prot · GS0950 · 2004-12-14 00:00:00 — Jag förstår att näringsministern kanske inte kan säga så mycket konkret om det här området. Men kan näringsministern säga något om på vilket sätt och hur mycket småföretagens skattebörda kommer att minska genom de aviserade reformerna av fåmansbolagsbeskattningen? 72 (): En tidningsrubrik är Regler kostar miljarder, och i notisen ser jag att enbart momsen kostar företagen per anställd att hantera, enligt Nuteks mätningar. Något som däremot inte kostar miljarder och som skulle kunna underlätta för många småföretag, även de sociala företagen, är program för de arbetshandikappade. Vi vill göra större arbetsinriktade insatser för dem. De ska få fler lönebidragsplatser. Vi vill också öka det nuvarande lönebidraget och också göra det möjligt för människor , och inte som till , att få lönebidrag. Det skulle medföra ytterligare 5 300 lönebidragsplatser. På kunde vi läsa om hur näringsministern ville se fler växande företag, hur han betonade hur viktigt det är att stimulera kreativitet och förnyelseförmåga. Jag undrar då om det i denna vision också ingår en satsning på de sociala företagen. 73 Näringsminister (): fortsätter att läsa från sin karta som naturligtvis aldrig påverkas av verkligheten. Ståndaktigt beskriver hon som eländigt ekonomiskt det går dåligt på alla möjliga sätt. ser vi att i har högre tillväxt än de flesta andra medlemsländer i Europeiska unionen. Jag har en väldigt stark övertygelse om att vi behöver jobba hårt för ökat företagande i . Det behövs av många skäl. Ett av skälen är naturligtvis att våra storföretag är globala aktörer. De investerar både i och globalt. Vi behöver en stark, livskraftig småföretagarsektor i . Det tror jag att vi kan åstadkomma på många olika sätt. Jag tror att det är väldigt viktigt att förändra attityder. Det sopar bort med ett handslag. Jag tycker till exempel att Ung Företagsamhets verksamhet ute i gymnasieskolorna är viktig. Unga människor i gymnasieskolan erbjuds att tillsammans med duktigt folk från en organisation som Ung Företagsamhet få starta ett företag. De får prova på hur det är att testa en affärsidé ända fram till att också avveckla ett företag. Det är en stor insats de gör med stöd av det offentliga. Jag vill att vi ska ha mer av sådan verksamhet ute i gymnasieskolor och ute i högskolor. Jag vill också fortsätta att driva på, som jag har gjort , företagsamheten och entreprenörskapet kring våra universitet och högskolor. Det räcker inte att, som , bara säga att det där är redan fixat, alla vill starta företag. Det behövs också en professionell struktur på högskolan för att stötta företagandet: teknikbyar, rådgivning, duktigt folk som kan beskriva vad det handlar om när det gäller patentering, marknadsundersökningar. Att ha den passiva attityd som har, att det handlar om en och annan skattesänkning och sedan bara sitta och vänta, tror jag inte alls på. Där har vi också sett en mycket intressant utveckling av företagande kring våra universitet och högskolor, exempelvis i men också i , och . Det är mycket intressant och viktigt. Där har vi mycket kvar att göra, i fråga om såddfinansieringen, attitydpåverkan och det stora program som vi nu har lanserat med konkreta åtgärder för att förbättra servicen inte bara stolta proklamationer, som har gjort under i utan att bli särskilt konkret. Det handlar om ett konkret handlingsprogram för att förbättra servicen och förenkla vardagen. Sedan ska vi sätta upp mål. Men det kan vi inte göra med någon trovärdighet, , om vi inte vet hur utvecklingen blir. Om man bara sätter upp ett mål, stolt i talarstolen, och inte vet om vi är på väg mot målet eller inte och i vilken takt så blir det meningslöst. Vi lär oss från de länder som är allra duktigast på det här området, till exempel , som har legat långt framme när det gäller att arbeta med regelförenklingar. Vi samarbetar med och , där vi har gemensamma metoder för att kunna mäta hur utvecklingen är. Det kanske låter byråkratiskt för , men vi lär oss av de bästa. Det ger en drivkraft och sätter en press och gör att man kan sätta upp mål med trovärdighet. Så välkommen in i ett mer seriöst arbete för regelförenkling än att bara ha proklamationer! tar upp en väldigt viktig fråga, det sociala företagandet, ett företagande som ju är kopplat till vår välfärdssektor och har vuxit . Vi har ett entreprenörskap kopplat till vård och omsorg. Vi har det kopplat till utbildning, som jag ser mycket positivt på. Det är klart att finns det diskussioner och idéer om hur vi kan stimulera detta ytterligare är jag mycket intresserad av en sådan diskussion. Det viktiga när det gäller välfärden är att grunden för den, allas lika rätt, ligger i botten. Men självklart kan också småföretagsamhet och olika typer av företagslösningar bidra till att utveckla den gemensamma sektorn. 74 (): Näringsministern verkar inte ha något större intresse av att diskutera angelägna, konkreta åtgärder för de små företagen, och det tycker jag är väldigt bekymmersamt. Han återvänder till sin beskrivning av verkligheten och hur positivt allting går för . Jag skulle bara vilja säga: så ser du den börda de har både vad gäller skatter och vad gäller regelkrångel. Jag tror att det skulle vara väldigt nyttigt att ha den utgångspunkten i stället för att ha den attityden att vi ordnar allting härifrån. Jag tror att småföretagare faktiskt har många konkreta förslag själva som skulle göra deras vardag bättre och som skulle generera mer tillväxt i . Näringsministern återvänder till det här med attityder, och jag tycker att det är intressant. Det är absolut inte så att jag är negativt inställd till att man jobbar med att uppmuntra företagsamhet vare sig på grundskolenivå eller gymnasienivå, eller för den delen på högskolenivå. Jag känner också till de väldigt goda resultat som har kommit ur inte minst Ung Företagsamhet. Nog är det bra, men min interpellation till näringsministern gick ut på att jag ville se förändrade attityder från just . Då kan man ju ställa sig frågan: När tänker regeringen genomföra ett program för att ändra attityderna till företagsamhet i regeringen? Det är helt klart så att det behövs. Vi behöver en regeringen som vågar sätta upp mål. Vi behöver en regering som vågar komma med konkreta åtgärder och som inte bara lovar luftslott som det inte blir någonting av. Ett konkret exempel skulle vara att regeringen faktiskt vågade sätta upp mål vad gäller regelförenklingsarbetet. Precis det gjorde man i . Man satte upp ett mål. Man var väldigt konkret. Man sade att det här lovar vi att genomföra under den här mandatperioden. Det tror jag att småföretagare skulle må bra av. 75 Näringsminister (): Jag måst säga att jag är lite besviken. En hel interpellationsdebatt och inga konkreta förslag från om näringspolitiken. Jag redovisar ett program. Jag får inte en kommentar till de konkreta åtgärder som handlar om allt från finansiering i tidiga skeden och attitydpåverkan till stöttning ut på exportmarknaderna ingen kommentar! Vad hittar man i själva verket när man tittar på näringspolitik? Det som sticker ut är en mycket kraftig neddragning av de resurser som finns till forskning och innovationssamarbete med små och medelstora företag i , en viktig myndighet under . Där slaktar budgeten med . Det kommer konkret att innebära sämre framtidsmöjligheter för bioteknik och att företagsamhet där man samverkar mellan stat och näringsliv för att skapa produkter som kan lyfta på marknaderna får avslutas. Detsamma gäller inom telekommunikationer, ett område som inte minst är viktigt i . Där får man också avbryta forskningsprojekten i samverkan mellan små och medelstora företag och staten. Inom nanoteknologin är det likadant. Näst intill en tredjedel av en viktig myndighet som i direkt samarbete med företag finansierar spetsforskning för att ta fram nya produkter och tjänster drar man undan. Det är det enda konkreta i budget som direkt påverkar företagsamheten, och det gör det väldigt kraftigt negativt. Också insats visar att det handlar väldigt mycket om ord. När det gäller regelförenkling vill jag ju se till att vi får ett seriöst arbete som lär av de bästa i när det gäller regelförbättringar. är ett sådant land. och samarbetar vi tätt med. Då ska man sätta upp mycket ambitiösa mål, men då ska man också ha mätt upp vilken situation vi har i utgångspunkten. Annars blir det ju alldeles omöjligt att använda sig av de målen på något konkret sätt. Det är min ambition. Det ska vara konkret och användbart och sätta press så att vi får en förbättrad regelbörda. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2004/05:162 om lekmannaövervakare 76 Justitieminister (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att stärka lekmannaövervakarens ställning och ombesörja att fler av våra dömda får en övervakare, vad jag avser att vidta för åtgärder för att utreda lämpligheten i och framtida risker med att de som döms till skyddstillsyn i huvudsak överlämnas i övervakarens omsorg och vad jag avser att göra för att inte lekmannaövervakarinstitutet ska förlora sin ställning i besparingstider. Inledningsvis vill jag framhålla att jag helt delar uppfattning att lekmannaövervakare och andra frivilliginsatser har en mycket viktig uppgift i samhället. Lekmannaövervakarnas insatser med att exempelvis stärka den dömdes sociala nätverk, skapa nya fritidsintressen och i övrigt vara ett stöd för den dömde kan inte värderas högt nog. Det är ett mycket viktigt komplement till det professionella stöd som ges av kriminalvårdens personal. Alla dömda som ska stå under övervakning tilldelas en övervakare som är tjänsteman vid den lokala frivården. För många dömda kan en lekmannaövervakare utses som komplement till den handläggande tjänstemannen i de delar som inte utgör myndighetsutövning. Det är frivården som beslutar om lekmannaövervakare ska utses och vilka uppdrag han eller hon ska ha i det enskilda fallet. För många dömda kan en stor del av kontakten skötas av en lekmannaövervakare som ofta har möjlighet till tätare kontakter med personen och som i högre grad finns tillgänglig även efter kontorstid. För dömda som är särskilt krävande kan det däremot vara direkt olämpligt med en lekmannaövervakare. För dessa sköts hela övervakningen av frivårdens tjänstemän. Jag ser ingen anledning att ändra på detta system. Precis som är inne på är det svårare att rekrytera lekmannaövervakare i storstadsregionerna. De flesta lekmannaövervakare är medlemmar i (). RFS och kriminalvården har på lokal och central nivå ett nära och väl fungerande samarbete för att öka nyrekryteringen och förbättra utbildningen och stödet till lekmannaövervakare. Regeringen har under en rad av år framhållit vikten av att samverkan mellan kriminalvården och ideella organisationer utvecklas. Bland annat har det på regeringens initiativ byggts upp ett system för bidragsstöd till ideella föreningar inom kriminalvårdens område. är den organisation som får merparten av dessa bidrag. Enligt kriminalvården har samverkan med ideella organisationer utvecklats mycket positivt. Det är mycket glädjande. För att ytterligare stödja utvecklingen kommer regeringen i regleringsbrevet att besluta om en utökning av det ekonomiska stödet till frivilligorganisationer inom kriminalvårdens område. 77 (): Tack, , för svaret! Det är inte utan att jag måste få erkänna, herr talman, att jag tycker att det är lite roligt att få debattera med igen. Jag har saknat de heta debatter som vi har haft ibland i olika frågor. Bakgrunden till den här interpellationen är att jag deltog i en konferens med frivilliga samhällsarbetare och fick en del intryck av hur det ser ut i verkligheten med övervakarsystemet, den verklighet som tydligen inte justitieministern alls är medveten om, i alla fall inte om man får tro svaret på den här interpellationen. Men det kanske är så att någon tjänsteman har skrivit ut svaret och att justitieministern inte haft tid att kontrollera det innan det gick i väg. Jag tycker dessutom inte att svaret ger svar på mina frågor om vad vi ska göra för att stoppa nedskärningarna som görs inom frivården. Trots allt som har skett inom kriminalvården görs det helt otroligt ändå besparingar. Frivården i har ett besparingsbeting på , och för vissa områden innebär det ett sparbeting på . Det innebär att personal måste sägas upp, och mer och mer av arbetet med dem som är dömda till skyddstillsyn, och det är inte mindre än två tredjedelar av alla som övervakas, läggs över på lekmannaövervakarens ansvar. skriver i svaret att alla dömda som ska stå under övervakning ska tilldelas en övervakare som är tjänsteman. Jo visst, på papperet är det så. Men i verkligheten har detta blivit en teknisk finess. När alla papper är färdigskrivna sker själva övervakningsjobbet och kontakterna med den frivilligarbetare eller lekmannaövervakare som har tilldelats den dömde. Frivårdens representant träffar klienten entre gånger. Det här skulle själv kunna ta reda på om han talade med dem som jobbar i frivården runtom i landet. För mig ger det här oroande signaler om rättssystemet. Vi vet båda att alltfler döms till någon form av skyddstillsyn. Därmed ska de ha en övervakare som är noga med att följa upp minsta lilla tillfälle som den dömde inte kommer till det bestämda mötet. Att lägga över allt detta ansvar på en lekmannaövervakare är inte godtagbart. Dessutom vet vi att det ofta är släktingar som ställer upp som lekmannaövervakare till klienten. Att det dessutom är väldigt svårt att få tag i lekmannaövervakare gör inte saken bättre. Jag skulle vilja veta om verkligen har satt sig in i denna problematik, eller om detta bara är ytterligare en tickande bomb som framöver kommer att brisera utan att det är någon som har velat hörsamma frivårdens signaler. Dessutom vet vi att det inte finns någon som helst forskning i som visar vilka resultat som övervakningsinstitutet ger. Trots att alltfler döms till skyddstillsyn och helt och hållet blir hänvisade till den hjälp som de kan få av stödet från lekmannaövervakaren finns det inga utvärderingar och ingen forskning på detta område. Jag skulle vilja att i sitt kommande svar till mig utvecklar sina tankar kring den här frågan. Jag känner att det här är en stor fråga. Det är alltså en rättssäkerhetsfråga. Och det är ett problem som vi kommer att stå inför och som kan få oerhört stora konsekvenser om man inte vidtar åtgärder när problemet så att säga är i sin linda. 78 Justitieminister (): Jag tycker också att det är roligt att få debattera med . Svaren är självklart från mig även om jag samarbetar med medarbetare. Så är det alltid. Detta är ett väldigt viktigt institut. Jag kan också konstatera att vi liksom vid tidigare debatter är ganska överens. Det som jag tänker på är förstås hur viktigt det är med den här delen av kriminalvårdens arbete. är det här en del som ligger inom kriminalvården, och jag ska inte gå in i detalj på hur det ska styras. Vi ska inte heller ha en budgetdebatt. Men det förtjänar ändå att sägas att trots väldigt stora anslag måste också kriminalvården arbeta med effektiviseringar. Men det tror jag att vi är helt överens om. Men jag ska inte gå in i detalj på hur man genomför dessa. Det finns ändå positiva saker när det gäller lekmannaövervakare. Detta har ökat. Jag vet att det procentuellt inte har ökat. Men antalet lekmannaövervakare har ökat från 5 870 till 6 210. Det är alltså en ökning med ca 350. Det är väldigt positivt, och det är en viktig del i detta. Frivårdens arbete kommer ibland i skymundan. Därför är det bra att vi får en möjlighet att debattera den här. Jag har just varit ute i frivården. var jag uppe i , och var jag i . Jag känner därför väl till frivårdens arbete. Det är i och för sig ingen nyhet för mig eftersom jag arbetade som advokat och då kom i kontakt med den. Det är viktigt att man lyfter fram frivårdens arbete. Jag tror inte att man ska rycka loss frivården från den övriga kriminalvården eftersom den är en så viktig integrerad del av kriminalvården. Sedan kan saker och ting alltid göras bättre. Med dessa anslagshöjningar och med den effektivisering som sker, till exempel från 37 myndigheter till 1 myndighet, tror jag att man kan frigöra ytterligare medel för det som verkligen är kärnarbetet inom kriminalvården. Och det här är en viktig del, det är ingen tvekan om det. Det kan vara ett avgörande steg mellan att en person återfaller i brott eller att personen i fråga klarar sig. Det gäller naturligtvis både frivårdens arbete, kanske primärt, och lekmannaövervakaren som ett bra komplement. Jag tycker inte att vi har några skilda uppfattningar i fråga om ambitionen när det gäller detta. Sedan är det bara fråga om hur fort man kan genomföra saker och vilka förbättringar som man kan lova och i vilket tidsskede. 79 (): Ursäkta mig, , men det där svaret tyckte jag var lite snömos, om jag får säga det ärligt. Verkligheten är att det finns ett sparbeting på frivården , och för vissa delar av landet innebär det en besparing på . Vi vet också att inte ens hälften av frivårdens klienter har lekmannaövervakare utan därför att det inte finns några att få tag i. Det har blivit ett problem. Sedan säger att han har en god kontroll över hur det ser ut ute i landet. Det tycker jag är ganska anmärkningsvärt med tanke på att jag har deltagit i en konferens med frivilligarbetare från olika delar av landet. De berättade för mig att de tillskrev med en begäran om statlig utredning av alla frivilliga samhällsuppdrag jag har den skrivelsen med mig därför att de noterar att det finns brister i kontinuiteten av samhällets insatser för dessa personer och att de själva skulle önska att det blev en forskning och en utvärdering av vad övervakarinstitutet leder till, inte minst för deras egen skull så att de också ska kunna få den enorma insats bekräftad som det innebär att arbeta som lekmannaövervakare . Vi har haft den här diskussionen tidigare när det gäller lekmannaövervakarnas arvoden som ligger på varav är skattepliktiga. Och vi vet att det inte ens leder till några biokvällar eller till någon godare middag. Regeringen säger att detta är en symbolisk summa för att visa att samhällsarbetaren har en viktig roll. Men i dessa sammanhang då vi kan se alltmer arbete för att slussa tillbaka klienter in i samhället måste detta arbete också uppvärderas på något sätt, inte minst när det gäller ersättningen. Jag har stått vid sidan om och sett en del lekmannaövervakare arbeta och vet att om man kan få rätt lekmannaövervakare till klienten kan det faktiskt innebära en fantastisk förändring i klientens liv när det gäller återanpassning till samhället, att skaffa sig lägenhet och att ta kontakt med arbetsförmedling eller företag för att skaffa sig en ny tillvaro. Såvitt jag förstod när jag var på denna konferens är det av och till svårt att rekrytera lekmannaövervakare. Då är det någon snäll moster, faster eller släkting som ställer upp därför att det måste finnas en övervakare. Den här personen har inte ens kraft att meddela och anmäla om personen inte kommer till de avtalade besöken. Detta tycker jag underminerar den säkerhet som vi ändå kräver av bland annat frivårdens klienter. I klienternas dom står det att dessa övervakare ska finnas med och att de ska mötas i de kontakter som ska vägleda klienterna under deras strafftid. Jag skulle vilja rekommendera att ta del av det brev som kommer från frivilliga samhällsarbetare och kanske fundera över om det inte finns anledning att göra en liten utvärdering av detta arbete och se vilka brister som finns. Det är en rekommendation i all välmening. När jag upptäckte detta kände jag nämligen en oro för att det kan bli konsekvenser längre fram som vi inte har beredskap för. Det vore väldigt tragiskt om frivården inte skulle ha möjlighet att ha detta övervakarsystem i vårt rättssamhälle, där vi inte tycker att människor ska sitta inlåsta, och om det skulle brista i förtroende hos allmänheten på grund av att vi inte har vidtagit nödvändiga åtgärder. 80 Justitieminister (): Jag tar gärna emot skrivelsen. Naturligtvis tar jag gärna del av den. Jag ska också svara dem som har skrivit till mig. Men för den skull har vi inte suttit passiva när det gäller att utveckla frivården. Vi har bland annat från fått en rapport som säger att det finns stora skillnader inte bara inom kriminalvården i stort där kan man se väldigt stora skillnader på olika anstalter, vilket man nu arbetar med utan också inom frivården och att det finns möjligheter att verkligen ta fram de riktigt goda exempel som finns inom frivården för att därigenom kunna utveckla verksamheten. Därför kommer vi i de regleringsbrev som det beslutas om eller att ge uppdrag till KVS och BRÅ detta för att kunna gå vidare med det här och ta fram de riktigt positiva saker som görs och för att kunna utjämna de skillnader som trots allt finns och som för övrigt finns i all verksamhet. Det är nu dags, och vi följer förslag när det gäller att se till att det här blir optimalt. Generellt sett gör, som jag sade, frivården ett väldigt bra arbete, men det finns inget som hindrar att arbetet kan göras bättre. Det här är faktiskt någonting som gäller inom hela kriminalvården, alltså att man kan göra många saker ännu bättre även om det också där generellt sett fungerar bra. Det är möjligt att sådana här saker borde ha gjorts för 10 eller , men är det hög tid. Det är hög tid att frångå tron att allting löser sig bara man ger mera pengar. Det går att utveckla verksamheten till exempel på det sätt som vi nu ska göra. Sedan är det viktigt att kriminalvården och därigenom frivården också får ytterligare anslag, naturligtvis i konkurrens med alla andra delar i samhället. Det kommer man också att få , men vi måste bli bättre på att utveckla verksamheten. Vi har ett ansvar och försöker nu ta det ansvaret genom att ge uppdrag så att man kan effektivisera och förbättra den i och för sig generellt sett goda kunskap som redan finns. Men även det som är bra kan bli ännu bättre. 81 (): Jag har lite svårt att se hur man ska kunna anställa, eller i varje fall anlita, en massa övervakare utan att ha pengar. Det saknas ju hundratals frivilliga eller övervakare bara i . Jag har också varit i kontakt med frivården för att kolla upp några nya synpunkter som jag fått. Man säger att till exempel bara de ineffektiva administrativa systemen är ett stort hinder för att utveckla arbetet på ett bra sätt, så det behövs pengar också till det. Man kan liksom inte få fram folk och bra system utan att ha pengar, så allt handlar inte, , om effektivisering. I det här läget är det nog oerhört viktigt både att vi uppmuntrar övervakarna och de frivilliga samhällsarbetarna och att vi visar att vi har stor respekt för de insatser som de gör. När vi har stor respekt för de insatser som de gör vågar vi också utvärdera och granska deras arbete därför att det tål det. Jag ställer stenhårt upp på de insatser som de här människorna gör. Jag märker att vi båda, , är jätteförkylda . Det är kanske därför som vi landar som vi gör här. Jag skickar med den skrivelse som kom till departementet och hoppas att jag slipper återkomma med ytterligare interpellationer på grund av att inte vidtagit åtgärder när det gäller denna fråga. 82 Justitieminister (): Vi tackar för den skrivelse som här överräcks till oss. Jag vill också tacka för den här debatten. har alldeles rätt i att det inte räcker med bara effektiviseringar. Men det räcker inte heller med bara anslagshöjningar. Vi ger alltså höjda ramanslag till kriminalvården om , men det räcker inte. För att nå det absolut bästa resultatet måste man arbeta både med höjda anslag och med effektiviseringar. På så sätt tror jag att detta kommer att utvecklas i en väldigt positiv riktning. Men en sak som vi inte har nämnt och som är väl värd att nämna om detta har det rapporterats till mig från frivården när jag varit ute på besök är kontakten med kommunerna. Där brister det; det är bara att medge det. På olika sätt måste vi från statsmakternas sida se till att den här kontakten blir bättre.