prot · GS0948 · 2004-12-10 00:00:00 — Där menar jag att vi har en lagstiftning som är väldigt bra och ger en mycket god grund för den typen av individuella bedömningar. 79 (): Återigen måste jag upprepa att det i inte räcker med att vara en diskret, anonym och inte utöva sin religion. Det räcker med att avstå från att delta i en annan religionsutövning. Det är det som faktiskt är det allvarliga. Så pass allvarligt är det. Jag tycker att det är bra att vi har fått debattera det här i kammaren och fått ett meningsutbyte om det för att lyfta upp den här frågan. Det vägledande beslutet ligger till grund för många ställningstaganden i . Det brev som jag har fått från en tjänsteman i nämnden, som är daterat ganska , , pekar . Ett vägledande beslut är alltså fortfarande vägledande . säger att man ska följa utvecklingen dag för dag och se vad som händer i landet. Jag skulle vilja påstå, och jag tycker att jag har grund för det påståendet, att den situation som rådde 1998 inte i något avseende har förbättrats för de människor som jag tänker på. Det har snarare gått i motsatt riktning. Detta tycker jag inte tyder på att man följer utvecklingen dag för dag på det sätt som faktiskt vore önskvärt. Med det tackar jag ändå för att statsrådet har svarat på de här frågorna och att vi har fått belysa dem . 80 Statsrådet (): Jag vill också tacka för den här interpellationsdebatten. Jag menar också att det här är väldigt viktiga frågor. Jag tror precis som att det möjligtvis också behövs en fortsatt debatt om de här frågorna. Jag tror att det också kan handla om kompetens hos beslutsfattande myndigheter att förstå vad religion betyder för en person och se det på ett djupare plan. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi pekar på det och belyser det på olika sätt. Jag tror att det är bra att vi tar upp den här frågan och att det är väldigt viktigt att vi också fortsätter att hålla frågan levande. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2004/05:144 om försvaret, kvinnor och jämställdhet 81 Försvarsminister (): de har ställt sju frågor till mig om försvaret, kvinnor och jämställdhet. När jag svarade på fråga om jämställdhetseffekterna av ett intagningsstopp på officersutbildningen delade jag hennes farhågor både vad avser rekrytering och avveckling av officerare. Då hade försvarsutskottet redan konstaterat att det synes som om personalkostnaderna har fått en sådan omfattning att det går ut över den verksamhet som ska bedrivas i Försvarsmakten (bet. 2003/04: FöU3). Det har alltså varit tydligt att något måste göras för att minska Försvarsmaktens personalvolymer. Försvarsmakten står inför en omfattande och komplex personell omstrukturering. Detta redovisade regeringen för i propositionen Vårt framtida försvar. Myndigheten bedömer bland annat att antalet yrkesofficerare och civilanställda behöver minska med eller ca 5 000 årsarbetare. Av dessa bedöms ca 3 500 sägas upp på grund av arbetsbrist. Hur personalminskningen genomförs ansvarar Försvarsmakten för som arbetsgivare. Detta ska givetvis ske inom ramen för den arbetsgivarpolitiska delegering som ytterst lagts fast av . De viktiga beslut som Försvarsmakten står inför, för att få bättre balans i personalvolymerna, berör väldigt många människor. Myndighetens avvägningar är ett val mellan olika negativa konsekvenser. Exempelvis skulle en övertalighet om 1 000 yrkesofficerare vid utgången av 2007 kosta . Vi är alla medvetna om de negativa konsekvenser som avvecklingen av personal tillsammans med ett rekryteringsstopp får. är det ännu viktigare att fortsätta det arbete som bedrivs när det gäller jämställdheten inom Försvarsmakten. Det blir alltmer angeläget att de kvinnor som fortsätter sin anställning i Försvarsmakten trivs. Min inriktning är att ställa ännu högre krav på en god och jämställd arbetsmiljö i Försvarsmakten, just för att myndigheten ska vara en attraktiv arbetsplats ur jämställdhetssynpunkt. Regeringen har intensifierat arbetet gentemot såväl Försvarsmakten som Försvarshögskolan och . Regeringens uppdrag att utbilda nyckelpersoner har fastställts i en utbildningsplan för Försvarsmakten som innebär att all personal vid Högkvarteret, förbandschefer, utbildningsledare och lärare med flera ska utbildas i jämställdhet och diskriminering med början . Därutöver integreras genuskunskap i ledarskapsämnet på alla nivåer av militär utbildning. När det gäller rekryteringen kvarstår den ambition som regeringen redovisat i propositionen Vårt framtida försvar. Försvarsmakten bör alltså fortsätta tillämpa särskilda rekryteringsåtgärder. Fler värnpliktskullar kan utnyttjas som rekryteringsbas när officersutbildningen väl återupptas. Detta är nödvändigt för att nå en väsentlig ökning av andelen kvinnor på den grundläggande officersutbildningen. Avslutningsvis vill jag understryka att rekryteringsarbetet inte bara präglas av dåliga nyheter. Arbetet inom totalförsvaret med att få fler unga kvinnor intresserade av att göra värnplikt har nämligen fått ett bra gensvar. Resultatet av rekryteringskampanjerna är att antalet antagningsprövade kvinnor har ökat från 830 till 1 050 för att bli 1 110. Det ser jag som positivt. 82 (): Vi har en hårt pressad och hårt ansatt försvarsminister som innan ska fatta beslut om försvarspropositionen inte vet om den går igenom eller inte. Det är regeringen själv som har satt sig i denna sits genom att göra upp med och i stället för att göra upp med och de andra borgerliga partierna, som det fanns möjlighet till, och se till att det fanns en stabil majoritet för försvarsbeslutet. Jag ska citera ur försvarspropositionen. Där står följande: Den omfattande avvecklingen av personal och det tillfälliga rekryteringsstoppet till officersutbildningen riskerar att få negativa konsekvenser för uppgiften att successivt öka andelen kvinnor inom officersyrket. Det ställs högre krav på Försvarsmaktens förmåga att bibehålla de kvinnor som är anställda som yrkesofficerare. På ett annat ställe i propositionen står följande: Sammanfattningsvis konstaterar regeringen att Försvarsmakten alltjämt måste fortsätta verka för att rekrytera fler kvinnor till officersyrket. Regeringen kommer att följa resultatet av de fortsatta ansträngningarna. Dessa citat är väldigt motsägelsefulla eftersom vi alla vet att när dessa stora uppsägningar kommer till stånd är det kvinnorna som kommer att drabbas först. Det är därför som jag har ställt mina sju frågor, som jag egentligen ställde till jämställdhetsministern. Men det är försvarsministern som svarar på dem. Det hade kanske varit bra att få ha debatten med jämställdhetsministern. Jag ska upprepa fyra av mina frågor. På vilket sätt avser statsrådet att se till att antalet kvinnor ökar inom Försvarsmakten? Vilka verktyg avser statsrådet att ge ÖB för att möjliggöra att fler kvinnliga officerare kan behållas i den nu pågående personalavvecklingen? Vilka verktyg avser statsrådet att ge ÖB för att möjliggöra rekrytering av fler kvinnliga officerare? Vilka åtgärder avser statsrådet i övrigt att vidta för att försvarsbeslutet ska bli förenligt med regeringens mål om en radikal ökning av andelen kvinnor som genomgår officersutbildningen? Jag har bett att ta reda på lite grann om kvinnor inom försvaret. Det har inte varit helt lätt, men jag har lyckats få veta en del. finns det 509 kvinnliga yrkesofficerare. Om försvarsbeslutet går igenom kommer i princip 150 att försvinna. Det är av de kvinnliga officerarna. går 46 kvinnor ut yrkesofficersutbildningen. De går ut i arbetslöshet. Det vet de redan. 2004, alltså , var det 140 kvinnor som sökte till yrkesofficersutbildningen. Man räknar med att ungefär 60 av dem, fler än någonsin, skulle ha blivit antagna. Men det blev ett intagningsstopp inte bara utan också . Jag tycker att försvarsministern gömmer sig bakom att det är Försvarsmakten som är arbetsgivare. Jag skulle kunna acceptera att man gjorde det om man inte ställde krav på Försvarsmakten att se till att det finns fler kvinnor inom Försvarsmakten och fler kvinnliga officerare. Vad försvarsministern och Socialdemokraterna gör just nu är att be ÖB göra ett illusionsnummer liknande det indiska reptricket, som vi alla vet vad det går ut på. Men den här gången är det inte ett indiskt reptrick, utan det är ett socialdemokratiskt reptrick eftersom ÖB inte får ett enda verktyg. Han får inte ens repet för att göra det. Därför är min fråga till försvarsministern fortfarande: Är försvarsministern inte beredd att ge ÖB ett enda verktyg för att han ska kunna leva upp till det som Socialdemokraterna själva säger om fler kvinnor inom Försvarsmakten och fler kvinnliga yrkesofficerare? 83 Försvarsminister (): Den stora debatten kring försvarets kommande inriktning kommer att ske i den här kammaren . Jag kan bara säga att det är viktigt att vi i får ett beslut om den framtida inriktningen av försvaret och att man därmed kan arbeta konkret med detta i regeringen, som sedan ska ge direktiv till Försvarsmakten. Det pågår ganska mycket ryktesspridning. Och det är viktigt att vi får stopp på det. Regeringen är väldigt tydlig i propositionen med att det finns risker när man måste minska antalet anställda och får problem med rekrytering av kvinnliga officerare. Därför har regeringen understrukit i propositionen att man måste vara särskilt vaksam på den punkten. Man måste också intensifiera sitt jämställdhetsarbete så att man också förhindrar avgångar från officerare. Jag vill inte gömma mig bakom Försvarsmakten som arbetsgivare. Det finns en väldigt tydlig delegering som handlar om att alla avtals- och arbetsmarknadsfrågor ska skötas nära verksamheten i myndigheterna. Det har utretts och granskats . Det gäller hela skalan av myndigheter i . Det har presenterats för , och har ställt sig bakom den principen. Det är bara det som jag följer. Jag talar inte om att gömma mig bakom det. Det är klart att jag blir väldigt nyfiken på vad det egentligen är för hjälpmedel som de talar om när det gäller att underlätta för Försvarsmakten. Det finns ju också, vill jag påstå, insatser och möjligheter från regeringens sida. Men det är uppenbarligen något annat som de efterlyser. Därför undrar jag vad det handlar om. 84 (): Så sent som kunde man, försvarsministern, läsa uttalanden om hur kvinnor drabbas av nedskärningarna. ÖB säger att kvinnor kommer att drabbas trefalt när ÖB tvingas säga upp officerare. Regeringens egna stödpartier talar om ett misslyckande, men försvarsminister svarar att det kommer att bli alldeles utmärkt bra när det gäller kvinnorna. Utmärkt bra på vilket sätt? Vilka signaler ger man till de unga flickor som sökt sig till Försvarsmakten och som kanske precis gjort lumpen och helt frivilligt ägnat av sina liv åt detta välmotiverade flickor med en enda ambition, nämligen att bli yrkesofficerare? De blev lurade . De blir lurade . Hur ska de vänta på att eventuellt få bli yrkesofficerare, försvarsministern? Ska de ägna tre, fyra eller av sina liv åt något som de inte vet om det blir något av eller inte? Försvarsministern säger sedan: ska jag komma med lösningen. Men försvarsministern vet mycket väl att de borgerliga partierna var beredda att göra upp med Socialdemokraterna, var beredda att diskutera frågor. Jag vet att man aldrig kom in på sakfrågorna ens. Det var aldrig någon reell diskussion om att kunna göra upp, utan det var väldigt låsta positioner. Försvarsministern vet också att överbefälhavaren väldigt tidigt bad om verktyg för att kunna klara personalavvecklingen, för han såg att de som försvinner är de yngre däribland kvinnorna. För mig blir det ett jättehyckleri när man kräver av ÖB att se till att det blir fler kvinnliga officerare, se till att det blir fler kvinnor inom Försvarsmakten och se till att fler kvinnor gör lumpen och sedan i samma andetag inte ger ett enda verktyg så att ÖB kan verkställa detta. Då blir det just ett illusionsnummer det socialdemokratiska reptricket, utan ett enda verktyg. Inte ett rep ens har ÖB fått till sitt förfogande. Det är alltså hyckleri på väldigt hög nivå. Jag förstår att försvarsministern är pressad . När jag läser svaret blir jag faktiskt väldigt beklämd det gäller flera bitar. Försvarsministern säger så här: Vi är alla medvetna om de konsekvenser som avvecklingen av personal tillsammans med ett rekryteringsstopp får. Jag skulle vilja säga som ungdomar numera säger: Och? Ja, vilka slutsatser drar försvarsministern av detta? Försvarsministern lever fortfarande i en illusionsvärld och tror att man kan få fler kvinnor till försvaret detta som signalen till kvinnorna ges: Det är ingen idé att ni försöker. De som har försökt nu kommer ju inte in. Detta är väldigt beklämmande. Frågan är om försvarsministern är ju den första kvinnliga försvarsministern i verkligen vill vara med om att se att det blir färre kvinnor inom Försvarsmakten. Försvarsministern säger i slutet av sitt svar att det nu är fler som har sökt och får göra lumpen. Ja, men till vilken nytta? Vad är signalen till de här kvinnorna? Jo, den är: Ni behövs inte. Det hela har varit till noll nytta. Försvarsministern talar också i sitt svar om att nu ska man utbilda alla inom försvaret i jämställdhet. Ja, man kan nästan lite ironiskt fråga om det behövs. Det kommer ju knappt att vara några kvinnor kvar inom försvaret. För att kunna fullgöra det vi alla vill att vårt försvar ska kunna fullgöra internationella insatser och allt annat behövs det, det vet vi, kvinnor. Därför hade jag hoppats på att få svaret av försvarsministern: Ja, jag är beredd att ge ÖB ett verktyg för att han ska kunna leva upp till vad vi alla vill ha, nämligen fler kvinnor inom Försvarsmakten. 85 Försvarsminister (): Det verktyg som de talar om gäller att vi, som hon tycker, ska avskaffa den anställningstrygghet som ska finnas för dem som är anställda i försvaret. Jag tycker att det vore en oklok åtgärd. Men det svar som liksom finns under ytan är att det är det som ÖB ska göra. ska inskränka den lagstiftning som finns till skydd och trygghet för arbetsmarknadens parter. Men det är inget bra förslag. Det är inte på det sättet som vi ska öka antalet kvinnor inom försvaret. Jag kan inse att det när man behöver ställa om försvaret och minska rekryteringen inte går lika fort att öka andelen kvinnor. Men det är ju ingen mening att öka andelen kvinnor till ett försvar som behöver ställas om, utan de ska komma in och arbeta i det nya och moderna försvaret. Då krävs det förändringar, och det är detta som det kommande försvarsbeslutet handlar om. Det handlar om en avvägning mellan olika mål som vi har att sätta upp. Det första målet för oss är att se till att vi får ett försvar med en riktig inriktning och också att vi får ett försvar som rimligt kan fullgöra sina uppgifter i och utomlands. Vad vi säger när det gäller de unga kvinnor som söker till värnpliktsutbildningens mönstring och som blir uttagna för utbildning är att man ska kunna använda flera årskullar av dem vid rekrytering till underofficersprogrammet framöver så att man har större möjligheter att rekrytera. Då kan vi få en ökad andel kvinnor när utbildningen tas upp. Detta är en viktig del. Det är också så att vi ännu inte riktigt har sett hur det kommer att bli vad gäller andelen kvinnor i omställningsprocessen. Det finns flera verktyg som kan användas vid en omställning. Jag har ett stort förtroende för att Försvarsmakten och överbefälhavaren kommer att välja den väg som det också står om i propositionen och som säkerställer det operativa arbetet, de mål som man ska nå vid slutpunkten. 86 (): Försvarsministern, det är faktiskt så att Socialdemokraterna har makten tillsammans med och . Ni bildar en form av vänsterkartell. Det är ni som skulle ha kommit med lösningen eftersom ni valde att samarbeta med dem. Ni valde att bryta kontakten med de borgerliga partierna som var beredda att diskutera väldigt mycket. Jag säger återigen: ÖB begärde tidigt att få verktyg. Men han fick inga verktyg. Det måste finnas någon ärlighet även inom politiken. Det hade varit mycket ärligare att ta tillbaka de krav som försvarsministern och den socialdemokratiska regeringen nu ställer på ÖB att se till att det blir fler kvinnor inom försvaret och fler kvinnliga yrkesofficerare. Vad försvarsministern står här och säger är ju att det inte kommer att kunna bli så. Alla siffror som jag föredragit visar att det inte kommer att bli så. Som sagt: Hur ska de kvinnor som gjort värnplikten vänta på att möjligtvis komma in på yrkesofficersutbildningen? är det ju inte intagningsstopp i bara , utan så är det . Vi vet också att det kommer att vara rekryteringsstopp , så de här kvinnorna kommer nog att ha tröttnat då. Bilden av den första kvinnliga försvarsministern i kommer att vara att offrades kvinnorna inom försvaret. Färre kvinnor blir yrkesofficerare. Från jämställdhetssynpunkt flyttas Försvarsmakten väldigt bakåt om och inte ger ÖB ett verktyg för att kunna hantera det här så att han slipper göra det mycket märkliga socialdemokratiska illusionsnumret att klättra utan ett enda verktyg. Försvarsministern har rätt till ytterligare inlägg, så hon har fortfarande möjlighet att säga att hon kommer att ge ÖB ett verktyg för att kunna leva upp till det vi vill ha: fler kvinnor inom Försvarsmakten. 87 Försvarsminister (): När vi talar om jämställdhet inom försvaret är det inte bara en kvinnofråga. Försvarsmakten ska vara en jämställd arbetsgivare, och det ska gälla både för män och för kvinnor. Det kan vara intressant att notera att den vanligaste avgångsorsaken bland män är konflikten mellan att vara pappa i familjen och att kunna delta i långa övningar. Det är också en jämställdhetsaspekt som man måste fundera på för att försvaret ska kunna fungera i ett modernt samhälle som kräver jämställdhet. De siffror som de återvänder till är hennes tolkning av hur LAS fungerar. Jag ger mig inte in i den tolkningen. Det vore oklokt av mig, för rekryteringen är en fråga för arbetsmarknadens parter. Hur nyrekryteringen av kvinnor kommer att bli vet bara parterna. Det är viktigt att komma ihåg. En annan sak är att jag har sagt att om vi får en mindre jämställd arbetsplats och om vi får en minskad andel av kvinnor när den gällande försvarsperioden är slut är det ett misslyckande. Det kommer jag i så fall att ta ansvar för. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2004/05:159 om amfibiekåren 88 Försvarsminister (): har frågat vilka åtgärder jag tänker vidta för amfibiekårens fortsatta överlevnad och hur jag tänkt bevara den kompetens som officerarna inom amfibiekåren besitter. I propositionen Vårt framtida försvar har regeringen föreslagit att Försvarsmaktens insatsorganisation ska inriktas så att den innehåller en amfibiebataljon. Regeringen konstaterar dessutom, i samma proposition, att arbetsgivarpolitiken i staten är delegerad. Därför är det myndigheten som avgör behovet av kompetens för att den ska kunna uppnå de mål för verksamheten som beslutas av statsmakterna. Det är tydligt att åtgärder måste vidtas för att Försvarsmaktens personalvolymer ska komma i balans. har exempelvis konstaterat att det synes som om personalkostnaderna har fått en sådan omfattning att det går ut över den verksamhet som skall bedrivas i Försvarsmakten (bet. 2003/04:FöU3). Försvarsmakten står därför inför en omfattande omstrukturering . Precis som jag sade till de bedömer myndigheten att antalet yrkesofficerare och civilanställda kommer att minska med . Av dessa bedöms ca 3 500 behöva sägas upp på grund av arbetsbrist. Hur de här personalminskningarna genomförs ansvarar myndigheten för. Försvarsmakten har, i likhet med alla andra statliga myndigheter, själv ansvaret för att anställa, utveckla och avveckla sin personal. Detta ska ske inom ramarna för gällande regelverk. Denna betydande personella omställning innebär att myndigheten ställs inför en rad olika utmaningar, bland annat den fråga har belyst. Mitt svar är att myndighetens uppgift är att avveckla personal som man måste kunna behålla rätt kompetens för att kunna bedriva den verksamhet som riksdag och regering beslutar om. Problembilden för hela den personella omstruktureringen är komplex. Regeringen valde därför att presentera sin principiella syn för i propositionen Vårt framtida försvar. Regeringen underströk där för det första att det är viktigt att omstruktureringen så långt som möjligt tar hänsyn till behovet av att få en personalstyrka med rätt kompetens och en rimlig åldersstruktur för verksamheten. För det andra underströk regeringen att Försvarsmakten bör styra de personella resurserna till den verksamhet där de bäst behövs. Som försvarsminister kommer jag naturligtvis att följa myndighetens arbete med denna stora omställning. Min utgångspunkt är då den principiella syn som regeringen har redovisat för personalförsörjningen. 89 (): Jag vill inledningsvis tacka försvarsministern för svaret och för möjligheten att få diskutera den här frågan innan försvarsbeslutet fattas . Jag är, som försvarsministern säkert förstår, väldigt bekymrad över Försvarsmaktens fortsatta utveckling . Det grundläggande problemet är, som jag ser det, obalansen mellan uppgifter och resurser, enkelt uttryckt disharmonin mellan budgetproposition och försvarspropositionen. Efter det att Försvarsmakten lagt fram sitt budgetunderlag har ni ändrat förutsättningarna rejält. Det är EU:s stridstrupper som har tillkommit, och det har gjorts en budgetöverenskommelse mellan er, Vänstern och . Det här har lett till att Försvarsmakten måste panikspara och säga upp personal för att kunna genomföra någon verksamhet över huvud taget . Förslaget till en ny grundorganisation finns det många åsikter om, och det är inte den i första hand som debatten handlar om. Det jag i min interpellation har velat uppmärksamma och få ett besked på är att de föreslagna förbandsflyttningarna och nedläggningarna i kombination med uppsägningarna riskerar till att leda till en svår kompetensförlust. Amfibiekåren drabbas allra värst, men detsamma kommer att drabba till exempel artilleriet, ubåtsvapnet och arméns tekniska kår. Flera viktiga funktioner i Försvarsmakten riskerar alltså att stå utan kompetent personal när flyttkarusellen har snurrat färdigt och när nedläggningarna är genomförda. I sitt svar lägger försvarsministern allt ansvar på myndigheten. ÖB har begärt instrument för att lösa personalförsörjningen både på kort och på lång sikt men har fått nej på allt. Om myndigheten inte har något instrument för att lösa uppgiften, ska försvarsministern bara stå på åskådarplats utan att ingripa? Med tanke på allt det som har hänt sedan AG lagt fram sitt förslag, borde inte försvarsministern överväga att se över hela förslaget för att ge Försvarsmakten rimliga förutsättningar att lösa de uppgifter som den fått? Jag kan se flera handlingsalternativ. Det kan vara att tillskjuta mer resurser. Det kan vara att skjuta upp sluttidpunkten för omorganisationens genomförande. Det kan vara att revidera förslaget till ny grundorganisation. Jag kan aldrig tro att det ligger i försvarsministerns intresse att så mycket kompetens och så stora investeringar gjorda i utbildning bara kastas bort. Det finns ett gammalt slitet skämt från Försvarsmakten: Om inte kartan och terrängen stämmer överens, då är det kartan som gäller. tycks det som om försvarsministern hävdar detsamma: Om inte propositionen och verkligheten stämmer överens, då är det propositionen som gäller. Jag är inte nöjd med svaret. Jag tycker inte att försvarsministern bara kan skylla ifrån sig på myndigheten, eftersom hon har det yttersta ansvaret. Tänker försvarsministern bara vänta och se? 90 Försvarsminister (): Jag måste dessvärre göra besviken på en punkt, och det är att det finns ett beslut som har ställt sig bakom om hur rollspelet ska vara när det gäller arbetsmarknadsfrågorna i den statliga världen. En sådan fråga som myndigheten ska hantera är: Vad gör man vid förändringar i verksamheten? Hur ska man bestämma att det ska gå till? Då finns det ett lagverktyg på svensk arbetsmarknad som heter lagen om anställningsskydd.