prot · GR09123 · 2004-05-27 00:00:00 — Då får vi stå här igen, och då kanske vi kan konstatera att det ser riktigt bra ut för framtida tågtrafik i det här landet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Den reviderade Eurocontrolkonventionen Föredrogs trafikutskottets betänkande 2003/04:TU9 Den reviderade Eurocontrolkonventionen (prop. 2003/04:67). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 132 (): Jag har av utskottet fått uppdraget att redovisa ärendet om sjöfartsskydd och dess behandling i trafikutskottet. I regeringens proposition anges att i förordningen om sjöfartsskydd kommer att regleras vilka myndigheter som ska fullgöra uppgifterna enligt EG-förordningen. Regeringen avser att i förordningen om sjöfartsskydd ange att det huvudsakligen är som har att pröva frågor och i övrigt fullgöra uppgifter enligt EG-förordningen. Uppgifterna avser såväl den tillsyn som de administrativa och övriga uppgifter som följer av EG-förordningen. Med tillsyn avses kontroll av att regelverket följs, och om så inte skulle vara fallet ska tillsynsmyndigheten vidta åtgärder för att så sker. kommer enligt förordningen om sjöfartsskydd att ges möjlighet att överenskomma om en annan ordning med och och överlåta vissa uppgifter till dessa myndigheter. Framför allt när det gäller tillsyn har uppgett att både polismyndigheter och kan ha viktiga uppgifter att fylla. I förordningen om sjöfartsskydd avser regeringen också att ange att de nämnda myndigheterna samt har en ömsesidig skyldighet att biträda annan tillsynsmyndighet vid tillsyn. Utskottet anser att det finns starka skäl för att stärka skyddet inom sjöfartssektorn för att i största möjliga mån minimera riskerna för förlust av människoliv eller skador genom terroristhandlingar eller liknande. Utskottet tillstyrker mot denna bakgrund regeringens förslag om att komplettera EG-förordningen om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamnanläggningar. Utskottet förutsätter att det nya regelverket tillämpas på ett effektivt sätt och med beaktande av den personliga integriteten. Vidare förutsätts att regeringen återkommer till med en närmare beskrivning av ekonomiska konsekvenser för svensk sjöfartsnäring liksom konsekvenserna för olika inblandade vad gäller bland annat skyddet av den personliga integriteten. Utskottet avstyrker samtliga motioner. Utskottets ställningstagande har föranlett sex reservationer av Moderata samlingspartiet, , och samt ett särskilt yttrande av . 133 (): Ärendet gäller, som sade, sjöfartsskydd, ett utökat skydd för fartyg och hamnanläggningar. Det låter inte så märkligt, och ändå väcker det vissa väsentliga frågor. Tillsyn ska ske enligt EG-direktivet, och tillsynen ska enligt förslaget utövas av . Vi frågar oss varför vi måste tillskapa ytterligare ett monopol. Det finns faktiskt andra som kan utföra den här tillsynen, till exempel . Det utvecklar vi i vår reservation 1, som jag härmed yrkar bifall till. Så kommer jag in på kroppsvisitation, ett trist inslag som tyvärr har blivit nödvändigt efter . Vi förutsätter att man kommer att gå till väga på samma sätt som inom flyget, med metalldetektorer och så vidare. Det är inte så märkvärdigt. Det väcker viss irritation att även besättningen ska kunna undersökas. Men vi kan inte finna annat än att vi måste gå med på detta. Det är redan inom flyget så att flygbesättningen får genomgå samma säkerhetskontroll som passagerarna. Däremot tycker vi att det är tveksamt att detta ska läggas på andra än myndigheter. Det är en polisiär uppgift. Här säger man att det är hamnanläggningens folk som ska utföra det. Jag måste erkänna att jag känner stor sympati för Vänsterns yrkande där de säger att det ska utföras av en myndighetsperson. Men vi nöjer oss med det. Så kommer vi till visitation av besättningarnas hytter. Två utskott har uttalat sig om detta. säger nej till detta och menar att regeringen går för långt. Det bör finnas ett konkret hot eller misstanke om brott innan man får gå in i besättningarnas hytter. säger precis samma sak. Man ska inte ha rätt att visitera vid skyddsnivå 1, och skyddsnivå 1, fru talman, är det som normalt kommer att gälla i hamnar. Vi går längre och säger i vår motion 17 nej till den rätten att utan indikation om hot eller brott gå in i hytterna. Det är lite speciellt för sjöfarten, eftersom hytten är besättningsmannens hem. Vi kan inte förstå varför man tycker att det är så självklart från Socialdemokraternas sida att man kan gå in i sjömannens hem. Ett hot kan ju riktas mot precis vad som helst, till exempel en byggnad. Ta i , vackraste hus! Om det skulle vara utsatt för ett bombhot skulle man inte med automatik få gå in i de boendes lägenheter. Jämförelsen haltar inte på något vis. Därför yrkar vi att regeringen skyndsamt återkommer med förslag till ändring av lagen i denna del. Sedan gäller det, fru talman, ikraftträdandet. Det är alltså om inte . Vi har förstått att det måste införas då. Det är EU-direktiv, och det sker väl över hela . Men vi tycker att det är bedrövligt att man hotar med straffsanktioner mot de hamnar som inte har hunnit med att genomföra de åtgärder som är nödvändiga, speciellt som de inte kan få ett svar på vad det är som behöver genomföras. Jag är inte ett dugg orolig när det gäller hamn eller eller för den delen, men det finns ju små hamnar. Jag talade med företrädare för hamn. Där har de en rejäl brygga, och där lägger fiskebåtar till, och framöver kommer två färjelinjer till utlandet att lägga till där. De ska ha två färjor till . De har förgäves försökt få besked om hur detta säkerhetsanordnande ska se ut, och kan inte svara på det. Det enda besked de får är: Har ni inte genomfört det kan ni straffas för det. Det är ju inte hela hamnen som ska inhägnas. Då vore det inte så märkvärdigt. Man pratar om att det är en hamnanläggning. Det är hamnanläggningen som ska avskärmas. Då frågar man sig: Vad är en hamnanläggning? Och, fru talman, tittar man i handlingarna ser man att det står att det ska avgöras från fall till fall. Men svarar inte på frågan. Vi tycker att det är oanständigt. Sedan gäller det kostnaderna. Regeringen säger, vilket förvånar mig oerhört, att det är rimligt att den som skyddas är den som ska betala. Jag frågar mig: Vad är det för en demokrati som ska ta betalt för att skydda sina medborgare? Man kan fråga sig: Gäller detta vid stora fotbollsmatcher, när vi ser ett massivt polisuppbåd, att de som är på matchen betalar? Ska det gälla vid stora demonstrationer? Ska det gälla till exempel dem som var med på folkmordskonferensen där vi hade 1 500 poliser för att skydda dem? Ska det gälla bevakningen vid judiska skolan, som jag passerar? Där står alltid två polismän och bevakar skolan. Nej, naturligtvis ska det inte gälla där, och de betalar heller ingenting för det skydd de får. Då kan man fråga sig: Varför ska medborgaren betala för skydd han inleder en resa? Om man skulle fortsätta med det här resonemanget, att den som skyddas är den som ska betala, skulle jag vilja ställa en fråga till Socialdemokraterna: vi framöver att få ett samhälle där en kvinna som misshandlas av en man ska betala för att bli skyddad? Det samhället vill inte vi ha. Dessutom, fru talman, är hotet inte riktat mot passagerarna. Hotet är inte heller riktat mot fartyget eller för den delen flygplanet. Hotet är riktat mot samhället, mot vår demokrati, det vill säga mot staten. Passagerarna är bara objekt. Då är det för oss självklart att staten ska stå för kostnaderna. Jag fick höra , fru talman, att regeringen kommer att föreslå, sannolikt , att man ska dra in ersättningen till polisbevakningen på våra flygplatser för att spara . Man förväntar sig att det ska träda i kraft . Det är ytterligare avgifter och ersättningar som ska läggas på passagerarna. Reskostnaderna stiger, och kollektivtrafiken kommer alltmer i strykklass. Detta är man beredd att göra utan att ha någon som helst analys av var finansiering ska ske när det gäller säkerhet. Man kan fråga sig: Ska staten snart inte ha något ansvar alls längre? För mig är det uppenbart att medborgarnas trygghet och säkerhet är en statlig angelägenhet, och vi kräver en noggrann analys av problemställningen kring finansiering av just skydd och säkerhet. Man kan nämligen lita på en sak, och det är att denna fråga kommer tillbaka. eller två kommer vi att ha den när det gäller att inleda en resa med tåg. Sedan blir det med buss, och sedan blir det med tunnelbana. För oss är det inte på något vis självklart att det är de resande som ska betala detta. Sedan kan man också fråga sig: Hur finansieras skyddet i andra länder? Det är väl inte som så att det är i vi lägger ökade kostnader på transportörer och ytterligare försämrar konkurrenskraften för svenska transportörer. Men man har inte ens brytt sig om att ta reda på hur det ser ut i andra länder. Vi vill alltså ha en noggrann analys av den här problemställningen, som kommer, fru talman, att dyka upp om och om igen. Slutligen vill jag säga lite vid sidan av att vi egentligen tycker att det är märkligt att man tar tag i den här säkerheten när fartyget ligger i hamn, men som fartyget har lämnat hamnen finns det inte med över huvud taget. finns det inte med i detta ärende jag tar chansen att glida lite vid sidan om men vi tycker att borde ta initiativ till att försöka trygga säkerheten även utanför hamnen genom att inleda ett samarbete och intensifiera det mellan . Vad händer om ett fullsatt kryssningsfartyg tas över av terrorister i ? Vem är det som ska ingripa? Jag vågar påstå att det inte är någon som vet det, och en katastrof kan utveckla sig. Och visst är det märkligt att man har samarbete i fiskefrågor, när det gäller miljöskydd och när det gäller oljebekämpning, men man har inte kommit dithän när det gäller hot och terrorism. Vi vill också ha en bättre samverkan mellan svenska myndigheter, för vi ska sopa rent framför egen dörr först. Det finns lagliga hinder som gör att samarbetet inte fungerar som det borde mellan polisen och Försvarsmakten, och det finns revirtänkande som också lägger hinder i vägen. Jag tänker då på det mellan till exempel och marinen. En rejäl översyn borde alltså ske. Detta var lite tankar och frågor kring det här ärendet. Vi står bakom våra reservationer, men jag yrkar bifall endast till reservation 1. 134 (): I detta betänkande behandlar vi en ny EG-förordning om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamnanläggningar. Orsaken till denna nya förordning är välkänd för de flesta. Det handlar om att i möjligaste mån minimera riskerna för förlust av människoliv eller skador genom terroristhandlingar eller liknande. Efter har vår värld blivit mer otrygg, och fortsatta ohyggliga terrordåd, nu senast på , visar behovet av att stärka skyddet inom olika sektorer. Sjöfarten är en sektor med en klart uttalad hotbild där det är helt nödvändigt och även ett uttalat krav att snabbt vidta skyddsåtgärder. Den nya lagstiftning som vi nu debatterar är avsedd att tillämpas och börja gälla från , alltså om cirka en månad. Regeringens proposition lämnades till , vilket är oerhört sent för att den ska kunna behandlas här . Vi har i trafikutskottet också haft motionsförslag att behandla som gäller delar i propositionen som vi har upplevt inte har varit tillräckligt noggrant utarbetade. Det gäller, som har framgått här tidigare, den personliga integriteten och att någon närmare beskrivning av de ekonomiska konsekvenserna inte har presenterats för parterna. Vi har i trafikutskottet enhälligt begärt att av justitieutskottet få ett yttrande gällande lagförslagets frågor om personlig integritet. Efter att utskottet tagit del av justitieutskottets yttrande har utskottsmajoriteten gjort förändringar i skrivningarna i betänkandet. Tillämpningen av integritetskontrollen har styrts upp i utskottets skrivningar. Vi har efter dessa förändringar som har skett från gentemot propositionen funnit utskottets ställningstagande godtagbart, om än med viss tvekan, ska jag tillägga. Jag vill ta upp bristen att beräkningarna av de ekonomiska konsekvenserna inte har funnits med i propositionen. Vi har i en gemensam reservation nr 5 från flera partier, , , begärt en djupare analys av hur de ekonomiska kostnaderna utfaller. Det är rimligt att det genomförs. beslutar om lagstiftning som i det här fallet innebär stora ekonomiska kostnader. Det är lämpligt att man genomför en djupanalys. Det kräver vi i reservationen. Det måste exempelvis framgå hur gränsdragningen ska ske gentemot vad som är att betrakta som skyddsinsatser och ska bekostas av staten. Det bör inte finnas någon gråzon på det här området. Det gäller också den andra frågan, kostnader för personal som utför uppgifter som i det närmaste kan betraktas som polisiära. Vilka uppgifter är det naturligt att staten har genom insatser som ligger på polis, tull och kustbevakning? Staten måste ta ansvaret för konsekvenserna av den nya lagstiftningen. Det här vill vi att man gör en djup ekonomisk analys av. Vi tycker att det är viktigt, som det står i reservationen, att begära ett tillkännagivande. Vi tycker att det är på sin plats med ett tillkännagivande. Det är viktigt att det här genomlyses. Jag yrkar slutligen bifall till reservation 5 i detta betänkande. 135 (): har blivit en milstolpe i historien och förändrat samhället markant. I paniken som följde har nya lagar och förordningar snabbt arbetats fram. Tyvärr har rättssäkerheten för den enskilda människan ibland fått stryka på foten, och åtgärderna har fått negativa följder för enskilda eller grupper. Människors frihet har begränsats, och samhället har blivit mer slutet och kontrollerande. När Amnestys rapport om mänskliga rättigheter presenterades i går sade den svenske generalsekreteraren att hela rättssystemet har satts i gungning i kampen mot terrorister. I den blinda jakten på säkerhet har man tappat kompassen. Det förslag till sjöfartsskydd som vi ska debattera innehåller delar som enligt oss är oacceptabla. Vi är inte motståndare till säkerhetsåtgärder, men vi måste vara vaksamma mot en utveckling mot allt större rättslöshet för den enskilde. Regeringen föreslår att för att förebygga brott som utgör fara för säkerheten i samband med sjöfarten får den som uppehåller sig på ett fartyg eller i en hamnanläggning kroppsvisiteras. För samma ändamål får väska, fordon, gods, rum och annat slutet förvaringsställe på fartyget eller inom hamnanläggningen undersökas. Det behöver inte föreligga någon som helst misstanke om brott för att få genomföra kroppsvisitationen. I likhet med flera remissinstanser tycker vi att det är att gå för långt. Varje individ har också ett grundlagsstadgat skydd mot detta i . Undersökningarna måste stå i proportion till den faktiska hotbilden. EU-förordningen innehåller inte heller något krav på att utan hotindikationer genomföra kroppsbesiktningar. Enligt justitieutskottets yttrande får husrannsakan och kroppsvisitation ske i syfte att utreda brott. Vår kritik mot de nu föreslagna bestämmelserna tar sikte på fall där det inte finns någon konkret brottsmisstanke och inte något att utreda. Det finns risk för att kroppsvisitation utförs i andra syften än att upprätthålla sjöfartsskydd. Enligt sjömännen och stuveriarbetarna själva är det helt acceptabelt att bära ID-handling och vara tvungen att visa upp den. Det är tillräckligt. Sjömännens hytter är deras hem ombord och måste respekteras. Varför ska vi peka ut och kontrollera just deras hem? Vad skiljer deras bostad från exempelvis ett rum i ett stort hotellkomplex eller ett rum i ett höghus, som sade ? håller med om kritiken när det klart uttalar att regeringen i de nu föreslagna bestämmelserna om undersökning av besättningens hytter gått för långt i sin avsikt att förhindra brott. I normalläget, det vill säga skyddsnivå 1, bör det inte införas någon möjlighet till genomsökning av besättningens hytter. Förutom frågor som gäller den personliga integriteten har vi invändningar som berör sjöfarten och sjöfartsnäringen i stort. Det har gått väldigt snabbt med den här förordningen och lagen och införandet av den. Det har varit en för färdigställande av skyddsplaner innan de nya reglerna träder i kraft och tillämpas. hamnar gör och har gjort ett stort arbete för att försöka fullgöra sina förpliktelser trots att riktlinjerna varit sena, ofullständiga och till och med motsägelsefulla. Förutom de stora ekonomiska kostnaderna i mångmiljonklassen har det inneburit att man har fått handla i blindo eftersom man inte har kunnat göra en bedömning av vilka konkreta krav som skulle komma att gälla. Det är nya myndighetsuppgifter som har tillkommit för hamnarna. Förutom de polisiära uppgifterna ska de själva bestämma hamnområdet. Hamnen ska avgöra och avgränsa området och göra skyddsplanerna. Det kan leda till konflikter med kommunens planer när det gäller fritidsbåtar och rekreationsområden för invånarna. är det slutfiskat, slutpimplat och sluttittat, som en tidning i så träffande beskriver vad som kommer att ske. Taggtråd, stängsel och TV-övervakade grindar hindrar folk från att nå havet. Hamnarna blir slutna rum. Allvarligare är att det finns uppgifter om att av hamnarna antagligen inte hinner med att få fram skyddsplaner och vidta åtgärder. De kommer att kunna straffas för överträdelse, och deras fartyg bli utestängda av andra länders hamnar. Kostnaderna kommer att drabba de mindre hamnarna hårt. De har redan svårt att klara sin ekonomi. Andra befarar att det kommer att bli kaos. Tanken med sjöfartsskydd är god, men hur kommer det att bli i realiteten? Det handlar inte bara om utan om internationell trafik. Det är inte bara hamnarna utan även fartygen som berörs. Att ge dispenser till några kanske kommer att öppna ask. befarar väldigt många att det kommer att bli en jättekonflikt. Även om hamnarna är godkända kan inte fartyg som inte är godkända anlöpa hamnen. På samma sätt kommer inte andra länders hamnar att ta emot fartyg som gått från en så kallad osäker hamn. Vad jag har förstått vid samtal med ansvariga är det många båtar från andra länder som inte ens kommit så långt att de fått IMO-nummer. De har en lång väg att gå innan de blir godkända. De kommer alltså att bli stoppade utanför hamnarna, och lasten blir liggande på kajen respektive på båten. Hur långt har man kommit i andra länder? Hur har man tagit sig an det här problemet? Har andra länder gjort sin läxa lika bra som , eller ligger vi långt före de andra länderna? Är det bara vi som lägger de här kostnaderna på sjöfarten? Det här förslaget får naturligtvis stora konsekvenser för sjöfarten och sjöfartsnäringen i . Vi menar att staten måste ta ett ansvar för vad som kommer att hända och vidta olika åtgärder för att inte näringen utan egen förskyllan går på ett stort bakslag. Det finns en stor risk för snedvridning av konkurrensen gentemot andra transportslag. När kostnaderna ökar väljer man kanske ett annat transportslag. vädrar säkert morgonluft just . Det svensk sjöfart behöver är draghjälp att växa och utvecklas och inte att belastas med fler och kostnadskrävande pålagor. Vi står givetvis bakom alla våra reservationer, men jag yrkar bifall till reservationerna 3 och 4. 136 (): Som på så många andra områden tvingas också sjöfarten nu stärka skyddet mot angrepp från olika former av brottslighet. I takt med att terrorhandlingar och hot om terrorhandlingar av olika slag underminerar det civila samhällets normala sätt att fungera måste också fartyg och hamnanläggningar skyddas på ett effektivare sätt. Det kan tyckas vara sorgligt, men dessvärre är det denna krassa verklighet vi har att hantera. Transportbranschen är särskilt utsatt. Det kunde vi se vid Lockerbiekatastrofen , i och vid tågattacken i för sedan. Det finns dessvärre anledning att befara och räkna med att fler liknande terrorattacker kommer , kanske också i . För att transportsektorn ska kunna fortsätta att vara den kanske viktigaste förutsättningen för handel, utveckling och välstånd är det nödvändigt att stärka skyddet också för sjöfarten. Om detta torde det finnas en bred enighet i denna kammare. Det är mera hur gränser för personlig integritet ska dras, hur myndighetsutövningen vid tillsyn ska se ut, tidpunkt för ikraftträdandet och hur kostnaderna för det förstärkta skyddet ska fördelas som vi kan ha lite olika åsikter om, vilket också framgår av betänkandet. För del har vi i huvudsak kunnat godta de förslag som regeringen lagt fram i propositionen. När det gäller den personliga integriteten och besättningens hytter fick vi faktiskt utskottets majoritet att skärpa skrivningarna på det området efter yttrandet från justitieutskottet, där också deltog i majoritetsskrivningarna. skriver vi: Angående rätten att inspektera besättningens hytter anser utskottet att denna rätt måste finnas men att det är oerhört viktigt att den tillämpas med respekt och omdöme och i praktiken endast när det finns indikationer av något slag. Detta sagt lite grann som en replik till . Vi skriver också: Liksom vid övriga former av undersökningar anser utskottet att det är mycket viktigt att dessa står i proportion till den faktiska hotbilden och sker med beaktande av den personliga integriteten. Det är en påtaglig skärpning och förbättring, som gjorde att vi inte såg oss nödsakade att reservera oss på den här punkten, även om vi hade starka synpunkter på detta. På en punkt har vi dock anslutit oss till reservanterna i utskottet. Det gäller kostnadsfrågorna och reservation 5, som jag också yrkar bifall till. Här framhålls vikten av att ta hänsyn till andra länders sätt att finansiera kostnaderna för det ökade skyddet så att inte konkurrenssituationen för svenska hamnar och svensk sjöfart påverkas negativt. Här lyfts också frågan fram om gränsdragningen mot vad som är av nationellt intresse och vad som är fråga om kostnader för personal som utför uppgifter som närmar sig det polisiära ansvaret. Det är, som framhålls i reservationen, oftast inte det enskilda fartyget eller den enskilda hamnen som är målet för en terrorhandling, utan det är samhället eller staten man är ute efter. Då är det en väldigt grannlaga fråga hur kostnaderna för terrorskyddet ska fördelas. I är vi noga med att den nivå som beslutar om ett åtagande eller ett åläggande också ska vara med och betala för detta. Det kan gälla när staten ålägger kommunerna nya uppgifter, men det kan också gälla hamnanläggningar som löper ytterst liten risk för terrorattacker men som ändå tvingas vara med och betala för att skyddet ska vara heltäckande. Det är viktigt att vi får en någorlunda enhetlig hantering av kostnadsansvaret för den ökade säkerheten oavsett vilket transportslag det handlar om. Därför finns det skäl för en djupare analys av de här problemställningarna. Det är naturligtvis lätt att göra som och och ställa sig vid sidan av och säga att man vill ha högre personlig integritet. Jag är dock övertygad om att skulle det inträffa en terrorattack med stora effekter är nog och de första att snabbt ställa in sig i kören om skärpta krav på åtgärder mot terrorismen. Men då är det så dags. Vi menar att det faktiskt är bättre att förebygga, även om det känns lite smärtsamt att vi tvingas inkräkta lite grann på det personliga utrymmet. Men det är vår bedömning, och därför har vi i huvudsak godtagit det här. Vi har bara den här enda reservationen, som jag alltså yrkar bifall till. 137 (): Det förtjänar att påpekas att ursprunget till att vi behandlar förslag om sjöfartsskydd ligger i den hänsynslösa terroristattacken . Terrorhot är en del av vår vardagliga verklighet. Hoten riktar sig mot hela transportnäringen. Sjöfartsnäringen, som är en av de mest internationella näringarna, är naturligtvis inget undantag. När vi senast behandlade dessa frågor här i kammaren påpekade jag att det som saknades då var ett särskilt skydd av fartyg och hamnanläggningar mot brottsliga handlingar. Med den nu föreslagna lagstiftningen kompletterar vi den gällande EG-förordningen på ett bra sätt.