är klart att mycket av duttandet med bidrag i regionalpolitiken har gett vissa effekter, men det hade varit bättre om man hade haft en generellt bättre näringslivspolitik. Det totala klimatet betyder ju mer än att man springer och duttar med vattenkannor här och där och missar hälften. Det måste även du förstå. försöker man bättra på ett dåligt klimat med små bidrag hit och dit som ofta missar målet. Det är det läge som är och som är förödande. 11 () replik: Jag tycker att man ska ha lite realism i de här frågorna. Tror verkligen att vi i lilla har möjligheter att skapa stora företag ? Det gäller ju att få medelstora och också små företag att växa, att se till att vi har utbildning och kompetensutveckling, att satsa på entreprenörskap, att se till att vi har en välfärd i landet som gynnar även företagarsidan och att se till att det finns kompetent arbetskraft så att företagen ges möjligheter att växa och utvecklas. Det är där som vi har en oerhört stor framtidstro och vill väldigt mycket. Men det är klart; kd vill ju också dra ned på de regionalpolitiska medlen i budgeten med 240 miljoner, så intresset för regionalpolitiken kanske inte är så stort. Näringspolitiken får vi anledning att diskutera här i kammaren . Men är det den regionalpolitiska delen som vi pratar om, och jag har sagt och sade mycket tydligt i mitt anförande att företagsfrågorna är en väldigt stor del i regionalpolitiken för att vi ska få flera arbetstillfällen och på så vis en bättre tillväxt som skapar välfärd i vårt land. 12 () replik: började med att tala om att vi har 121 motionsyrkanden och att det visar på det stora engagemanget för regional utveckling. Det lät ju väldigt bra. Det är bara synd att alla de här förslagen avslås i en klump. Jag tycker att vi måste börja diskutera vägar för att få igenom frågor och utveckla politiken framåt. Ett exempel är det här med kreditgarantiföreningar, som även säger att hon är positiv till. Jag vill bara fråga hur Socialdemokraterna kommer att agera för att ge de här föreningarna möjligheter att utvecklas. Jag har också en kommentar till det här med återföring av vattenkraftsmedel. Det låter som att det är väldigt krångligt, orättvist och besvärligt. Men i , vårt västra grannland, har man i full politisk enighet skapat ett väl fungerande system där man kopplar ihop återföring av vattenkraftsmedel till vattenkraftskommuner och fylken med ett fungerande utjämningssystem. Varför kan vi då inte se om vi kan finna samma möjligheter i att få ett väl fungerande system så att kommunerna får del av de enorma värden som genereras inom deras gränser? i vår kommer Föreningen , som har 45 medlemmar , att presentera en egen utredning. Jag vill fråga : Är du beredd att titta på den med öppna ögon så att vi får en verkligt öppen diskussion om det finns öppningar här som vi kan komma överens om? 13 () replik: Kapitalförsörjnings- och kreditgarantisystemen var någonting som togs upp i den regionalpolitiska utredningen. Det här finns det inga delade meningar om. Det är ju ett socialdemokratiskt initiativ. Det beskrivs en hel del i betänkandet och kommer också att tas upp , och det har vi all anledning att återkomma till. Positivitet för systemen handlar också om att få medel. Det är det som kan vara en av de kniviga delarna eftersom det här ska delfinansieras. När det gäller regionalpolitiken i de olika områdena i de nordiska länderna är det stora olikheter i de åtgärder som ingår. Jämförelser mellan länder med avseende på kostnader för regionalpolitiken är därför väldigt svåra att göra och måste tas med kanske till och med två nypor salt. Vi ska självfallet titta det gör vi socialdemokrater alltid med öppna ögon. Vi har också tittat på bygdemedlen, den årliga avgift som betalas av vattenkraftsföretagen till länsstyrelserna i de län där de anlagda vattenkraftverken finns. Pengarna ska främja näringslivet eller service i aktuella kommuner. I gäller detta , , , , och kommuner. Föreningar av olika slag kan söka pengar. Kommunen yttrar sig om varje ansökan ett yttrande som väger mycket tungt och fattar sedan beslut. beviljade i 50 ½ miljon kronor ur bygdemedlen. Det är genom vattenkraftsdomar och en del av vattenkraftsföretagens del. Man håller nu på att se över om det här kan användas ytterligare. Jag tycker att en kunskap om bygdemedlen också kan öppna ögonen. 14 () replik: Jag ser jättepositivt på att man ser över reglerna för bygdemedlen, men det är inte alls på den nivå som ett system med återföring av vattenkraftsmedel skulle kunna vara. Jag har besökt flera norska kommuner och vet hur mycket det betyder just för de här glesbygds- och fjällkommunernas utveckling att man får del av vattenkraftsmedlen. Det är därför jag tycker att det är så fel att bara reflexmässigt avslå denna tanke att se om vi kan överföra det här till ett svenskt system, som skulle fungera väl i . Jag hoppas att den utredning som kommer i vår ska medverka till att även socialdemokrater, moderater och folkpartister kan börja fundera på att det här kanske är möjligt. Det handlar om att kommuner med stora naturresurser i form av vattenkraft också ska få del av de värden som genereras, eftersom man har släppt ifrån sig sina forsar och eftersom detta har stor inverkan på den näringslivspolitik, turism och så vidare som kan bedrivas i de här områdena. Vad gäller kreditgarantiföreningar är det väldigt positivt om Socialdemokraterna aktivt kan stödja dem också. Även om man nu har fått klartecken från återstår en hel del byråkratiska hinder och tröghet. De eldsjälar som jobbar med det här tycker att de möter hinder . Kan vi vara överens om att vi ska göra vad vi kan för att underlätta att det här kommer fram snabbt och dessutom se till att man får använda i det svenska regelverket lite lättare även strukturfondsmedel i detta arbete kan det här bli verkligt viktigt. Det gör man i andra EU-länder, så varför skulle vi inte kunna göra det i ? Det är det svenska regelverket som är problemet. 15 () replik: Det är väl inget tvivel om att kapitalförsörjningsfrågorna är av oerhört stor vikt. Det finns också en hel del olika verksamheter när det gäller riskkapital, såddfinansieringar och övriga delar. Det här ses över, för att det ska bli enklare och bättre men framför allt effektivare, och för att staten ska gå in i rätt lägen, där marknaden inte klarar av det. Det är helt och hållet för att främja näringslivet, välfärden och tillväxten. Sedan var det frågan om vattenkraften. Många av de berörda kommunerna har nästan lägre energiskatt . Denna lägre kostnad tillfaller direkt hushållen, vilket inte ska förglömmas i denna debatt. Det motsvarar väldigt stora belopp. Jag är övertygad om att är medveten om det. Det var också för den sakens skull som jag i mitt huvudanförande försökte vara tydlig när jag sade att det är högst tvivelaktigt om de som är mest beroende av den nationella politiken skulle vinna något på det som framgår i motionerna om del av vattenkraftsmedel. Det läggs naturligtvis in andra delar i det här, och skatteutjämningen är en av de delarna. Jag lovar att skatteutjämningen i och också är en väldigt het fråga. Vi socialdemokrater är för en skatteutjämning, för vi vill att hela ska leva. 16 (): I detta betänkande behandlas motion N359, som handlar om projektet . Det har startats som ett lokalt projekt, som nämnde i sitt anförande, men har vuxit och blivit nationellt. Grensetjänsten finns på den svensk-norska gränsen vid i . Det är ett projekt som har funnits i med huvudsyfte att underlätta integrationen mellan och och det viktiga arbetet att identifiera och eliminera gränshinder som dyker upp. För bland annat , som gränsar till , är frågor som rör möjligheten till arbetspendling, företagsetableringar med mera över gränsen viktiga. och området kring och är en viktig bit av det värmländska arbetspendlingsområdet. Det är ett antal värmlänningar som veckopendlar över gränsen till tillväxtregionen i . Men det finns många som dagspendlar över gränsen, både svenskar till och vice versa. Så har det varit , och det är växande. Tyvärr är lagstiftningarna inte harmoniserade med varandra, vilket innebär att det finns ett antal enskilda människor och företagare som har hamnat mellan ländernas socialförsäkringssystem, skattelagstiftning, tullfrågor eller andra lagar som reglerar ländernas arbetsmarknad. De har drabbats av det som kallas gränshinder, vilket försvårar utvecklingen av den gemensamma arbetsmarknadsregionen i gränsområdena. Jobbar du i men bor kvar i faller du ur det svenska systemet, och det kan slå hårt när det gäller föräldraförsäkring, arbetsskadeförsäkring, pensionsrätt, förtidspensionering med mera. Det finns ett antal som har drabbats särskilt hårt och kanske måste leva på socialbidrag därför att de inte kommer in i vårt system igen. Grensetjänsten jobbar med att förhindra att fler människor som jobbar i något av länderna och bor i det andra ska drabbas av olika system och falla mellan stolarna. Det är en informationscentral dit folk från hela vänder sig när man är på väg att söka jobb eller etablera företag i . Antalet samtal ökar . fick över 17 000 personer hjälp. av samtalen kommer från orter utanför regionen. De har också bildat något som kallas , där myndigheter som , , och arbetsförmedlingen plus organisationer som LO, Handelskammaren och Företagarna från bägge länderna finns med. Det är en unik lösning, där man sätter sig tillsammans och löser de gränshinder som finns. Målsättningen för Grensetjänsten är att utveckla och utöka rollen som nationell resurs gällande hantering och handläggning av gränsfrågor. Det har stor regional betydelse. Intresset växer i hela och . är ett intressant land att etablera sig i. Jag tänker inte yrka bifall till motionen, men jag vill uppmärksamma kammaren på denna för gränspendlingsproblematiken mellan och så viktiga fråga. skriver i betänkande 6 att gränsen mellan och är längsta . Därför blir omfattningen av gränshindren större mellan dessa länder än mellan de övriga nordiska länderna. Det är viktigt att man hjälps åt och att staten är med och bidrar till att lösa de gränshinder som finns för att utvecklingen i regionen och i gränsområdena ska kunna växa. Föredrogs näringsutskottets betänkande 2003/04:NU9 Vissa frågor om regional utvecklingspolitik. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 6 § Fristående skolor samt Valfrihet i skolan 17 (): har den skolpolitiska debatten från regeringens och Socialdemokraternas sida helt inriktats på skolans organisation och på vem som ska få äga och driva skolor. Man har fört de resonemangen för att flytta fokus från det så uppenbara och det så allvarliga att vart fjärde barn inte når kunskapsmål och inte får de kunskaper förutan vilka inga andra mål i livet kan . Socialdemokraterna ansvarar för att vart fjärde barns livsdrömmar börjar släckas redan , för att vart tionde barns möjlighet att välja väg i livet begränsas redan , för att vart tionde barn går i skolan för att sedan sorteras ut, för att skolpolitiken inte skapar lika möjligheter för landets barn utan tvärtom konserverar utanförstående. Vi hör aldrig regeringen tala om dessa barn. Vi kommer inte att få göra det i dagens debatt heller eftersom den minister som skulle varit här har avanmält sig. Ett kan konstateras, och det är att i skolministerns värld är allting relativt. Där presenteras en ständig skönmålning av skolpolitiken där, med socialdemokratiska ögon, rätt undersökningar lyfts fram. Det finns faktiska problem som går att mäta. Utan att man erkänner skolpolitikens brister för många barn kan ingenting förändras. Vi moderater accepterar inte att vart fjärde barn skickas igenom utan att nå fram till kunskapsmålen. Skolpolitikens grundläggande fråga är och förblir: Varför finns kunskapsmålen om Socialdemokraterna inte anser att alla barn ska få förutsättningar att nå dem? Antingen är skolpolitiken misslyckad, eller målen fel satta. Det senare avvisar vi moderater blankt. Regeringen håller inga brandtal om barnen som måste ges möjlighet att lära sig mer. Hotet för regeringen är inte att alla barn inte når fram. Där kommer i stället hotet från friskolor som uppges skapa segregation, dränera andra skolor på resurser eller sakna rätt värdegrund. I den mån regeringen alls håller brandtal om skolan numera handlar det om risken att någon friskola skulle kunna göra vinst därför att den är så bra att många elever söker sig dit. Enligt regeringen och Socialdemokraterna är det däremot fullt okej om det görs vinst på byggande av kommunala skollokaler, vinst på städning av kommunala skollokaler, vinst på försäljning av pennor, böcker, basketbollar och skolmatens ingredienser till kommuner. Där fungerar tydligen konkurrens kvalitetshöjande också när det betalas med skattepengar. Det är ett så hopplöst inkonsekvent resonemang av regeringen där bisak görs till huvudsak. Det viktiga i skolpolitiken är inte vem som äger eller driver skolan utan vad barn lär sig. Det som är viktigt är undervisningens kvalitet och att barn känner trygghet . Utbildningspolitiken ska handla om den kunskap barnen har med sig ut från klassrummet efter skolåren, inte vem som äger klassrummet de sitter i under skolåren. Alla skolor kommunala och friskolor ska verka på samma villkor, svara mot samma kvalitetskrav och granskas med samma ögon. Friheten måste öka för alla skolor. Valfrihet gör att fler barn kan komma till sin rätt, hitta en skola där de trivs och där de kan utvecklas. Ju smalare skolans utbud är, desto färre barn kommer skolan att passa och fungera bra för. Ju bredare skolans utbud är, desto fler barn och ungdomar kommer att finna sig till rätta, känna sig lyckade och göra väl ifrån sig i skolan. Valfrihet i skolan är viktigt för alla barn, men det är viktigast för dem som ingen valfrihet har , och de är många. När det gäller idrott och profilering har specialisering alltid accepterats. Inga rop har hörts som varnat för segregation eller elitskolor när det gällt idrott. har kommuner strävat efter att tilldelas något av landets idrottsgymnasier. Det är lika naturligt att landets skolor inte bara får utan också uppmuntras att specialisera sig på olika teoretiska ämnen, på konst, musik eller en speciell pedagogik. Om varje skola finner sitt område att bli särskilt duktig på kommer kvaliteten i det samlade skolsystemet att öka. Varje elevs utbildning blir bättre än vad som annars skulle bli fallet, när skolor försöker finna sina profilområden, sina områden där man blir särskilt duktig. Det innebär i sin tur att fler barn och ungdomar kommer till sin rätt. Att öka friheten på skolan är nödvändigt. På kommunala skolor bör medarbetarnas inflytande över verksamheten öka. Man ska kunna besluta om profil, resursanvändning och lokaler. Det kan kallas för friskola, och prövas redan till exempel i . Det bästa sättet att skapa både konkurrensneutralitet och låta barns och föräldrars vilja styra är att ge alla barn en lagstadgad rätt att välja skola, kombinerat med en statlig finansiering. Då blir det skolans kvalitet och inriktning som styr, inte politiskt tyckande. är kommunen både finansiär av och konkurrent till friskolorna. Det är så att friskolor får betalt för den undervisning de faktiskt ger och presterar och per barn som går i skolan, ingenting annat. Vi vill kombinera detta med en nationell kvalitetsutvärdering där alla skolor behandlas lika oavsett huvudman. Vi har sett ett mycket allvarligt exempel på där kommunala skolor, som den i , haft allvarliga missförhållanden, men där dagens utvärderingssystem inte räckt till. Likväl fortsätter Socialdemokraterna att vilja särbehandla friskolor. De ska inte särbehandlas vare sig negativt eller positivt. Vi har sett genomföra ett starkt politiserat regeringsuppdrag om konfessionella skolor. kom fram till att skolans verksamhet inte strider mot de allmänna mål och den värdegrund som gäller för all utbildning inom det offentliga skolväsendet. Skolministern borde ha blivit glad över detta, men det blev han då rakt inte. Han sade i stället: Jag känner mig inte trygg med de rapporter vi har fått , utan har gett i uppdrag åt att visa hur de kan skärpa prövningen. Han fortsatte: Jag höjer ett varnande finger jag kan se honom göra just detta till religiösa friskolor. Om det visar sig att det inte går att genom inspektion ta fram de missförhållanden som man kan misstänka finns kan man inte fortsätta att offentligt finansiera religiösa friskolor. Med andra ord menar skolministern att blotta misstanken mot en skulle överordnas vad inspektioner kommer fram till. Ur rättssäkerhetshänseende är det fullständigt oacceptabelt. Om inte finner missförhållanden anser sig regeringen och veta bättre, nämligen att de ändå finns där. Själva det faktum att inte upptäcker att det finns missförhållanden tar ministern till intäkt för att hota med att stoppa konfessionella friskolor just att missförhållanden inte har upptäckts. Det är så inkonsekvent så man vet inte om man ska ta det på allvar. driver en politik som är fixerad vid skolors driftsformer, men som relativiserar skolans kvalitet. Vi från moderat sida är mindre intresserade av skolans driftsformer. Vi vill öka friheten för skolorna att själva avgöra dem. Vi är mer intresserade av kvaliteten på den undervisning som skolorna ger eleverna. Det är nämligen det som avgör barns framtid, inte huvudmannen. Jag vill avsluta med att yrka bifall till den moderata reservationen nr 1 i betänkande UbU 4. 18 (): Jag är rädd att dagens debatt kommer att bli ganska trist. Vi kommer att upprepa ståndpunkter som är kända men inte diskutera det som händer i praktiken i skolornas vardag. Det är väldigt trist, tycker jag, om vi fastnar i de låsta positionerna och inte ser på den praktiska vardagen. Det finns ingen lärare som är bättre än den mänskliga praktiken. Detta har jag lärt mig när jag studerade marxismen. Det kan möjligen göra våra vänner i lyckliga. Det är faktiskt en av marxismens största lärdomar. Praktiken har visat att de fria skolorna är skapande, att de ger starka impulser till de kommunala skolorna, att de skapar en bättre social atmosfär kring skolan, att de ger föräldrarna, lärarna och eleverna mycket bättre möjlighet att engagera sig och med entusiasm satsa på ett bättre skolliv än i en situation där det finns en enda modell för alla skolor överallt i hela landet. Som veteran i skoldebatten vågar jag gå tillbaka . Jag ramlade då in i skoldebatten i , och det var helt naturligt. För oss i de länder som levde under kommunistisk terror var kunskapen den enda frihet vi hade. Det var bland annat därför att vi fick läsa klassiker som var helt bannlysta i som vi kunde tänka på annat än det trista, det tunga, det mörka, det skrämmande i vardagen. Det var i skolan och på som vi, de unga, fick de riktigt stora skapande erfarenheterna. Och vad hände när jag sedan kom till ? Jag mötte en enda skolmodell och total vägran att diskutera bristerna i skolan, total vägran att acceptera mångfald i skolan. Där satt jag och kunde inte begripa hur det kunde vara möjligt i en demokrati. Svenska politiker engagerade sig med eld och lågor i försvaret av ungerska skolor i men accepterade inte finska skolor i . Det var verkligen höjden av intolerans mot mångfalden. Jag minns mina första kontakter med de annorlunda skolor som fanns. Det var Estniska skolan, som hade bildats mot myndigheternas vilja, och det var Judiska skolan, som man inte vågade helt stoppa, därför att man hade dåligt samvete för det sätt som man hade behandlat judarna på under . Men det var också de enda undantagen, och teorin och den vanliga retoriken i skolan var: Nej! De behövs inte. Det finns en enda demokratisk skola i , och det är den statligt finansierade skolan var den inte där varje avvikelse från den enda rätta linjen är en fara för demokratin. Det är bra att komma ihåg de här sakerna när vi diskuterar valfrihet och fristående skolor, för de har lärt oss att den enda rätta skolmodellen inte existerar. Det betyder inte att vi inte ska ha samma etiska grunder eller moralgrunder. Jag hatar ordet värdegrunder, som är en benämning konstigt bildad för att slippa använda orden etik och moral, trots att det är etik och moral som det gäller. Det är självklart att alla skolor ska föra vidare demokratins principer och respekten för de mänskliga rättigheterna. Det är självklart att vi måste träffas väldigt ofta mellan olika typer av skolor och lära av varandra, men det betyder inte att vi måste leva år med misstänksamhet och aggressivitet mot de fristående skolorna. Det förs faktiskt under den allmänna debatten en ideologisk debatt, som gäller offentlig sektor med civilt samhälle eller offentlig sektor mot civilt samhälle. Jag tycker att Socialdemokraterna borde bestämma sig. Tycker de att det verkligen är farligt när människor engagerar sig, tar ansvar och initiativ och handlar i små grupper såsom de själva vill? Är det verkligen så att den enda demokratiska grunden för utbildningen i är den kommunala skolan? Jag tycker att vi en gång för alla måste överge den här positionen. Den är trist, och vi hamnar i att berätta samma saker för varandra utan att någonting händer. Det är mycket bättre om vi lär av varandra. Det är mycket ärligare om vi vågar möta olika erfarenheter med öppet sinne.