prot · GR0998 · 2004-04-20 00:00:00 — Det innebär att man inte kan veta någonting om inriktningen på det här efter de väldigt många uttalanden som har varit. Det har varit fråga om halvering, breddning, avskaffande och så vidare. Det här tycker jag, herr talman, inte är en bra politik gentemot medborgarna, att man inte vet vad som ska gälla. Det tycker jag är ett bekymmer utöver allt annat. Det innebär att man gynnar dem som jag brukar säga att man inte ska gynna, nämligen skatteplaneringsadvokater. Jag tycker inte att det är bra. De gynnas av den här osäkerheten. Sedan har statsrådet vid flera olika tillfällen, och det handlar min fråga om, sagt att skattesänkningar bör finansieras av den grupp som uppbär de skattelättnader som det är fråga om. Men på just det här området måste man säga att detta är väldigt svårt av den anledning som framhöll och som finns dokumenterad i den utredning som dåvarande gjorde . Där diskuterade man de förmögenheter som till följd av förmögenhetsskatterna har flyttat ut, de 500 miljarderna. Varken finansministern eller jag kan veta exakt hur mycket det är, men det är betydande belopp. Den finansieringskällan är ju i praktiken undandragen. Det är en komplikation. Vem ska finansiera detta? Ja, det är de kvarvarande som ska finansiera detta, de som inte redan har skatteplanerat. Jag skulle gärna vilja ställa en fråga till finansministern på den punkten. Jag har förståelse för det ideologiska momentet i detta. De som drar nytta av saker och ting ska också vara med och finansiera. Men är det inte så att det här skapas en dubbel orättvisa? Det är de som inte har skatteplanerat som också måste finansiera den här delen av skattesänkningen. Det tycker jag är ologiskt. 50 (): Jag kommer från ett besök från ute i , det här nya skatteverket som är en sammanslagning med . Det har bildats ett nytt skatteverk. De framförde en del synpunkter där, bland annat på det här området. Det var därför jag tyckte att det var så intressant att få delta i den här debatten. De ville lyfta fram en del synpunkter. De har ju yttrat sig över det här med förmögenhetsskatten. De sade att det första de bedömer är: Vad är en bra skatt? Jo, den ska vara likformig, sade de. Då sade de att det är absolut inte förmögenhetsskatten, för den är godtycklig. Man framförde också flera synpunkter på hur denna kunde användas och planeras genom att man köpte O-aktier vid lämpliga tillfällen strax före årsskiftena. På så vis kunde man komma förbi en massa kostnader och komma undan skatter som andra, som har fastigheter och annat, inte kan göra. Det gör den här skatten ännu mer godtycklig. säger man i vårpropositionen att man räknar med att få i intäkt. Då är min fråga: Är det de här pengarna, de här 4 miljarderna, som är det väsentliga i detta? Eller är det en ideologisk låsning? Den fråga man måste ställa sig är ju: Har de socialdemokratiska regeringarna i andra länder ingen solidarisk profil eller fördelningsprofil? De gör ju faktiskt så att de inte, på grund av flera skadliga effekter, behåller någon förmögenhetsskatt. De har tagit bort den. Varför skulle inte finansministern och den socialdemokratiska regeringen i kunna tänka sig att göra likadant? De andra kan väl knappast sägas ha mindre kunskap om effekter av att ha skadliga eller goda skatter. Finns det inte en möjlighet för finansministern att haka på finansministrar från andra länder som har socialdemokratiska regeringar och följa dem så att vi får en likhet? Det är ganska bra med likhet när man har konkurrerande flöden av varor och tjänster, som vi har, i förhållande till andra länder i . Det skulle vara en fördel om vi fick en likhet i olika länder, tror jag. Det vore en fördel för . Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2003/04:414 om illegal införsel av narkotiska läkemedel 51 Finansminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra att Rohypnol och andra narkotiska läkemedel illegalt förs in i . Inledningsvis vill jag påpeka att har en mycket viktig roll när det gäller att förhindra olovlig in- och utförsel av varor till . Myndigheten ska själv avgöra hur de resurser man förfogar över gör mest nytta för att uppfylla de mål för tullverksamheten som regeringen och fastställer. I detta ingår att fortlöpande med utgångspunkt i ärendemängd, trafikströmmar, hotbilder med mera ska se över och pröva hur de tillgängliga resurserna används. Regeringen har betonat att tullkontroller beträffande narkotika ska ges högsta prioritet. Regeringen anser också att måste arbeta vidare med åtgärder för att verksamheten ska bli effektivare. I detta ingår bland annat att förbättra träffsäkerheten i de kontroller som genomförs. Målet är naturligtvis att ska kunna stoppa större mängder av de narkotikaklassade varor som illegalt förs in till . När det gäller Rohypnol har det tillsatts en arbetsgrupp med myndighetsrepresentanter från , , och i syfte att förbättra informationsutbytet länderna emellan. Målsättningen är att mer effektivt bekämpa smugglingen av Rohypnol, som mycket riktigt påpekar främst kommer in till österifrån. Jag anser att det inte föreligger något behov av att vidta några ytterligare åtgärder från regeringens sida. 52 (): Tack, herr finansminister, för svaret. Av svaret framgår att finansministern tycker att läget är ganska lugnt, att allt fungerar ganska bra och att läget är under kontroll. Jag delar inte den uppfattningen. Att 300400 tjänster inom Tullen nu försvinner och att tullstationer läggs ned känns inte för mig som några tydliga åtgärder för att motverka att till exempel Rohypnol förs in i det här landet. Vi vet att det är stora mängder Rohypnol som kommer in, framför allt från . Det kommer från till och sedan i de allra flesta fall till . Och vad händer när vi nu får fler länder som kommer med i vår europeiska samfällighet och gränserna ändras? Det blir lättare när den inre gränsen ändras. Jag känner en stor oro. Vi vet att narkotika, sådana läkemedel som Rohypnol, är ett jättestort bekymmer. Över huvud taget är narkotikan ett av vår tids allra största problem. Droger förstör unga människors liv. Familjer trasas sönder i oro och sorg över att deras barn dras in i missbruk. Problemet visar inga tecken på att minska. Tvärtom ökar det. Jag vet att finansministern är engagerad i de här frågorna. Jag är själv jätteengagerad i de här frågorna. Jag tycker att vi på något vis måste titta på detta. Är det verkligen så att vi ska minska tullarnas och tulltjänstemännens antal när vi vet att det är större tryck utifrån än ? Rohypnol är inget vanligt läkemedel. Det är ett mycket komplicerat läkemedel som gör att människor blir avtrubbade. De tappar minnet och förmågan att känna skam och skuld. Man vet egentligen inte vad man har gjort när man har tagit det ofta i kombination med andra medel. Det är bra att det inte säljs mer i , men vi vet att det som såldes inte ens var en bråkdel av det som var bekymret. Det största bekymret är den illegala införseln till landet. träffade jag två doktorer som berättade för mig om de jourfall som de hade haft hemma i . När de berättade var det nästan så att tårarna kom i ögonen. Jag kände: Det här är inte klokt! Det var 17-åringar som hade stoppat i sig 20 Rohypnoltabletter var. Med lite öl och så vidare blev de fullständigt oregerliga. De hade givit sig på en kvinna som var och slagit henne sönder och samman. Hon hade inte dött men hade knivhugg i kroppen. Den andra läkaren berättade liknande hemska historier. Det är ett farligt läkemedel som strömmar in illegalt i landet. Då ska vi lägga ned tullarna. Jag tror att detta är ett vansinnigt förslag. I stället borde vi förstås stoppa nedrustningen av tullarna och satsa mer resurser på att stoppa småhandlare och debutanter till exempel. Det är unga människor som lockas in i missbruket. Tullen borde också ges ökade befogenheter. På flera ställen har jag lyssnat till tullare som har berättat att de skulle kunna göra mycket mer. Jag vill fråga finansministern: det verkligen riktigt att ta bort de här tullarna, att minska tulltjänsterna på detta sätt? Jag tycker att det känns väldigt kortsiktigt. 53 (): Vi har diskuterat olika frågor . Både skatteavdrag och förmögenhetsskatt är viktiga frågor. Men den här frågan har en annan dimension. Den rör i det yttersta läget liv och hälsa för enskilda människor. Jag har haft många debatter med finansministern. Jag vill gärna instämma med . Jag känner också att statsrådet har ett större engagemang i de här frågorna än i många andra frågor. Jag tror att det är väldigt viktigt att det också kommer till uttryck. kan statsrådets engagemang i andra frågor kännas något mindre. Det ska jag gärna medge. Men i den här frågan tror jag att det är väldigt viktigt att man visar det. Det är våra ungdomar som ytterst drabbas. Det vet jag att statsrådet som ungdomsledare är extremt engagerad i. På tullsidan är statsrådet ytterst chef för anslagen. Anslagen är viktiga för tullens möjligheter. Vi har tidigare debatterat den här frågan. Vi är helt och hållet överens om att självt måste hantera sina anslag. Jag tackar för att ha ställt denna interpellation. Befogenheterna måste beslutas på annat sätt än av skatteutskott och . Det är en fråga för lagstiftningen. Jag instämmer med att vi har fått en situation där tullverkstjänstemän gör mycket goda insatser. Det kan vi säkert vara överens om. Den utredning som håller på att genomföras, som leddes av överdirektören i och ledde till en total minskning av antalet tulltjänstemän också på spaningssidan sänder tyvärr en felaktig signal att det blir något lite lättare att ägna sig åt smugglingsverksamhet. Det är ett budskap som jag har försökt diskutera med finansministern. Jag har inte haft någon framgång, men jag vill ändå fråga finansministern. Jag noterar att chefen för har fått nya arbetsuppgifter från . Det är säkert av den anledningen att han är mycket duglig. Men det finns en möjlighet att man initierar någonting nytt när det kommer till den här frågan. Det är en otroligt viktig signal som antyds i svaret och som står i svaret, att det är en prioriterad fråga. Men när man har en prioriterad fråga måste den vägas mot både resurserna och vad man annars prioriterar. Det är skillnad på att ta fast rattfyllerister och att göra vanliga hastighetskontroller. Det är viktigare. Man måste prioritera vad man gör. Jag skulle vara väldigt tacksam om finansministern försökte värdera den signal som det minskade antalet tulltjänstemän på spaningssidan ger. Kan man möjligtvis tänka sig, om det visar sig att beslagsstatistiken framöver är väldigt oroande, att man vidtar andra åtgärder? Jag tycker att det är jättebra med en arbetsgrupp med myndigheter från , , och , men jag tror inte att det ger intryck på särskilt många smugglare. Där tror jag att det behövs andra åtgärder. 54 Finansminister (): Det är naturligtvis alltid oroande om det förekommer illegal införsel av Rohypnol eller andra narkotiska preparat. Där har man anledning att vara väldigt uppmärksam. Jag vet att har ett stort engagemang i den här frågan. Man kan alltid diskutera vilka metoder man ska använda för att komma åt den illegala införseln. Den slutsats som ledning har dragit är att de behöver förstärka framför allt sin tekniska utrustning. De har gjort en egen stor översyn av sin organisation och kommit fram till slutsatsen att de vill förstärka teknikutvecklingen via röntgenutrustning och annan teknik som gör att de kan komma till rätta med illegal införsel, inte bara av narkotiska preparat utan även på andra områden där de har viktiga uppgifter. har två sidor i sin verksamhet. Dels ska de förhindra den här formen av illegal införsel av olika narkotiska och andra preparat, dels ge service till näringslivet. De har försökt att framför allt förenkla och förbättra servicen mot näringslivet för att på så vis få mer resurser över till bekämpningen av den illegala verksamheten. Jag kan hålla med om att det är viktigt att ge större befogenheter. Det handlar inte bara om hur mycket resurser man har i form av personal. De har själva i gjort bedömningen att de behöver mer i form av investeringar och teknik. Det handlar också om vilka befogenheter har. Därför har jag redan tidigare meddelat att vi från regeringens sida avser att tillsätta en utredningsman som ska titta på möjligheterna att förändra lagstiftningen, inte minst utifrån vad som händer vid de nya medlemsstaternas inträde i EU. Vi får andra gränssnitt och dylikt i fortsättningen. Avsikten med utredningen är att se hur man kan stärka lagstiftningen för att på så vis ge ökade befogenheter i arbetet. 55 (): Vad glad jag blev att finansministern ska tillsätta en utredare att titta över det. Det tror jag blir väldigt bra. behöver andra befogenheter. De säger själva att de kan göra så mycket mer men de får inte. Det är dumt att inte utnyttja dessa skickliga personer. Men en annan fråga finns i budgeten. Ni har skurit ned anslagen för alkohol- och narkotikabekämpande åtgärder. Det gjorde ni . De har inte kommit tillbaka i vårbudgeten. Där behövs också påfyllning. Om vi inte har förebyggande insatser kommer kostnaderna att bli enorma för kommuner och landsting som ska sköta de ungdomar som kommer in i missbruk. Det är viktigt att det finns förebyggande åtgärder. De pengarna hoppas jag kommer tillbaka . Vi i har satt tillbaka dem, men ni i regeringen har tagit bort en del av pengarna. 56 Finansminister (): Jag delar uppfattningen att vi behöver mer förebyggande insatser. Jag vill gärna erinra om att det i regeringens budgetproposition fanns ett stort anslag till idrotten. Vi har ett handslag mellan idrotten och regeringen i samhället om att försöka göra insatser, både mot alkohol och narkotika. Det är den så kallade idrottsmiljarden som delas ut till idrottsorganisationer , bland annat i syftet att försöka förebygga missbruk när det gäller alkohol och narkotika. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 11 § Svar på interpellationerna 2003/04:380 och 389 om smärtvården 57 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stimulera landstingen att säkerställa smärtpatienters behov av vård och för att stimulera tvärvetenskaplig kompetens i syfte att bättre hjälpa patienter med smärta. Hon har också frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att säkra smärtpatienters rätt till vård också där landstingen medvetet minskar valfrihet och frångår tidigare vårdgaranti. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra behandlingen av smärtpatienter i och för utbildningen kring långvarig och kronisk smärta för framtida och nuvarande sjukvårdspersonal. Hon har också frågat vad jag avser att vidta för åtgärder för att inkludera smärtläkarnas expertis i de beslut som rör sjukförsäkring och rehabilitering av smärtpatienter på alla nivåer i samhällets beslutande organ, från riktlinjebeslut till beslut som rör den enskilde patienten. Då interpellationerna berör samma frågeställning, den svenska smärtvården, och ska besvaras vid samma tillfälle lämnar jag detta samlade svar. Ansvaret för vårdens utformning och organisation ligger hos sjukvårdshuvudmännen. Landstingen har enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) en skyldighet att erbjuda god vård åt dem som är bosatta i . Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska landstingen ge patienten möjlighet att välja behandlingsmetod om det finns flera behandlingsalternativ som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. ska ge patienten den valda behandlingen om det med hänsyn till den aktuella sjukdomen eller skadan och till kostnaderna för behandlingen framstår som befogat. Eftersom smärta är en varningssignal för skada, sjukdom, felaktig livsföring eller livsstil finns frågan att lindra smärta i hela vårdkedjan, från graviditet till vård i livets slutskede. Ett stort antal sjukdomar kan räknas upp där förekomst av smärta är ett allvarligt problem. Enligt min mening ska vården vara så utformad att all smärta som är behandlingsbar också behandlas. Onödig smärta ska inte accepteras. Det gäller inte minst vården i livets slutskede. Kunskaperna om smärta och smärtlindring har ökat genom insatser inom forskningen. Det är viktigt att nya kunskaper om smärta sprids till olika utbildningar. Det är högskolornas uppgift att själva upprätta utbildningsplaner och kursplaner som anger det närmare innehållet i utbildningarna. bedömer vilka områden som behöver lyftas fram och tydliggöras i målbeskrivningar för till exempel allmän- och specialiseringstjänstgöring för läkare. Ska vi få nya rön att sprida sig på ett sådant sätt att det verkligen hjälper människor med smärta är grundutbildningen bara en del. Vidareutbildning behövs också. Det är i första hand sjukvårdshuvudmännen som ansvarar för att personalen har den kompetens och ges den vidareutbildning som krävs för att kunna erbjuda vård av god kvalitet. I den av antagna propositionen Förändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet (2002/03:89) har regeringen föreslagit åtgärder som ska förbättra processen vid sjukskrivning. Den enskilde placeras i centrum för att alla resurser snabbt ska kunna sättas in för att göra det möjligt för henne eller honom att återgå i arbete. En viktig utgångspunkt vid behandling och rehabilitering av smärtpatienter är att utgå från ett helhetsperspektiv. Det förutsätter ett väl fungerande samarbete mellan berörda aktörer. trädde lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting i kraft. , , genomför en bred genomgång av det vetenskapliga underlaget för behandling och omhändertagande av patienter med långvarig smärta. Utvärderingen ska belysa behandling av långvarig smärta hos alla åldersgrupper och hos både män och kvinnor. Såväl etiska och sociala som ekonomiska faktorer ska beaktas. Resultatet av detta arbete kommer att redovisas . I sammanhanget bör också nämnas att staten och har kommit överens om att en vårdgaranti som också innefattar behandling ska införas. Denna vårdgaranti innebär ett åtagande från landstingen att erbjuda behandling i den specialiserade vården från det att beslut om behandling fattats. Det finns enligt min mening förutsättningar för landstingen att bedriva en tillfredsställande smärtvård och rehabilitering med den kunskap som finns om detta problem. Förutsättningarna kommer dessutom att öka när den nationella vårdgarantin införs. Inom SBU pågår studier för att utvärdera olika behandlingsmetoders effektivitet vid olika typer av smärta i syfte att ge förutsättningar för ett bättre omhändertagande av personer med långvarig smärta. Jag vill avvakta det pågående arbetet och vill nu inte föreslå ytterligare åtgärder. 58 (): Tack så mycket för svaret, socialministern! Jag ser fram emot en fortsatt trevlig debatt här. Smärtpatienter är en grupp där det inte alltid syns utanpå hur dåligt man mår inuti. Långvariga smärtproblem präglar en stor del av vår befolkning. Jag blev förvånad när jag läste att minst var femte person lever med långvarig smärta. Visste socialministern det? I vissa delar av landet förs nu en debatt om att prioritera vården, det vill säga prioritera bort. Man kallar det för att ge rätt vård på rätt vårdnivå. Det är någonting som är nytt för många patientgrupper, och det har varit högljudda och kraftfulla protester. är dock detta inte någonting nytt för landets smärtpatienter. De är vana att bli bortprioriterade i vården. Låt mig ge ett exempel. På Sommarsol, som driver vård för rehabilitering utanför det handlar om ortopediska sjukdomar, reumatism och andra smärttillstånd har man nu problem med tomma platser. Den remiss som behövs för att få komma dit och få den vård, omsorg och lindring som behövs vill nämligen inte alltid klinikerna och sjukhusen skriva, och det är en förutsättning för att man ska kunna få den vården om man inte vill betala den själv. Kliniken som kanske väljer att inte skriva den här remissen gör detta därför att man då förlorar pengar på kliniken eller sjukhuset, för sådana är ersättningsformerna. Man slipper alltså lägga ut för vad patienten skulle ha kostat på Sommarsol, men är det ingenting som säger att man behöver ge den vården och omsorgen hemma. Patienten förlorar alltså dubbelt: Man kommer inte till Sommarsol, för då förlorar kliniken pengar, och man får heller inte vård hemma, för det finns inte någon kompetens åter ett argument, socialministern, för att pengarna ska följa med patienterna. Vi behöver ett nationellt system som inte som låser in patienterna i sådana geografiska småfack som kallas landsting eller kliniker. Vi behöver ha en nationell finansiering där pengarna följer mig som individ om man inte vill betala ur egen ficka, förstås. Det är faktiskt många på Sommarsol som tvingas göra det. De flesta är överens om att det största bekymret inom vården heter otillräckliga resurser, men också fel använda resurser. Att begränsa tillgången till sjukvården sägs vara ett sätt att mota i grind, det vill säga spara pengar. Självklart, socialministern, förekommer det onödig konsumtion och överkonsumtion av vård, men det beror oftast inte på patienten utan på att patienten försummas i vården. Han eller hon får inte den vård som efterfrågas. Det handlar om en grupp patienter som ofta betraktas som besvärliga och krävande och ständigt sittande i väntrummet. hänvisar sjukvården vidare. Det är ett annat sätt att spara pengar kortsiktigt. Vården för de smärtdrabbade är ytterst ett ansvar för socialministern. Att skylla på landstingen går inte heller, eftersom landstingen egentligen inte är mer än marionetter i socialministerns hand. Lagar, regler och öronmärkta pengar är det som styr. Min fråga är: Vilket råd ska socialministern ge de smärtpatienter som inte får den vård de har rätt till? Vad ska socialministern säga till alla de smärtpatienter som tvingas betala för vården själva? 59 (): Tack för svaret! Jag har en faster som när man frågar henne hur det är säger: Jo, det är väl okej, men man har ju lite ont. Men det ska man kanske ha när man är gammal, säger hon. Men då tittar vi på varandra och så skakar vi på huvudet och säger: Nej, det ska man inte. Jag tror att det är ett problem i vårt samhälle att vi har en alldeles för stor acceptans för att man ska ha lite ont. Det drabbar dem som inte bara har lite ont utan mycket ont. Det gör att man inte tar smärta på det allvar som den sjukdomen kräver, för jag tycker att smärta i sig är en sjukdom. Det betyder att det är många människor i det här landet som faktiskt kommer att få leva med smärta. De kommer att få ha ont om inte kunskapen och forskningen går framåt väldigt snabbt. Men hur ont och hur man upplever smärtan beror väldigt mycket på hur vi som samhälle agerar. Det är ofta så att patienter som har smärta inte bara lider av den fysiska smärtan utan de lider också av smärtan att inte tas på allvar. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi nu tar ett avstamp mot att politiskt ta smärta på fullaste allvar. Jag tycker att det är roligt att vi har den här interpellationsdebatten och att det är fler människor som är engagerade i detta. Att det är så många smärtpatienter som upplever att de inte tas på allvar i vården är väldigt allvarligt. Berättelser från människor som känt sig kränkta av vården är faktiskt allvarligt oroande. Jag tror inte att det går att lägga skulden på enskilda läkare eller sjuksköterskor utan jag tror att det faktiskt finns ett systemfel som gör att man i frustrationen över att inte kunna ge rätt vård också behandlar patienten felaktigt socialt. Det är därför dags för att ta de över miljonen människor i vårt land som lider av smärta på allvar. Smärtsjukvården måste prioriteras upp både politiskt och medicinskt. Jag har ställt ett antal frågor till socialministern angående smärtpatienternas situation, framför allt med fokus på rehabilitering.