prot · GR0988 · 2004-03-25 00:00:00 — Det är en gammal tanke från någon kristdemokrat här i att man skulle titta på det. Det gläder mig också att mina kamrater i de övriga borgerliga partierna ställer sig bakom de här kraven. En annan frågeställning som vi ofta debatterar i kammaren, antingen när det gäller granskning eller när det gäller statlig förvaltning, är tillsättningen av de höga tjänsterna. Min och vårt partis bedömning är att utnämningsmakten ska ligga hos regeringen. Däremot kan man se till att skapa regler så att man inte utan vidare kan låta godtycket fälla avgörandet och sedan enkelt i efterhand hänvisa till förtjänst och skicklighet. Därför borde man kunna hitta ett system där man vaskar fram den högsta kompetensen inom respektive område. Det har man gjort till exempel på domarsidan. Där har man tagit fram ett utredningsförslag om en förslagsnämnd. Det finns olika uppfattningar om hur den ska fungera. Men vi tycker att man borde titta på detta i ett mer generellt sammanhang. Därför har vi ställt oss bakom kravet i reservation 5 om att man bör göra en utredning om tillsättningarna av de högre statliga tjänsterna. Det är klart att detta är ett tacksamt område för en opposition som väldigt ofta befinner sig i opposition givetvis. Det är ingen tillfällighet. Men jag tror att vi måste hitta ett system som fungerar oavsett vilken typ av regering vi har. Det får inte bli så att ett enda parti infiltrerar hela statsapparaten, inte bara de olika myndigheterna utan också exempelvis . Det finns också risk för en stark infiltration även i . Därför behöver de här frågeställningarna analyseras ordentligt. Jag ber alltså att få yrka bifall till reservation nr 5. 22 (): Jag ska börja med frågan om tillsättning av högre statliga tjänster, utnämningsmakten, som några talare redan har berört. Först ska jag påminna om det som i och för sig också underströk, att regeringens utnämningsmakt är ett utflöde av stadgandet att regeringen styr riket. Om inte den kopplingen fanns skulle det bli väldigt svårt för att utkräva något ansvar över huvud taget av regeringen. Jag tror att det är bra att ha den utgångspunkten klar för sig. Jag tror att det är ganska naturligt var också inne på det att företrädare för de partier som för tillfället inte sitter i regeringen lite oftare än medlemmar i regeringspartiet har invändningar mot den ena eller den andra utnämningen. Det är inget konstigt med det. Man försöker måla upp en bild av ett regeringsparti, i det här fallet Socialdemokraterna, som på något sätt missbrukar utnämningsmakten till att enbart ge förläningar till de sina. Men det har inte funnits något stöd för den bilden i de granskningar som till exempel har gjort av hur utnämningsmakten har använts och hur olika politiska preferenser fördelar sig bland dem som innehar höga tjänster. Det här går alltid att styra genom att på lämpligt sätt avgränsa den period som statistiken baseras på så att man får lite olika resultat. Men min bild av de olika granskningar som har gjort är ungefär den här: Det är någon överrepresentation av socialdemokrater om vi jämför med väljarkåren i dess helhet, en kraftig underrepresentation av vänsterpartister, miljöpartister och kristdemokrater och en hyfsat kraftig överrepresentation av centerpartister, i alla fall under vissa perioder. Ungefär så ser det ut. Man kan ha synpunkter på om det verkligen är den absolut bästa fördelningen och om man ska ha en politisk proportionell fördelning av de här tjänsterna över huvud taget. Jag är inte så säker på det. Nåväl, lite grann av ett internationellt perspektiv kan ändå vara bra att ha. , jag själv och en del andra har en del internationella uppdrag och träffar folk från andra länder, och de är ibland tämligen förvånade över att regeringspartiet inte enbart utser de sina till de här posterna. De har lite svårt att förstå att socialdemokrater utser höga konservativa företrädare till viktiga poster. I det perspektivet tror jag nog att det är en ganska betydande spridning av de politiska preferenserna bland de högre tjänstemännen i det här landet. Nåväl, nu är det ingen som föreslår att man ska ta över utnämningsmakten hit till , utan man talar om ökad öppenhet. Det är ju lite svårt att argumentera mot ökad öppenhet. Det låter bra det där med öppenhet. Men det är lite oklart vilket eller vilka problem som man är ute efter att lösa. Om det är den politiska fördelningen det gäller har jag lite svårt att se hur den skulle kunna påverkas av öppna förhör eller ens av en sådan där förslagsnämnd. Har man invändningar mot kompetensen som sådan hos dem som utses? Jag har inte hört det egentligen. Det finns säkert synpunkter på något enskilt fall, men i det stora hela har jag inte hört att det är det som är problemet. Sedan är det så, det ska ändå sägas, att det kan innebära vissa svårigheter i rekryteringen av personer till de här posterna. har ansvar för ett fåtal rekryteringar av höga tjänstemän, bland annat riksrevisorer. Även om det fanns lite olika uppfattningar om exakt hur vi skulle redovisa vårt arbete utåt var det ingen, såvitt jag kommer ihåg, som yrkade på att detta skulle ske i total öppenhet. Det var inte för att vi var emot öppenhet utan det var för att vi visste att med en sådan öppenhet i rekryteringsprocessen skulle vi inte kunna få de toppkrafter som vi ville ha. Det kan man ha synpunkter på. Man kan beklaga att det är på det sättet, men jag tror att det är en realitet och det inte bara när det gäller de här allra högsta tjänsterna. Nåväl, det om detta. Jag ska också säga några ord om reservation 7, Öppenhet i förvaltningen, som jag och har ställt oss bakom. I gårdagens debatt fick jag kritik från för att jag inte tog upp bristerna vad gäller tillämpning av offentlighetsprincipen och meddelarfriheten i den offentliga sektorn. Jag förklarade det med att den saken skulle komma upp i ett annat betänkande. Det betänkandet har vi nu här. Här finns yrkandet om att vi ska säga till regeringen att det som har skett inte räcker. Det som har skett på det här området är bra, men det räcker inte. Det krävs tydliga direktiv ut till myndigheterna: Ni måste se till att det finns utbildning för er personal i de här frågorna. Tyvärr kommer det ständigt exempel, även om det inte är mycket i det stora hela, visst, på förvaltningschefer, kommunalchefer och i och för sig också politiker som inte har begripit det här med offentlighetsprincipen, som inte har begripit det här med meddelarfriheten och efterforskningsförbudet, och som gör övertramp. Det är tillräckligt mycket för att man ska kunna konstatera att det här fortfarande krävs utbildningsinsatser och kompetenshöjning ute i den statliga förvaltningen på alla områden. Därför menar vi att det tyvärr är nödvändigt att göra det här tillkännagivandet till regeringen på denna punkt. är inte med på reservationen, men jag förutsätter att det är något misstag i utskottet och att nu kommer att ansluta sig till reservationen här i kammaren. Jag yrkar alltså bifall till denna reservation. 23 () replik: och , som ju ganska är vald till ledare för , tillhör ju samma parti. I samband med Aktuellts redovisning som jag hänvisade till i mitt anförande tidigare uttryckte tveksamhet inför den här formen för tillsättande av högre statliga tjänster. Då skulle jag vilja ha en kommentar av . Kan det finnas skäl att misstänka att det är annat än förtjänst och skicklighet som har varit vägledande vid tillsättningen av de tjänster som det refererades till i undersökningen om högskola och universitet? 24 () replik: Först ska jag säga att jag inte såg det där inslaget. Jag vet inte exakt vad har sagt. För övrigt ser jag det inte som min sak att förklara vad säger. Jag har inte heller lusläst den där undersökningen, så jag får svara lite mer generellt. Kan det vara så att det inte alltid bara är förtjänst och skicklighet som fäller utslaget? Hitta någon större organisation där inte den typen av misstag eller glidningar kan ske. Självfallet kan sådant förekomma. Men frågan som vi har att diskutera här är : Har vi någon form av systemfel som gör att det mer systematiskt blir oegentligheter? Det har jag faktiskt lite svårt att se. Ett av de instrument vi har för att ändå styra upp detta är den granskning som den här kammaren och regelbundet gör och som jag tror har den positiva effekten att det blir väldigt svårt att så att säga utnyttja systemet till politiska förläningar eller något sådant. 25 () replik: Känner bekymmer över att det i den rapport som jag redovisade när det gäller högskolor och universitet faktiskt var så att 13 av 16 styrelseordförande var socialdemokrater? 26 () replik: Nej, det gör jag i och för sig inte. Du kan alltid ta ett utsnitt någonstans var som helst i samhället och se att det är 13 av 16 socialdemokrater. Någon annanstans är det 14 av 18 som är moderater eller vad som helst. Du måste se hela den här bilden. Då kan jag inte riktigt se att det finns något väldigt otillbörligt utnyttjande av systemet till förmån för något visst politiskt parti. Det är som jag sade: Det som kanske är något anmärkningsvärt i ett internationellt perspektiv är att regeringarna i det här landet inte utnyttjar sin utnämningsmakt så kraftigt för att gynna egna politiska företrädare som sker i en del andra länder. 27 () replik: Det är roligt att har internationella erfarenheter och att de är förvånade över att regeringen inte utser alla högre tjänster inom förvaltningen. Möjligen har gått på en mina när det gäller systemfel. I de flesta andra länder utövar man ministerstyre. Myndigheterna ligger direkt under departementen. Då är det inte så konstigt att man väljer dem enligt den politiska färg man har. Men vi har ju ett annat system i , , där myndigheterna ligger under den lagstiftande makten och inte direkt under regeringen. Är det något fel i att man får en öppen debatt omkring de högre tjänsterna och att man i den offentliga debatten kan granska kompetensen hos dem som väljs? Det kan till exempel handla om en förslagsnämnd som tar fram tre förslag på kompetenta personer, och sedan får regeringen välja en av dem. Då får man en offentlig debatt, och det är i sig en bra form, eller hur? Demokrati är väl inte så dumt, ? Jag kan titta tillbaka på ett gammalt system som vi har haft. Med vissa intervaller hade man ju val av biskop då vi hade en statsstyrd kyrka. Regeringen fick välja mellan tre förslag. Då blev det ofta debatt om de valde en som låg precis i linje med den egna politiska inriktningen. Det var så klart nyttigt att man kunde lyfta fram de aspekterna i debatten. Är det inte så, ? 28 () replik: Jo, det är helt riktigt att vår förvaltningsmodell, där vi inte har det här ministerstyret med en rak linje från ministeriet ned till golvet, är en av orsakerna till att vi inte har den typ av politiska utnämningar som vi ser i en del andra länder. Men det är ju bara ett argument för den svenska modellen. Jag ser inte riktigt relevansen i det argumentet. För övrigt tror jag inte att bilden är så entydig. Du kan nog även hitta exempel på andra modeller där det politiska slår igenom på ett helt annat sätt. Jag tror att det är viktigt för att vi ska kunna ställa regeringen till svars för den statliga förvaltningen att regeringen också har full förfoganderätt över utnämningar. Om vi begränsar den rätten till exempel genom att ge dem ett val mellan tre alternativ och så vidare minskar vi i motsvarande grad vår möjlighet att ställa regeringen till svars för vad verken gör. Regeringen kan alltid skylla ifrån sig genom att säga att det var ena korkade typer som vi fick att välja på så det är inte konstigt att det går åt skogen. Så kommer man inte att säga, men det kommer att uppfattas så. Jag tror att man lite grann får välja här. Vill skaffa sig den här makten på ett område som egentligen inte är kommer man också att förlora kraft i sin granskande och ansvarsutkrävande roll. 29 () replik: Det var inte jag som jag tog upp de internationella erfarenheterna. När ifrågasätter relevansen i resonemanget faller det ju tillbaka på honom själv. Vem har sagt att skulle ha den här makten? Det är det väl ingen som har sagt. Man har pekat på möjligheten till öppna utskottsförhör med de aktuella kandidaterna, men det betyder inte att det är som har utnämningsmakten. Jag betonade också i mitt inlägg att den ska ligga på regeringen. Vad är det som gör att man begränsar möjligheterna att utkräva ansvar av regeringen för utnämningarna om det finns en förslagsnämnd som väljer ut tre kandidater? Jag förstår inte riktigt det resonemanget. Eftersom vi har den förvaltningsmodell som vi har i utkräver man ju inte ansvar av en minister om en myndighet har gjort fel. Då får man i så fall ändra lagstiftningen. Jag förstår inte resonemang. 30 () replik: Till att börja med: Vad är det tänkt att man ska åstadkomma med ett öppet förhör av något slag? Det är lite oklart i och för sig, men som jag har förstått det ska regeringen först vaska fram en kandidat. Sedan, när det i princip är klart och innan man klubbar igenom beslutet, skickar man vederbörande till , till någon annan instans eller kanske till ett offentligt förhör där personen utfrågas. Vad är det för slags problem man vill komma åt med den typen av förfarande? Det har jag inte riktigt förstått. Man kan ju införa den andra modellen med en nämnd som tar fram tre kandidater. Men vad är syftet med det, och vilket problem vill man komma åt med detta? Är regeringen inte förmögen att få fram kompetenta kandidater och att man därför behöver hjälp av en sådan nämnd? Jag kan inte se att någon har visat att det är på det sättet, även om man givetvis kan ha synpunkter i det enskilda fallet. Men generellt har ingen visat på att det problemet finns. Föredrogs betänkande 2003/04:KU11 Statlig förvaltning. (forts. 9 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. I dagens frågestund deltar följande statsråd: statsrådet , statsrådet , socialminister , statsrådet och statsrådet . Statsrådet besvarar både allmänpolitiska frågor och frågor inom sitt eget ansvarsområde. 32 (): Jag tänker ställa en fråga till statsrådet om . Inom IMF har tidigare intagit en kritisk position gentemot och landets försök att återskapa finansiell stabilitet i landet. stödde inte godkännandet av det treåriga på grund av att inte gjort tillräckligt mycket för att trygga en god ekonomisk situation. lade ned sin röst vid den första översynen av IMF-programmet . Min fråga till statsrådet är: På vilka grunder har nu valt att stödja IMF:s program i enligt det beslut som fattades ? 33 Statsrådet (): Det är riktigt att vi vid den omröstning som ägde rum i början av kunde rösta för det program som Valutafonden har arbetat fram med för att få landet på fötter igen och få en reglering av den mycket stora skuld som landet har sedan den konkurs som landet i stort sett gjorde då man var tvungen att inställa sina betalningar. Det gör vi för att på många sätt har fört en bra och i varje fall väsentligt bättre ekonomisk politik under under den regering som arbetar under president . Man har också lyckats få till stånd en väsentligt bättre ekonomisk utveckling. Man har fått kontroll över de offentliga finanserna, och man har fått ned inflationstakten. Av dessa skäl har vi kunnat sälla oss till de länder som stött program. 34 (): Tack för det svaret. Jag tycker naturligtvis också att det är viktigt att vi i detta internationella samarbete hittar mekanismer för att förebygga sådana framtida finansiella kriser. Naturligtvis bör vi vara med och förhindra att sådant händer igen. Men mot bakgrund av det vill jag ställa en fråga. Vilka konkreta åtgärder har att komma med, och hur kommer regeringen att agera inom IMF när det gäller att förebygga sådana framtida finansiella kriser? 35 Statsrådet (): Det är riktigt att vi anser det vara mycket angeläget nu och för framtiden att se till att vi blir bättre i det internationella samarbetet på att förebygga sådana finansiella kriser och hantera dem om och när de äger rum. Just Argentinakrisen visar hur stora risker man löper, inte bara i och i utan i hela världsekonomin när sådana finansiella kriser inträffar. Med en globaliserad ekonomi fortplantas sådana kriser väldigt snabbt till resten av ekonomin och kan vålla enorm skada. Därför gör vi en rad saker i Valutafonden. Bland annat försöker vi där få till stånd en särskild överenskommelse om hur man ska hantera konkurser eller hotande konkurser av det här slaget när enskilda länder råkar i svårigheter. Vi har också planer på hur vi ska få till stånd en bättre reglering med de privata kreditorerna med mera. Vi har alltså ett ambitiöst program som vi driver i det avseendet. 36 (): Jag har en fråga till ungdomsminister . Vi vet alla att det startas alldeles för få företag i och att vi jämfört med de flesta andra europeiska länderna ligger i botten. Det parti som ministern företräder och jag har lite olika uppfattningar om vad det här beror på. Men jag har i alla fall förstått det som att regeringen också anser att detta är ett problem. Inom Europeiska kommissionen har man tagit fram en vitbok som handlar om nya insatser för ungdomar. Där står följande: Genom att sprida entreprenöranda hos ungdomar kan man hjälpa unga att övervinna hinder och utveckla sitt självförtroende. Att skapa ett företag utgör ett sätt för ungdomar att nå oberoende och flexibilitet och sålunda bidra till hela samhällets ekonomiska och sociala utveckling. Jag vill fråga om hon instämmer i detta. 37 Statsrådet (): Tack för frågan. är ett spännande projekt som sker där alla länder inom Europeiska unionen ska samarbeta också när det gäller ungdomspolitiken. Det är viktigt att på olika sätt stimulera både små och större företag både för unga och för äldre. Det är inte ovanligt att detta också finns som lokala kurser, som särskilda inriktningar på program eller på olika gymnasieskolor runtom i vårt land. Också föreningar och andra jobbar med entreprenörskap och småföretag. Jag har en mycket positiv inställning till de unga människor som ser det som en möjlighet att skaffa sig en försörjning. 38 (): Tack för svaret, ungdomsministern. Jag har ingen annan uppfattning än att detta är väldigt bra. Jag vill fråga varför alternativet att starta företag inte nämns på en enda rad i den skrift som regeringen har gett ut och som handlar om vad man har gjort från regeringens sida . Det finns ett kapitel där som handlar om egenförsörjning. Alternativet att starta företag nämns över huvud taget inte där. Politik handlar mycket om att sända signaler. Och om man bara talar om bidrag och stöd sänder man en hel del negativa signaler därför att ungdomar varken är hjälplösa eller svaga. I strategiplan för åren 20032006 står det över huvud taget inte något nämnt om egenföretagande. vet jag att ungdomspropositionen är försenad, men jag vill fråga ungdomsministern om man har gjort någon förändring och om det kommer någonting som pekar på att det här är bra och ett alternativt sätt till försörjning för ungdomar. 39 Statsrådet (): Jag ser den sammanfattning som viftade lite med om en redovisning över ungdomspolitikens resultat 19982002 som en exempelsamling. Där finns långtifrån allt med som faktiskt har åstadkommits . Om det finns intresse av att veta vad som har hänt just på småföretagsområdet uppmanar jag att ställa frågan till näringsministern. Jag kan också själv återkomma i frågan. Det finns ingenting i ungdomspolitiken som andas att ungdomar skulle leva på bidrag och stöd och att de skulle vara hjälplösa och svaga. Tvärtom är målet för ungdomspolitiken att unga ska ses som en resurs. De ska vara delaktiga och ha inflytande i samhället. Den inställningen präglar också den kommande ungdomspropositionen. representation vid sorgemässan i 40 (): Min fråga riktar sig till statsrådet som företrädare för Statsrådsberedningen. Frågan gäller varför inte prioriterade terrorns offer i . I går hade man en sorgehögtid där, och man visade medkänsla med terrorns offer och de anhöriga. Alla ledare var där presidenter, statsministrar och så vidare. representerades på en jämförelsevis mycket låg nivå. Medan andra länder skickade stats- och utrikesministrar och även presidenter, som jag nämnde, är frågan varför gjorde denna nedprioritering. Vilka bedömningar låg bakom detta beslut, ? 41 Statsrådet (): Vi är 22 statsråd i den . Vi är lika mycket värda. Det kan man om inte annat läsa i regeringsformen där det framgår att vi har ett kollektivt beslutsfattande. Vi är inte graderade i regeringen. Vi har lika stort ansvar för allt som regeringen beslutar om. Det är en grov förolämpning från sida att säga att regeringen inte prioriterade offren för terrorn i . Det är att göra en formfråga oändligt mycket större än vad den är. Jag vill dessutom passa på tillfället att läsa in till protokoll att finns det något av oss statsråd som är vida känd i europeiska sammanhang, som har en oerhört bred erfarenhet och som stats- och regeringschefer hyser ett mycket stort förtroende för är det just . Regeringen prioriterar definitivt offren för terrordåden i . Låt inte den här formfrågan gå ut över alla proportioner. 42 (): Statsrådet har helt fel. Just i är formfrågor oerhört viktiga. Varför representerades av en president, av en premiärminister och av en premiärminister? Våra nordiska grannländer representerades av president, president, utrikesminister och justitieminister, och de två andra nordiska kungarikena skickade också dit sina kronprinsar. skickade dit en viceminister och ingen från kungahuset. Detta måste uppfattas om en missaktning av de anhörigas situation och terroroffren i . Jag skäms som svensk över att regeringen har betett sig på det här sättet. 43 Statsrådet (): Jag kan inte annat än konstatera att väljer att till och med skruva upp tonläget i denna ankdammsdiskussion. Vad är det egentligen för diskussion vi har? Försöker ledande utrikespolitiker göra sken av att inte uttrycker sorg och sympati med terrorns offer i ? Det är en ynkedom att på detta sätt försöka göra sak i frågan. var representerat, och var representerad. Frågan om varför inte var representerat får ställa till hovet. Vi var representerade på regeringsnivå. Vi har inga viceministrar i . med den erfarenhet han har borde om inte annat läsa på regeringsformens bestämmelser om hur den är sammansatt. Vi har inga viceministrar. Vi är alla lika mycket värda. Är det någon som verkligen är känd ute i europeiska sammanhang är det just statsrådet . Han är en värdig företrädare för . Vi har heller inte fått några klagomål från de spanska värdarna om den representation som den hade. 44 (): Jag har en fråga till socialminister . Den handlar om Nationella hjälptelefonen. Det är en linje dit alla människor i kan ringa på ett 020-nummer om man till exempel har psykiska problem, är olycklig eller måste fråga om någonting. är den linjen hotad. Jag hade besök av representanter från Nationella hjälplinjen . De var väldigt bekymrade. Pengarna är slut, och de kan kanske inte fortsätta. Allmänna arvsfonden som har sponsrat kan göra det fram till jul om det blir en långsiktig finansiering. Hur tänker socialministern lösa det om den nu blir nedlagd? 45 Socialminister (): Låt mig först säga att frågan om stöd till den nationella hjälplinjen eller hjälptelefonen inte är min fråga. Den handläggs av statsrådet . Men jag har följt diskussionen och tror att jag kan svara på vägnar. Den verksamhet som har bedrivits har varit otroligt viktig. Den har fått stöd av Allmänna arvsfonden. Det beslutades när jag var ansvarig för frågeställningen. De har gjort ett mycket gott arbete. Men det var ett projektstöd . säger de som har organiserat verksamheten att man vill fortsätta. Man är medveten om att pengarna bara var avsedda , och man har ingen finansiering. Man skrev först ett brev till mig, eftersom man trodde att jag var ansvarig för frågan.