prot · GS0941 · 2004-12-01 00:00:00 — Min bild är att den nya politiken politik för global utveckling, som ska beskrivas som en målkonflikt i stället handlar om en maktkonflikt mellan olika departement. Det beslut som vi fattade i denna kammare om PGU var att det skulle komma en skrivelse . Det gjorde det . Det kom en skrivelse som är väldigt diffus. Sedan ska det komma en skrivelse som kommer att beskriva målen. Inte förrän har vi i denna kammare möjlighet att följa upp de målen. I särskilda yttrande visar vi på de prioriteringar vi gör när det gäller inriktning på utgiftsområde 7. Målen om MR, demokrati och fattigdomsbekämpningen håller vi med regeringen om, och de ligger fast. Men vår prioritering inom biståndet är hiv/aids-bekämpning. Där tar vi till rejält inom budgeten. Vi tycker också att FN:s flyktingarbete är viktigt, de humanitära insatserna och barns utsatthet vid konflikter och krig. Jag yrkar bifall till reservation nr 11 och står naturligtvis också bakom övriga reservationer. I går på Forum för global utveckling följde mig ett citat hem: Ersätt begravning av barn med begravning av vuxna, men begrav inte miljön. Det uttalades av professor . Han visade med staplar och diagram över barnadödligheten att det finns möjlighet att uppfylla millenniemålet. Men det som händer inom hiv/aids är att det är begravning av vuxna. Staplarna över att man inte ska begrava miljön visar också på västvärldens ansvar som vi har. Det är ett ansvar som gör att vi måste dela med oss. Citatet om att man inte ska begrava barn utan begrava vuxna kan också ses mot det. De av er som såg på TV såg den lilla flickan som hade en aidssmittad pappa. Hon sade så här: Jag är ledsen, för snart kommer pappa att lämna mig ensam. Vi vet att när kvinnorna dör i de samhällena splittras hela familjen. Aidshotet är globalt, och det kommer också att kräva globala lösningar med stora ekonomiska uppoffringar som följd. Att få fram det kapital som behövs kräver satsningar som ligger utöver det som planeras av regeringarna runtom i världen, så även i . Därför kommer det också att krävas ett starkt ledarskap som kan prioritera kampen mot aids med kraftfulla ekonomiska medel. Mot bakgrund av det anser vi att tydligare bör ta sitt ansvar och låta de hiv/aids-relaterade resurserna utgöra en större del av den svenska utvecklings- och biståndsbudgeten. Vi vill att målet ska vara att man ska avsätta av hela biståndsbudgeten till arbete med reproduktiv hälsa inklusive hiv/aids-prevention. Var tionde krona av biståndsbudgeten ska gå till hiv/aids-preventionen. Vi vet att kampen mot hiv/aids är enkel men också komplicerad. Den är enkel i det att vi vet vad det är som krävs för att bekämpa hiv/aids. Den är komplicerad därför att det är så väldigt svårt att uppamma de nödvändiga resurserna, lösa de strukturella problemen och förändra de negativa attityderna till olika aspekter av epidemin. Solidaritet är en av huvudprinciperna i ideologi. uttrycks den i termer av att alla människor är ömsesidigt beroende av varandra och att banden mellan människor är något som vi inte kan eller vill klippa av. Vi har ett gemensamt ansvar för varandra och för att trygga människovärdet för alla i hela världen. Denna vision att alla människor ska åtnjuta mänskliga rättigheter engagerar hundratusentals människor i vårt land. Vi ser TV-program där kändisar går in för att stödja världens barn. Det görs betydelsefulla insatser för människor i de fattiga länderna. För kyrkor, folkrörelser, organisationer och en mängd ideella föreningar är solidariteten med utsatta människor en självklarhet. Jag vill först nämna regeringens oförmåga att klart och tydligt ta upp målkonflikterna. Jag ställde en fråga till om rovfiske i . Jag fick till svar mer ett försvar av EU:s fiskeripolitik. Biståndsministern tar i skrivelsen upp de faror som finns med att man utarmar fiskevattnen. Det svarade mig var att det saknas kompetens och specialister. Min fråga till biståndsministern är då: Varför har vi inte delat med oss av kompetens och våra specialister när det gäller just fiskevattnen utanför till exempel så att det inte ska vara ett sådant överfiske som hotar naturen men också gör att människor hotas av fattigdom? 51 SERMIN ÖZÜRKÜT (v): Jag skulle vilja börja med att säga att i grunden instämmer i betänkandet om internationellt bistånd. Självklart står jag bakom våra reservationer och särskilda yttranden. Vi har reserverat oss och yttrat oss särskilt mot vissa delar av betänkandet, eftersom vi anser att denna politik är otillräcklig och förutsätter långtgående åtaganden framöver. I detta betänkande behandlas regeringens förslag på utgiftsområde 7, alltså internationellt bistånd. Internationellt bistånd omfattar i sin tur politikområde 8, alltså internationellt utvecklingssamarbete. internationella utvecklingssamarbete präglas av två övergripande perspektiv, det vill säga fattigdomsperspektivet och rättigheter. Rättighetsperspektivet är inriktat på mänskliga rättigheter. Därför finns just frågan om mänskliga rättigheter i betänkandet som vi behandlar under rubriken satsningar beträffande formerna för utvecklingssamarbetet. Vi är alla överens om att den övergripande mänskliga rättigheten är rätten till liv. Rätten till liv gäller alla människor och är grunden för politiska, medborgerliga fri- och rättigheter samt ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Vi är också alla överens om att människan framför allt behöver luft och vatten. Därmed är rätten till vatten direkt kopplad till rätten till liv. Därför betonas i betänkandet vikten av globala vattenfrågor eftersom länder blir alltmer beroende av varandra. FN:s senaste världstoppmöte om hållbar utveckling slog fast att vattenfrågorna tillhör de absolut viktigaste miljö- och utvecklingsfrågorna. Uppskattningsvis saknar av världens befolkning tillgång till färskt dricksvatten, och saknar tillgång till sanitära anläggningar. Detta förorsakar död bland världens fattiga och är ofta grunden till konflikter inom och mellan stater. I linje med FN har betänkandet av det sammansatta utrikes-, miljö- och jordbruksutskottet betonat att globala vattenfrågor också bör diskuteras ur ett genusperspektiv. Utvecklingsländernas kvinnor är ofta ansvariga för den vattenförsörjning som används till de mänskliga behoven, såsom hygien, hälsa, matlagning, tvätt och hushållsjordbruk. Trots detta utesluts kvinnor från beslutande församlingar på alla nivåer i frågor som rör fördelning av den viktigaste gemensamma resursen, vattnet! Bilden är densamma för kvinnor i industriländerna. Det ligger i såväl de fattiga som rika ländernas intresse att globala ödesfrågor som vatten hanteras på ett bättre sätt. har vattenfrågorna blivit ett stort diskussionsämne. Omfattande kritik har riktats mot att IMF och ställer krav på att vattenverk och liknande ska privatiseras för att landet ska beviljas lån. Eftersom behovet av ny infrastruktur för vattendistribution ofta är stort, blir pressen stor på lånelandet att acceptera villkoren trots att man egentligen inte önskar en sådan utveckling. Distribution av vatten är ett så kallat naturligt monopol, och då bör det finnas en demokratisk och gemensam styrning av denna resurs. Om vi ska leva upp till millenniemålen om en halvering av antalet fattiga , måste vattentillgångarna säkras och inte vara föremål för profitinriktade företag. Ett privat företag har inget samhällsansvar. Incitamentet för ett privat företag att erbjuda fattiga människor bra och billigt vatten är svagt, och de fattiga har en svag betalningsförmåga. Därför lyfter vi fram kravet på att i IMF och agerar för att privatiseringar inom vattensektorn inte ska vara ett krav för att beviljas lån. har goda erfarenheter av att erbjuda hela befolkningen vatten av god kvalitet till ett lågt pris. Vi bör i internationella institutioner dela med oss av vår erfarenhet av och vårt kunnande om att driva vattenverk och vattendistribution i offentlig regi. inrättades ett samordningskansli för hållbar utveckling i . Uppgiften för samordningskansliet är att koordinera arbete med hållbar utveckling och att leda arbetet med att vidareutveckla den nationella strategin. Vi ser positivt på regeringens agerande för en nationell strategi och förutsätter att mer långtgående åtaganden görs gällande rätten till vatten. Med detta yrkar jag bifall till vår reservation 26, punkt 20 beträffande handel, skuldavskrivningar och de internationella finansieringsinstitutionerna. 52 (): Flera talare har anknutit till att det är , och visst ser det ut som en tanke att vi behandlar biståndsbetänkandet på . Hiv är en infektionssjukdom som till skillnad från många andra sjukdomstillstånd binder samman den fattiga världen med den rika en gemensam nämnare i en värld där olikheterna i fråga om livsvillkor alltjämt ter sig mycket mer iögonfallande än likheterna. Hivinfektionen är spridd över hela världen, men det finns skilda förutsättningar att förhindra sjukdomen och dess fortsatta spridning. Det är det som gör att aidsproblematiken är en viktig biståndsfråga. Det är i de fattiga länderna som aidsepidemin får sin stora utbredning. Framför allt hotar epidemin att slå ut människor i produktiv ålder. Det ger särskilt dystra framtidsutsikter för sådana områden där detta sker. Att stoppa spridningen av hiv/aids är ett av FN:s åtta millenniemål. Det ska uppnås . Om inte spridningen av hiv/aids stoppas är utsikterna att uppnå de övriga millenniemålen mycket små. Hiv/aids är en bidragande orsak, men inte den enda, till den stora svältkatastrof som återigen hotar . Eftersom hiv/aids slår hårt mot jordbruket på familje-, lokal- och nationell nivå påverkas näringssituationen och tillgången på mat för familjerna på landsbygden. I de fattiga länderna är det inte möjligt att ha tillgång till bromsmediciner. Det är inte heller lönsamt för läkemedelsbolagen att satsa på forskning och framställning av billiga läkemedel och vacciner mot utvecklingsländernas farsoter. Därför menar vi i att en del av biståndsarbetet ska inriktas på att ge biståndet i form av medicinsk hjälp för att bota eller bromsa epidemins spridning. Vaccin är naturligtvis målet, men är det bromsmediciner som gäller och är viktigast. Med tanke på det stora hot som hiv är för mänskligheten borde FN säkerställa resurser så att WHO får möjlighet att köpa loss patent på bromsmediciner mot aids för att förse utvecklingsländerna med dem. Det föreslår vi i reservation 23, som bygger på en centermotion. Biståndets storlek är viktig. Ofta är det den frågan som debatteras. I första hand gäller det när vi ska uppnå enprocentsmålet. Det är viktigt att det målet nås och att det görs i en balanserad takt som gör att utvecklingsländerna och biståndsapparaten kan svälja stödet i hela sin vidd så att det blir effektivt. har arbetat med inriktning på att biståndsmålet om av BNI ska nås . Det innebär att vi låg före regeringens och majoritetens mål. ligger vi efter beroende på att regeringen satsar mer just . Det är väl bra, men det finns naturligtvis en risk med denna ryckighet. Det är viktigt att biståndet används på rätt sätt. har kritiserat regeringens styrning och uppföljning av utvecklingsbiståndet. Sida har genomfört en tydlig expansion av sin fältverksamhet. Detta är helt i linje med tidigare krav från . medför denna expansion att det finns risk för att viss typ av kompetens inte räcker till för att klara alla arbetsuppgifter. Tills Sida har fått ordning på hur biståndsanslaget används bör en försiktigare ökning av anslaget ske, som vi ser det. Innehållet i biståndet är också viktigt. Det är viktigt att det förs en ekonomisk politik som gör den svenska kronan stark i förhållande till andra valutor, i första hand dollarn. Det ger ökat värde åt svenskt bistånd. Därför har en annan inriktning än regeringen på den ekonomiska politiken. Det innebär att vi också är något mer försiktiga med att öka utgifterna så snabbt som regeringen gör på biståndsområdet för att undvika ryckigheten och få en säker och stabil ökningstakt som säkerställer ett ökat innehåll i biståndet. har också avsatt en del av biståndet i form av miljöbistånd. Inom ramen för utgiftsområde 7 föreslår vi att ett nytt anslag för miljöbistånd uppförs. föreslår vi att anslås i rent miljöbistånd. En hållbar utveckling förutsätter att de tre dimensionerna ekologisk, ekonomisk och social hållbarhet ges utrymme och inte prioriteras bort av kortsiktiga ekonomiska intressen. Ekonomisk och social utveckling förutsätter hänsyn till miljön. Rent dricksvatten och sunda och säkra livsmedel är en förutsättning för vår hälsa. Varje människa har rätt att våga njuta av solen och att kunna äta den fisk som fångas i rent vatten. Därför måste miljöbistånd in som en viktig del i biståndsverksamheten. Allt bistånd borde för övrigt undergå en klimatpåverkansanalys, då svenskt utvecklingsbistånd inte ska leda till klimatförsämringar. Inte minst bristen på vatten har en rad negativa effekter, som hunger och fattigdom. Det finns lika många extremt fattiga människor i världen, de som lever på per dag, som det finns människor utan tillgång till rent vatten. I stort sett handlar det om samma människor. Dessa människor behöver ekonomisk tillväxt. Tillgången till vatten är en förutsättning för denna tillväxt och utveckling på flera olika sätt. I utvecklingsarbete med fattiga länder bör frågan om människors och företags tillgång till rent och säkert vatten föras in på agendan. handlar för få projekt om vatten. Sermin Özürküt tog ju upp det på ett föredömligt sätt i sitt anförande. Jag är förvånad att hon inte har anslutit sig till vårt krav om ett särskilt miljöbistånd. Vi tar upp detta i reservation 28 tillsammans med . Det finns alltså möjlighet att ansluta sig till dessa förslag för att ge vattnet den betydelse i biståndsverksamheten som det förtjänar. Att biståndet kommer rätt är också viktigt, liksom att biståndsgivningen är effektiv. Utskottsmajoriteten föreslår att en myndighet ska inrättas för att utvärdera hur svenska biståndsmedel används i förhållande till uppsatta mål och syften. Detta är naturligtvis viktigt. Men vi tycker att pengarna för en ny myndighet kan användas effektivare i den direkta biståndsverksamheten. Utvärderingen av svenskt bistånd kan och bör skötas dels internt inom Sida, dels av UD, dels naturligtvis av det naturliga granskningsorgan som utgör. Därför bör förslaget om den nya myndigheten avslås av . står bakom sex reservationer i betänkandet. För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 1 och 23. I övriga delar, där reservationer inte står emot, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 53 (): är det första lucköppningen i adventskalendern. Det är presidentval i . står fortfarande i vårt fokus, och demonstranterna står kvar i kylan. rapporteras ha gått över gränsen till , och det är världsaidsdagen. uppmärksammar vi + 10. är det + 10 samt uppföljning av millenniemålen. + 10 har ledamöterna uppmärksammat i och utanför . Andra mål kommer vi att återkomma till . Jag vill framföra att jag välkomnar den uppriktighet och tydlighet som regeringsföreträdare har framfört med anknytning till + 10. Jag kan naturligtvis nämna biståndsminister och statssekreterare tal i . Jag vill också peka på tal i . Det var en debatt just med anledning av + 10. Jag önskar få exempel också från borgerliga partiledare och företrädare när de besöker internationella organ och partikamrater och i olika sammanhang är aktiva utanför gränser. Jag skulle önska mer av den tydligheten i form av exempel. Jag välkomnar att biståndsministern tar del i debatten och ser fram emot att statsrådet ska ha en hel del att informera oss om. Jag tror att det kommer att bli ett framtidsinriktat anförande. Det ska bli spännande. Här i kammaren har vi hunnit en bit in i djupdykningen i utgiftsområde 7, Internationellt bistånd, liksom i debatten. Jag ska som representant för majoriteten i utskottet peka på några frågor. kommer att fokusera på FN:s reformering och multibiståndet. kommer att ta upp barnfrågor och också beröra fattigdomen i världen. Jag vill inledningsvis också yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga bilagda reservationer. Jag ska kommentera några av reservationerna. Andra kanske vi får återkomma till . Vidare vill jag så här inledningsvis understryka att det finns en bred enighet i utskottet och att också den stora samstämmighet som fanns när det gällde beslutet kring PGU naturligtvis ligger till grund även för den här debatten, det här betänkandet. Själva uppföljningen av PGU kommer ju först . Utskottet ser fördelen med att hålla isär de här frågorna, utgiftsområdet och PGU, men också att kunna hålla ihop tänkandet. kommer att bli ett nytt viktigt instrument i den här debatten. Jag tycker att det ska bli väldigt spännande att följa PGU och biståndsfrågorna framöver och se hur vi kan få fler engagerade och hur vi kan bredda tänkandet. Som kammaren har noterat är rapporten från projektgruppen Jämställdhet inom utvecklingssamarbetet bilagd till betänkandet. På så sätt blir rapporten känd, och det finns möjlighet att reagera på den. Jag tycker också att den är värd att läsa i sin helhet. I projektgruppen har det ingått ledamöter från alla partier, och samtliga står eniga bakom texterna. Jag förutsätter att vi efter den här dagen kommer tillbaka till slutsatserna och även att UD tar till sig rapporten och gärna reagerar på något i lämplig form framöver. Projektgruppen valde att avgränsa sitt arbete till en utvärdering kopplad till tidigare beslut om jämställdhet som mål i utvecklingssamarbetet det sista av de före detta biståndsmålen som inrättades. Gruppens erfarenheter togs löpande till vara i arbetet med PGU, på andra sätt och i andra betänkanden. Projektgruppen och utrikesutskottet förutsätter att även fortsättningsvis aktivt arbetar internationellt för människors sexuella reproduktiva rättigheter. Vi kan se att vissa förbättringar har skett när det gäller jämställdhetsarbetet, men det är lite svårt med uppföljningen, det är också en slutsats. Jag ska ta upp några punkter. Vi har pekat på vikten av att tydliggöra det ansvar som faller på och av att noga beakta jämställdhetsfrågorna i utvecklingssamarbetets alla delar. Det är också bakgrunden till att KIB lades ned . Vi noterar svårigheterna att i budgetsammanhang hävda jämställdhetsfrågorna och jämställdhetens betydelse synpunkter som har kommit från bland annat kolleger i samarbetsländer. Vi överväger hur arbetet med uppföljning och utvärdering kan utvecklas så att det blir ett användbart verktyg i jämställdhetssträvandena inom utvecklingssamarbetet. Man bör ställa högre krav på enskilda organisationer när det gäller uppföljning och utvärdering av hur jämställdhetsaspekterna i utvecklingssamarbetet har fungerat. Jag hoppas att detta ska komma in på ett naturligt sätt i det fortsatta arbetet. Vi vill uppmärksamma kvinnojourernas möjliga roll i utvecklingssamarbetet. Där vill jag peka på att det kommer att krävas någon form av stödfunktion för att man ska kunna verkställa detta och erbjuda kvinnojourerna rimliga förutsättningar för att arbeta. Kvinnojourer fyller två funktioner, dels utgör de stöd till människor i akuta situationer, dels bidrar de till att bygga upp kunskapen om förhållandena för utsatta kvinnor i vardagen. Det är dessa två delarna, att skydda enskilda människor och att bidra till kunskapsuppbyggnad, som spelar roll för kvinnors delaktighet i samhället. Slutligen vill vi att det ska utvecklas ett förhållningssätt, till exempel i form av en uppförandekod eller motsvarande i jämställdhetsfrågor för de organisationer där är delaktigt. Här har vi under arbetets gång kunnat se att det har skett en förändring och att det på många håll pågår ett arbete. Även i departmentsvärlden och Sida har vi fått uppgifter om att det pågår ett arbete. Jag vill också lyfta fram att det i texten nämns ordet feminism, ett feministiskt arbetssätt. De olika inriktningar som finns inom feminismen kan bidra till diskussionen om utvecklingssamarbetets inriktning. Ordet feminist återkommer även i betänkandetexten. Det är dags att utskottets text avspeglar den debatt som förs i och i samhället utanför oss. Däremot ankommer det kanske inte på just utskottet att definiera dessa ord och begrepp vidare. I denna del ger rapporten anledning att fundera på hur en ökad strävan mot samordning av biståndet med andra aktörers bistånd kan vägas samman med krav på att tydligare följa upp gjorda prioriteringar. I flertalet regioner ökar inriktningen på sektorsstödsprogram, stödet till finansiell styrning och budgetstöd. Sida verkar också för harmonisering på landnivå. Utskottet ser naturligtvis fördelar med denna utveckling. Vi vill inte vända den. Jag ska inte här och dra i gång en stor debatt om detta, men det är nödvändigt att återkomma till frågan så att vi känner att utvecklingen följs upp. Vi bör också se på , utskottets och andras instrument för att följa upp den politik som vi står bakom och driver. Det hårdnande motståndet mot det som vi gärna betraktar som självklarheter ställer krav på oss alla om en ökad tydlighet. President politik, Heliga stolen och en del islamistiska stater har format en ohelig allians gentemot världens kvinnor. När de talar om mänskliga rättigheter exkluderas kvinnors rättigheter. måste i internationella sammanhang och då inte minst inom EU fortsätta att driva kvinnors sexuella reproduktiva rättigheter. Detta är inte ens självklart för alla kvinnor i . Jag förväntar mig till exempel att tar upp situationen på . Jag nämner för att peka på att även inom är inte kvinnors rättigheter något självklart, och då blir det gemensamma agerandet utåt försvagat. Att alla kvinnor ska ha rätt till abort har utskottet redan tidigare slagit fast. Jag kan känna en stor desperation över att sexuella övergrepp och våldtäkter ofta är en del i krigföring och ett aktivt instrument i konflikter. En kvinna som har utsatts för våldtäkt, blivit gravid och tagit sig till ett flyktingläger i till exempel eller bör där få information om abort och en abort genomförd. Men det finns inte något exempel på ett sådant flyktingläger. Detta är någonting som vi alla måste reagera mot. Det visar också att vi inte har kommit så långt och hur mycket det finns kvar att göra. Man kan inte ens hjälpa kvinnor i denna mycket utsatta situation. Vi vet ju vilket stigma den innebär och hur svårt det är för dessa kvinnor att komma tillbaka i sitt samhälle. Det är de fattigaste kvinnorna som drabbas värst av den växande aidsepidemin. När presenterade sin kartläggning sade skådespelerskan : Det borde vara aidsbulletiner på nyheterna . Särskilt kvinnor i vissa länder är en utrotningshotad art detta är så stort att det är svårt att förstå. Jag kan bara instämma och understryka det ansvar som världens ledare har för att förändra attityder och ge tillgång till stöd och vård. Resurserna för att bekämpa aids har trefaldigats , men ändå håller vi inte jämna steg med epidemin. Utskottet pekar på tillgång till billiga bromsmediciner, talar om hållbarhetsrapporter, tillgång till SRHR-material där fyller på till UNFPA:s fond attitydpåverkan med mera. Men utskottet planerar att längre fram i mandatperioden komma tillbaka med ett betänkande som huvudsakligen är fokuserat på hiv/aids. har ofta uttryckt sin uppskattning av enskilda organisationers arbete, men här vill jag rikta en uppmaning till företrädarna: kan ni också göra mera för att tydligt integrera kampen mot aids i ert arbete. Det ökade anslaget till , , , UNPA och IPPF är välkommet. Jag kan också notera att man ökar stödet till Globala fonden. Vi har försökt hålla ögonen på detta. Det har kommit oroande signaler om att Globala fonden har kommit att styras av agenda. Men vi har fått försäkringar, bland annat från ledamöter i styrelsen, om att så icke är fallet. Det känns väldigt skönt. Men för säkerhets skull kommer vi ändå att fortsätta att hålla ett öga på den här organisationen, därför att den har en så viktig funktion. utgör ramen av BNI. uppgår den till .