prot · GR09128 · 2004-06-15 00:00:00 — Men det är i slutändan fråga om en prioritering där alla objekt tyvärr inte kunde vara med. Vi har tittat på alla de underlag som vi har fått och som våra myndigheter och verk har hjälpt oss att ta fram, men också de underlag som vi fick vid den uppvaktning som kommunerna och länen hade hos oss på . Vad som är samhällsekonomiskt lönsamt är en svår avvägningsfråga därför att konjunkturer och näringsliv ändras. Och ändras även arbetsmarknaden. Skälet till att vi reviderar planerna två gånger är just att vi ska försöka fånga upp ändringar i regionala skillnader, i befolkningsutveckling men också i konjunkturer och på arbetsmarknaden som vi måste försöka ta hänsyn till. Flera av de objekt som ligger inom ramarna anses ha svag ekonomisk lönsamhet. Ett exempel är när det nu byggs järnvägsräls från in mot och vidare mot . Ändå kan man, utifrån det näringsliv som finns där och den befolkningsutveckling som vi ser där, vara ganska säker på att den investeringen kommer att löna sig och kommer att knyta ihop regionen på ett väldigt positivt sätt. Den typen av bedömningar kan inte våra myndigheter och verk göra, utan den typen av bedömningar, när det handlar om regional hänsyn, kan vi bara göra på politisk nivå när vi sedan gör en överenskommelse om prioriteringarna. De kalkyler som myndigheterna och verken använder sig av när de hjälper oss med underlag är enhetliga över hela landet. Och det är oerhört viktigt att försöka sudda ut gränser mellan län och kommuner så att infrastrukturen inte skiljer sig för mycket åt. Men man måste ändå rusta en väg eller bygga en ny väg i olika etapper. Och kan det också där skilja sig i tempo eftersom vi också måste försöka fördela pengarna mellan olika objekt. Därför kan inte allt som är viktigt göras på en gång. Men de diskussioner som förs mellan myndigheter och kommuner leder ändå oftast till att vi hamnar på en bra planering som är till nytta för enskilda personer och till nytta för de företag som finns i regionen. 61 (): Jag måste fråga statsrådet om hon ändå inte tycker att det är anmärkningsvärt att det är en så dramatisk skillnad på en sådan här sträcka. Det har talats om en gemensam väg, men det råkar uppenbarligen vara så att bedömningarna trots allt skiljer sig så dramatiskt åt. Med ledning av just den delen tycker jag att det skulle vara intressant om statsrådet, inte bara i fråga om detta objekt utan som principiellt fall eftersom vi ändå i botten är fullständigt överens om att dessa administrativa gränser inte får spela någon roll, skulle kunna lova att låta genomlysa om denna administrativa gräns kan ha haft någon betydelse i fråga om den bedömning som har gjort. Det skulle kunna skapa kunskap både hos departementet och naturligtvis hos oss övriga som är betraktare av det som sker. Det är också mot bakgrund av att regeringen konstaterar att beräkningar har befunnits variera. Och jag upprepar att regeringens räknesticka uppenbarligen inte är riktigt lika kalibrerad som . Jag förstår att det kan bli en diskrepans när man ska lägga in regionalpolitiska hänsyn och så vidare, typ . Men här handlar det alltså om rena beräkningar av vad det kommer att kosta. Jag tycker ändå att det är positivt att regeringen har lagt in en form av avstämningsnivå om ett kostnadsprojekt beräknas överstiga av de beräknade kostnaderna måste man ompröva den planen. Jag tycker att det är en klok ekonomisk hantering. Det är nämligen viktigt att man som beslutsfattare har ett så bra underlag som möjligt när man väl ska fatta ett beslut, så att man inte går på någon form av glädjekalkyl så att man sedan sitter i klistret och får ösa in pengar. Det har vi ju sett prov på . Sedan undrar jag om statsrådet har möjlighet att komma ned till Gnosjöregionen eftersom det är en positiv del inte minst för , eftersom det har visat sig att oavsett hur djupt en lågkonjunktur dyker tuffar det och går på något sätt i dessa trakter. Därför skulle det vara intressant om statsrådet kommer ned och får se den puls som finns där, men också, naturligtvis, i det sammanhanget på ort och ställe kan få lite mer information när det gäller infrastrukturfrågorna. Det skulle vara intressant att få ta emot statsrådet nere i våra krokar. 62 Statsrådet (): Det är klart att opinioner lokalt ibland kan spela roll för de prioriteringar som man gör. Det kan vara så att en del av vägsträckan är extra dålig ur ett trafiksäkerhetsperspektiv och att det därför finns skäl att flytta fram den investeringen eller den ombyggnaden betydligt fortare än den på andra sidan kommungränsen eller länsgränsen. Det kan handla om farliga korsningar och så vidare. Den typen av opinioner har jag stor respekt för eftersom trafiksäkerhetsperspektivet också är angeläget. Men självklart är det önskvärt om vi inte ser på vägstandarden när vi byter länsgräns. Därför ska vi alltid försöka undvika dramatiska skillnader. Det är också ett viktigt sätt att hålla ihop vårt land. I de arbeten som vi i regeringen och våra samarbetspartier har gjort med den nationella planen och med de länsplaner där vi har fördelat pengar ut till länen och till regionerna finns det ett antal utpekade projekt där länen själva har lyft fram ett förslag till prioritering och talat om i vilken ordning man har bestämt sig för att bygga olika vägar. Den prioriteringen utgår regeringen från att man håller, alldeles särskilt om länen själva har önskat extra pengar för ett viktigt objekt som det kanske både från trafiksäkerhetssynpunkt och från arbetsmarknadsperspektiv finns starka skäl att bygga i början av perioden. Om regeringen då har sagt ja till det kommer vi också att följa länsplanerna för att vara säkra på att man bygger de vägar som vi har skickat med extra pengar för. Om man inte gör det kommer vi att ta tillbaka dessa pengar och prioritera om dem. måste vi nämligen bygga det som vi har sagt i både länsplanerna och de nationella planerna. Utgångspunkten för det är nämligen de sex delmål som vi har i transportpolitiken. Vi kommer alltså att följa både det nationella arbetet och länsarbetet för att vara säkra på det. Sedan får jag ta med mig inbjudan till och se vilka resor som vi ska göra . 63 (): Jag tackar så mycket för att statsrådet tar med sig denna inbjudan. Jag undrade om statsrådet ska skaffa sig kunskap om huruvida den administrativa gränsen har spelat någon roll eller inte eller låta departementet göra det. Det skulle glädja mig om statsrådet kunde bejaka den lilla genomlysningsefterfrågan. 64 Statsrådet (): Jag ska titta på det också. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2003/04:531 om skyddet av 65 Statsrådet (): har mot bakgrund av IMO:s principbeslut att klassa som ett särskilt känsligt havsområde frågat miljöminister vilka åtgärder hon avser att vidta för att införa nya skyddsåtgärder som kan säkra framtid. Ansvarsfördelningen inom regeringen är sådan att det är jag som ska svara på interpellationen. De åtta ansökan om att klassa som ett särskilt känsligt havsområde, ett så kallat PSSA, är som nämndes i princip godkänd. Ett slutligt godkännande kräver dock att de ansökande länderna senast återkommer till med förslag till tilläggsskyddsåtgärder. Arbetet med att ta fram skyddsåtgärder är i första hand en sjöfartsteknisk fråga. I ansökan nämns obligatorisk rapportering, trafikövervakning, trafikseparering, ruttsystem och utmärkning av områden som sjöfarten ska undvika som exempel på möjliga åtgärder. Det ska därför vara upp till och övriga berörda myndigheter att gemensamt med kolleger i grannländerna fastställa vilka åtgärder som bör föreslås i inlagan till IMO. har på ett bra sätt lett samordningsarbete inför och under IMO:s behandling av ansökan. Jag har därför ett stort förtroende för verkets fortsatta hantering av frågan. Ett första arbetsmöte planeras äga rum här i med representanter från grannländerna. Jag vill särskilt kommentera den dialog som vi har haft med därför att den ambition är att alla ska kunna sluta upp bakom en klassning av som ett särskilt känsligt havsområde. har inom ramen för Helcom och IMO på ett tydligt sätt framfört att man inte är intresserad av att klassa som ett PSSA-område. Därför ställde de sig inte heller bakom vår ansökan. De växande transporterna av råolja från ryska hamnar ger en nyckelroll i det framtida sjösäkerhetsarbetet. Jag vill därför betona vikten av att vi håller dörren öppen för även i fortsättningen. Miljöministern och jag har nära kontakter med våra ryska kolleger inom både Helcom och IMO. Det innebär att vi även i andra sammanhang än inom ramen för PSSA-arbetet ges möjligheter att diskutera viktiga miljö- och sjösäkerhetsåtgärder med våra kolleger. kommer också att bjudas in till de fortsatta arbetsmötena. Dessutom träffas delegationsledare nu i dagarna för att diskutera om Helcom bör inrätta en särskild arbetsgrupp med uppgift att ta fram tilläggsåtgärder för PSSA-området . En sådan arbetsgrupp skulle på ett naturligt sätt kunna utgå från det arbete med att ta fram skyddsåtgärder som redan har gjorts inom organisationen. Det innebär också en möjlighet för oss att få med i de diskussionerna. Mot bakgrund av de svårigheter vi såg när det gäller att uppnå enighet i PSSA-frågan inom Helcom är det min bestämda uppfattning att Helcomalternativet inte under några omständigheter får leda till att det fortsatta arbetet med skyddsåtgärder förhalas. Jag vill slutligen framhålla att ett stort antal sjösäkerhetsåtgärder redan har införts i . Goda exempel på det är inte minst trafiksepareringssystem, rapporteringssystem och utsläppsbegränsningar enligt Marpolkonventionens regler för att förhindra förorening genom oljeutsläpp, skadliga flytande ämnen, fast avfall och luftföroreningar. 66 (): Jag vill inleda med att tacka infrastrukturminister för svaret på min interpellation. vill jag passa på att uttrycka tillfredsställelse kanske inte över svaret men över den överenskommelse som tillsammans med EU:s övriga transportministrar träffade om regler för påföljder vid brott som gäller förorening från fartyg, något som verkligen i högsta grad också gäller . kan inte vänta . Den slutsatsen har liberalerna, forskare, fiskare, och inte minst en lång rad intresse- och näringsorganisationer för länge sedan dragit. Som exempel kan nämnas , 200 företag i samverkan, som i ett brev till krävde ett snabbt svar om vad som gjordes för att förhindra att en oljekatastrof skulle slå ut stora delar av största näring. Det svar som de efter påstötningar från bland annat fick från först har, såvitt jag förstår, inte lugnat dem nämnvärt. De avser att mycket snart återkomma. Klassningen av som ett särskilt känsligt havsområde är glädjande, men i själva verket är det bara en etikett. Det hela måste också fyllas med ett innehåll. När tillsammans med övriga partier krävde att regeringen skulle öka tempot i ansträngningarna för att rädda från oljehotet, bland annat med en sådan klassning, ingick uppmaningen att snabbt ta fram särskilda skyddsåtgärder. Av detta har vi ännu inte sett några resultat. Min interpellation består av två delar: dels frågan om hur ytterligare som ska behöva gå innan förslaget till skyddsåtgärder lämnas in, dels frågan om vilka ytterligare skyddsåtgärder regeringen anser skulle behövas förutom de som anges i ansökan och i interpellationssvaret. Regeringen anser tydligen att kan vänta, utifrån vad man kan utläsa av tidigare kommentarer och av interpellationssvaret. Vi har på oss, har man sagt, trots att det på grund av ett ökat hot på bland annat från oljetransporterna inte finns en minut att förlora. I tillkännagivande ingick alltså uppmaningen att prioritera arbetet med att ta fram förslag till de skyddsåtgärder som klassningen medger. Det borde kunna innebära att förslag till ytterligare skyddsåtgärder nu fanns framtagna, klara att förankra hos övriga ansökarländer för att möjligt lämnas in till IMO. Eftersom jag fått ett delvis motsägelsefullt svar vill jag upprepa min fråga i inledningen till statsrådet: Inte ska det väl behövas för de ansökande regeringarna att med i spetsen få fram förslag om ytterligare skyddsåtgärder? 67 Statsrådet (): Vi har redan vidtagit en del skyddsåtgärder, som jag beskrev i slutet av mitt interpellationssvar. har vidtagit tre viktiga åtgärder som redan gäller i vatten. För det första gäller det då trafiksepareringssystemet där vi kan styra hur fartygen får färdas på våra gemensamma hav och varför de får färdas på ett visst sätt. För det andra gäller det rapporteringssystemet. För det tredje gäller det de utsläppsbegränsningar där vi lutar oss mot den konvention som finns och som ger oss kraftigare instrument för att förhindra olika former av utsläpp. Dessa tre åtgärder har alltså redan vidtagits av de svenska myndigheterna. Men sedan räcker ju inte heller det, utan vi gör också väldigt mycket i samarbetet med EU. Jag vill nämna några av de frågor som vi lyckats med . Den första frågan gäller den kraftiga debatt som vi har haft och som har lett till att vi påskyndar utfasningen av enkelskrov en oerhört viktig fråga, inte bara för utan för alla våra gemensamma hav. I det arbetet har vi naturligtvis blivit stärkta från sida utifrån de händelser som varit , inte minst då ett fartyg gick på grund vid och då vi själva plockade upp oljan i . Den andra frågan gäller nya krav på isklassning och de rekommendationer som där ska gälla. Det är en svår fråga att driva gentemot Medelhavsländer som inte förstår problemet med is, men en oerhört viktig fråga för oss runt där vi till exempel hade problem med att över 30 fartyg vid ett och samma tillfälle hade frusit fast utanför . Det är klart att det också handlar om en miljöfråga och en sjösäkerhetsfråga. har vi kommissionen med oss i det arbetet. Där har också bidragit väldigt konstruktivt. Den tredje frågan som jag vill ta upp och som man aldrig kan bortse från är att det inte räcker med skärpt lagstiftning, med sjömotorvägar, med dubbelskrov eller med isklassningskrav om vi inte också tar ett större ansvar för den besättning som finns ombord på våra fartyg. Det gäller att man har rätt utbildning, att man kan kommunicera på ett internationellt språk så att vi kan ha kontakt med varandra och, som en tredje och självklar sak, att man har en arbetsmiljö ombord på fartygen som gör att man är säker på sina arbetsskift. Den frågan drev vi väldigt hårt från sida på transportministermötet, där vi fick igenom bland annat isklassningsrekommendationerna och där vi också fick ett väldigt stort stöd från de andra länderna. Vi kan inte bortse från den mänskliga faktorn. ingår också det i det arbete som väntar. En fråga som också måste komma högre upp på dagordningen är den om vilket ansvar alla flaggstater ska ta för de fartyg som går under nationell flagg. finns det flaggstater som inte tar ansvar för de fartyg som går under deras flagg. Det är oacceptabelt. Man kan inte bara låta fartygen gå ut från sina nationella hamnar och sedan färdas på våra gemensamma hav för att gå i land i någon annans hamn med risk inte bara för miljön utan också för sjösäkerheten, så den debatt som intensivt måste fortsätta inom EU är också den om vilket ansvar flaggstaterna tar och hur vi ännu offensivare kan arbeta med hamnstadskontroller. Jag är glad över att observerade det som vi kom överens om och som är ytterligare ett viktigt steg på vägen. Jag vill inte säga att vi är klara, för det är vi inte. Detta är ett ständigt pågående arbete. Vi måste vara envisa för att komma framåt och för att behålla dialogen med de andra länderna. Vi ska dessutom anstränga oss ännu mer för att få med oss i det fortsatta arbetet. Men vi har gjort en hel del så här långt, och det ska vi vara glada över. gäller det att hålla i det och se till att det fortsatta arbetet mot IMO också går i ett raskt tempo. 68 (): Jag konstaterar i statsrådets svar att kommer att få vänta åtminstone på att förslagen till skyddsåtgärder kommer att lämnas in. Det är allvarligt. Jag hoppas att statsrådet kan dementera det i nästa inlägg. För övrigt är det en hel del positivt som vi får höra. I sitt interpellationssvar skriver infrastrukturministern: med att ta fram skyddsåtgärder är i första hand en sjöfartsteknisk fråga. Det ska därför vara upp till och övriga berörda myndigheter att fastställa vilka åtgärder som bör föreslås. Visst är det så. Men frågan om och hur vi ska avvärja hoten mot den är av sådan vikt att ett tydligt politiskt ledarskap är avgörande. Inte undviker regeringen att i andra viktiga frågor markera både ambitioner och tidsplaner. behövs en markering av att regeringens ambition inte är att lägga sig på den basnivå som enbart innebär trafikövervakning, trafikseparering och ruttsystem. Jag tycker att vi här har fått fina signaler om det. På min fråga i interpellationen om regeringen inte ser några behov av ytterligare skyddsåtgärder värda att pröva ser jag i statsrådets svar en öppning, som jag hoppas att hon vill utveckla. Det har hon gjort här, men hon kanske kan utveckla det ännu mer. Hon var inne på några av de kategorier som vi från ser som helt nödvändiga och värda att pröva. Det måste ställas krav på fartygens konstruktion. Det var vi inne på. Skräpsjöfart måste utestängas från . Starkare regler om dubbelskrov i oljefartyg är ett framsteg. Men är det en betydande del av transporterna av olja genom som går till och från ryska hamnar. Det måste ställas krav på besättningens utbildning, som ministern var inne på. Besättningen måste vara välutbildad och ha rätt träning. Många av de olyckor som sker på beror på den mänskliga faktorn, till exempel olyckan utanför . Det måste också ställas krav på ekonomiskt ansvar. Jag vet inte om ministern var inne på det. är det naturen och skattebetalarna som får notan för miljöförstöringen. Regelverket måste skärpas, anser vi, så att befälhavare, fartygsägare, mäklare, lastägare och klassningssällskap får större ekonomiskt ansvar för miljöskador som orsakas av fartygen. 69 Statsrådet (): tycker att regeringen är passiv. Jag tror att är den ende som tycker det i den här frågan. Vi driver den väldigt hårt och offensivt. Vi har ett konstruktivt samarbete mellan och . Jag har haft ansvar för de här frågorna inte bara i utan också i EU som företrädare för . Jag har inte medverkat på ett enda ministermöte där inte just den här frågan har varit en viktig fråga, när de ministrar som är ansvariga för sjöfarten träffas. Vi har hemma gjort väldigt mycket för att öka säkerheten på våra gemensamma hav. Det har vi gjort tack vare politiska ambitioner och politiskt samarbete. Det måste vi fortsätta att göra, därför att överenskommelserna bygger på en samverkan mellan nationella länder. Då behövs det en politisk uppslutning omkring det. Här ska regeringen fortsätta att hålla initiativet och ligga på våra kolleger runtomkring för att komma framåt. Det är våra myndigheter och verk som sedan ska verkställa det vi har kommit överens om politiskt. har ett uppdrag av regeringen att verkställa vad det innebär att klassa som särskilt känsligt havsområde. Vi vill att de arbetar aktivt med det. Vi är måna om att de arbetar tillsammans med de andra länderna. Som jag nämnde är det ett möte . Vi kommer dessutom att fortsätta dialogen med , eftersom det är en viktig nation att ha med sig i sjösäkerhetsarbetet. Vi kommer inte att avvakta de som vi har på oss för att föreslå ytterligare åtgärder, utan vi kommer att arbeta medvetet med de andra länderna för att steg för steg göra till det viktiga område som vi vill se det också när det gäller sjöfarten. Sedan kommer vi också att vara aktiva i det arbete som EU nu drar i gång med ett tredje sjösäkerhetspaket. Där är frågorna om hamnstadskontroller, utsläpp och flaggstaternas eget ansvar viktiga frågor. Där kommer också den fråga som tar upp sist, vem som ska bära ansvaret i slutändan om det sker en olycka, att vara en viktig del. Där kommer vi att driva linjen att ansvariga flaggstater och ansvariga ägare till fartyg inte kan komma undan så lätt som de gör . 70 (): Det är flera positiva signaler, som jag verkligen tar med mig från den här debatten. Jag tackar för de svaren. EU-spåret är oerhört viktigt. Jag är oerhört glad. ser med stor tillfredsställelse att regeringen nu växlar in med full kraft på det spåret. Infrastrukturministerns oro över motstånd är förståelig och förklaras av att man har låst sig vid arbete, där lekt katt och råtta med övriga stater i kraft av sin storlek. Att samtliga stater runt förutom nu är EU-medlemmar innebär en avgörande förändring och förbättring för förvaltningen av och skyddet. Länderna kommer att omfattas av samma regelverk, och det banar vägen för ett intensifierat östersjöarbete, som ministern har signalerat. I kraft av sin politiska vikt och ekonomiska storlek kan även EU då tala med på lika villkor. Det är oerhört viktigt. måste den öppna dörren finnas med, bara man inte låser sig och väntar för . Det är bland annat det som vi från har kritiserat förut. Växla in på det med full kraft nu! Klassning som särskilt känsligt havsområde, förstärkt med ytterligare skyddsåtgärder, en ny förvaltningsstrategi för och med EU-uppbackning i diskussionerna med kan bli internationellt ledande i tillämpningen av globala överenskommelser. Det behöver och inte minst det internationella miljöarbetet. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2003/04:516 om underhåll av museisamlingars byggnader 71 Statsrådet (): har frågat kulturminister vilka åtgärder det enligt henne kan finnas möjlighet att vidta för att bistå olika kulturbyggnader i vårt land med angeläget fastighetsunderhåll inom ramen för nuvarande anslag till . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Arbetsmarknadspolitiken ska bidra till ökad sysselsättning, och för att uppnå målet är två av politikens huvuduppgifter att bedriva effektivt platsförmedlingsarbete och stödja dem som har svårast att få arbete. För att underlätta för långtidsarbetslösa att få ett arbete kan arbetsförmedlingen exempelvis lämna ersättning till arbetsgivaren för viss del av lönekostnaden i form av anställningsstöd. När det gäller bland annat byggnadsvård inom den offentliga sektorn kan stöd beviljas även om arbetet inte bedöms leda till fortsatt anställning. Dessutom kan arbetsgivaren få bidrag till investeringar om arbetet som ska utföras medför detta. utnyttjade totalt till investeringsbidrag inom skogliga arbeten samt arbeten inom miljö-, natur-, byggnads- och fornvård. Utgångspunkten för bidrag inom arbetsmarknadspolitiken ska dock vara individens behov och inte behov av finansiering av olika verksamheter. Vidare har, som nämner, beredskapsarbeten anordnats i sektorer där risken för snedvridning av konkurrensen bedömts vara begränsad. Möjligheten att erbjuda olika typer av anställningsstöd används på motsvarande vis. Det är förstås utmärkt om insatser som bidrar till att upprätthålla yrkeskompetensen hos till exempel arbetslösa byggnadsarbetare och förbättrar deras möjligheter att finna ett nytt arbete innebär att museer och andra för samhället värdefulla kulturbyggnader kan underhållas. Projekt med just denna inriktning pågår . I dessa fall har en lösning varit möjlig inte minst eftersom länsstyrelserna kunnat täcka en del av kostnaderna genom det anslag som finns för att bevara kulturhistoriskt värdefulla objekt. Som framgår finns det möjligheter att inom ramen för arbetsmarknadspolitiken vidta åtgärder som såväl främjar sysselsättning och förhindrar utslagning från arbetsmarknaden som bidrar till att nå angelägna mål inom andra politikområden, till exempel kulturmiljövården. Därför bedömer jag det inte som nödvändigt med några ytterligare initiativ från regeringens sida. 72 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Det är första gången som jag har den äran att debattera med statsrådet , och det ska bli ett nöje. Jag ska börja med att kritisera mig själv för att ha ställt frågan på ett sådant sätt att jag inte har fått det svar som jag tänkte mig.