prot · GR0984 · 2004-03-17 00:00:00 — Naturligtvis ska vi gå de andra vägarna också, men vi behöver någonting. Det goda med det här är att det är ett grus i maskineriet som kan ge intäkter som kan användas mot den globala fattigdomen, som också har skapats av framsteg som vinns i den globala kapitalismen. Många av er har hört uttrycket att humlan inte kan flyga. Det kan den visst! Det går att skapa en Tobinskatt om vi driver på. Man kan börja i några regioner. Visst blir den som effektivast om den blir totalt global. Men det bästa får inte bli det godas fiende. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till vår reservation nr 1. Jag avstår från att yrka bifall till den andra reservationen. Den är lika viktig, men vi försöker korta ned tiden. 49 (): Jag tänker fortsätta där slutade. Jag vill också betona att en annan värld är möjlig och att det är beklagligt att regeringen och socialdemokraterna i utskottet avvisar idén om en Tobinskatt på det sätt som man gör i betänkandet. Flertalet länder tycker att idén med Tobinskatt är värd att pröva, och man vill gärna jobba vidare med den. Det är bland annat , , , , och . Det är oerhört beklagligt att har valt en väg där man inte vill pröva Tobinskatten och inte vill jobba för att införa en sådan. Vi måste göra någonting för att komma åt spekulationsekonomin. Det är absurt när den globala valutahandeln omsätter . Valutahandeln är ungefär 50 gånger större än varuhandeln. Vi måste komma åt alla de kriser vi har sett . Vi hade 114 bank- och finanskriser. Där är Tobinskatten ett viktigt redskap. Men den är också någonting annat en annan möjlighet. En annan värld är möjlig, och det handlar också om att se till att komma åt den extrema fattigdomen och den extrema hungern. En Tobinskatt skulle kunna finansiera FN:s millenniemål om en rättvisare värld. De pengarna kan finansiera en minskning av den extrema fattigdomen och hungern. Det är också en viktig frågeställning. Det finns ett förslag till fördrag som har tagits fram av ett nätverk av forskare vid . Förslaget bygger på att man inte behöver ha en total internationell enighet, även om det vore bra. Ett sådant här fördrag skulle kunna träda i kraft när 30 länder eller ett antal stater som omfattar av den globala valutamarknaden har anslutit sig. Vi tycker att det är oerhört sorgligt att regeringen och socialdemokraterna i utskottet har antagit sin linje. Vi hoppas att de kan omvärdera frågan framöver så att vi får en majoritet i som stöder idén om en Tobinskatt och som vill driva den internationellt. Jag vill också ta upp frågan om och . De här två finansiella instituten har otroligt stor påverkan på fattiga länders utveckling. De har det dels genom den makt de har över fattiga länders makroekonomiska reformer, dels genom att de ger finansiellt stöd. Vi kritiserar de krav som man ställer på ekonomisk och strukturell anpassning. Man driver bland annat långtgående avreglering av marknader som får allvarliga sociala och ekologiska konsekvenser. Det ifrågasätter vi. Vi skulle vilja ha en annan politik i och . Jag stöder och yrkar bifall till reservationerna 2 och 3. Jag ska även ta upp den insyn som finns från den svenska allmänheten, de svenska frivilligorganisationerna och den svenska i och i . Det har kritiserats mycket att regeringen har haft låsta dörrar och fört sin politik utan att förankra den vare sig genom en debatt i eller genom att man har diskuterat frågan i . Utskottet har uttalanden om detta, och även minister har sagt att man ska förbättra det och rapportera i inför årsmötena i och . Man ska se till att det blir en bredare debatt i om de här frågorna och man ska förankra den svenska linjen i de här viktiga forumen. Det är viktiga forum för att få en rättvisare och bättre värld. Vi är tacksamma för de initiativen från och för uttalandena från utskottet. Det kan leda till en förbättring. En annan, bättre, mer rättvis och mer ekologiskt hållbar värld är möjlig. Det är olyckligt att Tobinskatten förkastas av riksdagsmajoriteten. Jag hoppas att vi ser en annan värld eller . 50 BO (): Ämnet för debatten är hur en politisk globaliseringsstrategi ska se ut på det område som handlar om spelreglerna för den globala finansmarknaden och en önskan att skapa bättre stabilitet på den. Det är lite frestande för mig att ge mig in i diskussionen om vilka reservationer som borde ha lämnats och som inte har lämnats och vilka reservationer som har lämnats men som kanske inte borde ha lämnats. Men jag gör inte det. Globaliseringen är en process, och inget tillstånd. Det är en process som innebär att vi rör oss bort från en värld med i huvudsak nationella ekonomier till en värld med en global ekonomi. Men där är vi inte långt ifrån. Det finns skäl att stryka under i debatten att världsekonomin fortfarande bäst beskrivs som internationell, det vill säga att den i huvudsak består av nationella, i hög grad skilda ekonomier och framför allt av skilda politiska beslutsrum. Det är viktigt att ha detta med sig i diskussionen om globalisering. Däremot pågår naturligtvis globaliseringsprocessen. Den pågår med ökad kraft. Den har också, som har sagts här, sina starkt positiva sidor. Ökad handel och internationell specialisering är tveklöst en källa till växande välstånd under vissa förutsättningar. Utbyte mellan olika traditioner och kulturer berikar och skapar vidsynta människor. Det är vi övertygade om. Det är emellertid också så, som de här positiva sidorna finns, att globaliseringen genererar nya problem i alla fall för den som inte tror att den fria marknaden alldeles av sig självt alltid leder till den bästa av världar. Därför är erfarenheten, vid sidan av processens goda sidor, att de gränslösa finansmarknaderna också ökar risken för, och förekomsten av, nationella och internationella kriser. Sådana är inte gratis. Kostnaderna och de sociala konsekvenserna är stora. För många enskilda människor och grupper kan de vara direkt katastrofala. Det är därför vi har den här diskussionen i kammaren. Det är därför vi har skrivelsen. Det är därför vi diskuterar en globaliseringsstrategi. Det har också nämnts att globaliseringen av finansmarknaderna har lett till nya möjligheter för skatteflykt och ekonomisk brottslighet. En fråga som då ställs på sin spets är hur man, givet att nationerna inte längre var och en för sig kan bygga regelsystem som fungerar, ska skapa globala eller internationella regelsystem som bidrar till finansiell stabilitet och förhindrar de kriser som vi har talat om. Det handlar alltså om regelverk. Det handlar om bättre tillsyn och bättre kontroll av finansmarknaderna. Regeringen har här i skrivelsen pekat ut fjorton punkter på fyra områden där det här arbetet ska drivas vidare med sikte på finansiell stabilitet. Det är alltså de uppgifter som man prioriterar. Det innebär naturligtvis inte att man inte ska fortsätta diskutera problematiken och även diskutera andra åtgärder och kanske nya prioriteringar. Det mest kända förslaget för att åstadkomma en lite mer trögrörlig och mindre krisbenägen internationell finansmarknad är den så kallade Tobinskatten. Det är en konkret idé. Det är en spännande idé. Men det finns åtminstone två problem med Tobinskatten. Det första är att den kräver internationell uppslutning. Alla, eller i varje fall väldigt många och ganska säkert alla de stora länderna, måste ställa upp bakom skatten och vara beredda att införa den. Så är det inte. Och det är mycket långt dit. Man skulle kunna säga att okej, det skulle vi väl kunna leva med. Och sedan skulle man kunna jobba väldigt bestämt i den riktningen i alla fall. Men till det här måste läggas att meningarna, och inte bara de ideologiskt starkt präglade meningarna, om Tobinskatten går starkt isär när det gäller just huruvida den skulle vara verkningsfull, hur den skulle se ut, hur den skulle konstrueras mer exakt och om den verkligen skulle ha avsedda effekter. Nästan alla analytiker och forskare, också själv, menar att en sådan skatt knappast skulle kunna förhindra akuta valutakriser. Det är i sammanfattning skälen till att regeringen, och också utskottet, prioriterar en annan politik. Men det innebär självklart inte att diskussionen avstannar. Den måste fortsätta såvida vi inte rätt som det är står i en värld där den här problematiken är en problematik, det vill säga detta med obalanser eller kriser förorsakade av den internationella finansmarknaden. Det finns en rad andra frågor som behandlas i skrivelsen och i motionerna som handlar just om det jag har nämnt: förbättrad tillsyn, olika nya regelverk som måste implementeras och så vidare. Här är det dock på de flesta områden så att avsikterna, ambitionerna, i motionerna överensstämmer väl med regeringens skrivelse och också med vad utskottet har för uppfattning. Så vi behöver kanske inte ägna det . En fråga som jag ändå skulle vilja ägna åtminstone lite tid handlar om att globaliseringen jag har nämnt det tidigare lyfter fram frågeställningen hur det demokratiska inflytandet över processer och beslutsfattande ska kunna bibehållas, ja hur det ska kunna stärkas, när alltfler beslut fattas i en internationell miljö och i internationella forum. Hur ska kunna få inflytande? Hur ska medborgarna på ett bra sätt bli informerade? Hur ska det demokratiska systemet i kunna delta i den här internationella och globala processen? Här har redan tidigare gjort en beställning med innebörd att regeringen ska återkomma med en skrivelse till och det ska den göra regelbundet som redovisar hur arbetet i IMF, och de regionala utvecklingsbankerna fortlöper och vilka de svenska prioriteringarna är i de diskussioner som förs och de beslut som fattas där. Här menar utskottet att den beställning som vi har gjort, tillsammans med signaler från regeringen om att man aktivt ska verka för att insyn och inflytande över de här frågorna ska stärkas, skapar goda förutsättningar för framsteg på området. Jag vill betona att det här är en oerhört viktig diskussion och en viktig utveckling. måste få bättre inflytande över processen. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande med den innebörden att skrivelsen läggs till handlingarna och att de motionsyrkanden som behandlats avstyrks. 51 () replik: Jag hade just tänkt fråga, , vilka dina argument mot Tobinskatten var. Men jag fick höra dem från talarstolen. Som jag förstod det hade du två argument mot Tobinskatten. Det ena var att den kräver internationell uppslutning. Men det blir ju inte bättre av att inte driver frågan. Det finns redan många stora länder som driver Tobinskatten. Att inte gör det gör inte uppslutningen större utan mindre. Och vem vet hur många länder som skulle ansluta sig? Det finns också olika bedömningar av hur många länder som behöver införa Tobinskatt. Vissa säger att det räcker med ett 30-tal länder eller ett antal länder som omfattar av valutamarknaden. Det kan man alltid diskutera. Men här verkar ha intagit ställningen att är det inte alla länder är det ointressant och använda detta som ett argument för att inte driva Tobinskatten. Det är väldig synd. Vad är argumentet? Det är inget argument för att vara mot Tobinskatten. Sedan hörde jag ett argument mot, och det var att man inte kan stoppa valutakriser med en Tobinskatt. Nej, det är ingen som har påstått att man kan stoppa valutakriser. Däremot är det så att ett minskat flöde av onödiga transaktioner minskar snabbheten och omfattningen av kriser när dessa väl kommer. Det kanske till och med hindrar någon kris. Om man har en Tobinskatt ges också möjligheter att införa andra kontrollverktyg vid akuta kriser. Man skaffar sig ett verktyg som man kan använda vid en reell kris. Man skaffar sig mer tid. Bara det är ju viktigt för att få en stabilare global valutamarknad. 52 BO () replik: Jag tycker att det är en bra invändning att säga att man inte kan ge upp ett krav bara för att inte alla redan omfattar den. Det är inte bara en bra invändning utan den är till och med stark. Men jag tror också att jag sade att det vore gott och väl om det vore den enda invändningen mot Tobinskatten, alltså att faktiskt inte alla omfattar den även om jag tror att det är nog så problematiskt. Jag sade också att det finns en annan problematik som ser ut så att det råder stor oenighet inte bara bland politiker, där är det naturligtvis ofta i första hand politiskt driven oenighet, utan också bland dem som finns i facket och bedömer det från mer vetenskapliga utgångspunkter. Det gör saken ännu mer komplicerad och ger skäl till ytterligare betänketid och diskussion innan man bestämmer sig för att driva en sådan förändring. Jag tror ändå att jag nämnde det i anförandet. Sedan är det inte så att det här innebär att diskussionen tar slut. Det här är en prioritering när det gäller det internationella arbetet på området. Det är en prioritering där man säger att är det andra saker som är mer självklara och mindre omstridda som ska prioriteras. 53 () replik: Men om just skulle prioritera frågan om Tobinskatten, jobbade med den och förde en diskussion med andra länder, med organisationer och andra aktörer, skulle kanske oenigheten kring Tobinskatten bli mindre och uppslutningen större. Vad man nu säger i betänkandet och som jag tycker är väldigt sorgligt är att Tobinskatten i praktiken är omöjlig. hade vi i alla fall en regering som var splittrad. Olika statsråd tyckte olika och sade olika saker, men avför man Tobinskatten i betänkandet. gör inte detta i sitt anförande här, vilket är bra. Ändå säger man att detta inte är prioriterat, och det tycker jag verkligen är olyckligt. Att det är en prioriterad fråga att diskutera och att driva vidare vore det minsta som jag tycker att man skulle kunna anse. Jag tror nog också att själv skulle vilja det, för han tycker ju att idén är spännande. Vi får väl hoppas på en fortsatt diskussion inom socialdemokratin. Det finns olika uppfattningar om Tobinskatten, men jag tror ändå att den är värd att lyftas fram och prioriteras i diskussionen och i debatten. Man har faktiskt i flera länder fastslagit att Tobinskatten är intressant, och jag tror att den är ett redskap som kommer att vara väldigt viktigt för att människor ska få förtroende för politiken och för att vi ska kunna få en mer rättvis värld. Något som ofta glöms bort är vad vi kan göra med Tobinskattens intäkter. Det kommer att handla om mer pengar än dagens totala bistånd för att bekämpa extrem fattigdom och hunger. Också det är en oerhört viktig aspekt. 54 BO () replik: Till att börja med får jag kanske berätta vad jag tycker. Det är klart att man kan spekulera. Jag tycker att det är en spännande idé, men det är också en idé som går att ifrågasätta på alltför många punkter. Man kan tycka att någonting är spännande utan att tro på att det är färdigt att realisera. Faktum är att hur man än betraktar Tobinskatten är den och det vågar jag nog påstå icke möjlig att förverkliga, alldeles oavsett om skulle driva frågan. Till det kommer, vilket jag nu har sagt , att själva konstruktionen inte övertygar. Det är för många punkter i Tobinskatten, hur spännande den är, som gör att det finns skäl att tveka. 55 () replik: Jag vill uppehålla mig vid de reservationer som inte är anförda, något som jag på ett sätt är tacksam för. Det finns motioner där det krävs att skulle uttala att regeringen i internationella forum ska avvisa Tobinskatten. Det är lyckosamt att det inte finns reservationer till förmån för detta. De som inte har anfört dem kan väl redogöra för varför de inte gjorde det. I sin skrivelse sade regeringen faktiskt att detta är en fråga som vi inte prioriterar utan vi väljer andra vägar. Var priset för att få dessa företrädare att avstå från reservationerna att glida åt deras håll och säga att Tobinskatten är omöjlig? Då var priset för högt, och det tror jag att vi ska fundera , för frågan kommer tillbaka. Det är ett för högt pris, för regeringen säger inte att den är omöjlig utan den säger att den är svår att genomföra, och det är annan sak. Vi ska så att säga inte kompromissa bort färdriktningen för att slippa en reservation. Jag vill vidare bara erinra om att det ibland kan gå troll i ord. Jag citerar följande ur den fjortonde av de punkter i regeringens skrivelse som nämndes av : En möjlighet är att nå en överenskommelse mellan industriländerna i t.ex. om att höja avgifterna för finansmarknadernas tillsyn och avsätta detta belopp till internationella stödinsatser. Låter inte detta som något väldigt likt en Tobinskatt? Jag sade inte att det är en Tobinskatt, men det är en avgift som går ut på tillsynen av de internationella transaktionerna. En sådan skulle man kunna ha inom OECD-kretsen. Det framhålls vidare att denna möjlighet liksom de frågor som förslaget ger upphov till måste utredas närmare. Ja, så är det, liksom med Tobinskatten. Vi bör gå i denna riktning, för det är nödvändigt att för en alltmer global kapitalism skaffa ett globalt regelverk. 56 BO () replik: Det sista kan jag ju instämma i. Men jag vidhåller att är Tobinskatten som den ser ut och givet de förutsättningar som gäller en omöjlighet. Jag vidhåller nog det språkbruket. Tobinskatten har funnits som idé i ungefär , och under den tiden har idén gjorts om, utvecklats och kompletterats. Jag är övertygad om att diskussionen som sådan om olika instrument i den här riktningen kommer att fortsätta. Det är en annan sak, men är Tobinskatten en omöjlighet jag vidhåller det uttrycket. 57 () replik: Men så står det även i första reservation. Det heter där: En sådan process kommer att ta tid . Det är ett sätt att skriva att det inte går . Men processen kan inledas, och man kan driva på. Därför bör vi i internationella forum och organisationer aktivt lyfta fram frågan om Tobinskatten och agera för att en sådan successivt införs. Det går inte överallt, men vi kan successivt driva på i den riktningen. Men naturligtvis ska inte diskussionen enbart och allenast handla om Tobinskatten. Vi behöver också andra åtgärder. Vi kommer inte att begära rösträkning om vår andra reservation, men där framhålls att det är viktigt att få en ökad demokratisering av IMF och de gamla Bretton Woods-institutionerna. Det är till och med så att är mer demokratisk än de gamla Bretton Woods-institutionerna. Den är mer genomskinlig, och där har varje stat en röst. Så är det inte i Bretton Woods-institutionerna. Jag menar att vi ska ha en minskad konditionalitet och mer av målstyrning. Det är vi överens med regeringen om. Men några tydliga mål behövs ändå. Det får inte bara vara finansiella mål. I vårt eget land har vi mål om finansiell stabilitet men också mål om att minska antalet socialbidragstagare, ekologiska mål och mål om att höja sysselsättningen, och sådana mål skulle också behövas i målstyrningen genom lån från Valutafonden. Där skulle man ta hänsyn till social välfärd och miljö och inte bara till finansiella mål. Där borde vi gå fram gemensamt. 58 BO () replik: Det pågår en reformering av de regler som Valutafonden ställer upp, och den processen går i rätt riktning. En gång till: Tobinskatten har så många svagheter som konstruktion att den inte bör ingå i en prioritering av hur ska bedriva sitt arbete för att få ökad finansiell stabilitet. 59 (): Någon har sagt att en fjärils vingslag på ena sidan av jorden kan skapa en orkan på andra sidan av jordklotet. En något mindre poetisk omskrivning av detta är väl att ett börsfall på ena sidan av jorden kan skapa skälvningar runtom på finansiella marknader globalt sett. Det visar lite grann på vikten av att stärka stabiliteten på de globala finansmarknaderna, och det är ju det som det här betänkandet handlar om, inte bara om Tobinskatten. Detta visar också hur ömsesidigt beroende vi är av varandra. Effektiva kapitalmarknader är viktiga för i-länderna, men jag tror att de är ännu viktigare för de länder som försöker lyfta sig ur fattigdomen. Det finns de som vill att vi ska kasta grus i de här effektiva finansmarknaderna. Vi har här i debatten också hört från delar av regeringen att man tycker att det bör vara lite mera av grus och trögrörlighet. Jag tycker att det är synd att den debatten fortfarande förs. sade att det finns för få reservationer. Jag menar att det finns för många reservationer. Det vore mycket bättre om vi hade haft ett fullständigt enigt utskott, som avfärdade Tobinskatten och såg till att vi kunde börja jobba med viktiga saker i stället viktiga saker som kan skapa bättre stabilitet på den finansiella marknaden och framför allt viktiga saker som kan se till att de länder som , och andra värnar om också får bättre förutsättningar att växa till välfärd. sade att en bättre värld är möjlig, och jag delar fullständigt den visionen. Men då är det väl bättre att vi använder de verktyg som verkligen finns i stället för att drömma om en Tobinskatt som ser ganska omöjlig ut att genomföra och dessutom har väldigt tveksamma effekter. Använd de verktyg som finns! Sätt press på regeringen i budgetförhandlingen, till exempel! I stället för att ta debatten med om att prioritera Tobinskatten är det kanske bättre att ta debatten med i budgetförhandlingarna om att höja biståndsmålet till av BNI igen i stället för att sänka biståndet, vilket åtminstone har varit med om. Ta den debatten med , för där har ni makten att genomföra förändringar! var inne på att Tobinskattens inkomster skulle användas till att stärka de fattiga länderna. Det är möjligt att de kan användas på det sättet om skatten någonsin kan införas, men varför inte ta debatten när ni förhandlar om budgeten med regeringen? Varför inte använda de verktyg som ni verkligen har? Det handlar inte heller bara om biståndsmålet utan också om att stöta på regeringen att ännu kraftigare ta kamp inom EU för en bättre biståndspolitik, en bättre jordbrukspolitik som inte slår ut fattiga länder och en bättre handelspolitik. Också detta är ett område där vi har verklig makt att genomföra förbättringar för de fattiga länderna. Ta debatten med regeringen om att de ska prioritera detta i stället för att ta en debatt om Tobinskatten! Jag tolkar utskottsmajoritetens skrivningar som att vi nu säger nej till symbolpolitiken och lägger plakaten åt sidan och i stället börjar fokusera den har på sådant som kan göra saker och ting bättre i verkligheten. Det handlar om den finansiella stabiliteten. Det handlar om att lägga den kraft vi har på att förbättra chans. lägger vi debatten om Tobinskatten bakom oss och plakaten åt sidan. Det finns nämligen en hel del saker som måste göras för att stärka den globala finansmarknaden. Det behövs mer frihet. Mer frihet på finansmarknaderna har visat sig vara bra för de länder som behöver mer kapital för att utvecklas. Det behövs mer handel. Vi behöver kraft för att riva de handelshinder som fortfarande finns. Det behövs också mer kapital och väl fungerande finansmarknader men också bistånd. Betänkandet rör inte bara Tobinskatten utan väldigt mycket mer. Det handlar om hur vi minskar risken för instabilitet på finansmarknaderna, vilket kanske är det allra viktigaste. Där är det viktigt att har en aktiv strategi. Vi är en ganska liten ekonomi i det globala sammanhanget, och dessutom krympande. Då är det viktigt att vi använder den krympande kraft vi trots allt har till att fokusera på det som är möjligt att genomföra och det som ger bäst effekt. Från sida har vi i en motion lyft fram fem områden som vi tror är viktiga. Det första är ökad frihet. Friare finansmarknader, avreglering och stöd till de länder som vill öppna sina finansmarknader för den globala marknaden är ett bra sätt att få dem att växa i välstånd. Vi har prioriterat ökad öppenhet. Vi vet att tillgång till relevant information och öppenhet skapar ökad stabilitet. Slutenhet bidrar till ryktesspridning och flockmentalitet och ökar därmed risken för instabilitet. Vi tycker att man ska lägga mer kraft på tillsyn. bör trycka på för att IMF sätter krav på länder att till exempel publicera rapporter och också med kraft verka för att öka takten i skuldavskrivningarna och de institutionella reformer som behövs.