prot · GR09105 · 2004-04-29 00:00:00 — Ändå kunde regeringen obehindrat sitta kvar i formell mening. Naturligt och följdriktigt skulle vara, menar vi, om regeringen utom i mycket speciella undantagsfall avgår efter ett val och låter talmannen sondera terrängen för en ny regering, även om en sådan i stort sett skulle se likadan ut som den förra. Det skulle vara mer lättöverskådligt. Det skulle ge ett större parlamentariskt svängrum, och det skulle fullt ut låta valresultatet påverka vilka som styr riket. I en motion med denna innebörd utreder vilka övriga förändringar som skulle behöva genomföras om en särskild grundlagsbestämmelse införs om en sådan förpliktelse för en regering att avgå efter val. Det påverkar i sin tur bland annat talmansval och budgetprocess. Dessa frågor kommer att behandlas i den kommande författningsutredningen. Därför har vi inga reservationer eller yrkanden här i kammaren. Låt mig i sammanhanget också säga att syn på författningsutredningen i stort redogjorts för i debatter tidigare i denna kammare. Angående övriga reservationer i betänkandet som bär grön färg har jag följande att säga. Vi har en reservation, reservation nr 2, som handlar om kampanjbidrag. Den utredning som tittat på kampanjbidrag till partier och personvalskampanjer studerade inte bidragen till folkomröstningar. Därför kräver vi och att regeringen bör återkomma om en heltäckande lag för redovisning av kampanjorganisationernas intäkter vid folkomröstningar. EMU-omröstningen , där ja-sidan fick en halv miljard i bidrag från , är ett tydligt bevis på vikten av en öppen och demokratisk redovisning av sidornas ibland ojämlika resurser i en folkomröstning. Ett par reservationer berör rösträttsåldern. har i flera tidigare debatter utvecklat varför vi tycker att det är viktigt att rösträttsåldern . I huvudsak handlar det om att stärka unga människors möjligheter att påverka politiken och om att få fler människor engagerade. Vidare handlar det om att öka valdeltagandet, om att helt enkelt känna tilltro till att landets 16-åringar är mogna att fatta viktiga beslut och om att motivera dem för politiskt ansvarstagande . De från tre till förlängda mandatperioderna innebar faktiskt att en höjning skedde av den reella medelrösträttsålern till . Sänker man i stället rösträttsåldern till 16 skulle medelåldern för att rösta första gången landa på just 18, myndighetsåldern. Låt mig också i det sammanhanget ta fram erfarenheterna från de delstater i som har sänkt rösträttsåldern. De erfarenheterna visar att inga av eventuella farhågor i samband med en sådan sänkning besannades. Tvärtom ledde sänkningen där till att unga och politiker tvingades att mötas på ett sätt som man tidigare inte hade gjort. Politikerna tvingades se unga människors verklighet, utfästa löften om förbättringar inom skolan och ungdomsverksamheten och att sedan följa upp löftena. Det vore en positiv utveckling också i där det alltför länge snedfördelats resursmässigt beträffande unga människor och där många tidigt leds in i en uppgivenhet om politikens möjligheter. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 4. I betänkandet behandlas också en reservation om införandet av en så kallad rotationsprincip i . Som representant för får man inte sitta längre i än tre mandatperioder. Det vore, menar vi, en synnerligen lämplig ordning även för andra partier att regelfästa. ska vara en spegling av samhället utanför. Vi tjänar på att de människor som besitter stolarna i denna kammare har och skaffar sig erfarenheter från världen och verkligheten utanför. Slutligen: Övriga gröna reservationer handlar om att knyta rösträtten till folkbokföringen snarare än till medborgarskapet och om att söka begränsa antalet opinionsmätningar i slutet av en valrörelse. Jag står givetvis bakom alla reservationer som har biträtt i utskottet men för tids vinnande yrkar jag, som sagt, bifall enbart till reservation nr 4. 6 () replik: Jag har en liten fråga till : Är det verkligen rimligt att ska lagstifta om vilka representanter de olika partierna inte får sända till ? Om ett enskilt parti vill ha en rotationsprincip och tycker att ingen ska sitta längre än är en sak. Men att tänka sig att staten, , genom lagstiftning beslutar en sådan sak, är inte det ett allvarligt ingrepp i till exempel den fria nomineringsrätten? 7 () replik: Ja, det kan man ju tycka. Men man kan också med allvar se på det faktum att ett politiskt uppdrag inte ska vara ett yrke, utan det ska vara ett representantskap för vanliga människor. Sitter man längre än tre mandatperioder har man tappat kontakten med yrkeslivet och ser sig kanske inte längre som en vanlig medborgare. Att överväga det här finner vi vara mycket lämpligt. Vi har också i vårt parti trivts väldigt bra med den här regeln och tycker att den fungerar tillfredsställande. 8 () replik: Det är bra att ni trivs med de principer som ni har bestämt själva, men den principiella frågan är om genom lagstiftning ska bestämma hur alla partier ska göra. Det kan vara så att väljarna faktiskt vill ha en person kvar fastän han redan suttit . Det kan i varje fall tänkas, eller hur? Det kan också tänkas att de vill få bort en ledamot som har suttit bara . Men det är att gå långt att lagreglera principer, för det är det ni faktiskt begär. Det är inte något slags rekommendation och någonting som ni tycker är bra i största allmänhet, utan det är en lagreglering ni begär. Håller med om att det är ett mycket långtgående ingrepp i den fria nomineringsrätten? 9 () replik: Jag förstår din principiella invändning. Vore jag riktigt snabbtänkt skulle jag komma på flera andra områden där man eventuellt också gör sådana övergrepp därför att man väger det mot ett större gott. Vi menar helt enkelt att inte bör vara en institution där man återfinns på 13:e, 14:e, . Det ska vara en representativitet, och den principen väger i så fall tyngre än den fria nomineringsrätten, som åberopar. 10 (): En av de viktigaste hörnstenarna i en demokrati är ett väl fungerande valsystem. Det ska vara överskådligt, lätt att förstå och det ska uppfattas som rättvist. Det tycker jag är rätt grundläggande. Trots att det finns meningsskiljaktigheter i betänkandet finns det en bred politisk samstämmighet över att det är den grunden som ett valsystem ska bygga på. Jag är dessutom av den åsikten att ska medborgaren i stort känna igen sig och veta vad det innebär att gå och rösta ska man vara försiktig med förändringar. Det valsystem vi har fungerar bra. Men det kan finnas detaljer och tekniska konstruktioner som man behöver överväga, och därför finns som jobbar med det. Men i stort ska man vara försiktig. Därför, fru talman, yrkar jag avslag på samtliga reservationer och bifall till förslaget i betänkandet. Avvägningen mellan lagstiftaren och de politiska partiernas ansvar är grannlaga. Vi ska och där delar jag faktiskt synpunkter vara försiktiga med att införa en lagstiftning som inskränker partiernas eget ansvar i deras agerande mot sina partiföreträdare och medborgarna. Vi har ett exempel som kan uppfattas som väldigt bestickande, och det är motionen om att man inte emot sin vilja ska bli uppsatt på någons valsedel. Det kan tyckas som självklart att det skulle förbjudas. Men då hamnar vi direkt i kollision med hur det fungerar med den fria nomineringsrätten. hamnar vi i gränsdragningsproblem. För att uppnå det som är önskvärt inkräktar vi vid en sådan eventuell lagstiftning på andra principer som vi också hyllar och tycker är viktiga. Jag är personligen väldigt mån om att vi ska behålla den fria nomineringsrätten, även om det finns en del risker med den. Men än är de inte så stora att det skulle gå ut över den fria nomineringsrätten. I den här debatten tänkte jag kommentera tre delar som har varit uppe. Den ena är personvalet, den andra är skilda valdagar och den tredje ifrågasättandet av regeringsbildningen. Jag ska börja med personvalet. Det var någon jag tror att det var som sade att det här personvalssystemet var en kompromiss som ingen var nöjd med och att logiken i det hela är ifrågasatt bland medborgarna. Vi ska vara klart medvetna om att vi, för att uppnå en samstämmighet mellan de politiska partierna, ibland faktiskt får finna oss i att det är kompromisser. Det är ändå tydligt och klart att det är ett personvalsinslag. Det fanns partier som absolut inte ville ha personval. Det fanns andra partier som ville ha ett mer utbrett personvalsinslag. Jag respekterar båda synpunkterna, men då tycker jag också att man ska respektera en kompromiss. I de vallagsundersökningar som gjorts ställde man frågan till dem som röstade om de tyckte att personvalsinslaget är väl avvägt som det är eller om man vill ha mer eller mindre. Det visar sig att det personvalsinslag som finns har ett brett stöd även bland medborgarna en överväldigande majoritet. När det gäller de politiska partiernas ansvar, och där kan flera av oss vara självkritiska, har det visat sig att vi kanske inte är så bra att på göra ordentliga profileringar över kandidaterna så att det blir tydligt för dem som ska rösta att man sätter kryss för den kandidat de vill rösta in. Där får naturligtvis alla ta sitt ansvar och utveckla den delen. Får vi upp antalet som sätter sitt kryss för sin kandidat får vi också ett utslag i personvalsinslaget som gör att det får en tydligare profil. Jag vill så här långt vara rätt försiktig med att göra några förändringar i det här mot bakgrund av att det finns olika synpunkter i de politiska partierna. Skilda valdagar jag skulle vara den första att rösta för ett sådant förslag om det blev så som det har påståtts i debatten, att de kommunala och landstingskommunala frågorna fick en större tyngd och det blev en tydligare skiljelinje mellan å ena sidan de kommunala valen och riksdagsvalen å den andra. Men problemet är att så blir det ju inte. Erfarenheter från andra länder som har det här systemet visar två stora nackdelar. De kommunala valen får inte ett så utpräglat kommunalt inslag som man hoppas på. Det blir i de flesta fall trots allt en opinionsyttring över regeringspolitiken. Rikspolitiken tar över ett kommunalval. Och det finns en annan del som jag tycker är precis lika allvarlig, nämligen att risken är uppenbar att vi får ett lägre valdeltagande. Är det någonting vi alla strävar efter i den här kammaren och i andra beslutande församlingar är det att höja valdeltagandet. Då ska vi inte införa någonting som vi vet sänker valdeltagandet. Därför är jag för att vi ska hålla fast vid den gemensamma valdagen. Dessutom går kommunpolitiken och rikspolitiken väldigt mycket hand i hand. Det är gränsöverskridande sakfrågor även i det avseendet. , fru talman, till regeringsbildningen. Någon i debatten sade att det är självklart att regeringen ska avgå efter ett val, även om det efter en ny regeringsbildning är samma regering som sitter kvar. Då ställer sig en vän av ordning frågan: Vad är vitsen med det hela? Det är faktiskt inte bara önskvärt att en regering, ett politiskt parti som tar ansvar, också ser till att verka för att det finns en politisk majoritet i som stöder regeringen, utan det är en skyldighet. Jag tycker att det är upprörande att man får höra argument som att det är fråga om ett skumraskbeteende eller manipulerande när en regering diskuterar med andra partier för att vara säker på att man har en majoritet i bakom sig. Jag tycker att det är ett mycket märkligt sätt att argumentera. Det är ju precis tvärtom. Det är en regerings skyldighet att se till att man har en majoritet bakom sig. Sedan kan oppositionen tycka både det ena och det andra om den sittande regeringen, om dess politik och om vilka man samarbetar med. Det får oppositionen gärna tycka, men försök inte att få det till att regeringen manipulerar. Tvärtom, detta stärker det demokratiska inslaget i det politiska arbetet. 11 () replik: Det finns ju flera ingångar. Jag kan bara kort konstatera att efter ett val är det ett parti som för samtal och inte en regering, . Det är viktigt att markera det. Det är partier som går till val och söker väljarnas förtroende, och det är partier som efter ett val måste säkerställa en majoritet i den här kammaren, vilket man mycket väl kan göra sett utifrån denna kammares horisont. Det påbjöds försiktighet, och det kan jag hålla med om. Man ska vara försiktig med sådant som fungerar relativt väl, vilket vårt valsystem trots allt gör. Men vi tycker att vi är försiktiga när vi säger: Låt oss ändra rösträttsåldern så att man har rätt att rösta från det år man fyller och inte från valdagen. Tror att denna förändring skulle skada tilltron till valsystemet, eller vilket är motivet till att motsätta sig detta? Tror att det skulle minska intresset eller skaka om i valsystemet om den här församlingen eller andra direktvalda kommunala och landstingskommunala församlingar fick rätt att bestämma vilken personkrets som ska få delta i en folkomröstning och att rösträttsåldern ska vara ? Det var mina frågor. 12 () replik: Jag vet inte om jag var otydlig, men jag hoppas att jag sade att regeringsbildningen är regeringens och de politiska partiernas skyldighet. Det är klart att det socialdemokratiska partiet har en skyldighet att verka för att det finns stöd i för en socialdemokratisk regering. Jag kan inte se vari skillnaden ligger här. Det är naturligtvis de politiska partierna som har huvudansvaret. Jag hoppas att jag har varit tydlig på den punkten. Nej, jag tror inte att valsystemet skulle få sig någon allvarligare knäck om man ändrar rösträttsåldern till att gälla från det år man fyller. Jag tycker att man ska hålla sig till riktlinjen att det ska vara samma system för när man ska ha rösträtt och vara valbar. Dessutom tycker jag att folkomröstningar ska behandlas på samma sätt som övriga val alltså ska det vara samma rösträttsålder. Skulle någon av utredningarna komma fram till att det skulle vara övervägande positivt att ändra från den dag till det år man fyller får vi se om vi kan bli överens om den saken. Men jag ser inte detta som någon stor fråga, vare sig åt ena eller andra hållet. Jag tycker att det fungerar ganska bra som det är . 13 () replik: Vill man öka valdeltagandet är det ju viktigt att man skapar möjligheter också för unga att delta, unga som tidigare påpekade som är just . Nog skulle kunna man kunna öppna gränsen till att gälla åtminstone från det år som man fyller . Jag vill kommentera frågan om regeringsbildning en gång till. och jag är överens om att det är partierna i denna kammaren som säkerställer förutsättningarna för en regering. Det är då rimligt att denna kammare förfogar över detta fullt ut. Men då är det ett bekymmer om ordningen gör att en regering per definition kan sitta kvar till dess att kammaren i en eller annan form avsätter den. Det är den ordning vi har . Vill man ändra på den ordningen måste man vara beredd att genomföra några av de förslag som har diskuterats i de motioner som behandlas i det här betänkandet. Jag hoppas verkligen att Socialdemokraterna och är beredda att föra den typen av diskussion för att få en bättre balans mellan regeringsmakt och riksdagsmakt, mellan folkmakt och styre i det här landet. 14 () replik: Jag förstår inte logiken i det här. Det enda man uppnår när man hävdar att regeringens alltid ska avgå efter ett val är att det blir en paus i regeringshanteringen. En avgående regering kan inte fatta några beslut och kan inte verkställa det som man är ålagd att göra till dess att utser som i det här fallet med all sannolikhet samma regering. Man har då inte uppnått ett dugg, annat än några veckors handlingsförlamning. Och vad har vi vunnit med det? Det finns ett instrument för , som mycket riktigt sade. Har regeringen inte majoritet i har alla möjligheter att avsätta regeringen. Det, om något, är väl att ha makt. 15 () replik: När det gäller frågan om regeringsbildningen blir väldigt upprörd över att det finns förslag till hur formerna för regeringsbildningen ska förändras. Jag tycker inte att behöver vara så upprörd. Det är rätt många utanför den här kammaren som funderar på hur den svenska parlamentariska demokratin fungerar. De skulle nog inte tycka att det var så konstigt om talmannen efter varje val, när folket har fått säga sitt, lägger fram ett förslag till om vem som ska vara statsminister i landet. Utgångspunkten för vår motion var hur vi ser på formerna för regeringsbildning framöver. ondgjorde sig över tanken på skilda valdagar av många olika skäl. Han var också inne på legitimiteten för det demokratiska systemet. Men, , det viktigaste sättet att skapa legitimitet för det politiska och demokratiska systemet är att människor känner engagemang och förtroende för politiken och att de är intresserade av de frågor som berörs inom politiken. Det är det som är det grundläggande för att systemet ska få legitimitet och för att det ska fungera. Det är viktigt att lokala och regionala politiker har ett eget självständigt politiskt mandat och inte i praktiken måste utgå från de nationella politikernas mandat. Det är ett sätt att stärka det lokala självstyret och göra det tydligare. När det gäller personval är det system med de spärrar som finns för riksdag, och kommunfullmäktige en kompromiss. Men vi måste våga att ta ett steg utifrån de positiva erfarenheter som har vunnits av att personvalsinslaget har ökat. Vi måste våga ta steget och säga: Personval är ett bra inslag i valsystemet. Låt oss gå ett steg längre och ge medborgarna den fulla makten. Sedan vill jag ställa en fråga som härrör sig från dessa tre exempel. På varje punkt säger nej. Men vill ju regeringen och Socialdemokraterna att det ska göras en översyn. Vilka förändringar kan tänka sig i den kommande författningen? 16 () replik: Jag tycker att har ett märkligt resonemang i sin syn på personvalet. Är inte ett dugg intresserat av att ha en bred politisk enighet om hur personvalet ska se ut? Är det bara linje som ska väga tungt? Är det bara det som vi ska ta hänsyn till? Är det helt likgiltigt för att medborgarna själva tycker att detta är en ganska bra avvägning? Eller är det bara önskemål som ska gälla? Jag tycker att vi ska vara försiktiga i resonemangen och inse att det finns olika uppfattningar, och då kan faktiskt den här kompromissen duga, för så stora nackdelar har den inte. När det gäller skilda valdagar vill jag inte upprepa det som jag alldeles har sagt. Men jag tror inte att man uppnår det som de hävdar som vill att det ska vara skilda valdagar, nämligen ett större inslag av kommun- och landstingsfrågor. Tyvärr gör man inte det. Nackdelen är att vi vet att vi får ett sämre valdeltagande. Det måste väl också vara något som vi ska ta hänsyn till. Jag tror att jag inledde med att säga att om jag kände att alla som argumenterar för skilda valdagar uppnådde det som de säger, skulle jag vara med på det. Men problemet är att det inte är så. 17 () replik: ondgör sig över att vi i driver vår politik. Vår uppfattning är att vi behöver ett renodlat personval. Den ståndpunkten tänker vi fortsätta att driva. Sedan är det alltid önskvärt vid alla författningsförändringar att de sker i bred enighet. Det vore ju väldigt konstigt om vi nu ska ha en lång författningsöversyn och en bred debatt om detta, om partierna från allra första början inte vågade driva sina ståndpunkter. Hur ska man kunna få debatt om viktiga författningsfrågor om de politiska partierna inte intar några ståndpunkter och inte driver frågorna fullt ut utifrån sina politiska övertygelser? Jag tycker till exempel det var därför jag ställde frågan att det vore intressant om när det gäller personvalen, regeringsbildningen och skilda valdagar, där säger nej till förändringar, kunde redovisa några typer av förändringar som och vill ha i den kommande författningen. Har Socialdemokraterna några idéer om varför Socialdemokraterna tycker att författningsöversynen är så bra? Om det är så att Socialdemokraterna inte vill göra någonting, utan bara vara försiktiga och sitta kvar i båten, varför vill då Socialdemokraterna ha den här översynen? Har Socialdemokraterna några idéer om vad man vill förändra i den svenska författningen? I så fall är det här ett bra tillfälle att redovisa dem. 18 () replik: Jag har inte sagt att inte får driva sin linje. Men jag har frågat om det inte är viktigt att också lyssna på andra, om det inte är viktigt att ta hänsyn till andras uppfattningar. Att få en bred enighet kanske är svårt, men det är viktigt att i alla fall få en mycket bred politisk ståndpunkt. Då är det ofrånkomligt att det ibland kan behövas kompromisser. Sedan ska naturligtvis varje parti redovisa sina ståndpunkter och delta i debatten. Det har jag aldrig ifrågasatt. Men vi ska väl vara ärliga och säga att vi också måste lyssna på varandra i de här frågorna. När det gäller regeringsbildningen har jag försökt förklara min ståndpunkt, att man inte uppnår något annat än att regeringen ska avgå och det blir ett avbrott i regeringsdugligheten som vi ska utse en ny regering. I det här fallet blir det med största sannolikhet samma regering. Man uppnår ju ingenting. Det är en typ av skenmanöver för att utåt visa att blir starkare och får ett tydligare mandat att utse regering. Det är ju bara lek med ord. I praktiken har det ju inte ett dugg med det att göra. När det sedan gäller vilka frågor vi ska driva i författningsutredningen tror jag att jag ska passa mig lite grann för att gå för långt. Jag kan bara säga att det inte är länge sedan som vi gjorde en ordentlig översyn. Det har funnits önskemål i vissa frågor från olika partier. Det är nu dags att ta ett samlat grepp. Det är dags att alla partier är med i diskussionen. Sedan är frågan vad det är som behöver förändras. Om det handlar om lagtekniska frågor eller någonting annat inom författningen får väl tiden utvisa. Men vi är inte låsta och säger inte nej till allting. Däremot har vi i det här betänkandet sagt nej till de reservationer som finns, men det är väl en annan sak. 19 () replik: Den statliga demokratiutredningen, som vet att jag har citerat tidigare, föreslog att man skulle skilja för val till riksdag och till kommuner, och på goda grunder. Det fanns gott om argument. Jag ska bara nämna det viktigaste, och det var att man ville ha ett tydligare ansvarsutkrävande på lokal nivå. Endast två av de fyra socialdemokraterna reserverade sig. Alla andra av dem som var med i utredningen tyckte att detta vara en bra idé. Mot skilda valdagar finns det dock två invändningar som bägge är relevanta och som bägge anförs av . Den ena är att rikspolitiken ändå kommer att slå igenom i de lokala valen. Den andra invändningen är att valdeltagandet kan sjunka. Beträffande valdeltagandet först är det inte säkert att det skulle sjunka, fast det finns indikationer på det från utlandet. De är inte helt entydiga, men dock. Men som vi resonerade i var detta med det lokala valet ett slags uppmuntran och uppmaning till alla lokala partier och krafter att försöka öka engagemanget och därmed valdeltagandet. Sedan är ju inte valdeltagandet det enda demokratiska värdet. Jag håller med om att det är viktigt för legitimitet och sådant med ett rimligt och högt valdeltagande, men det finns också andra demokratiska värden. Om det vore det enda demokratiska värdet, skulle man lagstifta om obligatoriskt valdeltagande, men så resonerar vi ju inte. När det gäller rikspolitikens genomslag tror jag att om man har alla kommunalval på en och slår rikspolitiken igenom genom medier och på olika sätt. Men vi har från vårt håll i olika sammanhang lanserat lite andra möjligheter. Man kan ha val i ett visst antal kommuner en viss dag och i ett visst antal kommuner en annan dag. Man skulle till och med kunna tänka sig att kommunerna själva får bestämma om de vill använda ett rullande system. Så det finns en lösning även på det problemet. 20 () replik: En rak fråga: Tror att vi med det systemet skulle få ett dramatiskt höjt valdeltagande, när olika kommuner har sina val utifrån vad de själva bestämmer och ett rullande schema eller vad det nu var? Hur många kommer då att veta när det är ett kommunalval?