prot · GR0976 · 2004-03-03 00:00:00 — Jag ser framför mig, och tycker inte att det är positivt, att man då kan få studentkårer som inte är en sammanslutning av studenter för att gynna studenternas möjligheter till studier och verksamhet utan som bas har åsikter som har, kan man säga, religiösa baser. Då har vi ett annat lärosäte och en annan sammansättning. Ingen kan där gå ut och säga att man företräder samtliga studenter. Det är det jag försöker förklara. Man rycker undan den legitimitet som studentkåren har. 158 () replik: Jag måste säga att jag blir lite förvånad över höga tonläge i debatten. Lite nedlåtande säger hon att en självständig, frivilligt organiserad kår är jämförbar med ett korpfotbollslag eller en kennelklubb. Jag trodde inte att jag skulle höra en företrädare för ett folkrörelseparti som Socialdemokraterna brukar kalla sig uttrycka sig så nedlåtande om frivilligt organiserade organisationer. Såvitt jag vet har ingen föreslagit att kårer eller nationer ska upplösas. Var har hört det? Ingen har alltså föreslagit något sådant. Vi har föreslagit en utredning för att se hur frivilligt organiserade kårer ska kunna fungera på ett bra sätt. Syftet är att få bättre förhållanden för studenterna. Ingen vill sätta krokben för studenterna och deras inflytande och sociala förutsättningar i kårer och vid universitet. Jag var inne på universitets studentkårs hemsida och tittade på deras program. Där står det bland annat: studentkår anser att kårobligatoriet är principiellt fel då det bryter mot föreningsfriheten. Vidare står det: studentkår kräver att en statlig utredning om alternativ till kårobligatoriet som garanterar ett reellt studentinflytande genomförs. Jag vill fråga : Är universitets studentkår okunnig om vad man sysslar med? 159 () replik: Och jag försöker med, kan man väl säga, en dåres envishet förklara den rättsliga skillnaden mellan ett kårobligatorium och en föreningsverksamhet som vilar på frivillig basis. Som exempel nämnde jag organisationer som vilar på frivillig basis. Det var inget nedlåtande över korpfotbollen, kennelklubbar eller vad jag nu nämnde. Men de har icke samma rättsliga ställning som den svenska studentkåren. Det var detta som jag försökte förklara. När man upplöser en studentkår som vilar på ett kårobligatorium har man plötsligt ingen studentkår alls. Ingen har ju ansökt om frivillig anslutning till studentkåren. 160 () replik: tror att det handlar om att upplösa studentkårerna. Nej, nu ska vi göra en utredning av hur studentinflytandet kan genomföras genom frivillig organisering. Denna utredning lägger förhoppningsvis fram bra förslag som visar hur studentinflytandet till och med kanske kan förbättras det är ju målsättningen. Då ska man självfallet ha sådana regelverk att studenterna frivilligt kan ansluta sig till detta innan någon studentkår upplöses. Syftet är ju att få starkare studentkårer som bygger på de enskilda studenternas engagemang och på att man vill påverka sin situation och ha inflytande över utbildningen, över sitt boende och så vidare. Ingen har över huvud taget haft en tanke på att försämra, utan det handlar här om att förbättra om att göra studentkårerna mer demokratiska och mer förankrade bland studenterna. Det är inte tillfredsställande när av kåren deltar i studentval. Jag är övertygad om att med frivilligt organiserade kårer kommer valdeltagandet att bli högre och engagemanget att bli större. Sedan tycker jag att det var bra att meningen inte var att uttrycka sig nedlåtande. Hade det inte varit det hade förmodligen mera jämfört med fackföreningar, politiska partier och så vidare. 161 () replik: Jag noterade ordet förhoppningsvis i framställning av hur det kommer att se ut efter det att kårobligatoriet har avskaffats. Återigen vill jag säga att jag tycker att det skulle vara befriande att slippa ytterligare en utredning om avskaffandet av kårobligatoriet. En sådan kommer, precis som förra utredningen, bara att utmynna i att frågan är så komplex att vi nog får ta den under omprövning en gång till. Jag tycker att det är lättvindigt och nonchalant att hantera en för den enskilda studenten och för det enskilda lärosätet så viktig fråga som den om kårobligatoriet faktiskt är på det sätt som och de borgerliga partierna gör genom att göra ett principiellt ställningstagande om avskaffande först. Sedan får vi se om vi kan fixa följderna. 162 (): Usch, usch, usch, vad hemska borgerliga partier som vill förstöra studenternas inflytande, som vill lägga ned kårerna och så vidare! Usch, usch, usch slutet på samarbetet mellan studenter och lärare i svensk universitetsvärld! Det var faktiskt en rolig debatt. Vi fick höra och Socialdemokraterna som försvarare av traditionerna. Men det vore bra om ni försvarade traditionerna över hela fronten. Med 1600-talets baner i armarna vill man alltså bevara status quo. Det förvånar mig inte, för jag vet att Socialdemokraterna vill ha det så som de har haft det . Jag vet att de är rädda för förändring och förnyelse. Och jag vet att de är det mest konservativa partiet här i . Men det går inte att å ena sidan säga att vi ska lita på studenterna och å andra sidan måla upp en fruktansvärt mörk bild av vad som händer om studenterna verkligen får ta på sig ansvaret för sina sammanslutningar. Jag tycker att det var mycket bra att frågan kom upp. Vi fick enormt många intressanta kontakter med studenter. Vi upptäckte att de inte alls är lika rädda som Socialdemokraterna, tvärtom. De är mycket öppna för en diskussion om det som kan hända när kårerna verkligen blir deras egna. Det finns ingen som på något sätt har försökt att angripa kårerna. Vi är övertygade om att de har en otroligt positiv roll över huvud taget i det svenska samhället. Vi har upptäckt att de utövar ett mycket skapande inflytande också utanför . Studenterna från , till exempel, tar på sig ansvaret för läxläsning med elever i de svagaste skolorna i närheten av högskolan, och det är väldigt bra. Jag kan absolut inte tänka mig att detta skulle upphöra om obligatoriet togs bort. Dessutom är studenterna inte rädda. De som vi har träffat vi har alla varit ute och pratat med studenterna är i stället nyfikna på hur detta kan leda universitetslivet vidare. Det är klart att det är enklare om vi behåller en rutin. Men det var jättebra att vi skakade om i rutinen. Det skapar verkligen rum för riktigt engagemang och deltagande, och det är det viktigaste med den här sammanslutningen. När vi diskuterar det här verkar det som att vi glömmer att det i finns andra organisationer som bygger på frivillighet och som äger väldigt mycket. En stor del av hjälporganisationerna i äger bland annat fastigheter. Det gör dem inte till oansvariga miljardärer eller till mycket spännande objekt för en beskattning som skulle kunna stoppa deras humanitära och sociala verksamhet. Den beskrivning som vi fick här stämmer inte med verkligheten. Jag vet att vi inte gjorde fel när vi tog upp frågan på grund av de möten som vi har haft med studenterna. Egentligen borde vi diskutera en helt annan sak. Den stora frågan som vi borde lyfta fram är studenternas fattigdom. Vi hör ofta talas om skuldfällan för studenter. Varför bestraffar vi människor som studerar? Varför bestraffar vi kunskaper? Varför skapar vi en sådan svår situation för människor som vill bli kunniga? Det har vi låtit bli att diskutera den här gången. Vi har fastnat i denna konstiga och oroliga debatt. Innan jag slutar vill jag påminna om att frågan om de utländska akademikernas möjlighet att komma in i sitt yrke med hjälp av högskole- och universitetskompletteringsstudier inte är löst. Vi har haft en massiv flyktinginvandring i landet. En stor del av dem som kommer hit har hög utbildning. De diskvalificeras automatiskt när de kommer in i , och vi gör ingenting åt saken. Det är en skam. Det finns punkter i betänkandet om validering. Vi kan skriva världens vackraste ramsor om validering så ofta vi vill, men så länge som valideringen grundar sig på jämförelser med svenska utbildningar, och bara på det, betyder validering en diskvalificering av en annan kunskap än den som finns inom landet. Det finns en annan kunskap. En läkare som har behandlat tbc eller malaria har kanske inte gått en viss svensk kurs i socialmedicin, men har mycket värdefulla kunskaper. En ingenjör som har byggt i öknen kan vara mycket mer intressant som medarbetare för ett svenskt utvecklingsprojekt någonstans i ett fattigt land än en ingenjör som bara har hört talas om öknen men aldrig har vistats där. Det finns kunskaper i världen som inte ryms i det svenska utbildningssystemet. Just dessa kunskaper skulle kunna göra oss i det här samhället mycket starkare, men dessa kunskaper vill vi inte se, och det är synd. 163 (): Varken majoritetens skrivning i det här utskottsutlåtandet eller reservationen tilltalar mig fullt ut. Även om jag har varit på det klara med min inställning i sakfrågan har det varit jobbigt att välja vid omröstningen, inte minst eftersom mitt ställningstagande kan påverka utgången. Jag har läst mycket noggrant vilka riksdagsbeslut det blir med det ena eller det andra alternativet. Eftersom jag har följt obligatoriefrågan ända är jag den utan att jag vill förhäva mig här som överblickar den bäst. tillsatte jag som dåvarande ordförande i studentkår en obligatorieutredning som skulle klarlägga argumenten för och emot ett obligatoriskt medlemskap i kår och nation. Den utredningen kom att heta . Den leddes av den nuvarande hovrättspresidenten och visade på frågans många ingångar och svårigheter. Inte minst skattefrågorna framstod redan då som mycket tunga, framför allt för de gamla universitetsorterna . Jag ska läsa ur ett dokument som jag har här det är ett program för partiet universitets studenter där man skriver om obligatoriefrågan. Det som då hette radikala demokrater och som företrädesvis bestod av socialdemokrater och vänsterliberaler förklarade sig verka för ett upphävande av nationsobligatoriet. Då skrev vi: US anser att inrättandet av Skånelandens nation innebär att frågan gjorts inaktuell som ett upphävande med nuvarande lagstiftning skulle få allvarliga ekonomiska konsekvenser för nationerna i form bland annat av mist skattefrihet. Men har skattefrågorna ökat i betydelse för kårerna och nationerna, inte minst sedan fastighetsskatten har införts som en allmän pålaga. Nationshus är ju dock undantagna detta enbart på grund av nationernas offentligrättsliga ställning. Verksamhetsskatt och befrielse från skatt på donationerna är också av stor betydelse. Nationernas verksamhet har, som sagts redan, byggts upp av generationer studenter. Det vore verkligen förfärligt om det skulle kunna gå att rasera detta med ett enkelt principbeslut här i utan att man har klarlagt hur alternativet ser ut och vad det är man ger sig in på. Självklart kan jag se problem med nuvarande obligatorium. Men som jag nämnde redan i är ju själva nationsobligatoriet löst i och med inrättandet av Skånelandens nation . Det är ju en nation som har noll i avgift och ingen verksamhet, det vill säga att det är ett effektivt kringgående av det formella nationsobligatoriet. Det är en lösning som fungerar väl. De som inte vill vara med i en nation går in i Skånelandens nation. Det borde vara enkelt att lösa nationsobligatoriefrågan på det sättet även i . Och det ter sig gåtfullt varför där, när frågan var uppe, inte godtog den lösningen. Beträffande kårobligatoriet kan, som redan har sagts, medlemskapet i en studentkår väl jämföras med ett medlemskap i en kommun. Man kan inte heller avsäga sig sin kommuntillhörighet eller sitt medlemskap i kommunen. Kåren svarar för många av de så kallade studentkommunala frågorna, och hela studentinflytandet har ju byggts upp till dagens ordning . Ändå haltar jämförelsen mellan kår och kommun en del, enligt min mening allra mest på grund av att studentkårerna erfarenhetsmässigt ibland fattar majoritetsbeslut som de egentligen inte utifrån sitt obligatoriska medlemskap ska ha kompetens att fatta. Det finns ingen effektiv besvärsordning som gör att den typen av beslut kan hävas. Jag tror att det allra senaste exemplet är studentkår som lär ha fattat ett beslut där de varnade president för . Det må man gärna göra, men den typen av beslut ska inte fattas i kårfullmäktige på en universitetsort. Som sagt, det finns ingen bra besvärsordning eftersom dagens besvärsordning förutsätter att hundra studenter alternativt av medlemmarna gemensamt besvärar sig till universitetsstyrelsen. Självklart bör det enligt min mening finnas samma möjlighet att besvära sig över ett kompetensvidrigt beslut i en studentkår som i en kommun. Eftersom just denna aspekt kan ha betydelse när man ska bedöma studentkårsobligatoriet ur principiell synpunkt, anser jag att man under alla förhållanden bör se över den frågan. Jag kan nu konstatera att majoriteten i sin skrivning lämnat en öppning för en sådan översyn av besvärs- och kompetensreglerna. Jag vill med viss bestämdhet ange att just detta är ett minimikrav beträffande översyn av obligatoriet. Regeringen bör därför tolka riksdagsbehandlingen så att man bör återkomma i den frågan. Jag har ingenting att invända mot att hela obligatoriefrågan utreds på nytt. Men jag vill klarlägga, och det har jag gjort sedan en mycket tillbaka, att man inte ska göra om misstaget att låta den utredningen vara styrd av ett principbeslut i . Det bör och måste i så fall vara en helt förutsättningslös utredning, så att man kan studera vilka förändringar som kan göras av nuvarande obligatorium. Jag har nämnt kompetensen, besvärsrätten men också att man skulle kunna ta fram ett alternativ till obligatoriet i detalj och se vilka lagändringar, bland annat inom skatteområdet, som skulle erfordras och om de är genomförbara om man ändrar kårers och nationers offentligrättsliga ställning. Då skulle kunna ta ställning och välja mellan två alternativ när detta presenteras, fördelar och nackdelar. Det här är förvisso ett pragmatiskt synsätt, och det är inte styrt av plakatpolitik. Jag är förvånad över att många av reservanterna i dagens debatt uppträder ungefär som om de har skrivit sin reservation som om det vore en förutsättningslös utredning. Så är ju inte fallet. Det kan var och en som kan läsa innantill konstatera. Mitt pragmatiska synsätt är väl förankrat, inte minst i min hemstad. Man slänger nämligen inte ut barnet med badvattnet, framför allt inte om man kommer från en universitetsort som skulle drabbas hårt, i storleksordningen , av ett felaktigt sätt att genomföra förändringarna i en tänkt handlingsplan för avvecklande av kårernas och nationernas offentligrättsliga ställning. Jag har noterat att en riksdagsledamot, en folkpartist från min hemstad, , i en artikel hemmavid skriver: För är ett bibehållande av skatteförmånerna en viktig förutsättning för avskaffandet av obligatoriet. Ja, just det, men ett sådant ställningstagande rimmar väldigt illa med det som reservanterna föreslår. I reservationen anges ju som sagt tydligt att det gäller en avveckling av obligatoriet och en utredning som ska ta fram en handlingsplan för detta. Här är det inte fråga om en förutsättningslös utredning för att klargöra vad som är möjligt och rimligt. Jag förmodar att kan redogöra lite närmare för inställning. Finns det någon förutsättning? Är det så att utredningen skulle vara förutsättningslös, då måste man rimligen yrka på återremiss av ärendet så att man kan skriva om sin reservation. har tidigare försvarat ställningstagande i kårobligatoriefrågorna. Det har han gjort med viss framgång, tror jag, eftersom han tillsammans med har varit delaktig i att motionerna har avstyrkts. Jag förutsätter att han, efter att ha yttrat sig så mycket i den frågan , kommer att göra detsamma. Något annat vore anmärkningsvärt eftersom han också kommer från . , som lär vara den som har åstadkommit omsvängning, har i diverse utfrågningar i låtit säga att hon inte visste om hur omfattande de här skattekonsekvenserna var och att om hon hade vetat det, kanske motionen hade varit lite annorlunda utformad. Jag har inte hennes egna ord på detta, utan det är vad jag har hört. Reservationen uppfyller alltså inte mina önskemål om hur denna fråga ska behandlas. Därför är jag beredd att vid omröstningen rösta för utskottets förslag under punkten 11. Men jag vill gärna ha ett klarläggande från Socialdemokraterna först när det gäller hur man ser på en bättre besvärsmöjlighet om en studentkår fattar beslut som går utöver dess kompetens och syfte. 164 () replik: efterfrågade ett klargörande från Socialdemokraterna om hur vi ser på den skrivning som vi har gjort när det gäller att det ska finnas en beredskap att se över reglerna. Jag vill då fortsätta min jämförelse och tala om medlemskapet i studentkåren som om det vore ett medlemskap i en kommun. Vi kan mycket väl tänka oss att vi inför samma möjligheter för den enskilde studenten att överklaga och anföra besvär mot studentkårens beslut som den enskilde kommunmedlemmen har i den enskilda kommunen . måste det faktiskt vara 100 studenter eller av studentkåren som anför besvär för att det ska vara giltigt och kunna föras vidare i överklagandeprocessen. Jag vill alltså göra det klargörandet att det bör likställas fullt ut, så att en enskild student mycket väl ska kunna överklaga ett beslut fattat av en studentkår. 165 () replik: Jag tycker att det klarläggandet är mycket bra. Jag har just efterlyst att man skulle ge de enskilda studenterna en bättre möjlighet än att överklaga ett beslut som uppenbart går vid sidan av studentkårernas kompetens. Just detta att besvärsmöjligheterna har varit så begränsade man måste samla ihop 100 namn för att kunna anföra besvär har varit stötande. Åstadkommer man bara en sådan besvärsrätt som man har i en kommun tycker jag att väldigt mycket av den kritik som en del riktar in sig på, nämligen att det skulle vara en kränkning av föreningsfriheten, faller. Jag hälsar med stor tillfredsställelse att den preciseringen har gjorts. Jag har under hand varit intresserad av att det skulle komma med i utskottets skrivning, och det har det också i någon mening gjort, så jag tackar för beskedet. 166 () replik: Jag hade egentligen inte tänkt göra några fler inlägg, eftersom jag har varit rätt flitig i debatten, men då jag fick en rak fråga här från ska jag inte vara sämre än att jag besvarar den. I den gemensamma reservation som de borgerliga och har där vi talar om anvisningar till utredningen skriver vi att utredningen ska beakta de frågor kring momsredovisning, fastighetsbeskattning och beskattning av verksamheter som kan komma att bli aktuella vid avskaffandet av obligatoriet. Vi skriver också att utgångspunkten ska vara att dagens kårer och nationer inte missgynnas skattemässigt när obligatoriet avskaffas. När detta utredningsförslag efter regeringsbehandling, om det nu skulle bli en majoritet för det, kommer tillbaka till får varje parti för sig återigen ta ställning till hur man bedömer det förslaget. Men jag, som folkpartist, står för det som jag också har sagt, nämligen att ett bevarande av skattefriheten är en förutsättning för ett avskaffande av obligatoriet. 167 () replik: är det så att jag råkar sitta i skatteutskottet, och jag kan en hel del om skattelagstiftningen. Jag vet att det är ganska bökigt, för att inte säga rätt svårt, att åstadkomma den transformeringen av kårer och nationer i skatterättsliga sammanhang. Jag kan inte förstå hur man kan fatta ett principbeslut med en handlingsplan för avvecklingen när en sådan här fråga hänger i luften. Är det en förutsättning för obligatoriets avskaffande att man kan klara ut de här skattefrågorna bör man inte ta ett principbeslut först, utan då ska det först vara en förutsättningslös utredning. Jag tror att rent intellektuellt förstår vad jag säger och begriper att reservationen i det avseendet är helt felaktigt utformad. 168 () replik: Nej, jag begriper faktiskt inte det. Jag tittade på den gamla utredningen, som jag nämnde tidigare, och där nämner man metoder för att åstadkomma en skattefrihet även vid frivillighet. Vi talade om att definiera nationerna som allmännyttiga föreningar. Det är ett exempel. Så jag tycker att det redan i gammalt utredningsmaterial finns förslag till tekniker, men det kan säkert finnas bättre. Man har en gång kommit på att räkna upp en katalog av undantag utifrån obligatoriet. Jag tror nog att skatteutskottet har den kompetensen att man kan hitta på någon annan utgångspunkt för undantag om obligatoriet avskaffas. Men jag står för vad jag har sagt. Jag tycker att skattefriheten för den här typen av frivilliga studentföreningar är viktig. 169 () replik: Ska en sådan skattefrihet kreeras är kön ganska lång på organisationer och andra som också vill ha motsvarigheten. Kårernas och nationernas skattefrihet är ju grundad på deras offentligrättsliga ställning. Upphävs den uppkommer en helt annan situation. Jag önskar lycka till med att lotsa igenom den typen av särlagstiftning och speciallagstiftning på skatteområdet genom till exempel Lagrådet. Om man har den inställning som och tydligen även har, att en förutsättning för obligatoriets avskaffande är att man löser de här frågorna undrar jag varför man inte börjar i den ändan innan man tar ett principbeslut. 170 (): Låt mig inledningsvis göra klart att det är med sorg och bedrövelse som jag vid morgondagens votering kommer att rösta emot mitt eget parti och den reservationstext som har utarbetats av utbildningsutskottets borgerliga och miljöpartistiska ledamöter. Jag vill ge en förklaring till detta. Jag vill för min del inte se ett universitet där studenterna ses som kunder eller arbetstagare, utan jag vill se en utveckling där studenterna fortsätter att vara de viktigaste aktörerna för universiteten också . Det är utgångspunkten. Jag måste också säga, som så många har sagt, att det inte är korrekt att medlemskapet i kåren skulle strida mot en principiell föreningsfrihet. Redan i grundlagen garanteras rätten för varje individ att inte tvångsanslutas till en sammanslutning för åskådning i politiskt, religiöst eller annat liknande hänseende. Studentkårerna är politiskt och religiöst neutrala. Redan i regeringsformens förarbeten, om man nu läser dem, kan man se att det understryks att de angivna bestämmelserna inte berör kårobligatoriet. för mänskliga rättigheter har prövat denna fråga, , och man har då konstaterat att obligatoriet inte strider mot konventionen. Kårerna har offentligrättsliga drag och ska inte jämställas med allmänna föreningar, såsom så förträffligt redan har redogjort för. Kårerna är inte en åsiktssammanslutning. Motionerna, som vi har läst inför den här debatten , talar samfällt om hur kårobligatoriet är oförenligt med demokratiska principer, men i själva verket bryter obligatoriet inte alls mot föreningsfriheten. Det som enligt denna princip inte får förekomma är att man tvingar någon att ansluta sig till en förening med en viss politisk, religiös eller kulturell åskådning, men kårer och nationer har ingen sådan åskådning. De är föredömligt demokratiska, både till sin uppbyggnad och till sin verkan. Därutöver är de partipolitiskt neutrala. Medlemskapet kan faktiskt jämföras med medborgarskapet i en kommun, som man ju inte heller kan avsäga sig. Kårernas uppgift är att säkerställa studenternas inflytande i universitetens ledning. Hur den demokratiska studentrepresentationen ska säkerställas utan kårerna skulle jag vilja få ett förtydligande om. Ska det kanske lösas med hjälp av fackföreningarna? En sådan utveckling vill inte jag se. Kårerna, som är demokratiskt uppbyggda, har representanter som utses att företräda alla studenter, även om man kunde önska, som också någon här har påtalat, att valdeltagandet vore högre. Men att anföra det låga valdeltagandet som skäl för att bryta kårobligatoriet haltar.