prot · GS0942 · 2004-12-02 00:00:00 — I alla fall skulle jag gärna vilja ha en kommentar om hur man tänker sig jag förutsätter att står bakom regeringens politik vad gäller IT att återta frontplatsen bland världens länder vad gäller IT. Vi har ju egentligen förutsättningarna med en fantastisk IT-industri i det här landet. Det är genant, tycker jag, att vi har hamnat så långt ned som vi gjort på listan. 91 () replik: Jag tog upp detta därför att om vi jämför satsningarna på bredband med övriga infrastruktursatsningar ser vi att det bara är en väldigt liten satsning man gjort på detta. Trots det har staten satsat en hel del pengar för att fylla i de luckor som marknaden inte klarat av. Vad jag förstår vill ju att marknaden skulle ha skött allt detta och att staten inte skulle ha använt sina pengar till den här infrastrukturen. Därför tycker jag att det är väldigt bra att staten nu har fyllt i de luckor som marknaden inte har klarat av. Det visar ju vad marknaden inte har gjort i det här fallet. När det gäller i vilken ordning man gör detta måste man ju först bygga ut en infrastruktur för att kunna använda den. Kanske borde det ha gått lite mer parallellt, men tycker jag att det är dags att se på vad man faktiskt använder den till. Jag tycker att man har kommit i gång väldigt bra med att titta på vad man behöver göra för att knyta ihop all den infrastruktur som finns. För att vi ska bli bättre och få den här tätpositionen tror jag att alla måste hjälpas åt, även dessa företagare som bevisligen inte ville satsa någonting utan ville ha hjälp från staten. 92 () replik: Jag fick inte svar på om tyckte att det var genant att av företagen inte ens har e-post i det välutvecklade . Men låt oss lämna det. Det är en chimär att staten skulle ha varit effektiv i sina satsningar på bredband. Staten har lagt hämsko på de privata företag som velat bygga ut bredband genom att säga att man går in och tar över ansvaret. Då går inget privat företag ut och gör någonting. Sedan har man satsat rätt mycket av de statliga pengarna inom områden där en marknad hade kunnat fungera. Det är inte alls bara i glesbygd man har byggt ut med statliga pengar. Det är lite överallt i . Och man har på det sättet, tycker jag, använt pengarna helt felaktigt. Jag kan hålla med om att det säkert finns områden i där inte marknaden fungerar och där man måste göra samhälleliga insatser. Men man ska inte göra det inom områden där vi har en marknad. Man ska framför allt inte gå ut och säga till företagen att det här tar vi hand om så ni behöver inte tänka på det. 93 () replik: Jag vill trots allt svara på frågan om jag tycker att det var genant eller inte. Jag tycker att du motsäger dig själv, . Först säger du att staten har tagit över eftersom marknaden inte har skött det här. Men de småföretagare som inte har e-post är ju en del av marknaden och de har inte skött sin del. Å ena sidan vill du att marknaden ska sköta det här, å andra sidan tycker du att det är genant att inte marknaden sköter den här delen. Jag tycker att det är väldigt tråkigt att det är så många som inte har e-post. Naturligtvis måste vi hjälpas åt så att alla får ta del av det här samhället. Jag tror att den nya IT-strategigruppen och den nya IT-propositionen kommer att lägga fram lösningar på hur man ska komma åt den här frågan. 94 (): Infrastrukturen i form av väl fungerande järnvägar och vägar är en grundläggande förutsättning för att landets resurser ska kunna utvecklas så att människor kan bo, leva och vistas i hela . Därför är ett välskött vägnät ett samhällsintresse av största vikt. Det engagerar med rätta de flesta människor. Därför är också statens insatser och hur de ska fördelas något som har mycket stor betydelse för oss alla. Tåg är bra, men järnvägar finns verkligen inte överallt, till skillnad från vägarna. Det finns mycket att säga om det allmänna vägnätet och det eftersläpande underhållet av det. Men jag vill här lyfta fram de enskilda vägarnas stora betydelse för att en levande landsbygd ska kunna fortleva och utvecklas. Det finmaskiga vägnätet är en viktig första eller sista del i landets kommunikationer. Vägarna används i hög grad av näringslivets transporter, till exempel av skogsbruket och jordbruket, men även för serviceinsatser i olika avseenden. Grunden är självfallet alla de fast- eller fritidsboende som bor längs vägarna och alla de som främst använder dem. Vägsystemet är en grundpelare i den allmänna tillgängligheten till vår landsbygd, där ju allemansrätten ger oss alla tillgång till natur och fritidsvärden. Därför måste vi också tillsammans betala en del för detta, tyvärr ofta för lite. De enskilda vägarna sköts regelmässigt med stort engagemang av vägsamfälligheter som gör goda insatser för att upprätthålla en hygglig vägstandard. har starka krafter velat skära ned statens insatser, och nivåerna på statsbidragen är för låga. har alltid varit pådrivande för att det enskilda vägnätet ska ha en åtminstone godtagbar standard. Vi vill därför att anslaget till de enskilda vägarna ska höjas och även att, enligt den så kallade förslag, ska ta över ansvaret för kostsamma så kallade konstbyggnader i form av broar. Tyvärr är det också så att dagens bidragssystem för enskild väghållning har betydande brister. Det ekonomiska beräkningsunderlaget från gör det ibland rätt svårt att kunna bedöma erforderliga bidragsnivåer. Regelverket för enskilda vägar är i delar också otydligt och onödigt krångligt. Det här gör i sin tur att administrationen av bidragen blir onödigt kostsam. Därför är en översyn av stödet till enskilda vägar behövlig. Syftet ska då inte vara, som i tidigare utredningars förslag, att vältra över ansvar från det allmänna utan att skapa ett bidragssystem som långsiktigt vidmakthåller det befintliga nätet av enskilda vägar och skapar en kostnadseffektiv administration av detta. Några ord också om den viktiga kollektivtrafiken och om Rikstrafikens bristande resurser. Kollektivtrafiken är ju en grundbult i en väl utvecklad trafikförsörjning om vi ska kunna närma oss fler av de transportpolitiska målen. Därför är det trist att regeringen med samarbetspartier försämrar förutsättningarna inte bara för de enskilda människornas och företagens möjligheter till transporter utan också för kollektivtrafiken. Höjda bränsleskatter och fordonsskatter som i sin tur ger ökade kostnader för upphandling av kollektivtrafik försämrar denna trafik runtom i landet. har vi fått redovisat för oss i trafikutskottet hur Rikstrafiken nu tvingas dra ned drastiskt på sin upphandling av regionalt motiverad men kommersiellt olönsam kollektivtrafik, vilket drabbar det kollektiva resandet ytterligare. Rikstrafiken har fått stora ekonomiska problem på grund av att man ålagts nya uppgifter utan att motsvarande pengar anvisats. Därför varslar man om stora nedskärningar av det statliga anslaget till en rad tåglinjer runtom i landet, för till exempel Bergslagen, för Stångådalsbanan och för Blekinge kustbana, där trafiken nu hotas av stora neddragningar och där den utlovade elektrifieringen därför ifrågasätts. Det är rätt beklämmande att staten med ena handen gör järnvägsinvesteringar, vilket är bra, som man med den andra handen drar undan förutsättningarna för själva trafiken, vilket är dåligt. anvisar mer till Rikstrafiken, vilket skulle bevara mycket tågtrafik som hotas av nedläggning. Slutligen ett politiskt konstaterande. För att kunna erhålla mer resurser till vägar och andra statliga och kommunala åtaganden behöver tillväxt och ökad konkurrenskraft genom ett bättre företagsklimat. För detta behövs en ny borgerlig riksdagsmajoritet, vilket jag gärna skulle vilja yrka bifall till. 95 HANS (): Vägarna är utan tvekan den viktigaste beståndsdelen i det svenska transportsystemet. Alla andra transportslag förutsätter ett bra vägnät för att transportkedjan ska fungera från dörr till dörr. Därför är det naturligt att krav på förbättringar av vägnätet väldigt ofta kommer upp när man är ute och träffar medborgare och kommunpolitiker runtom i landet. Jag tror exempelvis inte att jag under mina i trafikutskottet har träffat något kommunalråd som inte har ansett att han eller hon har haft landets mest angelägna vägprojekt i sin kommun och tyckt att vi ska prioritera det före alla andra. Det är klart att det skulle vara roligt om man kunde uppfylla alla önskemål om investeringar. Men tyvärr är det så att investeringsbehoven alltid kommer att vara större än den ekonomiska verkligheten tillåter oss att uppfylla. Det finns också så många andra angelägna samhällsbehov som ska uppfyllas med de begränsade resurser som samhället ändå har. Därför kan inte vi socialdemokrater ställa upp på exempelvis den moderata politik som innebär att man sparar på sjuka och arbetslösa för att därigenom finansiera större satsningar på vägarna. Det skulle kännas konstigt att stå här och inte nämna Trollhättepaketet. Jag tror att det knappast finns någon här i salen eller för övrigt ute i samhället som tycker att vi inte ska göra kraftfulla insatser för att rädda bilindustrin i . För att kunna göra de nödvändiga insatserna med kort varsel tvingas regeringen till omfattande omprioriteringar. Det innebär att ett femtontal projekt utgår helt ur investeringsplanen och att andra projekt kan komma att dra ut . Det här är naturligtvis inte alls roligt på de orter som drabbas, och det är knappast förvånande heller att vi får protester från olika håll i landet. De projekt som lyfts ut har ju tidigare bedömts vara både viktiga och samhällsekonomiskt lönsamma. Som jag ser det är det angeläget att försöka hitta utrymme i kommande budgetarbete så att man kan lägga tillbaka de här angelägna projekten i investeringsplanen. som jag säger det vill jag understryka att om man vill göra anspråk på att ta ansvar för landets ekonomi går det inte att rätt upp och ned lova att vi kommer att klara av att återinföra alla projekten i planen igen. Väginvesteringar måste alltid vägas mot andra angelägna samhällsintressen varje gång man gör en statsbudget. Så måste det vara. Innan jag går vidare vill jag bara kontrollera att är vaken. Av hans replikskifte med tidigare framgick det tydligt att han väldigt grovt hade missuppfattat mig när jag hade talat om PPP. Flera har också tagit upp PPP-frågan. Vi socialdemokrater har , som tidigare, ingenting emot att pröva PPP på ett antal projekt. Men jag måste erkänna att jag har lite svårt att se vad fördelen med PPP-finansiering skulle vara jämfört med det sätt som nu upphandlar Norrortsleden. Det mest intressanta med PPP är ju vad som händer med underhållskostnaderna om samma entreprenör som byggt projektet också ska sköta drift och underhåll efteråt. Det är där den ekonomiska vinsten ska ligga. Är det möjligen så att kvaliteten på själva byggnationen ökar om man får göra så? Det är ju bland annat för att få svar på den frågan som nu gör ett försök där man upphandlar både byggande och drift av Norrortsleden i en sammanhållen upphandling. Det upplägget borde ge exakt samma effektivitetsförbättring oavsett om man finansierar projektet över statsbudgeten på traditionellt sätt, om man lånefinansierar i Riksgälden eller med PPP-finansiering. Skillnaden mot en PPP-lösning är att man slipper en högre räntekostnad som en privat lånefinansiering ger. Det ska bli intressant att följa utvärderingen av projektet. Om det slår väl ut kan den upphandlingsmodellen bli ett mycket bra komplement till det traditionella sättet att upphandla. Sedan är det en annan avvägning som ska göras av hur mycket man vill lånefinansiera och hur mycket man vill ta över statsbudgeten. Jag har varit med så länge att jag har stått i kammaren och tagit oerhört mycket kritik från den borgerliga sidan över att vi har lånefinansierat så mycket. Men är det tydligen nytt läge. Här föreslår bland annat en massiv lånefinansiering av infrastrukturprojekt. Konjunkturerna varierar också inom det borgerliga blocket. Vi får väl se vad ni tycker , om vi har lånat för mycket eller för lite. I debatten kräver oppositionspartierna större satsningar på vägarna. Man säger att regeringen satsar för lite. Jag vill i sammanhanget påminna om att vi i de tre senaste budgetomgångarna i genomsnitt har höjt väganslagen med ungefär 1 miljard varje gång. Det är ytterst få områden i statens budget som har fått en sådan ökning. Trots det vill också vi socialdemokrater satsa mer på att förbättra vägnätet. Där är vi helt överens med oppositionen. Skillnaden är att vi socialdemokrater tar ett helhetsansvar för ekonomin. En ökad satsning på vägarna får inte ske på bekostnad av att statsbudgeten äventyras eller på bekostnad av arbetslösa och sjuka. Där går skiljelinjen mellan blocken. Jag vill säga några ord med anledning av inlägg. När det gäller Kallax ska jag återge , som har funnits här i kammaren. Hon sade ungefär: Att i efterhand kritisera och tala om hur saker och ting borde ha gjorts är nog världens mest exakta vetenskap. Lite grann lät det så när bredde ut sig över Kallax. Mitt minne kan vara fel, men jag kan inte minnas någon klar, stark moderat opposition mot den satsningen. Beslutet om togs av en bred majoritet i . Jag vet att partivänner hemma i mitt län var oerhört varma förespråkare av . Om det nu är ett så fruktansvärt dåligt projekt, hur känns det att sätta sig i ett regeringssamarbete, om det vill sig illa och ni vinner nästa val, med tre partier som varmt ställde upp och helhjärtat stödde satsningen på ? Dessutom var agerande i kammaren inte särskilt klargörande. Ni slog närmast knut på er själva med att vara både för och emot. Det känns dåligt att i stället för att komma med konstruktiva förslag ösa galla över sådant som har gjorts och tycka att det skulle har gjorts på annat sätt. 96 () replik: Eftersom jag inte fick något svar av tidigare ställer jag samma fråga till : Kommer Socialdemokraterna att fortsätta den inslagna politiken framöver, nämligen att prioritera järnvägssatsningar framför vägsatsningar? 97 HANS () replik: Vi står för de uppgörelser vi har gjort med andra partier. 98 () replik: Det gäller även efter 2006 om ni får majoritet? 99 HANS () replik: Eftersom vi räknar med att få majoritet även 2006 ligger naturligtvis politiken fast tills nästa gång vi ska revidera investeringsplanen. Det ska göras med jämna mellanrum. Vad som kommer ut av en sådan diskussion vet vi inte. 100 () replik: Det var frågan om Kallax. Det sades när frågan avgjordes jag var inte riksdagsledamot då, men det har sagts mig att alla avtalen gällande överflygning av och så vidare var klara och att det bara var att börja. Det tog fyra innan det fanns ett avtal. Trots att det sedan har funnits ett avtal och att det har gått att flyga över har det inte fungerat eftersom ingen har velat använda Kallax. Jag tycker nog att det borde ha gjorts en bättre analys av detta, om vi nu ska tala om analyser. Det handlar inte bara om samhällsekonomiska analyser utan det finns andra analyser som kan göras innan så stora projekt inleds. Jag vill fråga Hans om en tredje sak. Den gäller olika projekt som Socialdemokraterna går in i. Du gav intrycket av att man ville hålla i ekonomin, tog ett helhetsgrepp och så vidare. Vi har något som heter biltullar i som ni här i kammaren har röstat igenom. De innebär en investering på över en och en halv miljard. Den investeringen gör man innan man har låtit folk säga enligt vad ni säger vad de vill. Vi har låtit folk säga vad de vill, och de sade nej. Men vill man göra en ny folkomröstning, men den gör man efter det att man har investerat en och en halv miljard. Risken är stor att man antingen i folkomröstningen säger nej eller i de allmänna valen som ligger emellan säger nej. Vad gör man då med en och en halv miljard? Är det att hushålla med skattebetalarnas pengar? Man hade åtminstone kunnat vänta till efter folkomröstningen. 101 HANS () replik: Det är rimligt att folk får prova på vad de ska ta ställning till innan de gör det. Jag är övertygad om att trängselavgifter är ett oerhört bra sätt att finansiera kollektivtrafik och infrastrukturinvesteringar. Det görs över resten av världen. är inte så unikt som tycks tro. Att bygga ut vägsystemet så att det kan svälja den trafikökning vi kan förutse i är nog inte möjligt. Det måste kombineras med andra åtgärder, bland annat för att bygga ut kollektivtrafiken men också för att bromsa ökningen i bilresandet. Jag är väl medveten om att bilen är ett nödvändigt alternativ för många människor i , precis som i övriga landet. Jag tycker att det är väl använda pengar att satsa på det här systemet. Sedan skulle jag vilja återvända till min fråga som jag ställde till förut: Hur känns det att sätta sig i en regering, om ni vinner nästa val, och samarbeta med partier som varit med och drivit igenom ett så fullkomligt vansinnigt projekt som tycks mena att är? Jag tycker inte att det är ett vansinnigt projekt. Jag tycker att det är ett mycket bra projekt, som starkt kommer att bidra till att utveckla den ganska tätbefolkade region som faktiskt är. Det finns en vanföreställning bland vissa grupper att det är något slags ödemark så fort man kommer norr om , men riktigt så ser inte landet ut. Det bor faktiskt rätt många människor vid kustremsan där uppe. 102 () replik: Jag kan bolla tillbaka frågan: Hur känns det att sitta och regera tillsammans med i alla de frågor där inte tycker som Socialdemokraterna? Vi har fått ett flertal sådana exempel . Jag tycker att det är fascinerande att ha en majoritet i där en stor del av majoriteten kan förklara att de inte stöder majoritetens förslag. Det känns väldigt konstigt. Jag tror att vi nog ska kunna hantera både och Norrbotniabanan i en framtida regering, det tror jag inte är något problem. Men jag skulle ändå vilja kommentera frågan om biltullarna eller trängselskatten. Hans tycker att det är bra att betala sådana tullar. Det bästa är naturligtvis att förbjuda biltrafik över huvud taget, för då har vi inga problem med biltrafiken. Det kan vara ett sätt att lösa det hela. Jag kan inte förstå varför vi i ska betala dubbla skatter. Ute i landet använder man den statliga skatten till att bygga ut det statliga vägnätet. Här i ska vi tydligen dels betala väldigt mycket statlig skatt, dels dessutom betala biltullar eller trängselskatt för att finansiera det övriga får betalt via den normala statliga skatten. Jag tycker att det är oförskämt mot stockholmarna. 103 HANS () replik: Jag tycker inte alls att det är särskilt oförskämt mot stockholmarna. De pengar som dras in i systemet ska också komma till godo genom satsningar på infrastruktur och på kollektivtrafiksystemet. Sedan kan man alltid fundera över det orättvisa. Det finns naturligtvis en orättvisa i vad man betalar i skatt beroende på hur långt man till exempel har att åka till och från jobbet när man är hänvisad till att använda bilen, som många människor är, och får dryga kostnader på grund av det. Detsamma gäller människor som bor vid en enskild väg, som jag själv gör. Där betalar man en tusenlapp extra för att över huvud taget ta sig ut på det statliga vägnätet. Det finns många delar i systemet där man kan fundera på hur rättvist det egentligen är. Det är nog mycket som återstår att göra. Jag tror att vi kommer att ha ett system där betydligt mera av intäkterna från biltrafiken kommer att bestå av olika typer av vägavgifter. Det tror jag är någonting som växer fram nationellt. Jag tror inte att kan välja en helt annan väg än övriga och övriga världen. Jag vill ändå återvända dit där jag började. Jag är helt övertygad om att vi kommer att kunna samarbeta. Det måste man kunna även om man skulle hamna i opposition, det tror jag inte att ni behöver bekymra er för. Men jag är också övertygad om att efteråt kommer att tala om vad som borde ha gjorts i stället för att göra det när det är dags och ta beslut här i kammaren. Jag måste säga att ditt inlägg är bland det sämsta jag har hört i den här . 104 () replik: Jag uttryckte till tidigare i debatten att jag var positiv till det hon svarade på vad gäller alternativa finansieringar. Hon uttryckte att man är beredd att pröva olika alternativ. Jag nämnde också att vid en tidigare debatt efter valet var inte lika positiv till att pröva sådana alternativ. Det föranleder att nu i ett senare inlägg tar upp frågan. Återigen: har föreslagit att man ska pröva alternativa finansieringsformer. Vi menar att nyttan av att trafikanterna erlägger avgifter och att staten har så kallade hyranläggningar, eller en kombination av dessa, är att vi kan tidigarelägga många väg- och järnvägsprojekt. Det tyckte vi vore värdefullt. Projekt pågår i , , och i andra länder. Det tycker vi är viktigt. Jag tyckte att det var positivt att visade att hon kunde tänka sig att pröva flera alternativ. 105 HANS () replik: Jag är som sagt också positiv till att pröva ett par projekt. Den fråga jag ställde i mitt inlägg var: Vad är egentligen vinsten med PPP? Alternativ finansiering är en sak, men varför ska det precis vara PPP? Om man väljer den modell som provar när det gäller Norrortsleden och kombinerar det men upplåning om man nu vill lånefinansiera ett projekt får man, såvitt jag kan förstå, alla fördelarna med PPP och slipper dessutom den extra väntekostnad som en PPP-finansiering för med sig. Därför förstår jag inte varför det prompt ska vara PPP. 106 () replik: vet jag inte om sov när jag höll mitt anförande, men jag sade: har föreslagit att man prövar alternativa finansieringsformer. sade jag att en kallas PPP. Men det finns andra varianter. Vi är beredda att pröva alternativa finansieringsformer, och det är viktigt att en av dem är PPP. Detta är nu ytterligare klarlagt. Jag kommer väl ihåg att inte alls var lika positiv som var i en tidigare debatt. De skiljer sig åt. Jag uppskattade att var mer positiv till att pröva andra alternativ. 107 HANS () replik: Då får jag be att läsa protokollen från tidigare debatter. Jag tror att jag vet ganska väl vad jag har sagt tidigare, nämligen att vi inte har någonting emot att pröva PPP eller alternativ finansiering. Men sedan bestämde sig för att göra försöket med Norrortsleden tycker jag att man därigenom når fördelarna med PPP. Sedan är det naturligtvis en bedömningsfråga hur mycket man ska lånefinansiera. Egentligen känns det som att vi är tämligen överens i sak. Vi vill ha mer väginvesteringar, men hur mycket vi ska lånefinansiera är en sak som måste bedömas i förhållande till det statsfinansiella läget och övriga investeringar och hur statsbudgeten i övrigt ser ut. 108 (): Jag vill ta upp kammarens tid för att prata om E 22:an, som sannolikt är samhällsekonomiskt mest lönsamma väg. Det som har drabbat de planerade satsningarna på förtjänar en liten mässa. Det går bra för . Det går så otroligt bra, säger statsministern och många andra. Ändå finns det inte pengar. Det finns inte pengar till ett riktigt försvar, det finns inte pengar till en riktig sjukvård, det finns inte pengar till ett tillräckligt antal poliser. Jag skulle kunna fortsätta uppräkningen. Men det finns pengar till friår och en massa annat. Det mest genanta är att det inte finns någon buffert för oförutsedda händelser. Det finns ingen buffert, och det är detta som drabbade E 22:an. När hotet mot Saabfabriken kom fick man panik i . Man var tvungen att hitta någonting snabbt för att stödja , och då infördes det så kallade Trollhättepaketet. Med ett enda pennstreck ströks enorma satsningar på vägnätet runtom i . Hårdast drabbat av alla blir sannolikt som ensamt ska stå för av kostnaderna för de i och för sig nödvändiga investeringarna i . Satsningar på i ströks med bara ett penndrag. Ändå finns det pengar. Det har vi ju sett eftersom man använder dem till så mycket annat. Majoriteten har ju fattat beslut om att för varje krona som satsas på vägar ska två tredjedelar gå till järnväg. Vi har fått det nya . är integrerat och har fallit. Utrikeshandeln har kommit i gång på allvar. Utredningar har visat att det vill säga fram kommer utrikeshandeln att öka , en fantastisk ökning.