prot · GR0990 · 2004-03-30 00:00:00 — Jag tycker att det skulle vara intressant att höra vad bostadsministern har för åsikt om det. har vi en lagstiftning som inte gör någon skillnad när det gäller buller om man bygger på ren tyst landsbygd om jag säger så eller om man bygger i stora tätorter. Det tycker jag är oacceptabelt. Här måste det till en ändring, en uppmjukning av regler. Självfallet ska inriktningen vara att människor ska må bra och ha en så störningsfri boendemiljö som möjligt, men att ta bort allt buller tror jag är absolut omöjligt. Det finns där, och vi måste acceptera det. Det gör vi här inne i också. Det finns buller här, och vi accepterar det. Men man måste kunna leva med det, och man måste kunna göra kompromisser. Jag tycker att det är lite märkligt att bostadsministern hänvisar till pågående PBL-utredning. Det är en utredning som man säger ska vara klar . Men i den takt som utredningen jobbar , enligt uppgift, tvivlar jag på att den blir klar . Den ska sedan ut på remiss, därefter ska den tillbaka till regeringens bord och kommer den väl att landa på bord. Vad tror ministern? Kan vi förvänta oss en proposition angående en ny plan- och bygglag den här mandatperioden? Kommer den nya lagen att innehålla lättnader för en bebyggelseutveckling i kommun? Vad säger ministern? Bostadsministern måste ju ha ett intresse av att det inte är stopp för nybyggnation i den här delen av landet. Det är en bygd som har alla möjligheter att utvecklas positivt. kan man inte bara hänvisa till pågående PBL-utredningar. Det finns ju en lagstiftning. Med den i botten måste man kunna komma fram till åtgärder. Jag skulle vilja säga: Bättre upp, ministern! Jag vill återigen ställa frågan: Vad ämnar ministern göra i en närtid för att undanröja de hinder som vi har påtalat och som i synnerhet gäller kommuns landsbygdsutveckling? Man måste kunna göra någonting med nuvarande lagstiftning. Har inte bostadsministern några tankar, några idéer? Det måste ju finnas några möjligheter. 35 (): Jag har i grund och botten full förståelse för de svåra avvägningsproblemen. Politik är att hantera konflikter och målkonflikter. Här är det motstående konflikter. Det vore dumt att dölja det. Ändå tycker jag att statsrådet kunde göra sig besväret att kommentera den speciella omständigheten. I vanliga fall är det privatmänniskor som överklagar. I det här fallet är det staten. Jag tror att det kan finnas idéer även inom . Statsrådet har ju en statssekreterare som är bosatt i en av de här kommunerna och som varit kommunalråd i och just kämpat med en del av de här ganska svåra frågeställningarna. kommer med sitt första betänkande, eller det ska åtminstone justeras, dag, om jag är rätt underrättad. Det handlar just om instansordningen, men därvidlag har man, såvitt jag förstått, inte diskuterat frågan om vem som ska äga rätt att överklaga. Det är möjligt att det faller utanför och kommer i ett senare skede. Annars är det en väldigt intressant fråga. Jag tyckte att det fanns en viss uppgivenhet i statsrådets svar. Det kanske var fel. Det kanske var en antydan om att det är svåra målkonflikter. Den uppgivenheten brukar statsrådet inte visa i andra sammanhang när han vill tala om hur utmärkt det går med bostadsbyggandet i det här landet. Jag tycker att det finns anledning att hjälpa de här kommunerna, inte bara kommun utan också se vad man kan göra för att stimulera bostadsbyggandet i de starka expansionskommunerna , , och , för att ta dem som råkar ligga i . Statsrådet var ju inne på hur det är i . Vi vet inte heller jag håller med om det hur många banor det blir på i slutskedet. 36 Statsrådet (): Jag måste göra besviken. Jag har ingen kortsiktig lösning. Jag hänvisade till . tangerade vem som ska kunna överklaga. Ska en statlig myndighet kunna göra det? Det är nog oundvikligt när det finns statliga myndigheter eller bolag som har att bevaka riksintressen och som har uppgifter som är av allmänt intresse. Det är just målkonflikten. Jag har ibland blivit förtalad för att jag inte ser till den här regionens bästa ur tillväxtsynpunkt. Jag ser båda problemen, utmaningen bostadspolitiskt men att det också är av oerhört central betydelse för hela , och att det finns förutsättningar för den civila flygtrafikens utveckling. Jag har inget konkret besked. Jag måste göra er ledsna . Jag har inget konkret besked att ge om hur man kortsiktigt kan hantera det här. Jag kan inte heller pröva lagstiftningen. är det inte längre regeringen som prövar byggloven, utan de prövas av förvaltningsdomstolarna. Jag kan naturligtvis inte lägga mig i hur förvaltningsdomstolarna hanterar den nuvarande lagstiftningen, PBL och . Sedan var det detta med bullernivåerna. Det bullrar i också ja, det gör det. Vi har haft problem när det gäller bostadsbyggande i en del projekt i också. Det har föranlett oss att ge i uppdrag att göra en översyn av de gällande bullerreglerna. har vi en gräns som inte får överskridas vid uteplats i anslutning till bostad på . har i uppdrag att titta på hur nuvarande gränsvärden tillämpas. Jag är inte riktigt klar över när den rapporten ska komma in, men vi har gett ett sådant uppdrag till . 37 (): Sorry ministern, skulle jag vilja säga. Det är verkligen tråkigt att ministern inte ens kan andas en tillförsikt om att man kan lösa det här problemet, inte ens kan tänka sig att peka på de möjligheter som redan finns i nuvarande lagstiftning, för sådana finns faktiskt. Det som är intressant med just , Långhundra och Vassunda som jag tar upp i min fråga är att dessa, till skillnad från andra kommuner kring , inte säger: Flytta banorna till en annan kommun så att vi slipper dem! Nej, vad man säger är: Låt oss hitta en kompromisslösning! Detta hade jag önskat att statsrådet på något sätt hade välsignat så att de hade kunnat jobba vidare och känna att de även hade bostadsministern med sig för att hitta en kompromisslösning. Jag förlitar mig på att , med den positiva syn som finns ute i kommunen, kommer att komma fram. Jag vet att man också kommer att sätta sig ned kring ett förhandlingsbord. Här hade jag hoppats att statsrådet var lite uppdaterad på problematiken. Om inte statsrådet är det det kan han ju vara utan att stå här i kammaren och säga det skulle jag vilja att statsrådet tog till sig och följde den diskussion som finns från scratch till slut. Jag är absolut övertygad om att det går att hitta lösningar innan kommer. Dock är det viktigt att man då också följer ett sådant här praktiskt exempel för att kunna se till att den lagstiftning som kommer för framtiden redan från början har lösningarna inskrivna i sig. Tack så mycket för svaret! Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2003/04:331 om lagen om allmännyttiga bostadsföretag 38 Statsrådet (): har frågat mig dels vilka åtgärder jag tänker vidta med anledning av de konsekvenser som lagen om allmännyttiga bostadsföretag har lett till för både de boende och det allmännyttiga bostadsföretaget i östra , dels också om jag avser att medverka till att lagen om allmännyttiga bostadsföretag och dess tillämpning utvärderas. När det gäller den första frågan är det som har i uppdrag att tillämpa lagstiftningen, vilket också skett beträffande överlåtelserna i östra . Det är givet att de inblandade parterna blir besvikna när ett beslut går dem emot och, som i detta fall, funnit att tillstånd till överlåtelse inte kan lämnas. I övrigt kan jag som statsråd inte uttala mig om myndigheternas handläggning av ett enskilt ärende. Om bostadsföretaget ansöker om undantag från kravet på tillstånd till överlåtelse kommer givetvis regeringen att överväga om det föreligger sådana synnerliga skäl som krävs för ett undantag från tillståndsprövning. Den andra frågan är redan tillgodosedd i och med att regeringen uppdrog åt att utvärdera lagen om allmännyttiga bostadsföretag. ska bland annat göra en genomgång av hur reglerna om tillståndsplikt vid överlåtelse av fast egendom tillämpats i olika delar av landet och i olika kommundelar samt kartlägga vilka erfarenheter länsstyrelserna gjort vid hanteringen av tillståndsärenden. ska härvid utgå från syftet med lagstiftningen, det vill säga bruksvärdesprincipens betydelse och vikten av att det finns jämförelseobjekt på så många orter som möjligt. ska också belysa eventuella oklarheter i lagen och dess tillämpning och i sådana fall lämna förslag till kompletterande regler eller andra åtgärder. 39 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Lagen om allmännyttiga bostadsföretag tillkom för att försvåra ombildningen av kommunalt ägda hyresrätter till bostadsrätter. Vi i reserverade oss mot beslutet att införa lagen. Vi menar att lagen naturligtvis försvårar ombildningen till bostadsrätter. Ombildning får ske bara om det efter ombildningen finns kvar en sådan mängd lägenheter i ägo att hyrorna för dessa lägenheter kan få ett reellt genomslag i bruksvärdessystemet. Detta kräver i sin tur enligt förarbetena till lagen att det efter ombildningen måste finnas kvar ett inte obetydligt antal lägenheter i kommunala bostadsföretag. Det är som prövar om ett kommunalt bostadsföretag ska få överlåta fastigheter till de boende. Det finns ett flertal exempel på komplikationerna. Jag har valt att i min interpellation ta upp ett mycket konkret exempel, men som det säkert kommer att framkomma här finns det ett flertal olika exempel. Varför då belysa ett aktuellt fall? Ja, om det är som jag menar, att lagen faktiskt leder till svåra komplikationer, måste det vara intressant att diskutera frågeställningen och se vad en utvärdering skulle kunna innebära vad gäller exempelvis en revidering. Vi är från sida införstådda med att lagen nu gäller, men fortfarande måste det väl ändå vara intressant för regeringen att följa upp vad som faktiskt har hänt. Radhusområdet i östra är principiellt intressant. Det är ett område där överlåtelse till de boende anses vara det bästa såväl ur de boendes synvinkel som ur bolagets och kommunens perspektiv. Det råder inga konflikter såtillvida bland de här aktörerna. har dock sagt nej, och överlåtelseprocessen stoppades i och med lagens tillkomst. Ytterligare försäljningar skulle således ha varit aktuella om inte lagen om allmännyttiga bostadsföretag hade trätt i kraft. Kontrakt finns skrivna mellan bostadsföretaget och de boende om försäljning. Detta har medfört att området i östra har en blandning av boende som fått köpa sitt radhus och boende som vill köpa men inte får. Det leder till svårigheter, bland annat vad gäller förvaltning av gemensamhetsutrymmen i de så kallade samfälligheterna. Ur ett förvaltningsperspektiv har det splittrade ägandet medfört ett mycket komplicerat läge för bostadsföretaget. Avslaget från grundas på att en försäljning anses äventyra bruksvärdessystemet, men bostadsföretaget menar att så inte är fallet i detta fall. Statsrådet anger i sitt svar på min andra fråga om utvärdering om lagen att regeringen kommer att göra en sådan. Men vad vill statsrådet uppnå med utvärderingen? I svaret på interpellationen anges att ska belysa tillämpningen av regelverket i olika delar av landet, kartlägga länsstyrelsernas erfarenheter, belysa oklarheter i lagen och dess tillämpning samt i förekommande fall föreslå kompletterande regler. Jag menar att de uppenbara negativa konsekvenserna borde stå i fokus. Det borde vara uppdraget för en utvärdering. Lagen påverkar fastighetsförvaltning och tillgång till investeringskapital genom att försäljningen stoppas samt ger negativa effekter på samfälligheternas arbete, förutom naturligtvis de negativa konsekvenserna för de boende. Då vill jag ställa en fråga till statsrådet: statsrådet min uppfattning att det är nödvändigt att belysa de negativa konsekvenserna av lagen, det vill säga att detta ska vara grunden för en utvärdering? 40 (): tar upp ett ärende som vi har diskuterat ganska mycket här i . Redan när denna lag kom till var det en samstämd opposition som sade nej till den nya lagen. Det som är lite intressant nu är egentligen att just biten om att ombilda hyresrätter till bostadsrätter visar sig, när vi fått se en viss utvärdering av detta, i hög grad vara ett Stockholmsproblem. Då undrar man naturligtvis: Varför en speciallag för just det här området, och varför en så onödig byråkrati som ändå alla andra kommuner i landet också måste följa? Jag skulle också vilja fråga om bostadsministern tänker skynda på så att det blir en förändring i den här biten. Jag skulle vilja säga: Släpp fångarne loss, det är vår! Det är nämligen vad det handlar om här också. Det handlar väldigt mycket om att ge kommunerna möjlighet att skräddarsy sin egen bostadsmarknad. Det gör man ju också. Egentligen kan inte staten vara med och bråka på det här området. Men man gör det, och man ställer till en massa oreda. Framför allt, återigen, ställer man till en onödig byråkrati. 41 (): Precis som sade har vi pratat om de här frågorna en hel del i kammaren. Men så länge lagen fortsätter att vara så orimlig som den är och så länge statsrådet bara duckar för debatten får vi fortsätta. Listan över orter där människor har drabbats av de orimliga effekterna av den här lagstiftningen blir längre och längre. tar i sin interpellation upp östra i . Jag kan fortsätta och nämna miljonprogramsområdena och utanför . Vi kan nämna utanför , i närheten av eller i . Man kan fortsätta. Gemensamt för alla de här orterna är att den så kallade stopplagen har skapat orimliga konsekvenser för enskilda människor eller för kommuner. Ofta är det också så att det finns en politisk enighet i kommunerna om hur man vill agera, men stopplagen sätter käppar i hjulet. Jag ska ta ett exempel på hur fel lagen kan slå. Det är hämtat från i Stockholmsförorten . På ligger två stycken femvåningshus. Ett är gult och ett är rött. I övrigt är husen helt identiska, förutom att det i ena huset är hyresrätter och i det andra bostadsrätter. Det var nämligen så att ville man i båda de här husen omvandla sina hyreslägenheter till bostadsrätter. Hyresvärden sade ja. Man författade ett köpekontrakt, och lyckan var stor i de båda husen, tills sade nej. Det märkliga var att man sade nej till det ena huset och ja till det andra. Man hänvisade då till den så kallade stopplagen. har vi 92 familjer av 20 olika nationaliteter i det hus som inte fick ombildas som är jätteförbannade så klart. De ville inget hellre än att få köpa sitt hus och förstår inte varför politikerna, som de säger om stopplagen, säger nej. Dessutom kan man säga att det är rätt stora skillnader mellan de här två husen . Hyresgästerna som bor kvar som hyresgäster påstår att hyresvärden inte bryr sig så mycket om underhållet. Där finns tvättmaskiner som läcker. De har inte haft någon stor renovering på . De tycker inte att de får gehör för sina klagomål. har det i huset intill hänt jättemycket sedan ombildningen. Man har renoverat, man har målat om, man har bytt fönster och man har planterat blommor. Trots det har man en boendekostnad som är betydligt lägre än i hyreshuset. De boende i hyreshuset förstår med all rätt inte alls varför politikerna vill neka dem möjligheten att köpa sitt hus. De vill ju bara ta ansvar för sitt boende och kunna påverka sin närmiljö. I sådana här sammanhang brukar statsrådet nämna och varna för spekulation i samband med ombildningar. Men det kan knappast vara ett argument i det här fallet. En lägenhet i ger ju inga stora klipp direkt. Jag har två frågor till statsrådet. Den första frågan är: Tycker statsrådet att det här är ett rimligt resultat av lagstiftningen? Den andra frågan är: Är statsrådet beredd att besöka för att lyssna på de drabbades berättelse? 42 Statsrådet (): Lagstiftningen har inte tillkommit primärt för att förhindra spekulation. Det har inte varit det uttalade primära syftet med lagstiftningen. Jag vet att vi har haft lite debatt om spekulation tidigare. Syftet med lagstiftningen har ju varit att skydda bruksvärdessystemet. Det finns ett nationellt intresse av att vi kan behålla ett hyressättningssystem som parterna kan förhandla utifrån och som är hållbart. Alternativet till ett hyressättningssystem på det sätt vi har är, som jag har sagt , att gå över till någon sorts statlig hyresreglering. Det är det ursprungliga motivet till lagstiftningen. Det är inte bara en Stockholmsfråga. Bruksvärdessystemet tillämpas ju runtom i landet vid hyresförhandlingar, i olika grad, om jag uttrycker det så. Men på väldig många håll i landet tillämpas bruksvärdessystemet när man hyresförhandlar. Det är klart att jag också har sett lite bekymmer med den här lagstiftningen. Jag har också mötts av alla de fall som ni har nämnt och en del andra fall. Det är därför jag ser det som angeläget att snabbt göra en utvärdering av lagstiftningen. Det är ett uppdrag som har fått att utföra väldigt snabbt. De ska redovisa sin utvärdering månad. De har bara fått på sig. Det är för att eventuella lagstiftningsförändringar ska kunna träda i kraft . Jag vill nog avvakta den utvärdering som gör. De går ju igenom hela tillståndsproblematiken. De ska, inom parentes sagt, titta på en annan del också. Det är om kommunerna har gjort oskäliga vinstuttag ur bolagen. Det ingår också i deras utvärdering. Sedan får vi se vad den kartläggningen och utvärderingen ger vid handen. De ska både titta på hur länsstyrelserna har tillämpat lagstiftningen och om det finns några bekymmer i lagstiftningens själva konstruktion. Den här debatten får vi säkert anledning att återkomma till. 43 (): När man har tittat på länsstyrelsernas beslut vi har fått en redovisning i bostadsutskottet med anledning av just denna lag kan man konstatera att länsstyrelserna till och med har meddelat 287 beslut, vilka avser 7 100 lägenheter. Tillstånd har lämnats i 263 fall och avslag i 24 fall. Alla avslag utom ett avser ärenden i . I avser avslagen 2 700 lägenheter, tillståndbesluten 740 lägenheter. Det vill säga att lagstiftningen har specifikt slagit mot . Ytterligare ett avslagsbeslut har tillkommit . Självfallet leder denna lagstiftning till konsekvenser. Den motverkar effektiv fastighetsförvaltning, vilket jag har nämnt tidigare, och den förhindrar boende från att äga och förvalta bostäderna själva. Jag skulle vilja rekommendera statsrådet att besöka östra för att just se vilka konsekvenserna blir i exempelvis radhuslängor, där ett hus ägs och det andra hyrs, men där egentligen alla i delar av området skulle vilja äga. Statsrådet anger i sitt svar att om bostadsföretaget ansöker om undantag från kravet på tillståndsprövning kommer regeringen att överväga om det föreligger sådana skäl. Men detta har ju företaget redan gjort. skickades en skrivelse. Innan detta datum har regeringen tillskrivits , det vill säga företaget har tillskrivit regeringen. Det kan tyckas att regeringen borde ha agerat. Det synes märkligt att statsrådet i sitt svar anger att om det kommer en ansökan kommer regeringen att överväga om det föreligger skäl. Regeringen har haft möjlighet att agera. Varför har inget hänt? Mina frågor till statsrådet är: Regeringen har haft flera tillfällen att ta del av komplikationerna med lagen om allmännyttiga bostadsföretag, även i ett specifikt fall som östra , när tänker regeringen ta ställning till skrivelsen som inkommit angående ansökan om undantag från tillståndskravet enligt 2 kap. 8 §? Min följdfråga utifrån att det faktiskt pågår ett ärende som regeringen har haft möjlighet att ta del av: Vad anser statsrådet vara en rimlig handläggningstid? Här kan vi konstatera att har legat på ärendet . Vi kan konstatera att det har tillkommit skrivelser till regeringen, och fortfarande finns det inte ett avgörande. De negativa konsekvenserna är väldigt omfattande för just det här området. Som vi hörde tidigare, som var inne på, finns det också andra följdkomplikationer inom andra områden som statsrådet också har fått en rekommendation om att besöka för att ta del av de berättelserna. tycker jag ändå att det låter utomordentligt att det tillkommer en utvärdering och att den rimligen borde ske skyndsamt. Men jag skulle gärna vilja höra statsrådets svar på mina frågor om just det här fallet och vad statsrådet anser vara en rimlig handläggningstid. 44 (): Jag vill bara stryka under det som säger om detta. Jag vill också stryka under de frågorna. Jag väntar med spänning på vad ministern kommer att svara på dem. Att regeringen via ska ha insyn i och kontroll över kommunpolitikernas lagstiftade rätt att fatta beslut på sina invånares vägnar tycker vi från är fullständigt oacceptabelt. Utifrån vår demokratisyn är det kommunernas uppgift att fatta beslut om de vill sälja ut eller till och med köpa nya bostadsbolag. Men det är kommunerna själva som ska bestämma det. Även Lagrådet ifrågasatte idén om en tillståndsplikt när den var aktuell att införa. De konstaterade då att det dessutom rörde sig om en inskränkning av självstyret på ett för kommunerna centralt ansvarsområde, nämligen bostadsförsörjningen. Eftersom ministern nu säger att det ska göras en utvärdering och att det ska ske snabbt kan vi inte göra annat än att tycka att det är bra. Men det som vore allra bäst, och som jag hoppas blir följden av denna utvärdering, är att tillståndsplikten snabbt avskaffades. 45 (): Det är ingen nyhet att regeringen är misstänksam mot ägande i alla dess former bostadsrätten är ju en form av ägande. Ministern sade här tidigare att motivet till att det finns en tillståndsplikt är värnandet om bruksvärdessystemet. Det är åtminstone det man säger officiellt. vet vi att exempelvis den kooperativa hyresrätten inte behöver bruksvärdesprövas. Det behövs alltså inget tillstånd i det fallet. Ändå blir effekten exakt densamma. Man skulle kunna hävda att värnandet om bruksvärdessystemet bara är ett skenmotiv, och att det verkliga motivet är att man är misstänksam mot ägande. Det gläder mig i alla fall att statsrådet har sett problemen med lagen. Dessa problem såg vi redan när statsrådet lade fram propositionen om lagen. Jag tolkar det som att statsrådet inte tycker att det är rimligt att lagen ger de resultat som den gav i . Är det en korrekt tolkning av statsrådets svar? 46 Statsrådet (): Nej, det är inte en korrekt tolkning. Jag går inte in och överprövar länsstyrelsernas eller beslut. Så är den process som vi har . Däremot har jag sett att det finns ett behov av att göra en utvärdering av lagstiftningen. När vi har fått in den utvärderingen kommer regeringen snabbt att ta ställning till om det finns behov av att göra någon lagändring. Uppdraget till är så utformat att det i så fall ska vara möjligt för regeringen att lägga fram en propositionen på bord med ett ikraftträdande från . Sedan kan jag inte kommentera det aktuella ärendet, . Jag har inte kunskaper om det, det måste jag tillstå. Jag utgår ifrån att Östra har överklagat beslut till och att också behandlat ärendet. Men jag kan inte kommentera denna dispensansökan. I så fall ber jag att få återkomma till det. 47 (): Skälet till att jag ställde frågan om hur lång handläggningstid som är rimlig och undrade varför regeringen inte har avgjort ärendet är att det i statsrådets svar står: Om bostadsföretaget ansöker om undantag från kravet på tillstånd till överlåtelse kommer givetvis regeringen att överväga om det föreligger sådana synnerliga skäl som krävs för ett undantag från tillståndsprövning. Då vill jag bara upplysa statsrådet om att det kom en ansökan till regeringen. Denna ansökan har upprepats, nu senast . Det är därför som jag tycker att det är viktigt att belysa vad som är rimligt när det gäller handläggningstider. Jag kan konstatera att på den frågan har vi inte fått något svar . Jag tänker självfallet återkomma i den här frågan. Där önskar vi naturligtvis ett klarläggande. Det är självklart att det är ett bekymmer när en lag i så stor utsträckning påverkar det kommunala självstyret och påverkar möjligheten för kommunerna att förvalta sitt fastighetsbestånd. Östra är ett typexempel. Där är aktörerna eniga om hur de vill ha det. Här måste man göra någonting. Lagen kom till för att man ville värna hyresrätten, säger statsrådet.