prot · GR0968 · 2004-02-12 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om aktuell debatt Förste vice talmannen meddelade att på begäran av liberalernas riksdagsgrupp skulle en aktuell debatt om migrationspolitik anordnas kl. 9.00. Från regeringen skulle statsrådet delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: Till talmannen om aktuell debatt om migrationspolitik Flera aspekter på den svenska migrationspolitiken är i fokus för samhällsdebatten. En allmän synpunkt på alla dessa frågor är att regeringspartiets agerande är yrvaket och ogenomtänkt. Kommunalråd kräver stopp för nya invandrare till den egna kommunen men regeringen är passiv. Regeringen föreslår övergångsregler för arbetskraftsinvandring från nya EU-länder trots att den sagt att det inte ska vara aktuellt. När det gäller EU:s fria rörlighet påpekade regeringens egen utredare för länge sedan att EU:s s.k. tiotimmarsregel kunde bli ett problem, men regeringen har gjort mycket lite för att ändra den. Reformer föreslås i asylprocessen i syfte att korta de inhumant långa asylutredningarna men regeringen har inte förmått expediera de beslut som redan har fattat om en ny rättssäker process- och instansordning. Till detta kommer passiviteten i integrationspolitiken. Migrationspolitiken bör bli föremål för en aktuell riksdagsdebatt. Med tanke på att flera departement berörs, att frågorna berörts av agerande i EU:s krets av stats- och regeringschefer och att statsministern själv har varit aktiv i debatten som förts i massmedia bör regeringen företrädas av statsministern i denna riksdagsdebatt. 3 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2003/04:267 Till Interpellation 2003/04:267 av om strandskyddet Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresor och andra inbokade engagemang. 4 § Svar på interpellation 2003/04:261 om möjligheter att ingripa mot kränkningar i skolan 1 Utbildningsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att förhindra våld och kränkningar i skolan samt om jag delar uppfattning att rektorers och lärares möjligheter att ingripa vid disciplinproblem bör skärpas. Låt mig börja med att slå fast att alla har rätt att bli behandlade med respekt för sin person såväl i skolan som utanför. Arbetet med att motverka och förebygga kränkande behandling är en viktig uppgift för utbildningssystemet. Det handlar både om att ge kunskap om innebörden av demokrati och om mänskliga rättigheter samt att omsätta kunskaperna i praktisk handling. Det ska råda studiero i skolan. Vuxna får aldrig abdikera från sitt ansvar. Om mobbning ändå förekommer krävs snabba och tydliga insatser, i första hand för att skydda dem som är utsatta. Lärarna ska mötas med respekt för sin professionella kompetens i sitt svåra yrke. Tyvärr förekommer det att elever i skolan utsätts för kränkningar, trakasserier och diskriminering. Det visar en rapport som redovisade . Rapporten innehåller en kartläggning av förekomsten av rasism, etnisk diskriminering, sexuella trakasserier, homofobi och könsrelaterad mobbning bland elever i skolan. De flesta kränkningarna utförs av elever mot andra elever. Men elever blir också kränkta av lärare och annan personal på skolan. Kartläggningen visade att verbala kränkningar är ett vanligt inslag i ungdomarnas miljö. De handlar oftast om kränkningar av etnisk eller av sexuell karaktär. Regeringen har gjort en mängd insatser för att stödja skolor och kommuner i arbetet mot våld och kränkningar. drev en kampanj mot mobbning, Tillsammans. Syftet med projektet var att samla alla goda krafter och att lyfta fram och visa på de goda exemplen och de olika arbetssätt som används ute på skolorna. Alla skolor ska ha ett handlingsprogram för att förebygga och motverka alla former av kränkande behandling. redovisade Myndigheten för skolutveckling ett regeringsuppdrag om att lyfta fram exempel på handlingsprogram och arbetssätt mot kränkande behandling i stödmaterialet Olikas lika värde. Myndigheten identifierar faktorer som motverkar kränkande behandling och stärker arbetet med en god social miljö. Ett antal konkreta hållpunkter som ett handlingsprogram bör innehålla räknas upp. Stödmaterialet tar även upp gällande lagar och förordningar samt frågor kring polisanmälningar och anmälningar till . Myndigheten håller nu på att ta fram allmänna råd för skolornas arbete med att motverka alla former av kränkande behandling. Dessa beräknas bli klara . Det är av yttersta vikt att även eleverna själva engageras i arbetet med att förhindra och förebygga alla former av kränkande behandling. elevråd och har med stöd av regeringen tagit fram materialet Välkommen till gymnasiet för att inspirera till aktiviteter som främjar gemenskap i samband med terminsstart och avslutningar. En pågående utredning, (dir. 2003:114), har regeringens uppdrag att lämna förslag till en lagstiftning som främjar lika rättigheter och motverkar diskriminering och annan kränkande behandling inom skolväsendet. Utgångspunkten för utredningen är att skydd ska finnas mot diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och funktionshinder och mot annan kränkande behandling. Utredningsuppdraget ska i väsentliga delar redovisas . Interpellationen tar upp disciplinära åtgärder som varning eller tillfällig avstängning. Möjligheten till avstängning finns i gymnasieskolan. I är detta inte en möjlig åtgärd eftersom eleverna har skolplikt. Däremot finns möjligheten att flytta en elev om han eller hon kan få nödvändigt stöd på en annan skola. föreslår att kommunen dessutom ska kunna placera en elev vid en annan skolenhet om det finns särskilda skäl. Kommittén har som exempel tagit upp att hänsyn till övriga elevers rätt till en trygg skolmiljö kan tvinga skolan att flytta en elev till en annan skolenhet. De nuvarande bestämmelserna om disciplinära åtgärder mot elev räknar upp ett antal detaljerade åtgärder. Kommitténs förslag om arbetsmiljön i skolan innebär att läraren får vidta nödvändiga åtgärder för att tillförsäkra eleverna trygghet och studiero eller för att komma till rätta med en elevs uppträdande. Förslaget visar en tilltro till att professionen kan avgöra vilka åtgärder som ska vidtas. Jag är ännu inte beredd att i detalj uttala mig om de exakta formuleringarna i den nya skollagen men målet är en skola som erbjuder en god lärandemiljö och där alla kan känna trygghet och få studiero. Regeringen avser att återkomma till med anledning av förslag senast . 2 (): Jag tackar utbildningsministern för svaret. hände det igen. En grupp elever hade terroriserat sina kamrater så mycket att skyddsombudet vid en skola i bedömde att hela skolan måste stängas. Vi har ju vant oss vid den typen av nyheter . Detta är ett utslag av att arbetsmiljön i skolan tyvärr inte är så trygg och studieinriktad som vi skulle önska. Vi har tagit fram siffror från som visar att allt oftare anmärker på skolor för att de inte gör tillräckligt för att stödja mobbade elever. ungefär när statsrådet kom till anmärkte i sju fall på kommuner för att de inte hade gjort tillräckligt för att stötta mobbade elever. , 20022003, var antalet över 70. Statsrådet säger i sitt svar att regeringen gör olika saker för att stödja kommunerna i deras arbete för att komma till rätta med dessa problem. Men det är tyvärr inte hela sanningen. På många skolor känner man att man inte har de befogenheter som krävs för att hantera allvarliga ordningsstörningar. har den sensationen inträffat att , som ju i tävlan med departementet har varit flummeriets främsta bastion i , i sitt remissvar över betänkande säger att det bör övervägas att rektorer och lärare bör få utökade befogenheter just för att komma till rätta med den här typen av problem. I svaret säger statsrådet att man har tagit fram ett material där man informerar om gällande lagar. Sådant kan låta bra, men sanningen är ju att gällande lag i fråga om flyttning av en elev mot dennes vilja är mycket oklar. Det finns ett fall som har behandlats i domstolarna, och det ligger nu hos Regeringsrätten. Lägre instanser har dömt i olika riktningar. Det råder i en mycket stor osäkerhet om vad som gäller på det här området. majoritet gör ingenting för att reda ut den oklarheten. Jag tycker att statsrådets position när det gäller tillfällig avstängning är väldigt egendomlig. Är det bättre att 400 elever stängs av i och vi förlorar än att kanske två elever stängs av i och vi förlorar totalt sett? Jag tycker att det är hyckleri att säga att det är tillåtet att förvägra 400 elever dess undervisning enligt arbetsmiljölagen, men inte att det skulle vara tillåtet att stänga av en högstadieelev som har betett sig hotfullt och våldsamt mot sina kamrater i kanske fyra för att se till att arbetet kan bedrivas. Hur känns det att som statsråd ha upplevt en tiodubbling av antalet anmärkningar mot skolor? Är statsrådet verkligen mindre benägen än att ge lärare och rektorer utökade befogenheter? 3 (): Mobbning är kanske det allvarligaste folkhälsoproblemet för barn och ungdomar. 100 000 barn, motsvarande en hel årskull, är drabbade i den svenska skolan. Därtill kommer syskon, föräldrar, farmor och farfar, mormor och morfar. Det är kanske en halv miljon svenskar som löpande är berörda. Det är inte acceptabelt att skolministern via skolplikt ålägger tusentals barn och ungdomar att vistas i en miljö där deras säkerhet inte kan garanteras. Det är heller inte acceptabelt att tusentals barn lider i onödan. Det går att göra så mycket mer för att stoppa mobbningen. Dagens debatt mellan och visar just varför inte tillräckligt görs. Det är väl känt vad som borde göras. Skolministern väljer att avstå. återkommer till att mobbare, inte offren, ska kunna flyttas. Det är fullkomligt självklart, men det är också fullkomligt otillräckligt. har i utbildningsutskottet inte ett enda konkret förslag på åtgärder för att förebygga eller stoppa mobbning. När avstängning väl är över kvarstår problemen i skolan eftersom man inte har löst de strukturella sociala problemen. Det räcker inte att vilja väl, men det är nödvändigt att vilja väl. Insatserna mot mobbning måste bygga på kunskap och forskning. Om alla skolor använde forskningsbaserade åtgärdsprogram beräknas mobbningen kunna halveras . Det skulle innebära att 75 000 barn offer och förövare skulle kunna befrias från mobbningen, men det sker inte. Vi kräver från moderat sida ett nationellt åtgärdsprogram mot mobbning och skolvåld. Det innehåller bland annat: Kunskap om forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning bör börja spridas till alla skolor. som vi ser mycket goda effekter av dessa forskningsbaserade program har det nämligen visat sig att hemsnickrade åtgärdsprogram på skolor till och med kan bidra till att öka mobbningen med en tredjedel likväl får de användas. Myndigheten för skolutveckling bör ges i uppdrag inte bara att informera om arbete mot mobbning så där i allmänhet, som regeringens nuvarande linje är, utan låta forskningsmässigt utvärdera och verifiera olika åtgärdsprograms effektivitet. I den redovisning som hänvisade till sägs uttryckligen att myndigheten inte värderar kvaliteten i de program mot mobbning som speglas i skriften. Detta är fullkomligt bakvänt. Hur kan man utveckla skolan eller ens göra anspråk på det, utan att utvärdera de metoder som används? Dagens arbete mot mobbning under ledning är ett skott i mörkret. Vi anser också att landets samtliga skolor bör åläggas att använda ett forskningsbaserat åtgärdsprogram mot mobbning. Då kan skolans lägstanivå i arbetet mot mobbning höjas, så kan effekt bevisligen nås, så kan fler barn befrias från mobbningen, så kan vi kombinera höjda kvalitetskrav med frihet för skolan att välja det program som man tycker passar bäst förutsatt att det också forskningsmässigt visat sig ha effekt. Skolministern har nämligen ingen aning om om de sätt som skolan jobbar på ger resultat över huvud taget det gäller även de flesta kommuner av den enkla anledningen att det inte utvärderas. Från sida kan vi presentera en lista med ytterligare ett tiotal åtgärder för att förebygga och stoppa mobbningen. har tidigare valt att avslå dem. Det finns saker att göra. Jag vill fråga mina båda meddebattörer: Varför är ni inte beredda att medverka till detta? Forskningen finns där. Forskarna finns där att fråga. Förslagen ligger i . Vi har inte sett något intresse för att genomföra dem. Kontrasten är stor mot . Den svenske professorn är professor i Bergen i . Där finns intresset. alla skolor ges kunskap om forskningsbaserade åtgärdsprogram. Fler än 400 skolor är redan nu med i detta. Insatsen är billig. Den kostar bara . Låt oss lära av och låt oss utveckla programmen ännu mer. 4 Utbildningsminister (): Låt mig vara mycket tydlig. Jag tror att det är viktigt att hela vuxenvärlden är mycket tydlig: Det är helt oacceptabelt med mobbning, kränkande behandling och trakasserier i vår skola. Vi bör samlas över partigränserna och vara mycket tydliga i budskapet. Det andra budskapet är att vi förväntar oss av de vuxna som arbetar i vår skola att de är mycket tydliga i sitt avståndstagande när det gäller kränkande behandling och att man tar sitt ansvar som personal och vuxen i skolan att aktivt agera mot all form av kränkande behandling. Vi vet att det bedrivs mycket framgångsrik verksamhet i skolor som tar mobbningsproblemet på allvar där man har handlingsplaner mot kränkande behandling och där inte minst skolledningen ser till att det är en fråga som genomsyrar hela skolans arbete. Detta arbete behöver stödjas. Det är därför skolutvecklingsmyndigheterna har sin viktiga roll i att sprida de goda exemplen och arbetsformerna. Det gjorde man med en skrift som visade på konkreta handlingsprogram för att minska kränkande behandling i skolan. Det förebyggande arbetet är kolossalt viktigt. Det handlar om att se till att barn och ungdomar är medvetna om vilka gränser som finns i skolan. Normer och regler för hur man umgås med varandra och beter sig mot varandra måste vara tydliga. Hela personalgruppen i skolan måste bidra till att sprida dessa normer och regler och till att upprätthålla dem. Det är väldigt viktigt. Det handlar naturligtvis också om vilka möjligheter man har att ingripa. Enligt min mening är det så att i fall där man inte kan lösa det på annat sätt än genom att flytta en elev från en skola till en annan bör man kunna göra det. Från domstolar som tittar på detta har vi också fått utslaget att detta är möjligt att göra med hänvisning till arbetsmiljön för övriga elever i skolan. föreslår ett förtydligande i den nya skollagen för att göra det ännu tydligare. Det tycker jag är ett bra initiativ. Vi tittar nu närmare på hur det lagtekniskt ska utformas. En ståndpunkt som jag delar med många är att man måste kunna göra så i yttersta nödfall, men låt oss inte luras att tro att det är den lösning vi ska ta till varje gång vi får problem i skolan. Vi måste också arbeta med det förebyggande för att få bort kränkande behandling i skolan och se till att barn och ungdomar är medvetna om att detta inte accepteras. Det gäller också möjligheterna till tillfällig avstängning. Det är viktigt att föra en vettig diskussion om detta. I gymnasieskolan, som är en frivillig skolform, är avstängning en fullt möjlig åtgärd. Den vidtas i skolan. I har vi skolplikt. På vilket sätt löser vi ett problem genom att säga att den skolpliktige befrias från sin skolplikt och skickas ut från skolan? Jag menar att man måste hantera det på ett sådant sätt att om det inte är möjligt att lösa situationen i skolan måste barnet som vi också måste stödja att komma på rätt väg komma i en särskild undervisningsgrupp man arbetar med att få tillbaka barnet eller ungdomen på en väg som vi tycker är bra. Att bara säga att vi stänger skolan löser ingenting. Om man lever i en social problematik där det är överhängande att man skulle vilja hoppa av från skolan riskerar vi att snarare förvärra ett problem än att lösa det. Det är viktigt att man från skolans sida är tydlig om vilka normer och regler som gäller i skolan och hur vi förväntar oss att man ska uppträda mot varandra. För att få bort kränkande behandling och trakasserier i skolan är det också viktigt med stöd till skolorna så att de kan ha handlingsprogram som är baserade på den erfarenhet vi har av skolor där det fungerar väl. För att stödja detta vill vi också se till att ha en diskrimineringslagstiftning i skolan som både blir en väldigt tydlig signal om vilka värden som ska gälla i skolan och en väg att överklaga och klaga på en hantering som man inte är nöjd med som elev och som förälder. Det är också ett viktigt komplement för att bidra till en utveckling som främjar studiero och trygghet i skolan och respekt för varandra. 5 (): Skolministern talar vackert, men vi får inte tappa bort basfakta: Verkligheten är att ett antal gånger per läsår stängs hela skolor i för att situationen glider vuxenvärlden ur händerna. Det är egentligen någonting ganska allvarligt att situationen är sådan i att de vuxna på skolan så totalt tappar kontrollen över situationen att arbetsmiljölagen måste åberopas. Det är åtskilliga undervisningsdagar som går förlorade på det här sättet. Och den verkligheten kommer inte riktigt fram i skolministerns fagra tal här. En annan verklighet är den som jag pekade på, nämligen att anmärker på att skolorna inte ställer upp tillräckligt för de drabbade 7 gånger 1998 och över 70 gånger . självt bedömer att lärare och rektorer inte har tillräckliga befogenheter att ingripa för att skydda utsatta elever. Man skriver i varje fall att man måste överväga att införa sådana skärpta åtgärder. Men vad jag förstår öppnar inte skolministern för några sådana åtgärder. Jag vill upprepa att det faktum att skriver detta är någonting väldigt sensationellt. Jag minns när det kom en internationell undersökning om arbetsron i skolan där hamnade näst sist. dåvarande chef viftade bort det och sade att vi har en annan ordning i . Ja, en annan ordning. Vi har oordning. Det är klart att det också är en annan ordning. Men verkar det som om tar detta på större allvar. Skolministern har i uppdrag att försöka leda den socialdemokratiska reträtten bort från flummeriet. Är det då inte ganska genant att bli omsprungen bland de retirerande av ? Jag är också lite bekymrad över att det här tar så oerhört . Det var ju första åtgärd när han blev ansvarig för skolfrågorna att säga till att den fick ta på sig än vad hade önskat. kom det ändå ett förslag . är det 2004, och skolministern tror sig inte komma med förslag förrän , detta medan situationen i skolorna på många sätt blir allt sämre när det gäller att skydda utsatta elever. Det som statsrådet säger om att alla domstolar har delat uppfattningen att det ska vara möjligt att flytta en mobbare i allvarliga fall är inte korrekt. Domstolarna har nämligen kommit till olika slutsatser i dessa fall. Det hade varit väldigt bra om rättsläget hade klarats ut där. majoritetsförslag innebär inte att rättsläget på den punkten ut. Därmed kvarstår bilden. Statsrådet har ingenting att komma med när det gäller att utöka skolornas befogenheter att stödja mobbade elever. Det är väldigt tragiskt. Jag tycker att det vore på sin plats att skolministern sade: Ja, har rätt. Här bör man överväga skärpta åtgärder. 6 (): För att kunna åtgärda mobbning måste man förstå hur den fungerar. Till vår hjälp har vi forskningen. Men både och i synnerhet brister i fråga om detta. talar om kunskapsbaserade program och om erfarenhetsbaserade program. Men han klarar inte att ta ordet forskningsbaserade i sin mun. Det är där som nyckeln till att börja hantera och lösa problemen ligger. talar om basfakta och talar då om skolor som stängs. Basfakta för mig är att 100 000 barn är utsatta, inte bara när skolor stängs, för kränkningar och för mobbning. När skolan stängs är det länge sedan misslyckandet i skolan inleddes. Vi ser att både skollag och läroplan är tydliga när det gäller att mobbning inte ska förekomma. Det är, tack och lov, numera också de flesta politiker. Däremot sägs ingenstans i dagens regelverk vad skolan ska göra för att förhindra mobbningen. En erfarenhet av de senaste årens domstolsutslag, när elever har tvingats stämma sina kommuner för bristande insatser mot mobbning, är att i stort sett varje insats som en skola gör anses som tillräcklig för att uppfylla lagens krav. Och det beror på att man inte tillämpar skollagen. Man tillämpar skadeståndslagen. Alldeles oavsett om det som skolan gör har effekt om eleverna och föräldrarna är nöjda, om mobbningen upphör, om det är vetenskapligt belagt eller till och med om det är kontraproduktivt är det tillräckligt för att uppfylla lagens krav. Det finns ingen lägstanivå alls i skolans arbete mot mobbning. Detta är inte acceptabelt. Vi kräver från moderat sida en betydligt högre lägstanivå i skolans arbete och att en nationell kvalitetsnorm i arbetet mot mobbning etableras. Vi vet att många skolor, det är alldeles rätt, tar frågan på största allvar. Om det finns en eldsjäl som satsar tid och energi på detta är arbetet ofta bra. Men alla skolor gör inte detta. Och de flesta behöver mer kunskap. Därför har vi lagt fram en komplett plan för att öka skolans kunskap och lärarnas möjligheter att upptäcka och ingripa och dessutom i förlängningen se till att så många tusen svenska barn kan befrias från det som är ett gissel och en plåga i deras liv. Varför ställer inte skolministern upp på detta? 7 Utbildningsminister (): Det är stimulerande att notera att inte längre har bilden av ett flummigt skolverk. ska nämligen vara en skarp myndighet som verkligen driver den nationella likvärdigheten, kvalitetsgranskningen och återkommande besök i kommuner och skolor för att se till att värdera vart skolan är på väg och att man upprätthåller de krav som vi har, inte minst härifrån , med våra mål i kursplaner och läroplaner. Det är roligt att se att har noterat detta. Jag har också respekt för arbete. I det ingår att också utvärdera hur man arbetar med handlingsplanerna mot kränkande behandling i alla våra skolor. Det är en skyldighet för varje skola att ha detta. Det är rektors ansvar att se till att det kommer fram. Det är också rektors ansvar att se till att det inte blir en pappersprodukt utan någonting som involverar alla i skolan och som man tar på yttersta allvar. jobbar parallellt med att stötta med kunskap och information om vilka typer av handlingsplaner som fungerar. har kontakt med en av våra professorer i , , och menar att han har kommit på det program som ska gälla inte bara i utan också i . Det är möjligt att det är så, men jag är inte säker på att man så hundraprocentigt kan säga att ett enda program är det enda som fungerar. Det är allt annat än ett vetenskapligt synsätt på mänskligt beteende och handlingsprogram. Jag har stor respekt för . Vi har svenska skolor som använder program. Men det är sannolikt så att det också finns andra program som fungerar bra. Det är viktigt att också pekar på att man måste vara tydligare i sin stöttning av utsatta elever. Också det ingår i regeringens program för skärpt kvalitetsgranskning, att man på det här sättet också driver utvecklingen i skolan till att förmå skolans personal tillsammans med elever och föräldrar att ha handlingsprogram där man klart och tydligt säger ifrån och framför allt stöttar den som är utsatt. Men mellan mig och yppar sig en annan skillnad, även om vi i grunden kanske kan ha en likartad syn på de vuxnas ansvar över huvud taget när barn gör saker som innebär att de riskerar att skada varandra, nämligen när det gäller vilken roll som riksdag och regering ska ha. Ska vi ha en nationell straffskala för skolan som vi fastställer i regeringen eller kanske till och med i med väldigt tydliga steg i fråga om hur straffen ska se ut vid olika typer av förseelser? Är det en rimlig väg? Vad kommer det att innebära i förlängningen?