prot · GR0977 · 2004-03-04 00:00:00 — Det är ganska intressant: , det vill säga , gick in med en begäran att den kommande författningsutredningen ska titta på just de här frågorna på ett ordentligt sätt så att man får en tydligare avgränsning och ett tydligare skydd för den kommunala självstyrelsen. En annan fråga som är viktig som vi ser det är att de målsättningsstadgar som vi såg till att införa i den senaste författningsreformen i 1 kap. 2 § inte är rättsligt prövbara. Vi tycker att man borde försöka hitta en linje där man kunde få ett faktiskt diskrimineringsskydd i grundlagen oberoende av religion, ålder, ras, kön, sexuell identitet, ekonomisk eller social ställning, funktionshinder och etnisk eller politisk tillhörighet. Vi tycker också att det är rimligt att man gör en översyn av 2 kap. regeringsformen om fri- och rättigheter. Det finns ett antal områden som behöver förstärkas där. Vi pekar också på att det kan vara intressant att granska kriminalisering av enskilds deltagande i eller stöd till kriminella organisationer. Där har vi fått anta rambeslut inom EU som egentligen bygger på att man har den typen av lagstiftning inom landet, men det har faktiskt inte vi. Vi tycker också att det är rimligt att man tar upp frågorna om regeringsbildning och talmansval. En annan intressant fråga, herr talman, är regeringens hantering av tillkännagivanden. Vi i blir lätt frustrerade över att regeringen ibland inte gör som majoritet säger. Tillkännagivandena är ju inte rättsligt reglerade utan är egentligen uttryck för önskemål och förväntningar. Om regeringen inte gör som majoritet säger, så finns ju alltid möjligheten till misstroendeförklaring som vapen, eller också kan ensam ta initiativ till att utreda och stifta lagar. Det senare kräver ju avsevärt större resurser till . Jag tror att det är viktigt att vi hittar en rimlig balans i de här relationerna. Vi är också öppna för diskussioner kring valsystemet. Effekterna av personvalssystemet behöver djupanalyseras. Många av de här punkterna har vi tagit upp i ett särskilt yttrande till betänkandet . Vi har en skarp reservation. Den avser öppenheten i den del som granskar av hovstaten, och den avviker alltså från majoritetens uppfattning. Enligt lagen om revision av statlig verksamhet får granska den verksamhet som bedrivs av Kungliga Slottsstaten och förvaltning. Vi tycker att det är logiskt att man också ska kunna tänka sig en större öppenhet i den delen, men vi kan inte förstå att man ska vidga den totalt om man inte därmed också vill att revisionen ska titta på hela den här biten i Slottsstaten. Jag ber att få yrka bifall till reservation 9. Låt mig sluta med att säga att vi inför den kommande författningsutredningen har den grundläggande attityden att vara öppna för att bildligt talat kunna vända på alla stenar. Jag tror också att det är en nödvändig attityd om vi vill föra utvecklingen framåt. 77 (): Det här betänkandet ger nog en rätt bra bild av hur författningsfrågorna kommer att behandlas i . sagt allt på författningspolitikens område kommer att avslås med hänvisning till den kommande författningsöversynen än så länge bara kommande författningsöversynen. Men vi får väl ta ett gemensamt ansvar för att den konstitutionella debatten inte tystnar i i väntan på utredningsresultatet. Det tror jag nämligen vore till förfång såväl för utredningen som för ställning i det offentliga samtalet. välkomnar dock en författningsöversyn, men inte därför att vi tycker att den gällande författningen är behäftad med några betydande konstruktionsfel. Den författning som vi har genomsyras av det som kan kallas för folksuveränitetsprincipen, det vill säga tanken att ingen makt ska stå ovan utom folket självt. All offentlig makt utgår från folket, säger regeringsformen, men den säger också att det allmänna ska verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden. Fundera på vad det skulle kunna innebära, till exempel vad gäller makten över de ekonomiska förhållandena i vårt land! Tre av våra fyra grundlagar regeringsformen, tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen är uttryck för en demokratiskt radikal tradition som det är viktigt att försvara, inte minst i dessa tider av demokratiska underskott. En annan är självfallet det proportionella valsystemet, som jag menar är helt avgörande för såväl representativitet som legitimitet för det politiska systemet. är det enligt vår uppfattning viktigt att grundlagarna är en levande lagstiftning som är relevant och giltig, såväl till bokstav som anda. Det vore olyckligt om delar av författningen tilläts bli obsolet och fick ersättas av konstitutionell praxis och omfattande omtolkningar, som blev fallet med regeringsform. En löpande revidering av grundlagarna är därför nödvändig för att bibehålla deras styrka och betydelse, och så har också skett . kan det dock vara tid för en mera övergripande översyn, som inte främst syftar till att lösa avgränsade och identifierade problem utan mer ser till helheten. En viktig utgångspunkt för den förestående analysen är, menar jag, att inte anlägga ett alltför snävt statsrättsligt eller juridiskt perspektiv, utan att lägga särskild vikt vid regeringsformen, eller snarare de konstitutionella förhållanden och de institutioner som regeringsformen reglerar och hur de samverkar med samhället och med medborgarna. Här krävs naturligtvis såväl ett klass- som ett könsperspektiv i analysen. I en motion tar vi upp behovet av just en kritisk granskning och analys av författningen ur ett könsperspektiv. Grundlagarna kan ju förefalla könsneutrala, om vi bortser från att medborgaren enbart omtalas som han i texten, men författningen kan inte förstås isolerad från det samhälle där kvinnor och män är långtifrån likställda som grupper. Erfarenheterna från andra områden visar betydelsen av just ett könsperspektiv, till exempel lagstiftningen kring kvinnomisshandel och prostitution, där en äldre, formellt könsneutral lagstiftning, dolde de faktiska könsmaktsrelationerna och därför missgynnade kvinnor. Författningsöversynen är enligt vår och utskottets uppfattning en utmärkt ram för en analys av författningen ur ett könsperspektiv, till exempel i form av ett särskilt forskningsprojekt inom utredningens ram, och mig veterligt vore det första gången en sådan analys görs någonstans i världen. En annan fråga som borde vara självklar i en författningsöversyn är ju frågan om statsskicket. Hur länge ska vi dras med den anakronistiska pinsamhet som kallas monarki? såg vår icke valde statschef till att diskussionen om statsskicket fick ett nytt uppsving. Det är inte första gången, och det är säkert inte heller sista gången. Till dem av er som fortfarande hoppas att den numera rätt välkända Torekovkompromissen innebär att frågan om monarkin är avförd vill jag säga: Glöm det! Debatten kommer tillbaka igen och igen, och varje gång med allt större styrka. Och för varje gång undermineras de redan rätt illa åtgångna monarkistiska befästningarna ytterligare en smula. Som ett led i denna undergrävande verksamhet har jag nöjet att yrka bifall till reservation nr 2 om monarkins avskaffande. Reservationen kommer eventuellt inte att bifallas av kammaren den här gången, men kommer ändå att ta ett litet litet steg i republikansk riktning genom att bifalla utskottets förslag att regeringen ska ges till känna vad vi anför om behovet av större öppenhet och insyn i de kungliga hovstaterna, som ju helt finansieras med offentliga medel men som till stor del är undandragna offentlig insyn och normal revision. Det har alltid varit uppfattning att detta förhållande är ohållbart, och vi noterar nu en bred uppslutning kring vår ståndpunkt. Inom parentes sagt har naturligtvis fattat det här helt riktigt; detta är ett litet litet steg i republikansk riktning. har fattat fel; detta är inte ett sätt att stärka monarkin. Slutligen ska jag på det fåtal minuter jag har kvar ta upp en helt annan fråga. I samband med att behandlade vissa grundlagsändringar uppmärksammades en principiellt viktig formfråga. Som bekant kan en vilande grundlagsändring underställas folkets prövning i folkomröstning i samband med valet. Ett yrkande om en sådan folkomröstning kan framställas av minst en tiondel av ledamöter, och den ska framställas från det att antog den vilande grundlagsförändringen. Den här gången behandlades ändringen under en av före sommaruppehållet, vilket innebar att 15-dagarsfristen inte kunde utnyttjas. von der Esch, som är närvarande i kammaren, var den som i praktisk handling uppmärksammade problemet. Till detta kommer det faktum att om hade fattat beslut om prövning av folkomröstning är det tveksamt om det ens var praktiskt möjligt att genomföra en sådan folkomröstning med så kort varsel. Det här har jag tagit upp i en motion, och den är grundligt behandlad av utskottet och utskottets kansli. Det finns en särskild bilaga till betänkandet med en utredning av detta, men tiden tillåter inte att jag går närmare in på detaljerna i den. Jag kan säga att utskottet idkar viss självkritik i det att vi säger att det är utskottets och kammarkansliets ansvar att se till att de här frågorna behandlas i så god tid att riksdagsordningens regler vad gäller tidsfrister och så vidare kan utnyttjas och också att en folkomröstning kan genomföras. Här tas också upp det andra problemet som vi stötte på, nämligen hur man paketerar grundlagsändringar. sammanfördes ett ganska stort antal ändringar, som inte helt och hållet hängde ihop, i ett paket . Hur blir det då när det likalydande beslutet ska fattas ? Jo, då tas det i ett sammanhang, i ett beslut. Då uppstår det förhållandet att partierna inte kan fullfölja sina ställningstaganden , för då har man haft möjlighet att ha reservationer i enskildheter. Det kan vi inte göra när det andra beslutet kommer. Och, vilket kanske är allvarligare, hur gör man vid en folkomröstning? Vilken del av grundlagsändringspaketet kan underställas folkomröstning? Är det bara helheten, eller kan man bryta ut en särskilt kontroversiell del? Här har vi sagt att ansvaret ligger på utskottet att se till att beakta de här sakerna när vi så att säga paketerar våra grundlagsändringsförslag . Motionen från mig föreslås avslås, men med tanke på den grundliga behandling som motionen har fått i utskottet har jag inga som helst problem med att yrka bifall till utskottets förslag även i denna del. Jag står naturligtvis bakom alla de reservationer där finns antecknat, men för att spara tid vid voteringen nöjer jag mig alltså med att yrka bifall till reservation nr 2. 78 () replik: Jag förstår mig inte riktigt på argumenteringslinje. Först säger han att det inte finns några betydande konstruktionsfel i den nuvarande författningen. Statsskicket är ju reglerat i regeringsformen 1 kap. 5 § samt 5 kap. Sedan säger han i nästa andetag att statsskicket är en pinsamhet. Ska man dra slutsatsen att statsskicket inte är någon betydande konstruktion i regeringsformen? 79 () replik: Tack för frågan! Den ger mig möjlighet att på denna punkt rätta mig själv. Självfallet finns det ett betydande konstruktionsfel i den svenska författningen. Detta konstruktionsfel heter monarki. 80 (): Flera var säkert närvarande vid forskningsdagen i , och åtminstone om man var närvarande i del kunde man höra att det fanns ett starkt stöd från svenska folket för demokratin i . av folket var nöjda med demokratin i . Vi kan se ett ökat politiskt engagemang. Vi kan notera fler politiska partier både här i kammaren sett och ute i kommuner, landsting och regioner. finns det en del oroande tendenser. Vi kunde höra att partimedlemskapet minskar i intresse. Valdeltagandet minskar, särskilt i lokala val. Vi människor är rationella, bland annat. Vi väljer att påverka och att delta där det finns utrymme för oss att göra något. Därför är det viktigt att vi i den här kammaren jobbar för att skapa förutsättningar för att stärka det civila samhället. Det civila samhället har trängts tillbaka, i all välmening, men vi måste skapa förutsättningar för att förstärka grunden för vår demokrati, det civila samhället, ge människor utrymme, ge människor möjligheter att påverka, förändra och utveckla sin vardag, vår gemensamma vardag. Strukturerna kan ibland bli ett fångstredskap. Många medborgare har svårigheter att se igenom hur vårt samhälle är organiserat. Det är inte för inte som den ena utredningen efter den andra har kommit att diskutera var ansvarsfördelningen egentligen ligger. Vem är det som egentligen har makten? Där medborgaren har svårt att se, där medborgaren inte får utrymme att påverka, utkräva ansvar och delta väljer man bort. Det är måhända det vi ser. Det är ingen hemlighet att vill se en ny samhällsordning för 2000-talet, en samhällsordning som utgår från människor, som stärker fri- och rättigheter, som stärker civilsamhället, som bygger på att det är medborgaren som delegerar makt. Det gäller inte bara till denna kammare, vilket vissa här vill hävda. Medborgaren delegerar makt i varje val man medverkar i: makt till kommun, makt till landsting och region, makt till men också makt till EU. Det måste betyda något att vi har en maktdelning utifrån medborgaren. Här vill vi från sida verka för att stärka de direktvalda församlingarna, stärka medborgarnas röst i de direktvalda församlingarna och hitta en tydlig struktur. Vi välkomnar därför en författningsutredning. Det är väldigt bra. Vi ser en bred ingång i den författningsutredningen. Vi hoppas att den kan involvera fler än partier, forskare och experter och att vi kan få ett folkligt samtal, ett medborgerligt samtal, kring hur vi ska forma vårt samhälle underifrån. Vi ser gärna ett demokratikonvent som kompletterar en parlamentarisk utredning. Det finns med all sannolikhet tid för att bygga ny kunskap, tid för att föra samtal, tid för reflexion, tid för att uppnå en bred samsyn för en ny författning. Dagens grundlag är visserligen , men den har på nacken. Skuggan från faller än över vår författning. Visst vore det intressant att kunna bryta upp det centralstyre som präglat oss . Vi vill bygga utifrån federalismens principer med maktdelning och med ett ansvar tydliggjort i en flernivådemokrati där makt och befogenheter och beskattningsrätt hänger samman. På det sättet får vi inte bara ett stärkt lokalt, kommunalt, självstyre och ett stärkt medborgerligt självstyre utan också ett stärkt regionalt självstyre och en tydlighet för medborgarna att påverka, delta och utkräva ansvar. Ansvarsutkrävande är ytterst medborgarens viktiga uppdrag. Det finns naturligtvis andra frågor i den här författningsutredningen som vi också är intresserade av att resonera kring. Som jag har sagt är en bred ingång och ett brett, öppet samtal viktigt. Vi har pekat på några områden i vårt särskilda yttrande, som är fogat till betänkandet. Det handlar naturligtvis om valsystemet. Vi stöder också proportionella val. Vi vill stärka personvalet helt klart. Vi söker skilda valdagar eftersom vi ser möjligheter till ett mer maktdelat . Det är ett redskap för att stärka det folkliga samtalet kring viktiga frågor på olika nivåer. Vi pratar om folkomröstning, om lagprövning och om EU. Vi är en del av EU. Vi måste forma ett system för vårt arbete som bygger på detta. Vi vill resonera både vertikalt och horisontellt. Horisontellt gäller det riksdag, regering och myndigheter. Hur fördelar vi? Hur säkrar vi det parlamentariska styret och hur stärker vi den direktvalda nivån? Men vi vill också resonera vertikalt, om EU, regioner och kommuner. Avslutningsvis går jag till en fråga som inte är föremål för grundlagsöversyn. Det är monarkins ställning. Kommunisterna, , vill avskaffa monarkin. Om detta råder det ingen tvekan. Så har det varit länge, så är det än oavsett om namnet är eller Kommunisterna. har sökt en åtgärdsplan för att avveckla monarkin. Enskilda folkpartiföreträdare har tydliga mål när det gäller avveckling. Det finns en mycket bred uppslutning för ett bevarande av monarkin, som har tjänat väl, för en modern monarki i tiden. ligger fast från vår sida. Det finns inget belägg för att kungahuset saknar legitimitet och förtroende. Vi har inte sett några skäl att förändra den öppenhet och insyn som gäller , som regeringen i budgetunderlaget till säger ger en bra överblick över de aktiviteter och åtgärder som har genomförts för de medel som har anslagits. Vi noterar att det inte finns något stöd för att nu göra en förändring i den här delen. Men jag vet, och var ju väldigt tydlig jag delar den uppfattningen att en undergrävande verksamhet bedrivs från vissa partier. Jag beklagar att Socialdemokraterna och ställer upp på det undergrävande arbetet. Jag yrkar bifall till reservation 8 under punkt 11. 81 () replik: Vad gäller monarkin behöver man väl inte säga så mycket mer än att konstatera en gång till att vi har en statschef som inte är demokratiskt vald och inte är demokratiskt utsedd. Så mycket mer behöver inte sägas i den frågan. Jag skulle i stället vilja ta upp det här med federalismens principer, som ju numera använder som uttryck. Det här är en ärligt menad fråga, för jag är inte riktigt klar över vad menar med detta. Är det bara den gamla decentraliseringsideologin fast i en ny, lite modernare språkdräkt? Eller menar man faktiskt någonting med det här om federalismens principer? Är det mening att , som har varit en enhetsstat, ska göras om till en federation? Vilka ska i så fall federationssubjekten vara? Är det länen eller möjligtvis kommunerna? Eller är det någon annan enhet som ska göras till federationssubjekt, alltså de subjekt som delegerar den federala makten uppåt i systemet? Det skulle vara intressant att veta hur tänker sig denna federation och framför allt hur den ska kunna skapas. 82 () replik: När det gäller monarkin kan jag bara konstatera att det finns en uppfattning från Vänsterns, kommunisternas, sida som är tydlig. Ni vill avskaffa den. Men precis som har sagts vilar den på ett demokratiskt beslut i denna kammare. Den vilar på ett starkt folkligt stöd. Den vilar på en bred politisk majoritet utsedd av svenska folket. Det finns alltså en demokratisk grund för vårt val. I andra sammanhang hävdar vi att vi ska värna detta i grunderna för statsskicket. Det noterar jag nu att Vänstern egentligen vill förändra radikalt. Sedan gäller det federalism och federalismens principer. Vi vill förändra strukturen. Vi vill bryta upp enhetsstaten och säkerställa en flernivådemokrati där all makt inte hamnar i denna kammare att fördela, delegera och dra tillbaka efter eget gottfinnande. Det ska vara ett enkelt politiskt beslutsfattande. Vi söker vägar. Vi bjuder gärna in till en bred diskussion runt detta och hoppas kunna få göra det i en författningsutredning om nivåerna i en kommande författning och om hur vi säkerställer en flernivådemokrati baserad på federalismens principer. 83 () replik: Jag ska säga en sista sak om monarkin. Jo, vi har noterat att det finns en majoritet i för monarkins bevarande. Det är därför vi skriver motioner, debatterar och ställer yrkanden i frågan. Det är många saker som det har funnits majoritet för i den här kammaren men där det har skett en ändring till följd av debatt, samhällsutveckling och sådant. Det kommer att ske i fråga om monarkin också. Sedan till federalismen. eller , då inställning är att enhetsstaten ska brytas upp. Och så pratar lite allmänt om federalismens principer och att man inte ska kunna fatta alla beslut centralt och sådana saker. Jag kan för mitt liv inte förstå hur detta ska kunna gå till. Om vi ser historiskt och internationellt på hur stater har bildats är det helt uppenbart att den historiska bakgrunden är avgörande för om man har enhetsstaten eller federationen som grundmodell. Jag är inte helt säker, men jag tror att det blir svårt att hitta något exempel på att man med politiska beslut har kunnat ändra en historiskt framvuxen enhetsstat till att bli en federation. Jag tror alltså att detta antingen bara är en lek med ord och vackra begrepp, där man klär sin gamla decentraliseringsideologi i lite nya, modernare, uttryck, eller så är det fullständigt utsiktslöst och orealistiskt. Då undrar jag vad det egentligen innebär för det politiska samtalet och den politiska debatten om partier låtsas företräda ståndpunkter som egentligen är fullständigt orealistiska och omöjliga att genomföra. Vad innebär det för respekten för det politiska samtalet? 84 () replik: Det var spännande att höra. Jag förstår att har problem med partibeteckningarna . Jag förstår att det är ett särskilt bekymmer för honom. Jag noterar också att pratar om vad som är realistiskt och orealistiskt i den politiska debatten. Det är speciellt spännande att få höra från Vänsterns representant i denna kammare vad som är realistiskt och orealistiskt. Jag förutsätter att utifrån den utgångspunkten skulle föreslå partiet att göra som verkar vilja göra. Många tycker måhända så. Det finns ett underlag för en debatt om hur vi ska utveckla vårt samhälle. Från vår sida är det ingen lek med ord. Det handlar om att göra precis som andra länder faktiskt har gjort. Det finns exempel på detta runtom i världen. Det finns exempel på länder som har valt att bryta med den gamla enhetsstatens modell därför att den är den bästa modellen i en globaliserad värld där flera nivåer ska vara med. Speciellt om man värnar direktdemokratin och folkvalda och inte vill stärka expertstyre och administrativt styre är det viktigt att försöka tydliggöra och synliggöra. Men då måste man våga bryta enhetsstatens monopol på makt. 85 () replik: Först något om insynen och öppenheten i hovets ekonomi. påstår att vilja ha insyn och öppenhet i hovets ekonomi är att ägna sig åt undergrävande verksamhet i fråga om monarkin. Vi har en omfattande insyn och offentlighet när det gäller och regeringens verksamhet och när det gäller kommuner och landstingsförsamlingar runtom i landet. Det är centrala delar av den svenska demokratin. Inte skulle väl påstå att principen att vi där har offentlighet och insyn innebär att vi undergräver den svenska demokratin? Jag begärde ordet huvudsakligen för att tala om det nämnde när det gäller ett demokrati- och grundlagskonvent. På den punkten håller jag helt med . Jag tror att det är otroligt viktigt att vi under den här diskussionen, och när vi ska se över den svenska regeringsformen, ser till att vi får en bred medborgerlig förankring för detta. Vi måste se till att olika föreningar, organisationer och den akademiska sfären deltar i detta arbete fullt ut och att vi får en bred förankring för det författningsförslag som ska diskuteras och tas fram. Det är viktigt att den nya författning vi kommer att få inte blir ett elitprojekt utan en angelägenhet för hela folket. Jag vill fråga : Hur ser vi till att den nya författning som kommer inte blir ett elitprojekt utan en angelägenhet för en större del av befolkningen? 86 () replik: Jag börjar med den sista frågan. Vi har alla ett ansvar för att skapa former i författningsutredningen och runt den som engagerar och som kan skapa utrymme för deltagande. Jag menar då verkligen utrymme. har jag ju sagt att människor är rationella. Ser man att det bara är för syns skull deltar man inte. Därför är det viktigt att man försöker säkra former som gör att det verkligen får betydelse och är meningsfullt. Partierna har självklart en del i detta och bär ett stort ansvar. Det är min förhoppning att vi ska kunna arbeta tillsammans för att i en kommande författningsutredning hitta former som kan skapa ett brett folkligt engagemang så att vi kan få en grundlag som har stark legitimitet och som inte upplevs som en okänd storhet för svenska folket utan verkligen är väl förankrad när det eventuellt blir fråga om det andra grundlagsbeslutet. När det gäller frågan om monarkin kan jag bara konstatera att hade en bild av att det här var en fråga om undergrävande verksamhet gentemot den monarki som han och Västerpartiet kommunisterna vill avskaffa. Jag noterar det. må ha en annan uppfattning.