prot · GS0922 · 2004-10-28 00:00:00 — 47 Statsminister (): Men särskilt gott humör skulle det inte vara det tror jag inte. Jag säger det då en gång till, så gör vi det väldigt tydligt. Visst har parlamentet rätt att rösta om kommissionen men hela kommissionen, det förslag som Barroso lägger fram. Han lade inte fram något förslag i går, för han är inte säker på om han kommer att få godkännande av parlamentet eller inte. Samma läge hade . Han lade fram sitt förslag och utmanade parlamentet och fick bifall. Vad jag vänder mig emot är att man plockar ut en enskild från parlamentets sida och säger att det blir en personomröstning om den personen. Jag menar att det är upp till varje lands regering att i samråd med kommissionspresidenten nominera sina kommissionärer. Varje lands regering är i sin tur förankrad i varje lands riksdag eller parlament. Det är i den här församlingen som mandatet hämtas. Jag tycker att det är ett gott uttryck för demokrati och folkstyre och vill nog behålla det ett tag till. Ökad överstatlighet i EU 48 (): Jag tänkte ändå gå ett varv till. Det är intressant, tycker jag, när statsministern i säger att han är orolig för att vi får en utveckling mot mer överstatlighet inom unionen. Jag delar de farhågorna. Vi är överens på den punkten. Jag tänker mig en annan situation. Vi är överens om att det finns problem med en alltmer ökad överstatlighet. Skulle statsministern kunna våga sig på att ge en liten gissning? Om han hade föreslagit som kommissionär skulle ha gått med på att få in en minister som har uttalat sig för att EMU inte är ett så bra projekt? 49 Statsminister (): Jag är helt övertygad om att skulle älskas av på samma sätt som han älskas av detta parlament. Det är jag inte orolig för. Men överstatlighet kontra mellanstatlighet är en viktig diskussion. Jag är för mellanstatlighet. Jag tror att kraften ska hämtas ur dessa församlingar som jag nu har framför mig. När den kraften inte räcker, när besluten som ska tas kräver att vi går över nationsgränserna måste vi hitta ett sätt att ta de besluten om politikens kraft ska behållas och politiken vara legitim. Ett multinationellt kapital, en miljöförstöring som går över nationsgränser och en brottslighet som är internationell ska ha sitt politiska svar. Då räcker ibland inte de nationella parlamenten till. Där vi inte klarar att hantera frågorna nationellt ska vi söka oss en överstatlig lösning. Så ser jag på det hela. I det här fallet, med utseende av kommission, är naturligtvis den ordning som vi nu har fullt tillfredsställande. 50 (): Jag tycker nog att det känns lite grann som en eftertankens kranka blekhet. När statsministern efter att ha medverkat till att får ytterligare befogenheter ser att de också riskerar att användas lyfter han ett varningens finger gentemot de EU-parlamentariker som självklart utnyttjar den möjlighet som finns. Det finns alltid nya chanser kvar i politiken. Det kommer nya dagar och nya fördrag. Vi har ännu ett nytt fördrag på väg där ska få ännu större överstatliga befogenheter. Ska du inte försöka ta chansen att med mig se lite mer kritiskt på ståndpunkten att ge mer överstatlighet till och institutioner i stället för att blåsa igenom förslaget till ett nytt fördrag utan att svenska folket får en chans att säga sitt? 51 Statsminister (): Så hamnade vi där vi alltid brukar hamna. Jag tror på riksdag. Det är det jag står och talar om. Jag tror på den parlamentariska demokrati som vi har i nationalstaterna. Den är fullt kapabel att ta ställning till fördrag av det slag som vi nu har att ta ställning till. Om det i grunden skulle förändra relationen mellan unionen och nationalstaten kan man diskutera en folkomröstning. Det gör det inte i det här fallet. Det är inom befintligt fördrag som parlamentet tar sig sina friheter, om de nu är några friheter. Det återstår att se. Men låt oss vara vaksamma och varna för dem. Annars kan ju parlamentets beslutsamhet och dess friska rodnad övergå i det som talade om, nämligen eftertankens kranka blekhet. Vi får vänta på det. 52 (): Bara finns det redovisat 65 allvarliga incidenter inom kriminalvården i . Vårdare har blivit misshandlade, fått benen brutna, tvingats sys ihop, drabbats av hjärnskakning, narkotikaförgiftning, blivit gisslan med mera. Utöver detta har vi rymningar, gisslansituationer och fritagningar i kriminalvården. Därför är det med väldigt stor förvåning som man kan se att kriminalvårdsanstalten har ett sparbeting på . På vårdar man 200 interner som i genomsnitt är dömda till fängelse. Jag undrar hur statsministern ser på den här situationen. Hur ska man inom kriminalvården kunna säkra tryggheten för oss medborgare, för de anställda och för interner? Utöver hoten och våldet mot de anställda blir även interner hotade, misshandlade och trakasserade. Hur går den ekvationen ihop? Det skulle jag vilja veta. 53 Statsminister (): Den går inte ihop utan nya resurser. Därmed är inte sagt att kriminalvården är en verksamhet utan budgetar och utan ekonomisk uppföljning och kontroll. I en så stor verksamhet kan det också finnas överdrag ibland som behöver rättas till och sådant som ska styras upp. Där går jag inte in i varje enskild institution. Det har jag ingen möjlighet att göra. Från regeringens sida för vi nu över de resurser som friställs när det yttre hotet mot landet minskar och vi kan dra ned på försvaret. De miljarder som då friställs förs till poliser, åklagare, kriminalvården och missbrukarvården av narkomaner och alkoholister. Det är den omställning som sker och den tanke som vägleder regeringen när vi nu möter det nya inre hotet när det gamla yttre hotet försvinner. 54 (): Jag har fått två telefonsamtal från kommunalråd i med följande frågor. Jag sade att jag tar det med statsministern direkt om jag får möjligheten. Ett tåg går mellan och . har vi stora session just i de här lokalerna. Frågan kommer att bli: Ska vi ha några förbindelser tågvägen mellan och ? , när året för unionsupplösningen ska firas, sägs det att det ska läggas ned. Stora satsningar görs i och i kommun. Kommunalrådet i , , funderar också på om E 18 nu ska byggas enligt de planer som finns. E 18 HånTöcksfors är ett av momenten. Det är de två frågor jag har. Kan vi lita på att vi har ett tåg mellan och ? Om inte lär det bli de enda huvudstäder i utan tågförbindelser. 55 Statsminister (): Tågförbindelser kommer säkert både och att ha. Om de sedan är av slaget direkttåg mellan och är upp till dem som driver trafik på banan att avgöra. Om regeringen ska lägga om politik totalt ska vi gå in och tala om för SJ:s ledning: Den banan ska ni trafikera, den ska ni ge er på, den ska ni släppa. I vissa delar av landet har vi något som liknar detta. Då handlas det upp av Rikstrafiken utifrån regionalpolitiska utgångspunkter. Det är svårt att se de regionalpolitiska utgångspunkterna för och i sammanhanget. Jag förstår frågeställarens bekymmer och seriositet, men det är fel instans att vända sig till. Det är inte statsministern utan snarare SJ:s ledning med dess styrelseordförande i spetsen. 56 ESCH (kd): Enligt förslaget till ny EU-grundlag ska unionens valuta vara euro. Det står ingenting om att har fått undantag. Det framgår också att förvaltningen av våra naturtillgångar, som mark, skog, vatten, energi och kanske allemansrätten, också ska styras av EU. Majoriteten av svenska folket, i eller utanför , har ingen aning om att det förhåller sig på det viset. Denna mörkläggning är inte förenlig med vår demokrati. Den slutliga versionen av grundlagen har ingen av oss fått läsa. Därför frågar jag: Oroar det inte statsministern att den grundlag som statsministern godkänner nere i möjliggör att euron kan införas bakvägen i , och att besluten och förvaltningen av våra naturtillgångar fortsättningsvis avgörs i EU i och inte här i i ? 57 Statsminister (): Diskussionen om valutan, euron, har vi haft också med nuvarande författning. När vi gick med i EU gjorde vi, från svensk sida, något väldigt unikt. Vi deklarerade ensidigt att vi inte tänker använda valutan, såvida inte en ny svensk folkomröstning säger att vi ska göra det. Den aktionen när vi gick in i unionen var vi medvetna om att vi gjorde utan stöd i författningen. Det var helt klart. Det är aldrig någon som har haft någon synpunkt på detta. Jag har personligen förankrat det hos samtliga stats- och regeringschefer. De säger i stort sett: Vill ni göra så, så gör det. Ingen tvingar er in i detta samarbete. Så kommer det att vara. Varför skulle man i en union bestående av fria självständiga nationalstater tvinga någon att använda en valuta som några upplever som en fördel, men som vissa stater upplever som en nackdel? Så går det till även i fortsättningen också med det nya fördraget. Vad gäller förvaltningen av våra naturresurser ser jag inte heller på det området några svårigheter med fördraget, såvida man inte vill läsa in de problemen. Det vill inte jag, men kanske von der Esch. 58 (): I ministerns nya regering finns ministern med ansvar för bostadsfrågor med. Då funderar man lite över om det är ministern eller bostadspolitiken det är fel på. Jag är inte heller riktigt nöjd med bostadspolitiken, men jag tycker ändå att vi är på rätt väg. Problemet är att de insatser vi gör upphör i och med utgången av 2006. lovar regeringen nya långsiktiga stabila spelregler . Min fråga är: Vad är statsministerns ambitioner med bostadspolitiken efter 2006? 59 Statsminister (): Något större än bara kopplade till en biträdande statsrådsfunktion i . Som har sett har vi nu den ordningen att vi tar energifrågorna och bostadsfrågorna och plan- och byggfrågorna och samlar dessa frågor hos ett statsråd i för att därmed markera vikten av ett uthålligt samhällsbygge. Vi har en samhällsbyggnadsminister. Det ska naturligtvis byggas bostäder. bygger vi återigen ett hyfsat antal bostäder, inte tillräckligt många, men vi är på väg att nå vår första målsättning under den här mandatperioden. De ska också byggas på ett sådant sätt att de är sunda att bo i, trevliga att se på och kan användas för att utveckla ny teknik som sparar både miljön och energin. Detta ska sedan kopplas ihop till en helhet, och man ska dessutom lägga till en social dimension. Då får vi ett bättre , ett samhälle som fungerar, där vi vill bo och där vi orkar bo. Det är det det handlar om. Den ansträngningen känner jag mig än så länge stolt över, men fortfarande inte särskilt nöjd med. 60 (): Min fråga till statsminister tar sitt ursprung i ett besök i . Det går inte att gå oberörd genom ett land som . Det är ett land som har gått från att vara självförsörjande till att behöva nödhjälp till fyrafem miljoner av sin elva miljoner stora befolkning. Det är ett land där den politiska regimen förföljer oppositionella och styr TV och tidningar. Det är ett land där befolkningen lider under fattigdom och hiv/aids. Det dör 10 000 människor i . Det finns 900 000 föräldralösa barn i . hade mycket samarbete med de så kallade front-line-staterna såsom och för att stödja kampen mot apartheidregimen i . känner jag en oro för att vi och resten av världen tenderar att vända ryggen åt södra . De problem som många länder har i södra är så stora och så många att vi inte orkar ta tag i dem. Hur ser statsministern på och EU:s roll och engagemang när det gäller utvecklingen i södra och dess framtid? 61 Statsminister (): Det är en stor och viktig fråga. Vi har få meningsskiljaktigheter inom EU i denna fråga. För vår del är det ett långt engagemang, först i befrielserörelsen sedan i unga demokratiska stater, och i en fas då demokratin ska konsolideras. Det är val i hela södra inte bara i och . Det är viktigt att man genomför val som är demokratiska, att ledarskapet träder åt sidan när deras mandatperioder har gått ut och att man får slut på den sammanblandning av stat och parti som finns i exempelvis . Det är en oerhört farlig utveckling. Utöver de demokratiska ambitionerna ska läggas vår strävan att bistå dessa stater i kampen mot hiv/aids. Det är en farsot som drabbar länderna på ett sådant sätt att en hel generation riskerar att förlora en vuxenkontakt. Det är en oerhört farlig situation. Till detta kommer naturligtvis stöd för deras egna ansträngningar inom Nepad och Afrikanska unionen att ta ansvar för sin situation. De äger sin egen framtid och sitt eget öde. 62 (): Statsministern är ju i praktiken redan på väg till där EU:s nya grundlags första konstitution ska undertecknas. Historiens vingslag må kännas, men det är nog fortfarande lite oklart om strutsen kan flyga. Grundlagen ska underställas folkomröstning i en rad länder, och den ska prövas i författningsdomstolar. Här i sägs det att vi inte ska ha någon folkomröstning. Det verkar inte spela någon roll för ja-partierna hur många namn man samlar in på kampanjsajten folkomröstning.nu. Man håller emot. När vi ändrar spelreglerna för demokratin här hemma, när vi ändrar grundlagen, krävs det att man först fattar ett beslut i och att man sedan har ett val där folket får bestämma vilka som ska sitta här. Sedan fattar man ett beslut till med en ny riksdagsförsamling. När man nu ska ändra grundlagarna för hela EU, sade statsministern i partiledardebatten med , att någon sådan ordning ska vi inte ha. Vi ska trumfa igenom detta redan före nästa val. Jag måste då fråga: Finns det något annat argument för det än att man är rädd att befolkning återigen ska markera, som man gjorde i EMU-folkomröstningen och som man gjorde i EU-parlamentsvalet, att man inte vill ha ett EU som får mer makt en överstat i ? 63 Statsminister (): Det finns det goda argumentet, som jag så ofta hänvisar till i kammaren, att det nya fördraget vi må kalla det grundlag eller inte inte i avgörande grad förändrar relationen mellan medlemsstaterna och unionen. Vi har en gång folkomröstat om denna union och medlemskap i unionen. Det gjorde vi 1994. En majoritet av svenska folket sade då ja till medlemskapet. Sedan justeras ständigt de regelverk som finns inom unionen. Då för vi tillbaka dem hit till riksdag för att få godkänt i de förändringar som sker. Det gör vi nu också. Det är inget nytt. Så gjorde vi med och så gjorde vi med . Vi gör på samma sätt en gång till. Struts eller inte. Flyga lär det inte göra, vare sig strutsen eller fördraget. Det tillhör det jordnära, vardagliga och verkliga. Där finns väldigt många av oss hårt förankrade. 64 (): Min fråga anknyter också till statsministerns regeringsombildning då statsministern åter talade om det gröna folkhemmet. Det gläder säkert fler än oss centerpartister som försöker höja miljöambitionerna här i landet. Inom transportpolitiken finns det tydliga miljömål. Vi vet att vi behöver minska koldioxidutsläppen om vi ska klara Kyotoprotokollet och andra höga målsättningar. hålls här i ett informationsmöte där frågan om Österleden på något sätt har smugit sig in igen. Det är ett projekt som i många studier har visat sig vara samhällsekonomiskt fullkomligt olönsamt. Det har i alla fall inte ingått i något beslut som vi från trafikutskottet har varit med att ange. Jag undrar om statsministern har någon kommentar till att ett sådant här jätteprojekt, som kostar många, många miljarder, på några underliga vägar kan smyga in bakvägen utanför de parlamentariska beslut som vi fattar för att försöka forma en långsiktigt hållbar trafikpolitik. 65 Statsminister (): Det är väl den berömda decentraliseringen, . Det fungerar så ibland när människor tar initiativ själva och hittar på saker och ting. Jag vet inte vem som har hittat på det här. Men det är självklart att det finns en frihet i att diskutera olika trafikleder, hur de ska finansieras och byggas utan att allt ska behöva dras genom och trafikutskott. Det vore ju en absurd situation. Om sedan staten kommer att engagera sig i det här är en annan fråga. Jag kan bara med glädje konstatera att den södra länk som fick vara med och inviga är resultatet av en mycket lång politisk process, där det i början fanns de som hade exakt samma invändningar mot den som de nu reser inför kvällens informationsmöte. Om det i sin tur resulterar i någonting vet jag inte. Jag förhåller mig inte till det över huvud taget. Låt debatten rasa! Det är inte vår sak att sätta någon grimma på någon som vill diskutera. 66 (): Vi har ett lågt nyföretagande i . Faktum är att andelen företagare i är den lägsta . ligger nia från slutet vid en jämförelse av nyföretagande i 31 länder. Och är sämst i på nyföretagande. Förutsättningarna för att starta och driva företag i är dåliga. I många andra länder premieras företagandet i högre grad. Där är det bättre villkor för företagare, som tydliga regelverk, rimliga skatter och tillgång till kapital. har världens högsta skattetryck och en redan tung regelbörda. Ändå driver regeringen tillsammans med sina samarbetspartier en politik som gör det svårare, tyngre och dyrare att driva företag. Företagare får bära en tyngre börda vad gäller sjukskrivningskostnader, och stopplagen hindrar eget företagande inom vårdsektorn. Jag vill fråga statsministern om statsministern och regeringen avser att göra något för att göra nyföretagandet mer intressant. Vilka konkreta åtgärder avser i så fall statsministern och regeringen att vidta för att öka andelen nyföretagare i ? 67 Statsminister (): Om verkligheten vore sådan som frågeställaren säger att den är, då skulle jag vara djupt bekymrad. Det där är en nidbild som sprids med en viss frenesi från Moderata samlingspartiets och dess allianspartiers sida. Gå in i statistiken och se hur det ser ut. Börja först med internationella jämförelser. Gå till som rankar länderna utifrån utgångspunkten var det är lättast att starta och driva företag. Av 145 rankade länder kommer på nionde plats. är ingen socialdemokratisk lobbyorganisation, det kan jag försäkra. Titta sedan på de länder som är mest konkurrenskraftiga. Titta sedan på FN:s rankning av länder som har högst välfärd. hamnar i toppen. Vi är stolta men inte nöjda. Det är viktigt att komma ihåg. Nya företag visst försvinner det företag men de företag som har försvunnit var i huvudsak i två branscher. Det är jord- och skogsbruk, där det har försvunnit nästan 30 000 företag, och det är små butiker. Nya företag kommer i tjänstesektorn. På så sätt förändras vår ekonomi. Vi är på inget sätt nöjda, men vi känner oss inte delaktiga i den verklighetsbeskrivning som gör. Vi fortsätter med vår politik: att hålla ihop , satsa på utbildning och se till att hushållen har förmåga att efterfråga varor och tjänster. Då kommer det också småföretag. 68 (): Jag tänker återvända till frågan om . Jag menar att den process som vi nu har sett inom Europeiska unionen snarare borde ses som ett demokratiskt föredöme än som ett avskräckande exempel. Under full öppenhet och full insyn har de som kommer att bli de ledande befattningshavarna inom Europeiska unionen granskats under i europeiska parlamentet. Det är något annat än hemlighetsmakeri och slutenhet. Tänk om vi kunde ha samma process i den svenska när det handlar om exempelvis generaldirektörer och ministrar som ska utses. Mina frågor till statsministern är: Vad är det för fel på att direktvalda parlamentariker i full öppenhet uttrycker sitt missnöje med en kommissionär som man inte uppfattar som kapabel att utföra sitt uppdrag? Och varför är det bättre med elitstyre i slutenhet än med folkstyre i full öppenhet? 69 Statsminister (): Jag vet inte om jag ska ge upp mina ansträngningar att försöka förklara. När jag hör blir jag lite uppgiven. Vem tror att jag står och talar för slutenhet? Vem tror att jag står och talar för elitstyre? Nej, jag talar om den svåra avvägningen mellan nationalstaternas parlaments rätt att besluta genom att utse regeringar och det nya parlamentets i ambition att låta sitt område för beslutskraft växa. Den konflikten talar jag om. Det är inget fel i att detta parlament granskar den nya kommissionen. Det gjorde också det tidigare parlamentet. Det är bra. Det är utmärkt att Buttiglione kritiseras. Jag kanske har uttryckt den hårdaste kritiken mot honom. Men det är inte det som diskussionen gäller. Diskussionen gäller vad man ska rösta om, om det är om hela kommissionen eller om det i praktiken är om individuella kommissionärer. Det är det som den principiella diskussionen handlar om, och jag tycker att man ska ta ställning till hela kommissionen. har man inte fått göra det därför att Barroso drog tillbaka sitt förslag. Precis så här enkelt är det, och principiellt viktigt är det också. Då kanske vi skulle avstå från att vara alltför förenklade och polemiska i våra frågeställningar. Jag tackar statsministern och övriga deltagare. Frågestunden är nu avslutad. 13 § (forts. från 11 §) Forskning och forskarutbildning (forts. UbU17) 71 (): Då drar vi i gång den här debatten igen. Först vill jag yrka bifall till reservation 9 och till fempartireservationen, nr 23. Forskningens viktiga roll som utvecklingskraft för att stärka och utveckla vårt samhälle är vi säkert överens om. Det kommer därför att bli intressant att ta del av regeringens kommande forskningsproposition och den diskussion som denna kommer att ge upphov till. Förhoppningsvis tänker inte den nye forskningsministern, , låta propositionen ligga och damma utan presentera den. Det är redan sent, som det har sagts tidigare i debatten. Frågan är om även framöver kommer att klara av att befinna sig i den internationella forskningsfronten. Det finns oroande signaler som tyder på att vi är på väg att förlora mark som forskningsnation. Från sida vill vi därför satsa mer på forskning från samhällets sida. Det föreslår vi också i vår budget, där vi vill höja anslagen till forskningen vid våra universitet och högskolor. En viktig uppgift framöver är att stimulera framväxten av goda forskningsmiljöer inte bara vid de stora universiteten utan även vid de mindre lärosätena runtom i landet. Från sida har vi medverkat till att bygga ut den högre utbildningen i alla landets regioner, och det är vi stolta över. En väl utbyggd högre utbildning i olika delar av har naturligtvis stor betydelse för att överbrygga den hotande regionala klyvningen, men även för att bättre ta till vara den begåvningsreserv som finns i landet. Alla högskolor bör ges förutsättningar att utveckla sin forskning och därmed fullt ut vara med och konkurrera om de forskningsmedel som står till buds. En plan för hur forskningsmiljöerna vid landets högskolor ska utvecklas och stärkas bör därför enligt vår uppfattning tas fram. Jag kan konstatera att professor , tidigare rektor vid , lämnade ett förslag om ett program för hur stärkta forskningsmiljöer kan skapas i . Han presenterade för övrigt sina tankar här i i ett möte med . Även önskar ett sådant program, och det är intressant att konstatera att biträdande generaldirektören i senaste numret av tidskriften fast att det inte finns några allmänna stordriftsfördelar när det gäller forskning. Talet om att det endast skulle vara de stora, traditionella universiteten som kan erbjuda stimulerande forskningsmiljöer stämmer inte. Jag har kunnat följa utveckling mot universitet och ser goda möjligheter för att vårt nästa universitet kommer att kunna skapa sådana goda forskningsmiljöer på en rad områden vid sina olika campus i , och . Man håller på att utveckla sex forskningsprofiler som kommer att bli ryggraden i forskningen vid det nya . Det handlar om så vitt skilda ämnen som kulturarv och demokratiutveckling, skogen som resurs, tursim, idrott och upplevelseteknologi. Jag tror att har förutsättningar att bli en framgångsrik forskningsinstitution på sina profilområden, inte bara nationellt utan även internationellt. Det är inte storleken som avgör om en stark forskningsmiljö kan utvecklas, men det gäller för samhället att ge förutsättningar för de olika lärosätena att utveckla sina specifika profiler. För att stärka forskningsmiljöerna är det av stor betydelse att de enskilda forskarna och forskningsstuderandena har en bra miljö att arbeta i.