prot · GS0932 · 2004-11-18 00:00:00 — Det kanske vore bra att göra det eftersom detta är en så viktig fråga. Jag redogjorde för flera av de aktörer som skrivit avtal med, men jag har en känsla av att här råder en missuppfattning. På de låter det nämligen som om försvaret tidigare haft ansvaret för . Så är det ju inte. Försvaret har haft en del av det ansvar som legat på när det gäller . Vi har till denna riksdag lämnat förslag till ny organisation för försvaret och i konsekvens med det gett vår ansvariga myndighet för , nämligen , ett uppdrag att titta på vilken betydelse förslaget till ny organisation får, vilka krav på eventuella nya avtal det ställer och framför allt vilka krav det ställer på samordning mellan myndigheter. Det är otroligt viktigt. Om underlag till regeringen skulle visa att det finns behov av att titta över organisationen mer än vad myndigheten själv kan göra, för att regeringen ska få ett tydligt underlag som kan ligga som golv till beslut som berör många myndigheter, är jag beredd att göra det. Jag vill emellertid först vänta på det underlag som ska leverera angående . 111 (): I det skriftliga svaret sägs att Försvarsmakten och påbörjat en diskussion om hur myndigheterna ska samverka. Jag tycker att det är ganska anmärkningsvärt att detta inte är färdigt innan man drar undan olika delar av helikopterverksamheten från . I svaret sägs också att regeringen är i full färd med att uppdra åt att analysera vilka konsekvenser Försvarsmaktens neddragningar kan få för . Borde man inte rimligtvis ha gjort detta innan man gör neddragningarna? Är det inte anmärkningsvärt att man kommer med det efteråt? Konsekvenserna borde stå helt klara innan man drar bort stora delar av den trygghet som finns för dem som bor i . Det är nämligen precis vad man gör. Jag hade först tänkt citera från ett brev som jag fått från kyrkoherden för , och Utö, där han uttrycker hur förtvivlad han är och vilken otrygghet han känner när helikoptrarna försvinner. Jag har dock inte tid att göra det. När det gäller helikoptrarna på har de avtal med fram . De deltog i räddningen när Estonia förliste. Vilka helikoptrar var det? Jo, det var helikoptrarna från Försvarsmakten som deltog i den räddningen. Jag tycker att tar på sig ett stort ansvar för och när det gäller tryggheten och säkerheten eftersom frågan om hur helikoptrarna ska ersättas inte är löst innan de dras undan från . Man hänvisar fortfarande till landstings enda helikopter och till helikoptrar, vilka enligt all den information jag fått inte besitter den kapacitet som Försvarsmaktens helikoptrar har. Jag har dessutom inte fått någon kommentar om att de måste tanka när de kommer hit från eller innan de över huvud taget är beredda att delta i någon verksamhet. 112 Statsrådet (): tror jag att jag säger detta till de för fjärde gången: Jag har redogjort för alla de aktörer som har avtal med. Det är inte bara med , inte bara med försvaret utan också med polisen och med privata aktörer. Jag förväntar mig att summan av avtalen också blir garanti för att våra gemensamma resurser används på allra bästa sätt och att vi därmed kan samordna våra skattepengar på ett effektivt sätt till nytta för oss alla. Det är inte anmärkningsvärt, tycker jag, att regeringen inväntar den demokratiska process som väntar i när vi ska fatta beslut om försvarspropositionen innan vi vidtar de åtgärder som krävs med anledning av demokratiskt fattade beslut. Den respekten har jag för . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2004/05:123 om utbyggnaden av 113 Statsrådet (): har frågat vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att tillse att tillväxten i de sydöstra delarna av inte drabbas av de i sig välmotiverade satsningar som görs för att stärka konkurrenskraft samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att främja alternativ finansiering av angelägna infrastruktursatsningar i hela . Frågorna är ställda mot bakgrund av regeringens beslut att en utbyggnad av mellan och ska ingå i den nationella väghållningsplanen för perioden 20042015. För att kunna inrymma den utbyggnaden har regeringen beslutat att tretton investeringsobjekt ska utgå ur den nationella väghållningsplanen. Av dessa ligger fem på 22 i . beslutade om den långsiktiga planeringen av transportinfrastrukturen. Beslutet innebär att den övervägande delen av de infrastrukturprojekt som ska genomföras ska finansieras med anslag. Därutöver ska vissa väg- och järnvägsinvesteringar finansieras med lån i riksgälden. En grundläggande princip i planeringsprocessen är att prioriteringarna i de fastlagda planerna för vägar och järnvägar ska följas, oberoende av vilken finansiering som de olika objekten har. Någon möjlighet för E 22 genom att få en högre prioritet genom att använda alternativ finansiering finns därför inte. Objekten på får prövas igen i samband med kommande inriktnings- och åtgärdsplanering för transportinfrastrukturen. Det är naturligtvis olyckligt när planerade väginvesteringar senareläggs eller stryks ur planerna. Jag har full förståelse för den frustration det kan skapa. är jag övertygad om att satsningen som kraftsamlar kring och ligger i långsiktiga intresse. 114 (): Jag vill börja med att tacka för svaret. Det är härligt att se så många människor från olika län och olika partier här i kammaren. Det visar vilken vikt många lägger vid den här frågan. Det visar kanske också, vilket statsrådet var inne på, vilken frustration regeringens beslut har skapat. Jag har debatterat E 22 tidigare med statsrådet här i kammaren. Jag har då fått uppfattningen att statsrådet delar min uppfattning att en utbyggnad av är viktig för tillväxt, jobb, miljö, liv och säkerhet. Därför är jag väldigt besviken när regeringen väljer att lägga E 22 i malpåse. Att skjuta på utbyggnaden av är både kortsiktigt och osmart. I svar finns det inget som kan tolkas så att det ger anledning till hopp. Att ta pengar från vägsatsningar i för att satsa på andra håll i landet är en märklig politik. När det dessutom motiveras med tillväxt blir det ännu märkligare. Det man gör är att utarma den växtkraft som finns i och som bidrar också till övriga . Jag har ingenting emot att man satsar på . Jag tycker att det är bra. Tvärtom borde man ha gjort det . Men det är oacceptabelt att ställa regioner mot varandra på det här sättet. Hur gör man nästa gång en kris uppstår? Ska man då panikstoppa Trollhättesatsningar för att få pengar till vägsatsningar i , eller någon annanstans? Varför duger inte den höga arbetslösheten i som ett argument för att bygga ut E 22? Varför duger inte problemen i som ett argument för infrastruktursatsningar? Det vi nu ser är en mycket bred kritik av regeringens politik. Det är inte bara folkpartister i , och som är upprörda, utan det är en väldigt bred samling kring frågan över partigränser bland allmänheten och bland näringsliv och fack. Ett exempel är en debattartikel i där skånska socialdemokrater från , kommuner och utmålade regeringens politik som en politik som missgynnar . Man var mycket upprörd i den artikeln. Låt mig säga till statsrådet att jag tror att det är viktigt att regeringen lyssnar på det samlade och det budskap som kommer därifrån. Till dem som skriver debattartiklar vill jag säga att det också är väldigt viktigt att inte nöja sig med att finnas i tidningen utan att också använda sin position till att påverka den politik som förs. Är man med i det parti som har makten måste man också använda sina möjligheter att ändra politiken. Vi måste komma bort från den olyckliga situationen där regeringen spelar ut olika regioner mot varandra. Med det kärva budgetläge som finns måste man släppa fram andra alternativ och lösningar. Jag skulle därför vilja fråga statsrådet om regeringen är beredd att ge ett uppdrag att snabbt utreda möjligheten att skyndsamt bygga ut E 22 med alternativ finansiering, PPP eller annan form. Enligt bedömningarna finns det en möjlighet för att fatta ett beslut och bygga ut E 22 snabbt med hjälp av PPP-finansiering . Det vore väldigt trevligt om vi kunde få det beskedet . Det finns ett mycket starkt stöd i den borgerliga alliansen för att snabbt bygga ut E 22. Den borgerliga alliansen står samlad. Vi vill se en snabb utbyggnad av , och vi är också öppna för en alternativ finansiering för att skynda på utbyggnaden. Det skapar en väldigt intressant situation. Det finns också människor utanför den borgerliga alliansen som är beredda att stötta en politik som skyndar på utbyggnaden av . De artiklar jag har sett i tidningar och det jag hört i radio och på andra ställen visar att det faktiskt finns en riksdagsmajoritet för att påskynda utbyggnaden av och öppna för alternativa lösningar. Jag hoppas att den här debatten visar en sådan majoritet för att lyfta upp E 22 ur den malpåse som regeringen har lagt den i. 115 (): Ministern säger i sitt svar till att hon är övertygad om att satsningen på ligger i hela långsiktiga intresse. Det må vara så. Men satsningen på skulle definitivt varit det. fanns det inga färjor över från sydöstra . beräknas 400 000 människor och 60 000 lastbilar åka mellan och . Det behövs bra vägar att färdas på från och till hamnarna. Utvecklingen på andra sidan är hisnande. I den omedelbara närheten av sydöstra bor 15 miljoner människor som har fått sin frihet och ivrigt nu bygger upp sina länder efter kommunistiska diktaturers politiska och ekonomiska isolering . Detta syns inte minst i det myller av samarbetsprojekt som pågår mellan och städer runt . Många av dessa projekt syftar till att förbättra handeln över . Detta förutsätter naturligtvis en fungerande infrastruktur på båda sidorna. Stora satsningar kommer att göras i infrastrukturen i många av de nya EU-länderna runt . är på väg att halka efter när det gäller att kunna erbjuda effektiva handelsvägar. Marknaden kommer inte att vänta utan kommer att hitta de nödvändiga kommunikationsvägarna där riskerar att hamna utanför. Detta kan bli ett högt pris att betala för bristen på aktiva åtgärder och en långsiktigt hållbar strategi för infrastrukturen i sydöstra . Den så kallade gravitationsteorin säger att ett lands utrikeshandel domineras av grannländerna på grund av avståndets betydelse. Trots kommunikationsteknikens framväxt tycks denna faktor vara oförändrat stark. Av detta följer att när de nya demokratierna runt gått över till marknadsekonomi kommer att bli ett betydande tillväxtcentrum på nytt, såsom det var innan den ryska revolutionen. Överslagskalkyler pekar på att handeln mellan länderna runt skulle kunna femfaldigas jämfört med . Detta skulle inte bara vara till glädje för . Hela landet skulle kunna dra nytta av denna fantastiska utveckling. Man kan inte stillatigande titta på och tro att det ordnar sig. Vi måste vara med och gemensamt bygga en framtid med våra grannar i öst. När man tittar på AMS statistik över arbetslösheten inser man att det brådskar. Den öppna arbetslösheten i är . Endast har högre arbetslöshet . Ser verkligen inte ministern några problem med att ta pengarna från en behövande region med hög arbetslöshet, undermåliga kommunikationer men med möjlighet till förbättring bara regeringen också såg dessa möjligheter och var beredd att göra någonting åt dem? 116 (): åkte jag vägen mellan och i mitt liv. Det var just för att jag skulle undersöka om den var så dålig som det sades. Jag vet att den här debatten handlar om E 22, men den handlar också om väg 45 i . På den färden höll vi på att krocka en gång, och jag förstod att det är en hårt trafikerad väg som behöver byggas ut. Vi stannade också och besökte en kommun där man har projekterat järnvägssträckning och ny vägbyggnad och väntar på besked. Jag har i tidigare debatter kritiserat regeringen för att inte ha tagit behovet på allvar och inte ha byggt ut väg 45 just med tanke på bilindustrins behov. Jag tycker, precis som flera har sagt, att det är jättebra att regeringen äntligen gör detta. Men det blir precis som ett schackspel regeringen knuffar bort andra pjäser. Man tar pengarna från andra projekt, i detta fall E 22:an. Det är en väg som är i stort behov av upprustning och som är en pulsåder i , skulle jag vilja säga. Det har också understrukits av det som talade om när det gäller den ökande färjetrafiken från till andra länder på andra sidan . Hur ska man då lösa den här ekvationen? Vi har inte pengar till allting, kan man säga. Det här med privat kapital debatteras ofta. Man säger från den ena sidan att det är en lösning på många projekt, och från den andra sidan att man lurar sig själv och lånar pengar från barnbarnen. PPP, som man brukar prata om, det vill säga publicprivate partnership, är en lösning som flera andra länder har prövat med stor framgång genom att projekten blir billigare, genom att man delar risken mellan staten och privata aktörer och genom att man får stora infrastrukturprojekt byggda tidigare än vad som görs med traditionell finansiering. Det finns förslag både när det gäller vägen mellan och och när det gäller E 22 från upp till . Det har funnits förslag , till exempel från Sydsvenska handelskammaren, om att finansiera projekt med hjälp av PPP. I har motsvarigheten, , lagt ned mycket arbete på att ta fram konkreta förslag som regeringen skulle kunna nappa på. Jag delar till fullo synen i det som har sagt här om att det faktum att regeringen nu äntligen satsar på inte får förstöra möjligheterna för södra och sydöstra att få en utbyggd E 22. Det är man i behov av. Jag vill ställa en tydlig fråga till ministern: ministern beredd att ompröva det nej till PPP-finansiering som regeringen har envisats med att hålla fast vid? 117 (): flyttade vår familj till i . Då kom vi att bo från E 22. Vi hörde dag och natt ljudet från den omfattande trafiken. flyttade några barnfamiljer in i hus intill vägen. De visste i och för sig om trafikmängden, men de visste också att det bara skulle dröja innan vägen byggdes om. skulle beslutet fattas om vilket alternativ som skulle väljas. Det fanns pengar till ombyggnaden. Frågan gällde om det skulle bli söderalternativet eller norralternativet. Då upptäckte någon att det finns en sällsynt art av slända i det norra alternativets sträckning, och i det södra alternativets sträckning finns det sällsynta lavar i en våtmark. Vad har då hänt ? De sydliga hamnarna och ger ännu mer tung trafik. Jag kan förstå den frustration som de boende utmed vägen känner . är sträckan struken ur vägplanen. Frågan är om de planerade satsningarna är strukna för gott. Eller har regeringens strukit sådana satsningar som ligger sent i tidsplanen? Finns det möjlighet att få tillbaka planerade investeringar och satsningar när planen uppdateras? Som vi har hört är det inte bara delar av som drabbas. Hamnarna i och ger många tunga transporter i . Turismen i ökar glädjande nog. Det är en olycksdrabbad del av som går genom . Jag kan förstå att regeringen måste göra ett utvecklingspaket för och på alla sätt värna . Men E 22:an är den enskilt viktigaste satsningen på tillväxt i . Det är nog inte allmänt känt att arbetslösheten på sina håll i har siffror som påminner om dem som vi finner i inland. För att förbättra siffrorna behöver vi en bra infrastruktur i . Därför får inte E 22:an offras. Jag blir något konfunderad när jag läser följande rubrik i : ratar inte privat finansiering. Jag citerar: Trafikminister inbjuder skånska politiker att presentera ett förslag om privat finansiering av . Från skånsk sida föreslås en väg på avbetalning, en så kallad PPP-lösning. Jag har inte sett vad man föreslår. Det är nytt för mig. Det får jag lov att titta på, säger . Min fråga till ministern är: Kan man inte utifrån interpellationssvaret ändå tänka sig att E 22:an kommer till med hjälp av någon form av privat finansiering? 118 (): Först och främst vill jag säga att jag står helhjärtat bakom den satsning på att stärka och som utvecklings- och produktionsplats för fordonsindustrin som regeringen, och har enats om. Det råder ingen tvekan om att satsningen på ligger i långsiktiga intresse. Det som känns mindre bra är att man har valt att finansiera dessa satsningar genom att stryka andra angelägna infrastrukturprojekt i olika delar av landet. Den nationella väghållningsplan som fattade beslut om för sedan innehåller relativt begränsade nya satsningar på de nationella vägarna i . Därför känns det inte bra att satsningarna på i helt stryks ur den nationella väghållningsplanen. Väg E 22 är ju en pulsåder genom sydöstra . Den är hårt trafikerad och standardmässigt eftersatt. Dessa nu aktuella projekt ger också enligt analyser bra effekter i förhållande till sina kostnader. har också en omfattande transittrafik eftersom vi är brofäste till kontinenten. Det råder ingen tvekan om att en utbyggnad av är av avgörande strategisk betydelse för och hela . Det man hade önskat är att man inte hade ställt denna viktiga satsning på mot andra viktiga satsningar i andra delar av landet. Satsningen i är av en sådan speciell art och görs av en sådan speciell anledning att den absolut borde ha kunnat finansieras med nya medel. Jag måste också påtala att vi skånska riksdagsledamöter hade en träff med politiker . Vi diskuterade bland annat frågan om E 22:an. Vi var överens över partigränserna om att agera tillsammans för att arbeta för att få tillbaka de fem utbyggnadsprojekten på i in i den långsiktiga väghållningsplanen utan att på något sätt sätta dem emot satsningarna på . Dessvärre hade inte någon av de sex folkpartistiska riksdagsledamöterna prioriterat denna sammankomst, vilket det givetvis kan finnas skäl till. Med tanke på att man ej deltog i denna sammankomst var det mycket förvånande att man dagen efter skickade ett brev till oss skånska socialdemokratiska riksdagsledamöter. Brevets innehåll och kvalitet är så tveksamt att det inte ens är värt att kommentera det mer här . Jag kan bara konstatera att det för verkar viktigare att försöka plocka billiga politiska poäng på frågan än att vara delaktig i konstruktiva diskussioner för att göra det bästa av den uppkomna situationen. Mina och förhoppningar är att de diskussioner som ska föras mellan och skånska företrädare ska innebära att vi så fort som möjligt ska få projektet med E 22 tillbaka in i den långsiktiga väghållningsplanen. Det är inte minst viktigt för att de så kallade förskotteringarna ska vara möjliga likt tidigare E 22-projekt vi har haft i . Jag vet att inte kan lova något här och , men det är både min övertygelse och förhoppning att de kommande diskussionerna ska leda till att man gör allt vad man kan för att lyfta fram samtliga de angelägna infrastrukturprojekt som man har strukit i samband med beslutet om att stärka infrastrukturen kring . 119 (): Jag har lämnat in en egen interpellation på temat som kommer upp i kammaren om . Jag vet att statsrådet är mycket upptagen, och jag tänkte därför ta tillfället i akt att försöka få mina frågor besvarade vid dagens debatt så att vi inte behöver ha en debatt i denna fråga . Jag tänkte därför här och redovisa ett sammandrag av min interpellation. E 22 från till har mycket stor betydelse för sydöstra . De fyra berörda länen , , och och deras kommuner och företag har länge arbetat för en utbyggnad av . I den nu aktuella planen ingår en utbyggnad i den södra delen för . Det är otillräckligt med hänsyn till de stora behov som finns i , och . De har inte tillgodosetts. Om full effekt ska uppnås måste investeringar göras på hela E 22. Även om de investeringar som vi trodde var klara och som vi har hälsat med tillfredsställelse från och läns sida är otillräckliga blir de nu inte av. De 700 miljoner som har avsatts kommer i stället att investeras i och som ett led i ansträngningarna att stärka svensk bilindustris konkurrenskraft. Jag tror inte att det finns någon som motsätter sig investeringarna i . Att landets bilindustri klarar konkurrensen berör många människor och är en riksangelägenhet. Men det är inte rimligt att dessa satsningar ska ske på bekostnad av andra landsändar som har lika stora eller ännu större problem. Jag vill bara erinra om de nedläggningar som har drabbat län. i och i är bara två exempel bland flera. Det som har skett visar att dagens finansieringssystem för infrastrukturinvesteringarna inte är hållbart. Vi har alltså jobbat med att ta fram en plan som ska gälla . , och sedan har en stor del på vägsidan blivit förändrat. Investeringar i infrastrukturen handlar om långsiktighet. Jag tror att vi måste hitta andra modeller där man inte på det sättet lyfter av pengar från beslutade projekt till nya projekt inte att de är nya i sin helhet, men de blir plötsligt mer prioriterade. Regeringen bör därför ta initiativ till att hitta andra finansieringslösningar så att det som har skett med satsningar på kan undvikas . Vilka åtgärder är infrastrukturministern beredd att vidta för att långsiktigt säkra finansieringen av utbyggnaden av och andra angelägna infrastrukturprojekt? 120 (): Vi lever mycket i ett regionernas . Jag tänkte på det när infrastrukturministern satte de i och för sig oerhört viktiga satsningarna i mot satsningarna i den region som E 22 tillhör. Först och främst tycker jag att det är synd att det måste till ett hot mot en svensk stor industri för att man ska kunna se att investeringarna i är viktiga. De investeringarna måste vara minst lika viktiga vare sig finns kvar i regionen eller inte. Jag ska gå tillbaka till tanken på regionernas . Regionerna är lite som ryska dockor. Det finns en större, och de resterande blir mindre, mindre och mindre. Låt oss titta på den region E 22 tillhör. Den stora dockan är egentligen hela norra . E 22 är länken mellan , och upp mot de nya EU-länderna i . E 22 är därmed viktig inte bara för tillväxt utan faktiskt för hela norra tillväxt. Det finns egentligen två regioner. Det finns den norra delen av , den östsvensk-baltiska regionen. Sedan finns där . är en av de viktigaste tillväxtregionerna i . Förstoringen av den regionen är oerhört väsentlig för E 22. Jag spenderade en av mina med att vara med på en konferens som rörde att bredda . Det var en konferens som genomfördes i , inte , men eftersom jag betraktar den regionen som min tyckte jag att det var viktigt att vara där. Där pekade man på hur viktig den del av där ligger är för den lite större och hur viktigt det är med satsningar på infrastruktur för att få regionen att fungera. Låt oss gå ned till det lilla. För min del är detta en del av . Det här är länken mellan vad vi kan kalla två huvudstäder, mellan , den stora tunga staden i regionen, och , som är huvudsäte för regionen i sig. Det är naturligtvis oerhört viktigt att den vägen fungerar väl det är en olycksdrabbad väg. tillbringade jag på med att se på . Jag har redan tidigare varit kritisk till att de satsningar som var inplanerade var för få. Vi behövde ha tagit ett helhetsgrepp om hela E 22 och åtgärdat allt i ett stycke. Jag tror att de planer som har funnits på PPP-lösningar och som har visat att man till och med kan få en effektivare utbyggnad av just via PPP-lösningar hade varit bra att gå vidare med redan tidigare. tror jag att de är absolut nödvändiga. Kan ministern ändå ta tag i den möjligheten och låta E 22 bli ett försök för PPP-lösningar i ? 121 (): Det har förekommit uttalanden om att det ska finnas en förståelse för politiken att ställa region mot region. Vi hörde det redan under frågestunden, och vi har fått höra det här . Det är ett grovt felslut att formulera sig så. Jag kan hälsa att uppfattningen är så i mitt hemlän län. Jag är glad att det är en så stor uppslutning till denna debatt nu och att min kollega från mitt län också finns här och talar om långsiktighet i trafikpolitiken. Att en utbyggnad och upprustning av är helt nödvändig för att skapa tillväxt i sydöstra och därmed i mitt hemlän län kan inte upprepas tillräckligt ofta i debatten. E 22 är också en mycket viktig länk i Östersjöbanesystemet. Det är det program som har tagits fram för utveckling av väg och järnväg i sydöstra av i län i samverkan med .