prot · GS0925 · 2004-11-09 00:00:00 — Jag delar uppfattning om att det också är viktigt att ha så många stopp att man kan använda själva tågresandet som ett möjligt pendlingsinstrument. Ska man kunna göra många stopp är det ännu viktigare att man mellan stoppen kan köra relativt snabbt. Annars tar resan , och då blir det mindre attraktivt att använda sig av. En investering på den norska sidan är alltså angelägen. Det diskuterar vi i en rad andra sammanhang. har signalerna från varit de motsatta, nämligen att man styr mer och mer av trafiken in på den svenska sidan, framför allt godstransporter. Men man har också ställt frågor om persontrafiken. En viktig fråga att ta med sig är synen på infrastrukturen på den norska sidan. Sedan ställdes en angelägen fråga om SJ:s ställning och om den trafikrätt som SJ har till interregional trafik. Där har SJ:s besked varit att man inte är beredd att avsäga sig monopolet på sträckan mellan och där det är väldigt mycket resande. Hur SJ:s ställning ska se ut kommer vi bland annat tillbaka till i den transportpolitiska proposition som vi förbereder . Det är också en angelägen fråga i sig. Vi har förhoppningar om att kunna föra de konstruktiva samtal som har inletts. De måste innehålla ett löfte från den norska sidan om att investera i infrastrukturen för att vinna tid. Vi är angelägna om att skynda på det arbetet, och det är möjligt utifrån de signaler och kontakter som flera av ledamöter har haft med partikamrater att det kommer att hända saker som inte kom upp vid förra veckans möte. Men vi arbetar på inom departementet, och vi fortsätter kontakterna med . För min del tycker jag att det inte bara är symbolik i att ha tågtrafik mellan våra stora huvudstäder, utan det är också en viktig signal om att använda infrastrukturen för att knyta ihop regioner men också landsändar för att öka pendlingsmöjligheten. Utifrån det är jag också angelägen om att vi ska komma fram till en gemensam lösning. 11 (): Jag vill erinra om att min uppmaning till om ministerstyre var att hon skulle uttrycka sig mera målmedvetet och kraftfullt. Det finns verkligen inga konstitutionella begränsningar därvidlag, , att vara väldigt tydlig på den här punkten. Det var där som jag tyckte att interpellationssvaret lämnade en del övrigt önska, för att uttrycka mig väldigt försiktigt. Om jag erinrar mig var det , , som transportministrarna från , och satte sig ned och bestämde sig för att verkligen göra något bra av det här. Det har gått , och står vi inför, inte en utveckling, utan en avveckling av tågtrafiken mellan och . Det är det som gör oss så beklämda och som gör att vi tycker att det är pinsamt. Det har naturligtvis en symbolisk betydelse om det skulle inträffa, men också i sak vore det väldigt olyckligt. Därför hoppas jag att den stora uppslutningen markerar en politisk uppslutning. Jag tycker inte att vi behöver hemfalla till partipolitik och retorik som skadar saken. Jag tolkar uppslutningen i stället så att vi är många som är angelägna om att det här ska få en bra lösning. Det är det som är huvudsaken. Jag antar att har rapportörer på olika håll och är medveten om att vi i trafikutskottet faktiskt diskuterat möjligheten att ta ett utskottsinitiativ för att markera hur angelägen vi från utskottets sida anser att den här trafiken är. Jag ser gärna att vi gör det, inte minst med tanke på den ganska tunna substansen i det säger . Det vore en olycka om vi fick en utveckling där man avvecklar den här trafiken. Det är sant, som många har sagt, att det ligger ett tungt ansvar på den norska sidan att rusta banan och se till att det blir möjligt att köra snabbtågstrafik. Jag uppfattade väldigt tydligt att den norska samferdselskommittén, som vi träffade i , kände det ansvaret. Jag uppfattar signalerna i samband med möte och inte minst statsministerns reaktion så att det finns en medvetenhet på den norska sidan om att vi måste prioritera det här högre än vad vi har gjort . Det finns anledning att handla snabbt här, . Det kanske kommer ett stöd, om jag får uttrycka det så, i form av ett utskottsinitiativ för att understryka vikten av detta. sade att hon inte svarade på andra frågor än dem som var upptagna i interpellationen. Jag vill då erinra om min första fråga. Jag skrev: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att få till stånd en utvecklad tågtrafik på berörda banor? Jag inkluderar då TrondheimÖstersund. Det är en berörd bana i allra högsta grad. Som utvecklade är den trafiken också illa ute eftersom Rikstrafiken nu har fått mindre resurser att handla upp trafik. Menar vi allvar med nordiskt samarbete och att satsa på tågtrafiken i synnerhet är det också väldigt viktigt att den banan får en bra behandling så att vi får en fungerande tågtrafik både GöteborgOslo och StockholmOslo men också TrondheimÖstersund. Vi har i begränsad omfattning talat om . Den har en bra standard. Sedan kanske resandeunderlaget inte är lika stort. Den har framför allt en annan uppgift. Kom igen , ! Med konkreta åtgärder och målmedvetet och kraftfullt handlande ska vi kunna lösa den här frågan så att vi inte får vara med om ett årsskifte där tågtrafiken läggs ned. 12 (): Ministerstyre eller handlingskraft. Jag vill än en gång notera att jag sade att jag såg handlingskraft från statsrådet och inte ministerstyre. Det går att läsa i protokollet om det finns tvivel på hur jag uttalade mig. Det är ett moment 22 i detta. Statsrådet säger att vi nu måste avvakta och se vad säger. Jag tror att det finns krafter i som kanske också säger: måste vi avvakta och se vad den säger om det monopol vi har. Handlingskraft vore om regeringen med statsrådet i spetsen var tydlig att den ville driva den har frågan och ge möjlighet till andra aktörer att köra på denna bana. Det är de facto det svenska monopolet som regeringen går i bräschen för som är ansvarigt för att trafiken dör på järnvägen mellan och . Monopolet tar död på trafiken och lämnar tågresenärer till sitt öde. Det skulle vara möjligt att låta människor fortsätta att åka tåg om man kunde avreglera detta. Min fråga återstår. Jag fick inget svar. Är monopolet viktigare för statsrådet än att vi kan få en fungerande tågtrafik mellan och ? En avreglering vore en möjlighet. Det vill jag gärna ha svar på. 13 (): Eftersom det är mitt sista inlägg vill jag rikta mig till statsrådet. Att tågtransporter har framtiden för sig är vi säkert överens om. Men som tidigare påpekats är vad vi nu behöver en samplanering. Vi behöver också en större insikt om vad den gränsöverskridande tågtrafiken betyder. För mig som centerpartist som kämpar för utvecklingen av hela landet är det också viktigt att det finns någon som tar ansvar för det. Det har talats om avreglering och monopol. Jag tror inte att avreglering löser allt. Det är viktigt att det finns ett ansvar och att staten har det yttersta ansvaret för att knyta ihop bra kommunikationer. Jag blir lite förvånad när jag hör en partikamrat till statsrådet, , här tala om upphandling och att det mer eller mindre skulle innebära monopol. För mig innebär upphandling en roll. Man försöker att finna bra kommunikationer till lägsta pris. Operatörerna i sig kan vara privata. Det är oerhört viktigt att Rikstrafiken har den uppgiften och också ges faktiska möjligheter. Det ska ha ett åtagande att kunna lösa problematiken. Som det är är det väldigt otillfredsställande. Rikstrafiken kan på grund av sina anslag inte gå ut och göra upphandlingar. Därmed är många olika kommunikationsmedel i farozonen. Det vill jag skicka med statsrådet. Det är jätteviktigt inte bara för tågtrafiken mellan och utan även för de mindre flygplatserna. Det gäller exempelvis trafiken från /till . Där är det betydelsefullt att det finns någon som tar det yttersta ansvaret i vårt avlånga glesbefolkade land. 14 (): Jag vill följa upp det sade om flyget. Den dagliga tågtrafiken har konkurrerats ut av billigt lågprisflyg. Det finns flera sådana mellan och . Flyget gynnas av att det inte betalar sina egna kostnader, som exempelvis järnvägen måste göra. Flyget ökar då på tågets bekostnad, åtminstone mellan och . Där har tågtrafiken sjunkit medan flygtrafiken har ökat med motsvarande , som vi fick höra. Staten borde inte tillåta att ett sådant hållbart och samhällsekonomiskt transportslag som tåg ska konkurreras ut av det mer ohållbara trafikslaget som flyget utgör på grund av den ojämlika konkurrensen. Vad finns det att göra på det området, det vill säga att transportslagen har ojämlika villkor? Det behövs ett tillnärmande av priset för flyg och tåg. Det är faktiskt billigare att flyga än att åka tåg just nu mellan och . Det handlar också om restiden. Den är klart oförmånlig till följd av järnvägsnätets dåliga standard. Det gäller framför allt på den norska sidan, som vi har tagit upp här . var en delegation här från bestående av medlemmar från Socialdemokraterna och Sosialistisk Venstre. De menade att är berett att anslå medel till en upprustning. Men det kommer att dröja innan det sker. var de beredda att omfördela budgeten och tillskjuta statliga medel för att trafiken skulle kunna upprätthållas. De ville alltså sträcka ut handen till och undrade om vi tog emot den utsträckta handen och också med statliga medel hjälpa upp trafiken. 15 (): Jag tänker förbehålla mig rätten att tala i kammaren när den riksdagsordning vi har gör det möjligt för mig att tala i kammaren. Jag tänker inte be om lov vare sig av , eller av någon annan. Det är någonting som är inskrivet i rikes lag. Jag hoppas att vi kan vara överens om det. Detta är en fråga som engagerar mig. Det är också därför jag yttrar mig i debatten. Jag hoppas att ger mig tillåtelse till det. Egentligen tycker jag inte att jag ska behöva föra den debatten här i kammaren. Jag trodde att det var den högborg vi hade i för att vi skulle ge varandra rätten att tala och slå vakt om demokratin. Det finns några saker som jag tycker att det finns anledning att slutligen säga i debatten. Jag instämmer i mycket av det säger. Vi behöver vidta åtgärder. Det kanske inte är så att vi har alla åtgärder riktigt helt klara så att vi är säkra på att det är den allra bästa vägen. Den enda som väldigt bestämt har sagt så här ska det vara är . Han har en lösning på alla problemen. Löser man det bara enligt sätt att se det löses alla problemen. Låt mig påminna om en sak. I så fall borde man kunna klara detta genom att gå och knacka på hos era partikamrater i . Det är en borgerlig regering där. Framför allt är det gruppen Socialdemokraterna och Sosialistisk Venstre som har tagit initiativ till att lösa frågan i . Jag tror att vi ska kunna hitta en lösning på det här, men inte genom att bara säga en enda sak: Avskaffa monopolet, så löser det allt. Slutligen en sak som jag vill säga när det gäller upphandlingar är att upphandlingarna är alldeles utmärkta i väldigt många fall, precis som säger. Men problemet är, , att det ändå är en enda part som får bedriva trafik även om man upphandlar. I den meningen är det ingen konkurrens på spåret. 16 (): Som sade ingår alla linjerna över gränsen i hans interpellation. Därför tänker jag ta upp lite det här med banan ÖstersundTrondheim även i det här inlägget. I och i Trøndelag har vi länge arbetat för att den här banan ska rustas upp och bli snabbtågsfärdig, men ointresset i och har varit stort . Det är jättebra om och den norska samfärdselministern nu tar sitt ansvar på allvar för att verkligen utveckla och inte avveckla järnvägsförbindelserna över gränsen. Jag stöder allt som du kan göra, , för att sätta press på att verkligen rusta upp både Meråkerbanan och banan CharlottenbergOslo, för har ett stort ansvar att se till att det blir bra kvalitet på de här banorna. Unionsupplösningen 1905 drabbade många regioner på den skandinaviska halvön, och är en sådan region som har drabbats väldigt hårt. Innan denna upplösning fanns det en väldigt intensiv östväst-kontakt i regionen. Befolkningen ökade och det var en väldigt positiv utveckling kring . Men sedan har nordsyd-tänkandet dominerat bland beslutsfattarna både i och i under , och det har skapat stora problem. är det hög tid att åter binda samman brödrafolken på den skandinaviska halvön och se till att östväst-kontakterna tas upp på allvar. Då behöver vi snabba och effektiva järnvägsförbindelser. Jag ska gärna bidra så mycket jag kan för att sätta press på de norska centerpartisterna att bidra till det här. Redan inför valet gjorde vi ett gemensamt uttalande, och jag, just för Trøndelag och om att vi måste få till stånd snabbtåg på Atlantbanan. Det arbetet fortsätter vi, och jag hoppas att vi får stöd så att det blir majoritet och ett snabbt förverkligande. 17 (): , du har full rättighet att tala i kammaren, och du vet att ingen fråntar dig den rättigheten. Det är bara det att det är inte bara andra eller tredje gången som jag upplever att deltar i en interpellationsdebatt och i stället för att ställa frågor till ministern i den angelägna frågan svarar på de frågor som vi har interpellerat om. Det har han väl också rättighet att göra. Jag ville bara göra det påpekandet. Jag står kvar vid att det är ministerstyre. Jag hörde att statsrådet sade: Vi backar absolut inte. Jag sade så här: Peka finger och säg ifrån. Kör Oslospåret eller hoppa av och lämna fritt för andra aktörer att lämna anbud på spåret! Läs protokollet så ser du att jag sade att jag hoppas att och det parti som företräder har en politisk vision om att den nordiska triangeln, projektet för trafik mellan , , och , verkligen ska fungera, och det gör den inte . När jag lämnade session åkte jag till och satt där med , politiker från alla kommuner efter vägen från till . Den här frågan var naturligtvis den som tog upp den , också naturligtvis vägfrågor. Eftersom statsrådet har sagt att vi inte ska ta upp de frågorna , tar vi dem i en annan debatt. Men den här frågan är ofantligt viktig för oss som bor vid gränsen. Jag pratar inte så mycket i egen sak. Jag bor vid E 18, och passeras min hemby av bussar från , Säfflebuss, Bilruter, Värmlandstrafiken på väg till . Så det finns möjligheter vid avreglering att också få trafik på annat sätt. Jobba med frågan om tågtrafiken på ett positivt sätt, så hjälps vi åt. 18 Statsrådet (): Jag vill börja med inlägg om Rikstrafiken och kanske glädja , därför att Rikstrafiken har inte fått minskat anslag, som sade. De fick ett ökat anslag i budgeten på . Utöver det har Rikstrafiken överskridit sin totala budget, så de har ett underskott. Men de har inte fått minskat anslag, utan de har fått ett ökat anslag på . Jag tror att vi är rätt många här som är överens om Rikstrafikens viktiga roll. var också inne på det. I de upphandlingar som Rikstrafiken ska inleda när det gamla avtalet upphör är de transportpolitiska målen oerhört angelägna att ha med sig. Det är ingen tvekan om att Rikstrafiken är ett viktigt regionalpolitiskt verktyg för oss för att verkligen knyta ihop vårt land. Erfarenheten är också att på de sträckor där SJ har frånsagt sig sin trafikeringsrätt är det väldigt svårt, även om det kan komma anbud från andra aktörer, att driva trafiken med vinst. Jag är övertygad om att i vårt geografiskt stora land kommer Rikstrafiken och dess myndighet att fortsätta spela en viktig roll när det gäller att kunna upphandla trafik för att nå de viktiga transportpolitiska målen och de miljöambitioner som vi har. Rikstrafiken fick alltså ett ökat anslag på . Sedan tror jag att och jag får läsa protokollet tillsammans, för påstår att jag säger att jag ska avvakta. Det är inte sant. Vi har den gemensamma departementsgruppen utifrån att vi verkligen vill hitta en gemensam lösning och att vi också är otåliga när det gäller att göra det. Vi vet vad som händer vid nyår, så vi har inga ambitioner att avvakta och se. Det var en sak som bortsåg från och som jag tycker är viktig att påpeka, och det är att det är inte bara på den svenska sidan som det är monopol utan också på den norska. Det är naturligtvis en viktig fråga att ta med sig till de diskussioner som vi nu för med det norska departementet. Sedan tror jag att det är så att och departementet inte alltid har sagt samma saker. Vi får se om de kanske gör det utifrån de debatter som också har varit på den norska sidan. Men utifrån vårt första möte, , arbetar vi nu vidare. Vi har inga ambitioner från svensk sida att avvakta eller att förhala det hela. ställde en principiell fråga om hur varje transportslag bättre ska bära sina egna kostnader. Det är en fråga som Godstransportdelegationen bland annat har tittat på. Vi har också andra utredningar som har tittat på hur transportslagen i större utsträckning ska kunna bära sina kostnader. Flera av dessa frågor återkommer vi till i den transportpolitiska propositionen . Några av er har också varit inne på frågan om SJ och avkastningskraven. Den får ni gärna återkomma med till ansvarig minister för SJ. När det avslutningsvis gäller det som tog upp, nämligen den nordiska triangeln, vill jag gärna instämma i att det finns starka skäl för att vi har utpekat den nordiska triangeln. Den är ett viktigt transportstråk. Den binder ihop inte bara stora delar av vårt land utan också vårt land mot andra länder. Det förpliktar att utpeka stora stråk, och det är något som jag menar att den norska sidan inte har levt upp till. Från svensk sida har vi tagit hänsyn till den nordiska triangeln och andra TEN-projekt som vi har när vi har fördelat infrastrukturpengarna i de infrastrukturplaner som vi fattade beslut om . Det har man inte gjort från den norska sidan. Det tycker jag att man ska göra i större utsträckning i fortsättningen. Det är lätt att peka ut prioriterade projekt. Det kan vara svårare att leva upp till dem, men det är nästan ännu viktigare att man gör. 19 (): Först, , det här med att Rikstrafiken inte har fått minskade anslag utan ökade anslag. Sanningen är ju den att tidigare ålade regeringen nya, stora uppgifter, bland annat upphandlingen av flygtrafiken på inre , utan att de fick mer pengar. I årets budget får de 30 miljoner mer. Men det är ju ett ackumulerat underskott för de större uppgifterna som har gjort att Rikstrafiken nu hamnar på näst intill obestånd. Det är precis som den nya chefen sade: är det inte fråga om att spara där det är klokt och riktigt att spara, utan man sparar där det går att spara på grund av upphandling, avtal och så vidare. Det är det som är så tragiskt. Låt mig bara upplysningsvis tala om att vi i budgetalternativ hade 100 miljoner mer till Rikstrafiken. Det är ungefär vad man behöver för att klara en anständig upphandling. Statsrådet säger att SJ inte är berett att släppa . Nej, det är ju det som är problemet! SJ har en trafikeringsrätt utan skyldigheter. Det är det som vi protesterar emot, och säger: Låt oss pröva möjligheten att låta andra köra tåg de som vill köra tåg och som har bevisat att de är duktiga på det! Vi har, som var inne på, talat med norrmännen. Vi talar med dem i . talade till och med med statsministern här under session. De har tagit reson. De är intresserade av att göra någonting. Då är det viktigt att vi från svensk sida också markerar frågan och att också vi är angelägna om att trafiken ska vara kvar. Det gäller inte bara den här trafiken, utan också trafiken ÖstersundTrondheim, som vi har varit inne på. Det har dessvärre statsrådet inte kommenterat . Det gäller hotet mot den trafiken och hotet om att SJ tar bort trafiken när man rustar banan. Vad händer då? Säg gärna något om det avslutningsvis, statsrådet. Jag summerar debatten så att vi åtta debattörer från den här sidan har markerat vikten av det här. Jag tolkar det också som att statsrådet vill göra något, även om vi har svårt att se de konkreta åtgärderna. Låt oss nu använda den tid som är kvar till att säkra trafiken så att inte det pinsamma händer att den avvecklas när vi går in på ett nytt år. 20 Statsrådet (): Jag och regeringen är också angelägna om att trafiken ska vara kvar. Men jag vill återigen understryka att de signaler som ni här har refererat till inte stämmer med de förslag som har kommit från de tjänstemän på departementet som vi för samtal med. Vi får nu se om våra gemensamma debatter och påtryckningar gör att vi också kommer att få andra diskussioner . Jag välkomnar det. Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Svar på interpellation 2004/05:89 om kommunikationsnätet i 21 Statsrådet (): har tagit upp kommunikationsnätet i och frågat mig vad jag avser att göra för att Rikstrafikens uttalade uppdrag fullföljs. Han frågar också vilka akuta åtgärder jag avser att vidta för att ge den inre delen av möjlighet att leva. Frågorna är i huvudsak ställda mot bakgrund av Rikstrafikens aviserade besparingar i den upphandlade kollektivtrafiken. Precis som säger är en integrerad arbetsmarknad. Det kräver ett väl utvecklat och anpassat transportsystem. Staten och regionerna har mot den bakgrunden ett delat ansvar att inte bara bygga ut transportsystemet utan också se till att det utnyttjas effektivt till gagn för tillväxt och utveckling. frågar mig vad jag avser att göra för att Rikstrafikens uppdrag fullföljs. Rikstrafiken har uppdraget att vid behov upphandla transportpolitiskt motiverad interregional persontrafik som inte upprätthålls i trafikhuvudmännens regi och där det saknas förutsättningar för kommersiell drift. Rikstrafikens hela verksamhet, inklusive trafikupphandlingar, bygger således på att verka för de transportpolitiska målen. Just nu befinner sig Rikstrafiken i en svår ekonomisk situation och kommer 2004 att överskrida anslagna medel. För att täcka de ökade utgifterna föreslår regeringen i budgetpropositionen att Rikstrafiken för ska erhålla extra medel på . Trots detta beräknas myndigheten kraftigt överskrida anslagna medel om inte besparingsåtgärder vidtas. Av den anledningen ser Rikstrafiken nu över hela sin upphandlingsverksamhet. Syftet är att identifiera möjliga besparingsåtgärder. En svårighet med det är att Rikstrafiken i många fall är bunden i trafikavtal som löper ett faktum som minskar myndighetens handlingsfrihet på kort sikt. Rikstrafikens besparingsåtgärder omfattar alla trafikslag. Jag utgår ifrån att Rikstrafiken i sina överväganden om besparingsåtgärder gör detta med fullt beaktande av myndighetens transportpolitiska uppdrag. Som svar på frågan om vilka akuta åtgärder jag avser att vidta för att ge den inre delen av möjligheter att leva kan jag säga att jag inte delar frågeställarens åsikt om att några akuta åtgärder behöver vidtas. Både regeringen och regionerna arbetar för en långsiktigt hållbar positiv regional utveckling. Regionen och dess olika aktörer har det huvudsakliga ansvaret att själva prioritera och planera sina satsningar inom ramen för sitt regionala utvecklingsprogram och sitt regionala tillväxtprogram. Särskilt i finns även andra samverkansaktiviteter där till exempel arbetar med regionens utveckling och långsiktiga tillväxt. Låt mig slutligen påminna om de stora infrastruktursatsningar som staten gjort och kommer att göra i både på väg- och järnvägssidan. Jag tänker bland annat på , , E 18 och E 20 men också på den kommande Mälartunneln genom centrala . 22 (): Jag tackar för svaret på min interpellation, men jag kan inte säga att jag är nöjd med det. Jag konstaterar att statsrådet och jag är överens om att statsrådet och jag är överens om att har en integrerad arbetsmarknad. Det är en arbetsmarknad där det knakar i fogarna på grund av att kommunikationerna på vissa områden är hårt belastade. Förlorarna på en dålig kommunikation är såväl landsbygd som storstaden. Vi behöver varandra för att fungera bra. Satsningarna på och är lyckade satsningar som har drivits fram i samverkansprojekt mellan stat, kommuner och landsting. är kommunikationer inte bara spår, utan även någon som ska trafikera spåren. Belastningen på och på morgnar och kvällar är sådan att det är svårt att få sittplats. arbetsmarknad är inte bara riktad mot storstaden. Det finns också en inre arbetsmarknad, där kommunikationerna givetvis också är avgörande.