prot · GS0914 · 2004-10-14 00:00:00 — Köer är helt enkelt korkat, även ekonomiskt naturligtvis förutom att köer rent mänskligt är negativa. I har vi också erfarenheter, och de formar mycket av det tänkande som finns på vår kontinent. Dels finns den östeuropeiska erfarenheten med ett kollektivt synsätt vård tilldelas och blir då tilldelad en mycket liten elit. Dels finns det mer västeuropeiska synsättet, att rätten till vård är en rätt som den enskilde har. Här har EU en viktig roll. Det är intressant att se det synsätt som finns inom EU, nämligen att patienten har rätt att söka vård. Gränserna blir därmed inte instängande. Allt det här med att ha upptagningsområden försvinner. Det är patientens rätt som är det centrala. Har man då råd att ge en god sjukvård? Ja, erfarenheten pekar på att i en utvecklad marknadsekonomi kan man ge den sjukvård som behövs. Man kan alltid diskutera proportioner av BNP. Vi kan väl säga att genomsnittet i den utvecklade världen ligger något högre än i procentuellt sett och kanske betydligt högre sett i pengar eftersom BNP per capita är högre. Det finns egentligen ingen resursbrist i den meningen att vi skulle kunna säga att en modern, utvecklad marknadsekonomi inte har de resurser som behövs för att ge sjukvård till den som behöver sådan på samma sätt som vi kan säga att vi inte har brist på resurser vad gäller mat, bostad eller kläder. Således är det egentligen organisationsfrågorna som är det centrala, inte resursfrågorna. Det är ganska intressant att se att väldigt mycket av hälso- och sjukvårdsdebatten i alla länder, alltså inte bara i , ofta är sådant som handlar om resursbrist och om man ska ransonera resursbrist. Man kan säga att , utifrån sett, har väldigt höga ohälsotal. Då kan man diskutera om det har med sjukvård eller sjukvårdssystem att göra. Handlar det om dold arbetslöshet, en dålig arbetsmarknad eller en dålig sjukvård? Det kan man diskutera mycket. Likväl finns det nog ett samband mellan höga ohälsotal och sjukvårdens funktionssätt kanske inte så mycket den högspecialiserade vården och det vi mäter men, som en del varit inne på, psykiatrin och svårigheterna att komma till särskilt för den som inte är så smart och som inte har så lätt att ta sig fram. Här har vi kanske betydande problem. Det är kanske större problem i svensk sjukvård än som framgår när man tittar på den här typen av effektivitetstal. I har vi en väldigt hög kostnad för ohälsa. Det beror ju på hur man mäter. Men jag skulle misstänka att vi har kostnaden på två sätt: dels vad det kostar, dels utebliven produktion en produktion som inte finns. Skulle man mäta det är nivån kanske 25 eller en större andel av BNP. Vi har alltså en oerhört hög kostnad för ohälsan, också om man där inkluderar sjukvården. Vad som även utmärker är köer. Många har varit inne på det så det behöver jag inte gå igenom. Det som också väcker internationell uppmärksamhet är de höga patientavgifterna. När jag är utomlands ser jag ofta häpnadsväckande beskrivningar av , hur mycket en patient får betala för att komma till sjukvården. Så drar man den förunderliga slutsatsen att man både kan ha höga skatter och höga patientavgifter. Vi ransonerar ju delvis med de höga patientavgifterna i . Om vi ska se framöver tror jag att vi kommer att ha en stor reformperiod i svensk sjukvård. Jag tror att det är några saker som är centrala. Det ena är det som väldigt många var inne på, att man har garanterad vård. Då försvinner allt med gräddfil och behov att komplettera. Om man får vård behöver man naturligtvis inte gå i någon gräddfil. Då får man ju vård. Det andra är att ta till vara alla goda krafter. Inte minst kommer vi naturligtvis att få en ökad grad av internationalisering. Det kommer inte att bedrivas bara svensk vård i utan också internationell vård. Det har med kunskapsöverföring över gränser att göra. Den allra största delen av kunskaper i sjukvården kommer ju från andra länder, huvudsakligen . Det är så det kommer att vara. Så har vi finansieringsfrågan. Det tror jag är den centrala. Man måste ha ett bredare perspektiv, ett socialförsäkringsperspektiv. Det är inte sjukvård vi ska finansiera. Det är att bota ohälsa vi ska finansiera. Det har också en del varit inne på. Man måste i den meningen byta perspektiv och därmed också politikeruppgift. Politikerns uppgift är egentligen inte att organisera sjukvård utan att se till att patienten får vård. Politikerrollen ska flyttas till att bevaka patientens intressen, särskilt för de patienter som har svårt att ta till vara sitt eget intresse. Den svaga patienten är den som är den viktiga. I där jag ingår kommer man nu att diskutera den svenska hälso- och sjukvården. Jag tror att det är ett viktigt tillfälle att i djupare mening fundera över den struktur vi ska ha. 373 (): Den allmänpolitiska debatten tycker jag alltid är lika spännande. Det är så många områden som kommer upp. har det varit en intensiv sjukvårdsdebatt här. Jag blev nästan lockad att byta inriktning på mitt anförande och delta i den, men det tänker jag inte göra. Jag anmälde mig till den här debatten för att tala om och fattiga barn. Det tänker jag genomföra. Men sjukvårdsdebatten är viktig, och den har sin plats även här i den allmänpolitiska debatten. Jag blir personligen stimulerad av att andra än enbart socialutskottets ledamöter deltar. Det är ett område som är väl ägnat att diskutera och fundera mycket kring. Men, herr talman, jag tänkte tala om att vi har ett antal fattiga barn i det här samhället. Vi talar om av våra barn eller 235 000 barn som lever i familjer med låg ekonomisk standard. Det är redovisningar , de senaste som jag känner till. 147 000 av barnen lever i familjer som fick ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen. Jag vill börja där, och jag vill sätta in det i den diskussion som jag ibland upplever pågår i samhället, där man talar om att vi ska sänka ersättningsnivåer, sänka saker och ting för att motivera de vuxna på något sätt. Jag menar att då har man ett vuxenperspektiv och inte ett barnperspektiv. Barnen lever i de här ekonomiskt utsatta miljöerna hela sin barndom. uttryckte en partiledare i partiledardebatten att ingen kunde göra om sin skolgång. Det är nog sant. Men inget barn kan heller göra om sin barndom. Därför är det viktigt att fundera på de här siffrorna och sätta dem i relation till andra system utifrån ett barnperspektiv. Jag har också tagit del av och vill lyfta att i botten av alla skyddsnät har vi en socialtjänstlag. Som lagstiftare i den här har vi sagt att där ska barnperspektivet finnas med . Det är det sista skyddsnätet som de här barnen möter. Om man tittar på hur utför sin uppgift ser man att den brister när det gäller barnperspektivet. När det till exempel handlar om bedömning av ekonomiskt bistånd de 147 000 barnen ser man i att de barnen inte synliggörs i akterna. De finns inte med. Man har inte i lyft fram eller diskuterat de här barnens situation. Det tycker jag är allvarligt. Om jag sedan tittar på barn som lever med våld i familjen blir jag ännu mer rädd. Då läser jag Rädda Barnens rapport. Man genomförde 2003 en studie av hur agerade när barn blev vittne till våld i familjen. Rapporten visar att när man undersökte fyra kommuner var det endast 20 av 72 barn som upplevt våld som kom till kännedom. Man kände inte till det. I vart fall registrerade man det inte. Åtta av barnen hade själva utsatts för våld. De hade inte bara blivit vittne till det, utan de hade blivit utsatta för våld också. Men endast ett av de barnen kom till kännedom. Förutom Rädda Barnens rapport har det i medierna uppmärksammats att anmälningar om barn som farit illa blivit liggande utan åtgärd, och det , hos , det sista skyddsnätet. Vi står bakom en proposition som vi har antagit här i som handlar om stärkt skydd för barn i utsatta situationer. Där föreslogs en rad åtgärder för att stärka barnens rättigheter och barnens synliggörande. Men med anledning av vad som har kommit fram i Rädda Barnens och rapporter finns det all anledning att utvärdera vad som händer och återkomma till de här frågorna. Den tredje punkten i förhållande till som jag vill hinna med att lyfta är vad som händer med barn när man vräker familjer. Det har också varit föremål för mediernas granskning. i har följt upp vad som händer vid vräkningar. Det är också 2002. Det finns inga nyare siffror. När man tittade på avhysningsprotokoll framgick det endast i undantagsfall om barn fanns med i bilden eller inte. När man tittade närmare på 21 fall där kvinnor vräkts visade det sig att det i 14 av dessa fall, det vill säga i , fanns barn med vid avhysningen, och hade varit inblandad i bara tre av de fallen. Jag menar att det finns anledning som lagstiftare det är vi alla som sitter i det här rummet att ta en funderare på detta. Vi har antagit lagar, det står tydligt i socialtjänstlagen och vi har sagt att och barnperspektivet ska in. Men när det gäller tillämpningen återstår mycket att göra. 374 (): Det största allvarligaste hotet mot vår folkhälsa och sociala trygghet är den kraftigt ökade alkoholkonsumtionen. Den har gått upp i stället för att gå ned som var målet för vår politik. ser vi hur skadorna ökar, även om statistiken ibland släpar efter. Alkoholförgiftningarna ökar, våldet ökar, rattfylleriet ökar och sjukdomarna med alkohol som bidragande orsak ökar. De som drömmer om att alkoholkonsumtionen ska öka utan att skadorna ska öka det är framför allt de som är kommersiellt engagerade för att sälja alkohol måste också erkänna att detta är en dröm som inte har mycket med verkligheten att göra. Det finns många orsaker till detta. Alkoholen har redan blivit billigare. Den har blivit billigare sedan vi kom med i EU. Inkomsterna har ökat. Men framför allt är det de ökade möjligheterna att ta in billig alkohol från andra länder när man reser in i och den illegala vidareförsäljningen av alkohol som har fått utvecklas. Jag vill inte säga att tull och polis har suttit med armarna i kors. De har haft för lite resurser. Jag tycker att statsmakterna har låtit den här olagliga vidareförsäljningen utvecklas alltför länge utan att vidta effektiva åtgärder. Det finns även andra inslag i som har bidragit till det här hotande läget. Från har vi länge varnat för att det i längden blir omöjligt att ha väsentligt lägre alkoholskatter i än i omgivande länder om vi inte kan kontrollera införseln. Vi ser nu ett läge där det ser ut att bli ofrånkomligt att ytterligare sänka alkoholskatterna, utöver det som redan har skett. Det gäller framför allt spritskatten. Det handlar inte framför allt om att slå vakt om Systembolaget som företag. Det handlar om att hela den svenska alkoholpolitiken förlorar i legitimitet om huvuddelen av alkoholen köps utomlands. Om det blir nödvändigt att sänka skatterna ytterligare ska ingen tro att det kan ske utan att konsumtion och skador ökar. Det är naivt. Men tyvärr är det så att även oförändrade skatter kommer att leda till ökad konsumtion och ökade skador genom införseln av billig alkohol. Hur har vi kommit dit? Det finns nog många som har anledning att vara självkritiska. Jag vill bara nämna en orsak här. Det är bristen på nordisk sammanhållning när man förhandlade om införselreglerna. Det var någonting som bidrog till att vi inte kunde upprätthålla det undantag som vi fick i samband med förhandlingarna. hoppas vi att den skadan håller på att repareras. De nordiska socialministrarna försöker utarbeta en gemensam strategi för att få EU att acceptera att vi åter får kontrollera införseln. Det är bra att man talar om det. Det har varit som att tala för döva öron när man har försökt att få finansministern och andra att lyssna till de kraven. säger folkhälsoministern att man ska kräva en halvering av de orimliga så kallade indikativa nivåerna. I stället för att få ta in två förbrukning vid varje inresa ska man få ta in förbrukning. Det är naturligtvis en alldeles för låg ambitionsnivå. När det gäller tobak får man ta in kanske 40 dagars konsumtion för en som röker ett paket en normal vanerökare. Då vore det ju rimligt att man inte fick ta in förbrukning av alkohol, utan betydligt mindre. Jag hoppas alltså att man inte ställer ambitionsnivån alltför lågt. Den här problematiken kan sammanfattas väldigt enkelt. Vi gick inte med i EU för att få ökade alkoholskador. Om EU tvingar oss till ytterligare ökade alkoholskador kommer det att skada förtroendet för EU-samarbetet ännu mer. Det finns naturligtvis en del som flabbar och säger att det är väl jättebra att EU tvingar oss att sänka alkoholskatterna. Men när skadorna ökar kommer det att skada EU-samarbetet. kan vi naturligtvis göra en hel del internt för att sätta stopp för den olagliga alkoholförsäljningen. De av oss som var på en frukost som ordnades av justitieutskottets ordförande fick höra både en polis och en förälder från som gav konkreta exempel på vad man kan göra. Det är naturligtvis något som inte bara kan göras i , utan det kan göras över hela landet. Jag hoppas att regeringen snabbt tar fasta på de många förslag som har framlagts av i hans utredning. Det går inte att vänta . Vi är redan inne i ett krisartat förlopp. I stället för att diskutera vems fel det var att vi kom dit, tycker jag att alla goda krafter nu måste samlas för att återupprätta svensk alkoholpolitik, annars kommer vi tyvärr att gå mot en social och medicinsk katastrof. I detta anförande instämde , och (alla fp). 375 (): Jag kommer också att prata om alkoholpolitik. Svenskarna dricker alkohol på ett sätt som man inte gjort . Som en reaktion då på att svenskarna höll på att supa ihjäl sig bildades . Den håller på att få en ny renässans och behövs mer än någonsin i dagens . Svenskarna drack ca ren alkohol per person . ligger nivån på alltså en ökning på . Alkoholskadorna tar sig en mängd uttryck i samhället: social misär, fysiska skador och stora samhällsekonomiska kostnader. Bilden i ser ut på följande sätt: Det har blivit allt vanligare med alkoholpåverkade förare i trafiken. Antalet fosterskador till följd av alkohol ökar på grund av att kvinnor dricker mer alkohol, även när de är gravida. Våld och misshandelsbrott ökar, vilket kan sättas i samband med den ökande alkoholkonsumtionen. Antalet fall av skrumplever och bukspottskörtelinflammation har ökat. Vi har ett ökat berusningsdrickande bland ungdomar. Hälften av de ungefär 100 mord som begås återfinns i missbrukarkretsar. Enligt tillgänglig statistik är sex av tio mördare alkoholberusade vid tiden för dådet. Minst 200 000 barn i lever med en eller två föräldrar som har missbruksproblem. Att förebygga och behandla alkoholmissbruk handlar inte minst om att värna dessa barns rätt till en trygg uppväxt. Listan kan fortsätta, men den viktigaste frågan nu är: Vad kan vi göra åt detta? Det måste till krafttag för att få bukt med denna negativa trend. Vi kristdemokrater vill värna folkhälsan. Vi vill få bukt med alkoholens skadeverkningar och lägger därför en motion till med ett antal åtgärder. Eftersom jag har på mig kan jag bara ta upp några av dem. Vi vill för det första återinföra införselregler på alkohol på ungefär den nivå som vi hade när vi blev medlemmar i 1995. Vi vill också arbeta på att höja minimiskatterna på alkohol i hela . Vi vill för det andra inrikta det förebyggande arbetet och kampanjer mot fem alkoholfria zoner i samhället. Dessa zoner är under graviditeten, under barndomen, i arbetslivet, i trafiken och inom idrotten. För det tredje måste man stödja familjerna som ett led i det alkoholpreventiva arbetet. Långsiktigt handlar naturligtvis förebyggande arbete om införlivandet av värden, värderingar och normer. Föräldrar och andra vuxna som har ansvar för barnuppfostran måste därför stöttas i denna uppgift så att de kan och orkar vara närvarande och delaktiga i de ungas liv och ge dem en social trygghet. Fasthet och konsekvens är viktiga signaler i detta preventiva arbete. tror också att om de vuxna i familjen får mer tid för barnen får det en rad positiva följdverkningar för den uppväxande generationen. Det gäller att ge dem förtroende och uppmuntran i föräldrarollen. Drogkurvorna kommer inte att peka nedåt om barnen endast ska vara utlämnade till diverse medier som guide och påverkanskraft in i vuxenlivet. Föräldrarna är helt nödvändiga som förebilder. För det fjärde vill vi stödja frivilligorganisationerna. De ideella insatserna inom , missbruksvården och idrottsrörelsen är en stor tillgång. Det är en kraft som inte kan dirigeras uppifrån men som kan stödjas på ett positivt sätt av statsmakterna. Organisationer inom nykterhetsvården har historiskt sett varit banbrytande och aktiva med alltifrån att driva lokala alkoholistanstalter till att bedriva landsomfattande opinionsarbete. För det femte vill vi upprusta missbruksvården. när vi kom med i EU har kostnaderna för missbruksvård skurits ned med . Det motsvarar en minskning i reda pengar. För det sjätte vill vi minska rattfylleriet genom en rad åtgärder som till exempel alkolås som standard i nya bilar , krav på alkolås vid upphandling av kollektivtrafik, att dömda rattfyllerister måste ha alkolås samt att konfrontera rattfyllerister med trafikoffer. För det sjunde vill vi begränsa tillgängligheten till alkohol genom att begränsa öppethållandetiderna och serveringstillstånden samt skärpa tillsynen över folkölsförsäljningen. Med dessa åtgärder kommer målen med den kristdemokratiska alkoholpolitiken att uppnås. Målen är för det första att konsumtionen av alkohol bland barn och ungdomar ska minska , för det andra att totalkonsumtionen av alkohol i ska minska . Jag hoppas att vår motion får en positiv behandling när den behandlas i . I detta anförande instämde (). 376 (): Jag hoppas att min röst kommer att hålla. Jag har tyvärr hostat mest . Jag är förkyld, men så är det. Ett samhälle måste byggas så att alla, så långt det är möjligt, ska kunna delta på lika villkor i samhällslivet. Jag ska beröra två grupper som av olika skäl sätts på undantag, göms undan och glöms bort, nämligen de äldre och de funktionshindrade. Här hade jag med talmannens godkännande tänkt sjunga en stump, men med tanke på att min röst just nu inte håller läser jag upp den: Vid trettitre, é man passé vid trettifem, så kan man hälsa hem vid fyrtio jämnt, é man ett skämt å högre opp, så åker man väl på en propp Det var Hasseåtage. Varför är man passé när man har samlat kunskap ett helt liv? Varför duger man inte när man har så mycket att dela med sig av? Synen i är att man icke göre sig besvär med att stanna i arbete eller söka arbete när man är över en viss ålder. Är man över 70 ska man inte sitta i statliga bolagsstyrelser i trots att man kan ha lång erfarenhet och skicklighet i just detta. I arbetar endast av alla 6064-åringar. Vid nedskärningar och omorganisationer är det oftast den äldre gruppen som ofrivilligt får lämna . Varför denna negativa syn på äldre i ? I som jag besökte fanns påfallande många i hög ålder i statlig tjänst, flera en bra bit . Där ses man som erfaren och kunnig här ses man som en belastning. anser att erfaren arbetskraft ska kunna få göra större insatser i arbetslivet. Vi anser att hinder för nyanställning av medelålders och äldre personer ska avlägsnas och att förhållanden som ekonomiskt påskyndar tidigt utträde ur arbetslivet ska förändras. Äldre måste kunna ges valfriheten att fortsätta arbeta, ej glömmas bort. Nästa tillfälle när de äldre glöms bort är när sjukdom skapar behov av omsorg och vård. Den främsta riskfaktorn för sjukdom är ålder. Alla människor drabbas förr eller senare av sjukdom, men av alla kan betraktas som multisjuka. De lider av flera samtida sjukdomar, funktionsnedsättningar och hälsoproblem. Stöd och samverkan mellan olika vårdgivare och omsorgsaktörer är nödvändigt. Det finns många exempel på att antalet äldre med komplexa hälsoproblem undervärderas. Behoven har helt enkelt inte blivit bedömda. Långt ifrån alltid sammanställs multisjukligheten i sin helhet inom sjukvården. Mestadels är det den diagnos som patienten vårdas för som registreras. Den svenska sjukvården erbjuder i internationell jämförelse vård av hög kvalitet. Men trots den medicinsk-tekniska utvecklingen och nya och effektiva behandlingar är vården generellt sett ganska dålig på att ta hand om äldre med komplexa vårdbehov. Detta är en paradox i dagens kunskapsintensiva och högteknologiska vård. Tillräcklig kunskap och forskning saknas. Äldrevården behöver både förändras och förbättras. Nästa grupp som ofta glöms bort i vårt samhälle är de funktionshindrade. Den som är funktionshindrad ska inte handikappas av sitt funktionshinder, utan samhället måste byggas så att alla kan få makt över sina liv. Med denna mening börjar motion angående funktionshindrades rättigheter. Efter många tidigare år med framsteg har varit försämrande för denna grupp. Många lever i ofrivillig isolering och kan inte ta sig ut som de vill och vistas på offentliga platser. Tillgängligheten är fortfarande dålig på många platser och i många byggnader. Målet att ha ett handikappanpassat samhälle ligger långt borta. Bristande tillgänglighet är en diskriminering. Skärp lagstiftningen på området! Stimulansbidrag för handikappanpassning är nödvändigt. Det finns mycket som inte fungerar tillfredsställande på det området. Utveckla handikappreformen och låt staten ta över ansvaret för personliga assistenter! Sist men inte minst, herr talman: över stödet till handikapporganisationerna! Det är dåligt anpassat för organisationer som företräder små grupper. Låt oss nu tillsammans se till att värna och bistå de grupper som har behov av en förändrad, smidigare och rättvisare lagstiftning inom dessa områden. I detta anförande instämde och (båda fp). 377 (): har sjukskrivningar och förtidspensioneringar galopperat. Processen sattes i gång av en olycklig kombination av att den socialdemokratiska regeringen mjukade upp reglerna för vad som är att betrakta som sjukt och höjde både tak och ersättningar. Både statliga ersättningar och avtalsersättningar höjdes i många fall med tillsammans och av lönen. har processen rullat på, och människor har anpassat sig till regler och ersättningsnivåer. Det allvarliga är att människor börjat sjukskriva sig vid trötthet, press och allmänna påfrestningar. Observera att detta inte är fusk! Problem som uppstår i olika situationer löses inte längre för vad de är utan medikaliseras och ges medicinska etiketter. Inte nog med att människor då också känner sig sjuka; dessutom beläggs sjukvården. Enligt SBU är sjukskrivning i hemmet ofta negativt för tillfrisknande, och långvariga sjukskrivningar gör att människor blir psykiskt sjuka. Vi moderater föreslår att reglerna för sjukskrivning stramas upp så att den kopplas till sjukdom och sjukvårdande behandling. Vi kan inte förvänta oss att allmänheten ska tolka reglerna på ett mer restriktivt sätt än vad som medges, särskilt inte när reglerna är så svårtolkade att inte ens försäkringskassor och än mindre läkare kan tolka dem på ett likformigt sätt. Förändrad praxis måste grundas i förändrad lagstiftning, och vi i måste ta vårt ansvar. Det räcker inte med en omorganisation av eller aldrig så stränga artiklar av generaldirektörer som uppmanar allmänheten till skärpning. Den som har sjukpenning måste också ha en drivkraft att ta ansvar i processen tillbaka till arbete. Ett av de stora problemen är bristen på ansvar i sjukskrivningsprocessen. Den som vill bli sjukskriven beskriver en upplevd situation i syfte att få sjukpenning men behöver knappast ta några ekonomiska konsekvenser. Läkaren som sjukskriver behöver inte heller ta ansvar eller ekonomiska konsekvenser av sitt sjukintyg. ska egentligen bedöma arbetsförmågan men har nästan aldrig en aning om hur arbetsplatsen ser ut och har inte heller något tydligt ansvar. Kostnaden får bli vad den blir. Sjukskrivning ska vara en övergångslösning, sade statsminister i går. Ja, vi håller med. Vi vill ha en övergångslösning, men inte en övergångslösning till förtidspension utan till att återgå till arbete. Vi föreslår sänkta ersättningsnivåer.