prot · GR0989 · 2004-03-26 00:00:00 — Det är fråga om betydligt större problem: om infrastruktur, om statlig närvaro i länet, om högskoleutbildningar och om utvecklingspengar. Det är inte detta som just här och står på agendan. Jag vet att regeringen är engagerad. ska träffa företrädare för kommunen , och de tre ansvariga ministrarna inklusive näringsministern är involverade, och det är tacknämligt. Låt mig beröra det som interpellanten tar upp, nämligen motköpsavtalet. Det vore förödande om det har ställts ut sådana löften som antytts. Jag tolkar ändå svaret som ett ja till att så har skett. Ingen regering skulle naturligtvis kunna erkänna detta, för det skulle innebära krav på enorma kompensationer för staten i ett sådant här fall. Jag delar uppfattningen att man inte ska förhindra företag att lägga ned, men man bör fundera över varför så många företag flyr län och . 36 Näringsminister (): Det har ännu inte fattats något beslut om nedläggning av dammsugarproduktionen i , och det finns ännu ingen anledning att kasta yxan i sjön. Det finns starka skäl att fortsätta att arbeta för att det beslut som ska fattas om dammsugarproduktionen blir positivt. En löntagarkonsult arbetar just nu med att se över beslutsunderlaget, och det har varit så att löntagarkonsulter har pekat på viktiga faktorer som man har förbisett eller missat och som kan ge företag ökad lönsamhet vid behållande av produktionen. Jag tycker i det här sammanhanget att det är bra att har varit ute med sin information innan beslutstillfället kommer, så att facken och andra aktörer har bättre möjligheter att gå igenom alternativ och hitta kompletteringar av beslutssitsen. Sådant kan påverka beslutssituationen. Regeringen har för sin del tidigarelagt beslut om en kraftfull satsning på inte mindre än bortemot ½ miljard för att förbättra kommunikationerna mellan och , för att stärka regionens attraktionskraft för arbetsplatser och företag men också för att människor i ska få en större arbetsmarknad att söka jobb på. Vi satsar också på nya näringar för att stärka regionen, för att göra den mer motståndskraftig och mindre sårbar för den här typen av beslut. Vi har satsat på en högskola i och på att göra universitet av högskolan i och på att kontinuerligt förstärka dess resurser. Vi satsar på nya näringar, som musikindustrin i , med högskoleplatser och inflyttning till orten. Flera av de frågor som har ställts gäller motköpsavtalet med . Låt mig understryka att regeringen inte är part i det här avtalet mellan Industrigruppen, som säljer flygplanet, och den ungerska staten. Det är alltså inte möjligt för mig att klart och tydligt redovisa vad avtalet innehåller i det här avseendet eftersom jag inte är part i det. Men min kollega har krävt besked av bolaget om det är så att det ligger något i de här ryktena eller inte. Jag måste dock vara ärlig och säga till er här i kammaren att jag inte kan ge något säkert svar. Jag har refererat det bolaget självt har sagt, men jag kan inte för egen del skriva under någon slutlig verklighetsbeskrivning i det här avseendet. frågar mig om vi har för avsikt att sätta press på att påverka beslutet. Jag för min del har kontinuerliga kontakter med i olika frågor som gäller exportfrämjande och annat, och jag kommer jag träffar dem att fråga hur det går med analysen och hur beslutsprocessen framskrider och framföra mina synpunkter och önskemål. Jag hoppas att det i någon mån kan bidra till att lägga några vikter i den ena vågskålen. Frågor om och att vi måste hitta nya metoder för att möta utflyttningen ska jag försöka hinna med i min nästa replik. 37 (): Jag gillar näringsministerns inställning att vi inte ska kasta yxan i sjön för . När sådana här bud når oss som bor i regionen tar vi det naturligtvis väldigt allvarligt och hårt med en gång. Ofta är det ju så att sådana här bud om nedläggning brukar vara väldigt svåra att ändra på. Men det är klart: Nog tycker man att det skulle kunna gå att resonera med en koncern som ändå på den här aktuella fabriken gör en skaplig vinst . Det borde ju vara lättare att prata med ett sådant företag än ett företag som inte gör sådana vinster. En första önskan är naturligtvis att man genom diskussioner och genom löntagarkonsulternas hjälp kan komma fram till ett gemensamt beslut om att det kanske ändå är bättre att fortsätta verksamheten i . Om detta inte skulle vara möjligt behövs det ordentliga andra åtgärder för att klara ut situationen och se till att kommer in i en större arbetsmarknadsregion och att andra åtgärder vidtas. Det är naturligtvis väldigt svårt att syna motköpsavtal ordentligt. Men om det nu skulle vara så att vi genom liknande motköpsavtal kommer att riskera också andra industrianläggningar eller verksamheter i landet ja, bara tanken är ju fruktansvärd. För att klara en sak så skulle man behöva ge upp något annat, och det skulle ju inte vara någon bra situation. Det skulle skapa en fruktansvärt dålig moral ute i landet. Jag skulle vilja fortsätta det här resonemanget lite. Det är lätt för oss att konstatera att det svenska sättet att strukturera om industri och verksamheter är det mest rationella. De länder som betalar ut ett antal årslöner och sedan struntar i resten har en sämre politik. Men om det nu skulle vara så att vi på ett antal områden får en konkurrenssituation som gör det omöjligt, till och med för lönsamma industrier, att vara kvar, då måste man ju försöka hitta någon sorts utväg. Vid sådana tillfällen, när det finns andra intressenter, borde det ändå finnas något som säger att en ny intressent får försöka klara verksamheten. Det i sig skulle göra att diskussionen skulle bli lite annorlunda än vad den kanske är . 38 (): Jag håller med i det som ministern tar upp här. När det gäller de statliga satsningarna och förståelsen för de problem som vi har är jag naturligtvis tacksam för de initiativ som är tagna. Problemen kvarstår dock, och de innebär inte att vi på något sätt har gett upp, utan snarare tvärtom. När vi hamnar i en sådan här situation, att lönsamma företag inte kan vara kvar, undrar jag: Hur ser utvecklingen ut över huvud taget i ? Har vi förutsättningar att kunna behålla andra lönsamma industriföretag, och har vi förutsättningar att kunna utveckla nya företag som sysslar med den här typen av verksamhet i ? Man lever ju ändå i den föreställning som även ministern har givit uttryck för, nämligen att vi har konkurrenskraftig verksamhet. Vi har bland världens modernaste industrier. Men när det inte är nog, var hamnar vi då någonstans? Jag anser naturligtvis att vi ska fortsätta på den inslagna vägen, som vi har gjort från statsmakternas, regeringens och , sida. Men om vi ändå inte får näringslivet att stanna kvar så att detta utvecklas i den riktning som vi hoppas med hjälp av de insatser som vi gör, vad måste då till? Det kan ju inte vara så i slutändan, tycker jag i alla fall, att de som arbetar på svenska industrier måste gå ned i lön så att de tjänar ungefär en niondel eller en tiondel mot vad de gör för att kunna behålla jobben. Då får vi en helt orimlig situation. Det måste alltså vara någonting annat som ska komma till. 39 (): Vi är tydligen helt överens om att sätta press på företaget att inte lägga ned i . Jag är tacksam för det. Vi får hjälpas åt så att det är möjligt. Den andra frågan är om det är för lätt att lägga ned företag i . Frågan borde snarare vara: Vad är det som gör att företagen flyr ? Det gäller flera företag: med 518 anställda, i med 492 anställda, Kährs i varslar 285 anställda, Arla i 35 anställda, 140 anställda . Det är svårt att övertyga oss i län om att ligger i frontlinjen när det gäller att skapa goda förutsättningar för företagsamheten i landet. Det löser vi inte bara med omskolning, även om det är viktigt. Vi måste ha bättre villkor för småföretagsamheten. Det är ju nyckeln när det gäller de nya kunskapsintensiva, tekniskt fulländade företag som näringsministern pratar om. Min fråga är: Vad är näringsministern beredd att göra för att främja de här företagens utveckling i län? Visst har det kommit några smulor till län, som näringsministern sade i sitt förra inlägg, men kommunikationernas fördelning av 369 miljarder 574 miljoner till länet betraktar vi som nålpengar. Det krävs mycket mer för att vi ska få ett attraktivt näringsliv i län. och kommunen kräver nu ytterligare 150 miljoner till Tjustbanan. Det är en viktig förutsättning. Är regeringen beredd att vara med på det? Då kommer vi ytterligare en bit framåt i län. 40 (): Bakom siffrorna om hotet om nedläggning av i finns hela familjer som är oerhört bekymrade över sin situation. Det finns familjer där båda arbetar på , som har skaffat hus och som har flera småbarn. Det här innebär en oerhörd påfrestning för de här familjerna. Bakom hela det här näringspolitiska samtalet finns människor som har det oerhört kämpigt och jobbigt. Jag tycker att man måste ta med den frågan i resonemanget. Vi vet att de psykiska och sociala problemen ökar när arbetslösheten ökar. Jag skulle vilja säga att det här är ett problem inte enbart för . Som kalmarlänsbo är det klart att jag lever närmare det, men hela vår region, hela vårt land har bekymmer. Den här nedläggningen och andra företagsnedläggningar är jättesvåra och jobbiga. Jag skulle önska att vi på olika nivåer kunde hitta någonting som skulle kunna lösa detta. Jag förstår att har sin roll, och vi har vår roll, men jag känner ändå att län och hela vår region måste flyttas fram och komma lite högre i prioriteringen i regeringen. Jag tycker det. och jag hade en interpellationsdebatt om län, infrastruktur och situationen i stort för något halvår sedan. sade att hon insåg att län hade varit missgynnat, till exempel när det gällt statliga jobb. Man insåg det i regeringen. Men vad gör man åt det? Vi blir glada när ni i en interpellationsdebatt säger att det vet vi och det ligger högt i prioriteringen. Men när vi inte ser att det blir någon handling, vad ska vi då göra? Med den dåliga infrastrukturinvestering som vi har tror jag också att det är hopplöst för folk att pendla. Det går inte att pendla till eller till . De här familjerna i som kanske blir arbetslösa kanske skulle vilja gå en utbildning i . Men hur i hela världen ska det gå till när man inte har kommunikationer? Att köra bil blir alldeles för dyrt. Jag tror att man måste se det här ur ett stort perspektiv och att det kan vara en, två eller tre nyckelidéer som faktiskt kan lösa alltihop. Det måste också kännas jobbigt att vara näringsminister när sådant här händer och flera ledamöter går in och lyfter fram frågan och säger att vi känner ett gemensamt ansvar för att lösa problemet. Jag skulle vilja fråga statsrådet om det inte finns några åtgärder för vår region som regeringen funderar på. Säg det i så fall här, inte bara för protokollet och för oss, utan så att det når ut till vår region, i detta läge främst län. 41 Näringsminister (): Det sista var ett lite annat tonläge: Regeringen gör ingenting, det kommer bara smulor. Vi har precis fattat beslut om ½ miljard till banan bara mellan och . Vi har byggt ut högskolan i till universitet. Vi har skapat en högskola i tillsammans med och . Jag har inget minne av kristdemokratiskt stöd för dessa åtgärder, som ju tar sikte på att stärka grunden för näringslivet i den här delen av , nämligen ett mer kvalificerat näringsliv, bättre tillgång till kvalificerad personal, forskning och annat som har framtiden för sig. På det området tycker jag att tar i lite mycket, även om det är lätt att instämma i att det hade varit väldigt bra om man hade kunnat göra mer av allting på alla områden och haft mer pengar i de offentliga budgetarna. Jag konstaterar att parti prioriterar att avskaffa förmögenhetsskatten framför att bygga fler vägar och ordna fler utbildningsplatser i län. Kalmarlänsborna kanske har en annan bedömning av vilket sätt att använda resurserna som gynnar dem bäst. En fråga som vi har varit inne på i flera sammanhang är att hitta nya metoder för att möta situationer där internationella företag flyttar produktion till andra länder. nämndes som exempel. Även jag har funderat mycket på detta. Jag tycker att det är en viktig och relevant fråga. Vi ser exempel där fungerande, ofta lönsamma, tekniskt välutvecklade fabriker med bra inskolad arbetskraft försvinner eller krymper med argument som är svåra att bli övertygad av. Jag tycker själv att är det tydligaste exemplet på detta. Där fanns andra aktörer som ville ta över, men i företaget var man kanske rädd för att få en konkurrent på halsen eller tyckte av annat skäl inte att det låg i deras intresse. Här har vi inte mycket att sätta emot. beklagar man det, men jag ser inte riktigt hur alternativet skulle se ut. Jag tvekar inför krav att jag som näringsminister ska gå in och ta över den typen av affärsmässiga beslut från investerare eller olika aktörer på den privata marknaden. Men dagens ordning känns inte heller riktig trygg och inte riktigt säker. Erfarenheterna från är ju att de första kalkylerna och bedömningarna av hur man skulle flytta produktionen kors och tvärs inte visade sig vara särskilt genomtänkta. Förutsättningarna för att sätta press på att ta sitt ansvar tror jag att det var som frågade om. tjänar ju pengar. Det är ett företag med lönsamhet. Det är klart att det finns anledning för oss att ha stora förväntningar på att de, om olyckan är framme och de fattar det här beslutet, ska sköta nedläggningen på ett ännu bättre sätt än vad till exempel har gjort. har fått beröm i olika delar av landet för sitt ansvarstagande sätt att sköta neddragningarna. Det har man gjort i ett läge där man har haft förluster på många, många miljarder. Man har varit i en akut kris som hade kunnat leda till att företaget hade gått under. Ändå skötte man detta så pass snyggt. Det är klart att det sätter en ribba för , som jag gissar att kommer att leva upp till och sköta på ett bra sätt. Men det är ju ingen bra ersättning jämfört med alternativet att fortsätta med dagens produktion. Om det allmänna företagsklimatet vill jag återkomma i min nästa replik. Jag ber om ursäkt för att jag inte hann alla frågor. 42 (): Jag vill påstå att det inte är någon vanlig strukturomvandling som pågår i svensk industri. Den vanliga strukturomvandlingen innebar att vi bytte ut gammal industri mot ny, effektivare. Vi såg till att ha ett system som gjorde att detta var smidigt och effektivt. är det inte gamla nedkörda, olönsamma fabriker som läggs ned eller flyttar. Därför håller jag med näringsministern om att vi måste diskutera vidare hur man hanterar den nya situationen. Vi måste se om det finns andra inslag som kan förstärkas så att vi ändå får lite kontroll över den här sortens utveckling. Jag vill också understödja det som näringsministern har varit inne på. Av det som behövs i en sådan här region och i ett län som har drabbats på många olika sätt väger kanske infrastruktursatsningar tyngst för sydöstra . Att man får en snabbare och effektivare järnväg både för personer och för gods tror jag skulle spela en mycket viktig roll. Ser man på kopplingen mellan de tre högskoleorterna, , och , inser man helt klart att om man kan få snabba, effektiva möjligheter att ta sig mellan dessa orter skulle det stärka hela regionen. Jag kan naturligtvis inte heller underlåta att säga att en fortsatt högskolesatsning i , på musiksidan, också kan spela en mycket viktig roll för hela norra län. Avslutningsvis måste vår utgångspunkt vara att se till att fabriken i kan vara kvar. Att se till att lönsamma industrier tar sitt ansvar är en annan viktig utgångspunkt. Detta kan vi försöka göra med satsningar på infrastruktur och utbildning som ett led i att lyfta fram, i det här fallet, län. 43 (): Jag är väl medveten om att regeringen har delat ut, men jag kallar det fortfarande lite smulor till län. Dessvärre är det nog den bild som 236 000 invånare i län har. Jag förstår att helst skulle se att jag tackade så hemskt mycket för det vi har fått och att vi är nöjda med det. Men så är det inte. Sedan förstår jag ju att näringsministern har sin roll. Det är också intressant att inte näringsministern kan ge mer besked när det gäller JAS. Jag förstår ju strukturen, men jag kan tycka att det är ett bekymmer. Vidare behöver vi i ett akut skede både långsiktiga och kortsiktiga planer. Det ena får inte utesluta det andra. Jag måste ändå peka på att näringsministern säger att internationella bedömare rankar som ett av de bästa länderna i världen att investera i och att vi ser ett stort inflöde av utländska företag. Hur är det i verkligheten? Hur upplever människor i detta? De sörjer att företag flyttar ut, att företagen kan vara i . Regeringen borde fundera över hur vi ska kunna stärka situationen, ta bort hindren, hur det kan bli jämbördigt, att bra företag kan fortsätta att investera i vårt land, flergenerationsföretag ska kunna leva vidare, likaså enmansföretag. Det är en så utomordentligt viktig grupp. Det finns många enmansföretagare i vårt län och i landet i övrigt. När det gäller kortsiktiga lösningar, vad anser att man kan göra mer än att försöka be vara kvar? 44 Näringsminister (): Många företag flyttar produktionen, . En del gör det ut ur , andra gör det in till . Vi störs, oroas, blir arga när det går ut ur naturligtvis. Vi blir inte lika engagerade när företag flyttar till . Det skrivs inte lika mycket, och det blir inte lika stora rubriker och påverkar inte vår världsbild. Statistiken från , som för denna statistik, visar att investeringarna över gränserna är ungefär lika stora i båda riktningar. De studier som görs visar att de investeringar som kommer till resulterar i mer kvalificerade jobb med högre löner, mer investeringsinriktade, än de som flyttar ut ur . Det finns utrymme för en mer nyanserad diskussion om detta. I det enskilda fallet är det naturligtvis ett dråpslag mot människorna, familjerna och bygderna som drabbas i likväl som i de andra länder där produktionen flyttar till oss. Jag hoppas att vi befinner oss i slutskedet av en lång och utdragen internationell lågkonjunktur som har träffat framför allt väldigt hårt. I det läget har haft en högre tillväxt än vilken grupp av jämförbara länder man än tittar på. Det är ingen tröst att inte ha varit tillräckligt bra, men det ger ett perspektiv att vi inte är sämre utan att vi har drabbats lindrigare tack vare en bättre politik, bättre fackföreningar och bättre avtal på arbetsmarknaden än i andra länder. har en lägre arbetslöshet än de andra länderna vilken grupp man än jämför med. Vi rankas av internationella bedömare att ha ett av världens bästa företagsklimat. Det finns mycket kvar att göra, men så eländigt som det har låtit är det inte. Det är inte företagsklimatet som gör att det är en tiondel så höga löner i som i . Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2003/04:308 om driftansvaret för sjukhus 45 Socialminister (): har frågat mig dels vilka åtgärder jag avser att vidta för att klargöra vilka förutsättningar för förnyade kontrakt som kommer att finnas för de privata företag som bedriver vård på landstingens uppdrag när deras kontrakt med landstingen ska förnyas, dels vilka åtgärder jag ämnar vidta för att kompensera för det bortfall av vårdkapacitet som kommer att ske när förbudet mot vinstdrivande vårdproducenter införs. saknar regler för i vilka ägar- och driftformer som sjukvården kan bedrivas. För att förhindra att medborgarnas ekonomi avgör möjligheten till vård är det nödvändigt att göra en tydlig gränsdragning mot kommersiella intressen och sätta gränser för privata vårdgivares medverkan i den gemensamt finansierade hälso- och sjukvården. Målet är en vård på lika villkor efter behov. Regeringen har tillsammans med och kommit överens om vårdens ägarformer. I överenskommelsen ingår bland annat att införa en regel som innebär att driftansvaret för sjukhus endast ska kunna överlämnas till entreprenörer som inte driver verksamhet med syfte att skapa vinst åt ägaren eller motsvarande intressent. Innan kan föreläggas ett förslag om en sådan bestämmelse ska frågan utredas. En promemoria som berör vinstfrågan kommer att upprättas på . En proposition kommer därefter att presenteras . Jag kan därför inte nu närmare gå in på hur en framtida reglering kommer att se ut. Eftersom de avtal som vårdgivarna har kan se väldigt olika ut går det inte att exakt svara på hur företag som har vårdavtal med kommer att påverkas av förslagen. I vissa fall har hela driftansvaret överlåtits, i andra fall köper landstingen endast vissa specifika tjänster från privata entreprenörer. Jag har, herr talman, svårt att förstå vilket bortfall av vårdkapacitet som skulle kunna uppstå genom att ett förbud införs mot att låta vinstutdelande entreprenörer ta över driften av sjukhus. När ett landsting överlämnar driften av ett sjukhus innebär överlämnandet att en privat entreprenör utför tjänster åt på sjukhus. Personal som har varit anställd av anställs av entreprenören. ersätter entreprenören för de tjänster som levereras. När avtalet löper ut återgår verksamheten och personalen till . Något bortfall av vårdkapacitet sker inte. Skillnaden mellan att låta en entreprenör driva ett sjukhus och att driver verksamheten är att i det förra fallet betalar någon annan för att utföra tjänster som man annars själv hade utfört. Det finns heller ingenting som visar att överlämnande av driften av sjukhus till vinstutdelande entreprenörer i sig innebär en ökning av vårdkapaciteten. 46 (): Tack så mycket för svaret, socialministern. Regeringen har alltså med sina samarbetspartier kommit överens om att förbjuda landsting att överlämna driftansvaret för sjukhus till företag som kan dela ut vinst till sina ägare. Det är ett allvarligt ingrepp i det kommunala självstyret, och det är ett dråpslag mot de kompetenta vårdföretag som inte får möjlighet att bidra till utveckling av svensk hälso- och sjukvård. Men det är först och främst ett dråpslag mot de patienter som har funnit en bra vård med hög kvalitet och dessutom till en för staten rimlig kostnad. Det handlar också om personalen som har valt att arbeta för en något annorlunda vårdgivare än den som vanligtvis bedriver vård i . Det vårdföretag som kan vara aktuellt, som driver , har i stället fått ett vårdavtal med . Det är ett vårdavtal, undertecknat av regering, på . För detta ska man bygga upp sjukvård. Det är inte bara det, socialministern, utan dessutom hälsar välkommen den svenska personalen som ska följa med. Via en internenkät på har en stor del av personalen förklarat sig villig att följa med över till . Jag kan bara påminna om den interpellationsdebatt som har föregått denna, nämligen om varför företag försvinner från . Detta är ett exempel på vad regeringen gör för att driva ett bra vårdföretag i famnen på vård och omsorg och lämna oss utanför. Den överenskommelse som regeringen socialministern gör är en absurd kursändring. För inte så länge sedan presenterade socialdemokratiska riksdagsmannen en utredning som lämnar betydligt mer utrymme för alternativ i vården. säger i nr 8/2004: Det där är ganska obegripligt. Då syftar han på överenskommelsen. Det måste vara en eftergift åt småpartierna, som jag tycker är orimlig, kommenterar . Jag kan vidare läsa i nr 11/2004. Där skriver socialministern att han inte vill hindra företag att ta över akutsjukhus. Socialministern säger att han egentligen inte ville lägga fram det förslag om överenskommelse han lade fram. Hade jag själv fått bestämma hade jag förmodligen inte haft med det, säger han till . Han hänvisar till att detta var en stor sak för . Jag kan fortsätta att läsa i , där det är en följetong. I nr 12/2004 säger : Inte ens mp ville ha den nya stopplagen. Hur trovärdig är den här överenskommelsen? Det verkar mer som att det handlar om politisk makt än patienternas väl och ve. Jag kan få en känsla av att det här är lite grann av att spela politisk hasard med den svenska hälso- och sjukvården. 47 Socialminister (): Först vill jag säga något om de företag som har avtal. Det har påpekats , och jag ska göra det igen.