prot · GS0952 · 2004-12-16 00:00:00 — Även om vänsterkartellen tar springnota när det gäller statsskulden kan man inte springa ifrån räntorna på statsskulden. De syns tydligt i det betänkande som vi diskuterar . Vänsterkartellens oförmåga att få ihop plus och minus syns väldigt tydligt i det här. räknar regeringen med att räntekostnaden kommer att öka med nästan . 2007 kommer vi att betala i räntor på statsskulden. Det tycker jag är pengar som man kunde göra väldigt mycket roligare saker för, till exempel satsa på verksamheter. Och det här är av högkonjunktur, så egentligen borde det gå åt andra hållet. Egentligen borde statsskuldsräntorna minska. Då, fru talman, tror jag det handlar om att man måste våga verksamhet före transfereringar. Man måste våga se över myndigheternas administration. har presenterat en stramare budget, en budget som innebär ett mindre underskott. Med detta har vi, tillsammans med inkomster från utförsäljningar av statliga företag, visat att man kan minska statsskulden. I vårt budgetalternativ har vi, och det syns i det här betänkandet, räknat med lägre räntor på statsskulden. har det budgetalternativet fallit. Vi har uttryckt vår ståndpunkt i ett särskilt yttrande. Men jag lovar att återkomma med våra förslag igen, för jag är övertygad om att statsskulden och statsskuldsräntorna behöver minska inte öka. 132 (): Målet är naturligtvis att hålla statsskulden på en så låg nivå som möjligt. Med detta följer ju också att kostnader för statsskulden ska hållas på en minimal nivå. Naturligtvis gäller det också att förvaltningen ska ske inom ramen för de krav som penningpolitiken ställer. Statsskuldens storlek, ränte- och valutakurser och lånebehov, men också teknik för upplåning och skuldförvaltning, påverkar anslaget för statsskuldsräntorna, som vi behandlar under det här utgiftsområdet, nr 26. Nominellt beräknas statsskulden öka till följd av ökad upplåning , från 1 240 miljarder till 1 367 miljarder. Men vad som är intressant i det här fallet är ju att som andel av bruttonationalprodukten beräknas skulden minska från till vid slutet av den här beräkningsperioden. Det ska man då jämföra med att statsskulden faktiskt uppgick till av BNP. Kostnaden för statsskuldsräntorna varierar över åren. , 2004, beräknas utfallet bli något högre än anvisade medel. Det beror främst på att Riksgälden kommer att göra mer återköp av obligationer än vad som var tänkt från början. Räntekostnaderna kommer att öka när statsskulden stiger och på grund av att man räknar med högre räntor . Men väntas ränteutgifterna som man redovisar mot anslaget tillfälligt minska på grund av stora valutakursvinster och minskade kursförluster. Det handlar som vi kan se i betänkandet om två stora dollarlån som förfaller till betalning till en väntat låg dollarkurs. Värdet på den svenska kronan påverkar ränteutgifterna på valutaskulden. Som har sagts ökar en svagare krona ränteutgifterna och en starkare krona minskar dem. beräknas ränteutgifterna alltså belasta statsbudgeten med . I betänkandet finns det inga reservationer men däremot fyra särskilda yttranden där de fyra borgerliga partierna återkommer till sina krav på att statliga företag ska säljas ut i en ganska stor omfattning . De pengar som de förväntas få in på detta ska användas till att amortera av på statsskulden. Partierna förutsätter att det ska vara möjligt att avyttra statlig egendom för mellan 30 och 50 miljarder. Utskottsmajoriteten anser inte att effekten på det finansiella sparandet alls är så självklar. Jag vill bara upprepa det som också har sagt när vi debatterade betänkandet FiU2, att statsskuldsräntorna rimligtvis sjunker om statsskulden amorteras. Men avhänder sig då också staten tillgångar som ger inkomster till statskassan. Nettoeffekten avgörs bland annat av ränteläget och av hur framgångsrika de här företagen är. Vi tycker inte att det är givet om staten vinner eller förlorar på försäljningen vad gäller effekten på det finansiella sparandet. Vi har som sagts beslutat om nästa års utgiftsramar. I och med det har utskottet redan fastställt de samlade utgifterna för utgiftsområde 26. Därför vill jag bara yrka bifall till betänkandets förslag. 133 () replik: Vi befinner oss i en högkonjunktur, men vi ser det inte på arbetslösheten. Vi har fortfarande arbetslöshet och en total arbetslöshet på . Det kommer att fortsätta på den nivån framåt. Vi har dessutom ett gynnsamt läge när det gäller befolkningen. Vi har relativt många som är i arbetsför ålder och få som är yngre eller äldre än så. Trots det, trots att vi ekonomiskt och befolkningsmässigt har goda förutsättningar, lånar regeringen till statens budget , och åren därpå fram till 20072008, så länge prognoserna finns. Dessutom fortsätter arbetslösheten att ligga på samma höga nivå. Därefter, 20072008, kommer ekonomiska konjunktur att försämras. Därefter, 20072008 och framåt, kommer befolkningsmässiga situation att se jobbigare ut. Är det rätt, , att ge sig in i en sådan besvärlig situation med ett ekonomiskt, statsfinansiellt läge där vi lånar till driften? 134 () replik: Sunt förnuft pratade om tidigare i sitt inledningsanförande. Han säger att vi borde spara när vi är i en stark högkonjunktur. Låt mig bara påminna om att när vi förra gången hade en högkonjunktur och tillväxten var lånade staten . Det här var under . Då lånade vi naturligtvis för att kunna sätta in åtgärder. Det är precis vad vi gör . Vi sätter in åtgärder för att sänka arbetslösheten. Vi tycker inte att det är så fel att låna i det här läget. Jag tycker att det är bra att ha 1994 i åtanke när ni kritiserar regeringen för att låna 38 miljarder. Då var det 180 miljarder. 135 () replik: Problemet är att regeringen lånar pengar till staten, till insatser som ändå inte ger den effekt som behövs. Vi fortsätter att ligga över 4-procentsnivån i arbetslösheten och fortsätter att ha en total arbetslöshet på under en ekonomisk högkonjunktur. av år då det går väldigt bra för svensk ekonomi fortsätter vi att både låna till driften och ha en väldigt hög arbetslöshet. Skillnaden var, utan att fastna i det, att vi då var på väg ur en väldigt djup internationell lågkonjunktur. Det vet om. När det gäller försäljning av statlig verksamhet lägger regeringen i sina budgetförslag in en försäljning på 15 miljarder. Det verkar vara höjden av sunt förnuft. Men om de borgerliga partierna föreslår 50 miljarder för att minska behovet av att låna till driften och sänka ränteutgifterna är det helt plötsligt något mycket märkligt. Tycker att det är rimligt att just 15-miljardersnivån är den heliga gränsen, eller kan hon också tänka sig att sälja något ytterligare för att förbättra statsfinanserna? 136 () replik: Det här är en budget som vi nu ska besluta om. I den här budgeten lägger man in en försäljning av företag på 15 miljarder . gör man inte det, för det är inte säkert att man tycker att det är lämplig tid att sälja av statliga företag eller att det är lämpligt tillfälle. Därför har man dessa 15 miljarder som en nivå . Men vi tycker fortfarande inte att det är något självändamål att sälja ut statliga företag. Då handlar det om att läget och priset måste vara rätt och att försäljningen måste bidra till att utveckla verksamheten. 15 miljarder tycker jag är mycket. Några 50 miljarder är vi inte alls beredda att ställa upp på. 137 () replik: sade i sitt anförande att målet var att hålla statsskulden på en så låg nivå som möjligt och därmed också statsskuldsräntorna. Då är min enkla fråga: Vad är det som gör att en lägre nivå inte var möjlig? planerar man nu att låna. Statens budget går med underskott med sammanlagt 127 miljarder och ökar statsskulden. Var det friåret som kostade 1 ½ miljard som gjorde att statsskulden måste öka lite till? Eller var det oförmågan att ta itu med och se över myndigheternas administration? Den enda myndighet som man i den här budgeten sparar på är försvaret. Var det oförmågan att se över myndigheternas administration som gjorde att statsskulden skulle öka lite till? 138 () replik: För oss socialdemokrater är det övergripande målet alltid att vi ska ha en hög sysselsättning och en låg arbetslöshet. Det är därför som vi nu försöker sätta in åtgärder. Det är också därför som vi tycker att vi kan låna till de här åtgärderna. Det är viktigt att kunna satsa nu när vi har en högkonjunktur så att vi kan bemöta det när vi kommer in i en lågkonjunktur igen. Det här tycker jag har framkommit i socialdemokratiska debattörers inlägg . Vi har pratat om det här . Skillnaden jämfört är att vi har ett överskott i de offentliga finanserna. I jämförelse med andra länder ligger vi faktiskt ganska bra till och tycker inte att det är något större problem att låna. Vi pratar om vad som gäller över åren, inte eller , utan vi pratar om att det här ska hålla över åren. 139 () replik: Det resonemang för är intressant. Man pratar om vad som gäller över åren. Vi pratar av extrem högkonjunktur både ekonomiskt, som var inne på, och demografiskt. Frågan är: När ska det här betalas av? Man kan klart se på statsskuldens andel av BNP, men jag tycker också att det är viktigt att betala tillbaka. Om jag skulle låna pengar till dig skulle jag tycka att det var rimligt att du betalade tillbaka dem. Då tycker jag att man också ska se på när det är dags att staten balanserar underskotten. Jag tror inte att det är en speciellt bra plan att under en lågkonjunktur balansera de underskott man drar på sig under högkonjunkturåren. Sedan sade att det övergripande målet är hög sysselsättning. Men det ni gör i budgeten är att ni lånar för att driva på tillväxten. Ni försöker inte åtgärda de strukturella problem som finns på arbetsmarknaden genom att få en bättre fungerande arbetsmarknad, öppna upp för kvinnor på arbetsmarknaden eller underlätta för småföretagande. Det där tror jag är problemet. Ni fortsätter att driva något slags keynesiansk politik, men den förstärker ju i en högkonjunktur. Ni blundar för de problem som man egentligen borde ta tag i för att vara långsiktig. 140 () replik: Vi har klarat detta tidigare. Vi har fått ned statsskulden, och vi har arbetat med betydligt högre belopp på statsskuld och statsskuldsräntor tidigare. Jag vill återigen påminna 1994 var det 180 miljarder. pratar vi om 38 miljarder. 141 () replik: säger att målet är att ha en så låg statsskuld som möjligt. Vi kan se att det målet fjärmar man sig ifrån mer och mer som går. Statsskulden ökar ju med under överskådlig framtid. säger också att det är osäkert vad privatiseringarna har för effekt på det finansiella sparandet. Men varför föreslår Socialdemokraterna en privatisering på 15 miljarder och tar detta till intäkt för att man behöver låna mindre och därmed får lägre räntor på statsskulden? Då är det fullt rimligt att vi föreslår ytterligare 30 miljarder i privatiseringar och mot bakgrund av detta räknar hem en lägre statsskuld och en lägre statsskuldsränta. tar också fram det vanliga socialdemokratiska argumentet för att staten ska äga företag, det vill säga att de går med vinst och att vi då får in pengar till skattebetalarna, till staten. Men varför inte köpa upp hela börsen om det går så bra ? Varför inte köpa upp hela börsen och finansiera hela den offentliga sektorn med vinster från företagen? Sanningen är den att vi vet att det inte fungerar. Till och med det kommunistiska har insett att den väg man ska vandra framåt är genom att privatisera statliga företag, eftersom statligt företagande inte fungerar särskilt väl. Bilden av statligt företagande i utgörs av korruptionen på Systembolaget, mutmisstankarna inom Vin & Sprit, statliga som vi fick rädda undan konkurs och SJ som befinner sig vid konkursens brant. Det är bilden av det statliga företagandet, och det kostar skattebetalarna pengar. 142 () replik: Jag måste säga att jag tycker att det faktiskt finns många statliga företag som sköter sin verksamhet väldigt bra. Som ett exempel skulle man kunna ta . Det var väl så att ni ville sälja ut till ett värde av . Jag tror att det beror på att man sköter det företaget väldigt bra, och jag tycker nog inte att man ska sälja av , till exempel. Sedan tycker jag naturligtvis att det är finansiellt dåraktigt att sälja ut bolag som avkastar mer än vad statsskuldsräntan är. Egentligen tycker jag att man faktiskt borde prata om att utveckla statliga företag i stället för att avveckla statliga företag, som anställer 200 000 svenskar och som sköts bra, i stället för att tjata ständigt om att sälja ut de här företagen. Ni återkommer till detta år . 143 () replik: Jag undrar: Hur kan det vara så rätt när Socialdemokraterna säger att man ska privatisera statliga företag för , och så blir det så fel när vi på den borgerliga kanten föreslår att man ska privatisera företag för ytterligare några miljarder kronor? Jag förstår inte riktigt retoriken. Hade vi privatiserat tidigare så hade vi haft en lägre statsskuld under de år som skulle ha förflutit efter privatiseringen av . Det betyder ett antal miljarder i lägre räntekostnader . Räkna in den effekten också! Det är lite lustigt att , när vi diskuterar statligt företagande, tar upp just som exempel på bra statligt företagande. har ju fått svidande kritik av för att man har genomfört halsbrytande investeringar i kolkraftverk i utan att informera ägaren ordentligt om detta. Den vidräkningen som har gjort med för att man har genomfört investeringar utan ägarens godkännande formellt det innebär att man inte har haft en god styrning av är ju en väldigt grav anmärkning. är ju faktiskt ytterligare ett exempel på hur illa det kan gå när staten ägnar sig åt att driva företag. Jag undrar alltså hur kan lyfta fram som ett gott exempel, ett företag som har gjort stora investeringar i i kolkraftverk, helt i strid med den svenska miljöpolitiken. Är inte det väldigt förvånansvärt? 144 () replik: Jag måste säga än en gång att till skillnad från den borgerliga maktalliansen är det inte för oss något självändamål att sälja ut statliga företag. Vi tycker att läget och priset är viktigt, att det måste vara rätt och att försäljningen måste bidra till att utveckla verksamheten. Sedan kan man ta olika exempel på att sälja ut företag och att olika bolag kan finnas på olika listor. Men min uppfattning är att det inte finns något säkrare sätt att sänka värdet på ett bolag än att sätta upp det på en privatiseringslista, och ni gör ju det gång på gång ni sätter upp olika företag på en lista. Det såg vi när vi diskuterade det förra betänkandet också. Det tycker jag kanske är något som de borgerliga partierna borde tänka på. I min tidigare replik sade jag att vi måste tänka på att utveckla och inte avveckla de statliga bolagen som är viktiga för oss och för så många svenskar. Jag tycker att det är bättre att hålla sig till det än att hålla på och prata om utförsäljningar av företag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 15 § Avgiften till Europeiska gemenskapen Föredrogs finansutskottets betänkande 2004/05:FiU5 Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska gemenskapen (prop. 2004/05:1 delvis). 145 (): Att årets sista betänkandedebatt handlar om regeringens tricksande med budgeten är kanske väldigt symtomatiskt för just regeringens politik. Det här ärendet handlar om EU-avgiften det vi betalar till EU men också det som kommer åter till och dem som tar emot stöd. Redan vid betalningen av EU-avgiften till EU tricksade regeringen med utgiftstaket. granskning visade att det till och med lett till dröjsmålsränta för med . Men inte nog med detta. Det stora tricksandet handlar ändå om när regeringen nu väljer att använda en enskild företagargrupp i , bönder, för att hantera utgiftstaket. Var hade vi varit om vi inte hade haft bönder och svensk julmat på våra bord dagar och kvällar? Varför används denna enskilda företagargrupp på det här sättet? Jag hoppas att i dagens debatt få svar på den frågan. Vi anser att det är helt oacceptabelt att detta används som en budgetregulator. I stort sett kommer alltså alla EU-ersättningar som skulle ha betalats ut i novemberdecember att betalas ut i stället. Självklart leder det här till en företagsmässigt orimlig hantering för bönderna. De får ojämlika villkor, framför allt jämfört med de bönder runtom i som redan har fått sina stöd. Det här motsvarar totalt , och det är hela arbetsinkomsten för det svenska jordbruket. Det är inte småpotatis. Regeringens laborerande med dessa EU-ersättningar sker också i ett syfte, och det är att klara utgiftstaket på papperet, och det drabbar svenska bönder orimligt hårt. Och gror ilskan runtom i landet. Jag hoppas att regeringen tar till sig detta. Det har varit återkommande demonstrationer runtom i landet. Jag vet att kommer bönderna i att blockera banken för att markera att de inte får sin lön för att till exempel kunna betala julklappar till sina barn. Ta det som ett exempel på de uppror som ändå finns i den här företagargruppen. I skattemässigt hänseende förväntas dessutom lantbrukarna enligt god redovisningssed hantera EU-ersättningarna bokföringsmässigt och alltså ta upp dem som intäkt på det produktionsår som de hänförs till, det vill säga . Staten däremot tillåter sig att hantera EU-ersättningarna kontantmässigt så att utgifterna kan anpassas i det aktuella läget i förhållande till statens utgiftstak och efter egna behov, det vill säga det blir . Vilken annan yrkesgrupp tvingas acceptera att lönen inte betalas ut vid rätt tillfälle, och detta enbart därför att regeringen tvingas laborera med EU-ersättningen för att klara utgiftstaket på papperet? hoppas vi få svar på de frågor som detta har väckt och den oro som finns runtom i landet. 146 (): Regeringens och samarbetspartiernas trassel om försvarspolitiken är som en liten repris av hela budgetarbetet. Det kivas och ställs ultimatum, och för varje gång det kivas och ställs ultimatum kostar det skattebetalarna lite extra. krymper marginalerna i statsbudgeten. Genom olika kortsiktiga bokföringsmässiga ingrepp ser det nu ut som om man klarar utgiftstaket . Panikbromsningar och utgiftsbegränsningar, främst när det gäller försvaret och bidrag till jord- och skogsbruk, har fått tas till, men även biståndet har fått känna på ytterligare utgiftsbegränsningar. Men det är ju så att de räkningar som man skjuter till andra sidan nyår måste betalas . Det gör ju att marginalerna statsbudget återigen är alldeles för små. För att klara utgiftstaken har regeringen tvingats hota med att myndigheternas anslagssparande inte får användas . Det är om något ett tecken på hur utomordentligt kortsiktig budgetpolitiken är. Försvarsdebaclet ger oss förklaringen. Det är bara genom ökade utgifter som de tre partierna kan komma överens. I detta ärende behandlas EU-avgiften. Det finns inga andra yrkanden men en förhoppning om att vi framöver ska se en annan budgetordning. beslutade regeringen att delvis skjuta på inbetalningen av EU-avgiften till . Det var en åtgärd som gjorde att man klarade utgiftstaket . Men precis som vi från oppositionen sade i debatten i samma ärende innebar beslutet både att utrymmet under utgiftstaket blev väldigt trångt och att fick en liten extra böteslapp från EU på . Den kortsiktiga budgetpolitiken tvingade regeringen att slarva med skattebetalarnas pengar, och det är inte bra. Regeringen ser uppenbarligen EU-avgiften som en budgetregulator, att man betalar om man har råd men skjuter upp betalningen till andra sidan om det behövs för att klara utgiftstaket. Den här hanteringen drabbar också, som var inne på, dem som är beroende av EU-bidragen. Oavsett vad man tycker om EU:s jordbrukspolitik är det fullständigt oacceptabelt att jordbruksföretagare ska drabbas av regeringens budgettricksande. De EU-ersättningar till svenska jordbruk som skjuts till andra sidan motsvarar, som vi hört, . Regeringen klarar på detta märkliga vis utgiftstaket . Men för företagare i blir det ett väldigt högt pris. 147 (): Åhörare och riksdagskolleger! Storleken på avgiften till den europeiska gemenskapen är ingen fråga som vi ska tvista om här i . Det finns inte heller någon reservation eller avvikande mening om avgiftens storlek. Däremot finns det anledning att diskutera och kritisera regeringens hantering av avgiften när det gäller EU:s budget och hanteringen av EU-medel i allmänhet. har redogjort för hur regeringen valt att hantera avgiften till EU. Inbetalningen av avgiften för valde man att tidigarelägga till . Man valde också att senarelägga inbetalningen av avgiften för . Det var denna senareläggning som medförde en dröjsmålsränta eller straffavgift. Detta tricksande gjorde att man kassamässigt fick 5,8 miljarder mindre i utgifter och därmed klarade utgiftstaket. Detta är ett sätt att kringgå de regler och den stramhet som har beslutat om. var väldigt pådrivande för att vi skulle instifta budgetsystemet med ett utgiftstak. Men allteftersom har regeringen blivit alltmer duktig på att tricksa sig förbi reglerna, så styreffekten blir noll och intet. Man ska vara väldigt klantig som regering för att inte klara budgettaken, med tanke på de friheter man tar sig. Dröjsmålsräntan på 13 miljoner är inte så mycket pengar i statens budget. Vi har ju i tidigare debatter talat om . Att slarva bort 13 miljoner är att använda skattepengar på ett ineffektivt sätt, en stöld från fattiga. Det tydligaste exemplet på hur man tricksar med andra EU-medel är ersättningarna till lantbrukare, som fungerar som något slags budgetregulator. Det är notoriskt så att de ersättningar som borde komma kommer i januari året efter. För det här året handlar det om alla EU-ersättningar, 6 miljarder. Det motsvarar, som sade, hela arbetsinkomsten för svenskt jordbruk. Det är helt oacceptabelt att hålla inne lönen för en hel yrkesgrupp. Vi kan dra paralleller med kolgruvarbetare i forna som strejkade för att de inte fick sin lön. Att motsvarande förfarande sker i gör mig mörkrädd detta endast för att klara utgiftstaket på papperet. Jag skulle vilja få svar från efterföljande debattör om han tycker att det är acceptabelt att hålla inne hela arbetsinkomsten för jordbrukare på det här sättet. Tycker ni att det är att betrakta som något slags besparing att skjuta upp en utgift? Är det något som visar att man är duktig på att hålla i pengarna? Det finns skäl att få svar på de frågorna. 148 (): Jag tror att jag ska korta ned mitt anförande och nästan direkt gå in på frågeställningarna. Jag vill ändå säga att den europeiska gemenskapens allmänna budget upprättas med stöd av artikel 228 i EG-fördraget. EU-avgiften för föreslås bli nästan 27 miljarder. är nettobidragsgivare till EU-budgeten. Vi betalar mer än vad vi får tillbaka. Detta gör vi framför allt för att faktiskt räknas till de rikaste länderna i unionen. Som socialdemokrater tycker vi att denna princip är bra: att bidra efter bärkraft. I sammanhanget vill jag också nämna att det ligger ett förslag till en ny långsiktig budget för åren 20072013, den så kallade Agenda 2007. Förslaget innebär en omfattande expansion av EU:s budget. Den genomsnittliga åtagandenivån föreslås bli av EU:s BNI. har tillsammans med , , , och krävt att EU:s budget inte överstiger av EU:s BNI. Vi kan således inte acceptera kommissionens förslag då det riskerar att kraftigt öka den svenska EU-avgiften. Men detta får vi som sagt återkomma till i ett annat sammanhang. först till : Det var väldigt vad du tog i. I den budgetlag vi har framgår det tydligt att det är en skyldighet för regeringen, om det finns risk att beslutat tak för statens utgifter kommer att överskridas, att vidta sådana åtgärder för att undvika detta som den faktiskt har befogenheter att göra. Det är inget tricksande eller myglande, utan det sker precis i enlighet med det regelverk och den budgetlag vi har , . Om man ömmar för bönderna vilket man ska göra som är en mycket viktig yrkeskår i vårt land och som bidrar till vårt välstånd, är det väldigt viktigt för bönderna att vi har ordning på finanserna. Det betyder mycket för deras situation och ekonomi. Det låter nästan på er, även , som att böndernas pengar ska dras in och inte komma dem till del .