prot · GS0930 · 2004-11-16 00:00:00 — Jag vill börja med att understryka att ungdomars engagemang i föreningslivet är mycket värdefullt för vårt samhälles utveckling, oavsett om det handlar om idrott, demokratiarbete, kultur eller något annat. Det är ett fantastiskt arbete som utförs av idrottsföreningar, kulturorganisationer, ungdomsorganisationer med flera ett arbete som samhället har skäl att uppskatta och värdesätta. Dina frågor utgår från en undersökning som för Ungdomsorganisationer, LSU, och Svenska har beställt. Även om undersökningen i flera avseenden ger en rättvisande bild innehåller den tyvärr en del felaktigheter, vilket framför allt beror på bidragssystemens komplexitet. Statsstödet till idrottsorganisationer går exempelvis till lokal verksamhet för barn- och ungdomar och beräknas utifrån antal sammankomster och deltagartillfällen. Vidare bygger stödet på medlemmar i åldersgruppen . När det gäller statsstödet till ungdomsorganisationer går det till riksorganisationernas nationella verksamhet. Ungdomsstödet grundas till stor del på medlemmar i åldern och antal lokalavdelningar. Detta medför att det är svårt att göra enkla jämförelser och att uttala sig om hur stora skillnaderna är. Det är tydligt att verksamheterna har olika behov av stöd, och jag tycker att man ska använda system som är anpassade efter behoven. De nuvarande reglerna för det statliga bidraget till ungdomsorganisationer beslutades och började gälla . De nya reglerna tillkom på grund av att vissa regler i det gamla bidragssystemet i viss mån hämmade föreningslivets utveckling. Ett annat skäl till förändringarna var att fler ungdomsorganisationer lättare skulle kunna få statsbidrag för sin reguljära verksamhet, vilket medför större förutsägbarhet och ökade möjligheter till utvecklande av nya verksamhetsformer. Därtill kommer att nybildade ungdomsorganisationer får större chans att komma in i det reguljära bidragssystemet. Strukturbidrag lämnas dels i form av ett fast belopp, dels i form av ett rörligt belopp. Den rörliga delen grundas på antalet lokalavdelningar och antalet medlemmar. Den tidigare bidragsgrunden lokala aktiviteter som samlar barn och ungdomar har slopats. Jag tycker att det finns starka skäl för att inte fördela ett stöd till riksorganisationer utifrån inrapporterade lokala aktiviteter från lokalföreningarna. Aktivitetsbegreppet var alltför snävt och fångade endast in en liten del av den verksamhet som bedrivs i landets ungdomsorganisationer. Många organisationer har andra arbetssätt och mötesformer för att nå nya grupper av unga, till exempel öppen verksamhet, skolinformation och virtuella möten via Internet. missgynnades både organisationer som bedrev sådana verksamheter och organisationer som hade en omfattande internationell verksamhet. Jag är medveten om att ungdomsorganisationer vars verksamhet innehåller en stor mängd aktiviteter kan få ett mindre rörligt bidrag . Därför beslutades det att särskilt utsatta organisationer skulle få viss ekonomisk kompensation . Två organisationer har erhållit sådant stöd. Enligt min mening ska man inte ställa det ena engagemanget mot det andra. Det viktigaste är att det offentliga stat och kommun ansvarar för att ungdomar har fortsatt stora möjligheter att vara delaktiga i ideella verksamheter. Regeringen har verkat för detta. Ser man till det samlade stödet till ungdoms- respektive idrottsorganisationer har det ökat kraftigt genom till exempel statens stöd till idrottsrörelsen inom ramen för det så kallade Handslaget till idrott och avkastningen från AB . Som regeringen tidigare redovisat för (prop. 1998/99:107 och prop. 1998/99:115) ska AB Svenska Spels överskott fördelas till ungdomsorganisationerna och till idrottsorganisationerna. Statskontoret har på uppdrag av regeringen genomfört en studie av föreningsbidrag, Bidrag till ideella organisationer (2004:17). I uppdraget ingick bland annat att undersöka behovet av gemensamma bidragsprinciper för den statliga bidragsgivningen till föreningslivet. Mot bakgrund av denna undersökning avser regeringen att fatta beslut om en översyn av folkrörelsepolitiken. Det är alltid viktigt att följa upp ett nytt bidragssystem, och jag avser att följa upp effekterna av det nya systemet till ungdomsorganisationer för att se om det på något sätt behöver korrigeras. 33 (): Jag vill tacka statsrådet så mycket för det här utförliga och omsorgsfulla svaret på min interpellation. Vi är helt överens som hur viktig föreningsverksamheten är för ungdom, och det är därför jag har ställt den här interpellationen. Jag har jobbat kommunalt just inom ungdoms- och fritidsverksamhet och formulerat många bidragsbestämmelser på den lokala nivån. Och det är klart att när man då tittar på de statliga bidragen handlar det främst om att det kommer en värdering till uttryck i de statliga bidragen. Det blir en väldig prioritering av idrotten. Jag är inte ute efter att sätta den ena aktiviteten mot den andra, men min önskan är att det inte ska vara någon skillnad i bedömningen när det gäller samhällets stöd till vad en ung människa väljer att engagera sig i. Den utredning som för Ungdomsorganisationer, LSU, och Svenska hade gjort visade på väldigt stora skillnader. Precis som statsrådet sade var det egentligen inte lätt att jämföra siffrorna i rapporten, men på det stora hela kunde man ändå säga att det var en väldigt stor del av pengarna som går till idrotten. Det handlar ju ändå om att det är grundläggande principer om rättvisa och neutralitet som måste gälla i bidragssystemen. Vad jag förstår avfärdar inte problemet som jag har tagit upp och som belyses i LSU:s rapport, nämligen att idrottsrörelsens medlemmar får nära så mycket pengar som medlemmar i övriga organisationer. Idrotten gynnas ju förutom av höga bidrag även av en särlagstiftning på skatteområdet. Jag vet att inte har hand om skatterna, men om man tittar på helhetsperspektivet bidrar också skattereglerna till den här snedvridningen. Också de regler som finns om sponsringsavdrag gynnar idrotten i första hand. Jag har svårt att tänka mig att scouterna skulle kunna ge sig ut i skogen med en skylt med ICA-reklam. Det är den typen av sponsringsavdrag som idrotten har, och det kan ju inte de andra föreningarna göra på samma sätt. Däremot skulle jag kunna tycka att kulturen borde få göra det. Men det är en annan fråga. Min huvudfråga kvarstår. Regeringen måste motivera varför idrotten premieras framför annan ideell ungdomsverksamhet. Jag tycker inte att jag får svar på den frågan. Jag har fått en redogörelse för hur det är men inte för varför denna skillnad finns. Bidragssystemet till ungdomsorganisationer och agerande har ju varit föremål för debatt . Det kommer väl en interpellationsdebatt om det också , det här med P1-programmet reportage om Revolutionär Kommunistisk Ungdom som har fått , pengar som har använts för att sprida propaganda för diktaturstater som och . Det måste vara ett grundläggande krav att man, för att få del av statliga pengar, måste ha en demokratiskt syftande verksamhet. Men den debatten kommer . Jag uppfattar det som vi har hört som ytterligare ett exempel på att det brister i sätt att utforma systemet och tillämpa det. Om man ska ha ett målstyrt bidragssystem till ungdomsorganisationerna måste ju verktyg för att utvärdera måluppfyllelsen också finnas. Det räcker inte att räkna antalet lokalavdelningar och medlemmar som sker . Jag är väldigt glad att aviserar en översyn av bidragen som hanterar, för det behöver verkligen göras. På frågan om hur man ska kunna utjämna skillnaden i fråga om bidragen mellan ungdomsorganisationerna och idrotten tycker jag dock inte att jag har fått något svar. 34 Statsrådet (): Det nya bidragssystemet har ju, precis som jag nämnde i min inledning, just börjat gälla. Därför ser jag gärna över det och följer det. Men att göra något är jag inte beredd till. Vi får låta det gå . Men naturligtvis ska vi följa och utvärdera det. Som jag också nämnde i mitt svar vilar idrottsorganisationer och ideella ungdomsorganisationer på olika grund. Man jämför olika saker. Man jämför aktivitetsstöd. Man jämför med lokalavdelningar. Man jämför olika åldersgrupper. Framför allt kan det vara intressant, tycker jag, att känna till historiken för den som inte gör det. fördelades ju hela statsstödet till ungdoms- och idrottsorganisationerna av . I budgetpropositionen 1989/90 förändrades systemet. av stödet bröts ut för att i stället fördelas av idrottsrörelsen. Bakgrunden till detta beslut var att idrottsrörelsen då svarade för av de aktiviteter som redovisas inom ramen för det lokala aktivitetsstödet. Då kändes det rimligt, gissar jag som inte var med , att när den skulle fatta beslutet tyckte att det var en rättvis fördelning att idrottsrörelsen tog med sig de som man hade aktiviteter för. Samma fördelningsnyckel användes sedan av när man fördelade pengar från AB 1999. Det är inte aktuellt att göra en omprövning av hela detta bidrag som det ser ut . Däremot vill jag påtala att stödet till ungdomsorganisationer å andra sidan ökar kraftigt, något som jag ser väldigt positivt på. Stödet har ökat från, tror jag, till , vilket är en dramatisk ökning. Det är pengar som ska gå till den lokala verksamheten. Det stöd som fördelas från till ungdomsorganisationer är medel som ska gå till den nationella organisationen. Det ska egentligen inte huvudsakligen gå till lokala aktiviteter, utan där kompletteras också stödet till ungdomsorganisationerna med ett lokalt aktivitetsstöd i det stora flertalet av våra kommuner. Dessutom har vi de medel från som också ska ge stöd till lokala aktiviteter. RKU-debatten som interpellanten nämnde kommer vi att återkomma till alldeles strax. 35 (): Det samlade bidraget har ökat, precis som sägs i svaret. Men det finns ändå en ojämnhet i fördelningen. På lokal nivå får idrottsorganisationer och vanliga ungdomsorganisationer som regel ett likadant bidrag. Det ser likadant ut. Man har tydligen valt att gå med på den här förändringen. Man skulle ju kunna se på fördelningen från annorlunda. Den här delen på är fortfarande kvar. Jag har tidigare hört att det har att göra med bland annat Tipstjänst och att det var fotbollen och idrotten som genererade de här pengarna. Man kan ju ha synpunkter på detta eftersom det är väldigt olika spel som ger vinst förutom tipset. Det är Femman, Tjugan, Triss, Krysslotten, Spero, Penninglotter, Oddset och allt möjligt, och inte minst de som står ute rökiga restaurangmiljöer. Det är särskilt dessa pengar som går till ungdomsidrotten. Det tycker jag känns lite bakvänt. Men idrottsförbunden vill tydligen ha det på det viset. De har särskilt bett att få dessa pengar. Men reklamavdragen och alla möjliga andra inkomstkällor som idrotten har plus de här speciella skatterna som jag pratade om förut skulle kanske kunna göra att man fördelade ytterligare medel från till övrig ungdomsverksamhet. Det kan inte vara någon skillnad om man som ung människa är intresserad av att vara med i scouterna eller om man är intresserad av att sparka fotboll. Vi som politiska instanser kan knappast ha någon synpunkt på vad ungdomarna ägnar sig åt så länge det tjänar ett syfte i enlighet med de bestämmelser som vi har. Men barnen ska inte känna på det viset. Jag vet att bestämmelserna är nya, men jag nämner i min interpellation att om scoutkårerna i stället för att tala om att de har föreningar på ca 90 medlemmar kallar sina avdelningar med omkring 20 medlemmar för föreningar skulle de öka sin bidragspott . Det tycker jag är en indikation och den har de ju själva pekat på på att man måste kunna göra sådana justeringar i bidragsbestämmelserna så att den här typen av bidrag inte kan manipuleras. En sak som jag har lärt mig är att bidrag är någonting som man anpassar sig till ute i föreningslivet. Om inte annat så för den sakens skull bör man förändra dem emellanåt. 36 Statsrådet (): Låt mig ta vid där slutade. Jag kan konstatera att det är svårt att finna det ideala bidragssystemet. Jag tycker inte att det var idealt att man skulle mäta antalet aktiviteter. Det stimulerar också en viss typ av verksamhet, man lägger upp och organiserar sin verksamhet och sin organisation på ett visst sätt. Det kan vara aktiviteter och utbildning. Det kan handla om ifall det ska vara utbildningstimmar per individ, som det var förr inte minst i landstingen där ungdomsförbund och ungdomsorganisationer kan söka stöd. Det kan handla om antalet föreningar, föreningar med styrelse och om man ska lägga jämställdhetsaspekter på detta. Allt detta är naturligtvis en väldigt stor fråga, och jag är beredd att se över den vidare. Jag tycker inte att vi har ett ultimat system , men jag kan inte heller på stående fot tala om vad som vore det allra bästa. Det här är en fråga som vi har för avsikt att se över vidare och inte minst utvärdera de konsekvenser som förändringarna i bidragssystemet nu har fått. När det gäller de frågor som interpellanten tar upp om , skatter och annat vill jag säga att det inte är några förändringar planerade . Däremot kommer att se över statens bidrag till folkrörelser. Vi får se vad den utredningen kommer fram till. Inte minst jag själv kommer naturligtvis att följa den utredningen med glädje och stort intresse och se vad man kommer fram till. Jag vill inte att ungdomsorganisationer ska uppleva att de har olika värde. Det är inte syftet, men det finns historiska förklaringar till att det ser ut som det gör. Jag tänker på hur aktiviteterna var fördelade . För mig låter det rimligt att beskriva den situation som var 1989 när man tog med sig aktivitetspengarna för idrotten till idrottsrörelsen och fortsatte att fördela dem själv, medan ideella ungdomsorganisationer fördelar sina medel via . Att vi har svårt att se den kopplingen hör lite till sakens natur. Det är lätt att se den precis när förändringen görs, men sedan brukar minnet blekna något. Vi får följa . Jag har för avsikt att också se över bidragssystemet till ungdomar. Vi får se när det kan bli aktuellt med en förändring. Jag kommer åtminstone att följa och utvärdera detta, och jag är inte främmande för att också se över om vi kan hitta ett bättre system. 37 (): Jag tackar så mycket för svaren som jag har fått och den här diskussionen. Vi träffar ju i kulturutskottet emellanåt. Det finns förmodligen anledning att återkomma till de här frågorna och hjälpas åt att göra det så rättvist som möjligt. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2004/05:127 om principer för statsbidrag till ungdomsorganisationer 38 Statsrådet (): har frågat utbildningsministern om han avser att vidta några åtgärder för att organisationer som förespråkar våld och har som mål att störta demokratin inte ska få statliga bidrag i fortsättningen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Bakgrunden till frågan är att Revolutionär Kommunistisk Ungdom, RKU, har erhållit statsbidrag i form av särskilt bidrag från /95. För har RKU fått i statsbidrag. Jag vill framhålla att ett av målen för statsbidraget till ungdomsorganisationerna är att barns och ungdomars demokratiska fostran ska främjas, vilket framgår av förordningen (2001:1060) om statsbidrag till ungdomsorganisationer. Utgångspunkten är således att endast ungdomsorganisationer som är demokratiskt uppbyggda och som har en verksamhetsinriktning som inte strider mot demokratiska principer ska kunna komma i åtnjutande av statsbidraget. prövar de ansökande organisationernas rätt till bidrag utifrån de krav som ställs i förordningen samt genomför en fördjupad prövning där verksamhetens inriktning jämförs med målen för statsbidraget. Jag anser inte att det räcker att en verksamhet har en demokratisk uppbyggnad. Även syftet med ungdomsorganisationens verksamhet måste vila på demokratins principer. har aviserat en skarpare bidragsprövning som i högre grad ska utgå från ungdomsorganisationernas demokratisyn. Jag ser detta som positivt och avser att noggrant följa bidragsprövning. 39 (): Det hör ju till allmän hyfs att man tackar för svaret. Så jag gör det som förväntas av mig. Tack så mycket! Däremot är jag ytterst missnöjd över den hållning som statsrådet visar i sitt svar till mig. Jag frågade regeringen om den tänkte vidta åtgärder för att organisationer som vill störta demokratin och förespråkar våld inte ska få några statliga bidrag i fortsättningen, och svaret är att statsrådet ska följa frågan. Det gör mig oroad och enormt upprörd som demokrat. Jag tror inte att regeringen inser den flathet det kan innebära, och det är oroväckande. Som jag skrev i min fråga försvarar jag Revolutionär Kommunistisk Ungdoms rätt att finnas. De ska inte i lag förbjudas eller på annat sätt motarbetas. Vad jag vänder mig emot är att regeringen tillåtit att det år har gått pengar från skattebetalarna för finansiera Revolutionär Kommunistisk Ungdoms verksamhet. Ingen odemokratisk organisation ska uppbära statsbidrag. Det är min grundinställning men tydligen inte regeringens. När det nu avslöjats att en statlig organisation, mot reglerna för bidragsgivning, betalat ut till en organisation som inte smyger med att de med våld vill störta demokratin i det här landet, menar statsrådet att hon enbart ska följa frågan. Det duger inte, herr talman. Kravet på demokratisk fostran, som är så centralt, kan inte jag eller någon annan tolka på något annat sätt än att det är organisationens struktur som avses. utgångspunkt har därför fel perspektiv. En organisation kan nämligen inte fostra i demokrati om inte dess åsikter vilar på demokratiska principer. När jag läser de regler och förordningar som gäller på området tycker jag att de är glasklara. Den organisation som vi talar om klarar inte kraven. När den nu trots allt har fått pengar borde en regering som värnar om den svenska demokratin också granska den prövning som enligt statsrådets svar görs och grundligare . Jag kan inte se att den har skötts professionellt. Vad borde då detta få för konsekvenser? Inga svar ges, men jag hoppas att statsrådet kommer att ha ett svar i den här debatten. När jag läste generaldirektörs uttalande efter radioprogrammet tappade jag förtroende för Per förmåga till en hållning som är acceptabel. Jag vill fråga statsrådet om hon instämmer i de citat som jag nu ska ta upp. Per säger: I en del avseenden ställer jag mig kritisk till den bidragsprövning som gjorts. Vilka delar ställer man upp på? Vidare säger : Även ungdomsorganisationer som hyser åsikter som går emot den förda politiken eller den allmänna opinionen ska givetvis kunna få statsbidrag. Är det en syn som överensstämmer med regeringens demokratisyn? Dessutom säger : Om samhället är för restriktivt i sin syn på demokrati kommer vi att få organisationer som arbetar utanför demokratin och det är en farlig utveckling. Det är därför lika farligt att vara alltför smal i sin demokratisyn som att vara alltför bred. Instämmer statsrådet i detta? 40 (): Ja, ungdomsministern ska möjligtvis kunna få mig och kanske även på lite bättre humör, om hon kan ge ett positivt svar på den fråga som jag nu kommer till. Det visar sig ju att den socialdemokratiska regeringen är väldigt flat och undfallande när det gäller kommunistiska organisationer och vad kommunismen står för. Jag har fört ett antal debatter här i kammaren om att man behöver en stor och bred upplysningskampanj om vad kommunismen står för och om kommunismens illdåd. Tyvärr har jag än så länge inte lyckats få Socialdemokraterna att inse att en sådan behövs. Däremot har ni ju insett att man behövde en stor informationskampanj om nazismen. Det genomfördes ju flera internationella konferenser, det delades ut böcker till alla familjer med barn i skolåldern och det har till och med inrättats en myndighet som heter Forum för levande historia. Allt detta är dock helt inriktat på att informera om nazismens illdåd och på att nazisterna inte är demokratiska. Därför är min fråga till ungdomsministern: hon nu beredd att inom regeringen ta upp att vi behöver satsa på en stor och bred informationskampanj om vad kommunismen står för och om kommunismens illdåd? Det bör ske speciellt med tanke på det som har kommit fram på i medierna både i och i den genomgång som gäller den här revolutionära kommunistiska ungdomsorganisationen. Där säger ordföranden att det finns mänskliga rättigheter i . Man tror inte att det är sant. Detta betyder att ungdomarna är väldigt okunniga om vad kommunismen står för. Därför är min fråga återigen: Är ungdomsministern , till skillnad från andra ministrar i regeringen, beredd att se till att det satsas på en stor och bred upplysningskampanj om kommunismen? 41 Statsrådet (): Jag tror inte, även om det kan låta märkligt för de båda deltagarna i interpellationsdebatten, att vi har så olika meningar. Jag känner samma upprördhet över RKU:s uttalande om dess verksamhet som interpellanten gör. Jag tycker också att jag skriver så i mitt svar. Jag vill citera det igen om det inte riktigt kom fram: Jag anser att det inte räcker att en verksamhet har en demokratisk uppbyggnad. Även syftet med ungdomsorganisationens verksamhet måste vila på demokratiska principer. Det var just detta som jag tidigare sade. har aviserat en skarpare bidragsprövning just utifrån demokratisynen, och jag vill att ska göra detta. Visar det sig att inte tycker att det räcker till och känner den att det mål som vi alla känner oss väl bekanta med och som har fattat beslut om, känner jag mig inte ett dugg tveksam inför att återkomma till och att om skrivningarna skulle vara otydliga föreslå en skärpning av dessa. Det handlar dock om en myndighetsutövning, och jag vill därför inte i detalj bemöta enskilda organisationer. Jag vill ändå redovisa vad som står eftersom det ibland känns som om det skulle finnas en bild av att alla organisationer som har en demokratisk uppbyggnad får stöd och får göra vad de vill med de pengarna. Det handlar om att främja barns och ungdomars demokratiska fostran, och det är en viktig princip. Det handlar naturligtvis om att de organisationer som får bidrag ska vila på demokratins grund. De grundläggande kraven är att de i sin dagliga verksamhet och i sin politiska plattform accepterar fundamentala demokratiska principer om alla människors lika värde, folkstyre genom allmänna och fria val, organisations- och yttrandefrihet. För mig är detta självklara grunder för dem som får bidrag. Detta har inte skett, och jag känner samma upprördhet som interpellanten här tidigare gjorde. Hade inte aviserat en skarpare bidragsprövning skulle jag ha varit betydligt tydligare på den punkten, men jag menar att myndigheter som rannsakar sig själva och som själva ser att det kanske inte har gått till så som det ska måste få en chans att återkomma. Jag ska mycket noga följa återkommande i frågan, och om jag känner att myndigheten inte hanterar frågan på det sätt som vi alla är överens om, kommer jag inte att tveka inför att återkomma till kammaren i den frågan. Jag skulle också till de som svar på frågan om Levande historia och vilja säga att den är felaktig. Jag tycker ibland att debatten handlar om att det skulle vara fel att vi gör detta. Det är viktigt att vi gör det, och jag kan konstatera att hela frågan om RKU och har upprört en mycket stor del av befolkningen, även ungdomar. Jag tror att det finns en väldigt stor kunskap om vad detta är för en organisation, och det är därför som vi står här och diskuterar detta. Men det finns naturligtvis några som är okunniga, och det är de som utgör grunden för medlemskap i dessa organisationer, som tack och lov inte är så många. 42 (): Tyvärr fick jag inte i det förra inlägget något svar från statsrådet om vilka åtgärder hon tänker vidta. Hon ska bara avvakta och se. Det är lite skillnad mellan statsrådet och mig. Statsrådet sitter i en regering som har möjlighet att vidta åtgärder. Jag kan bara föreslå åtgärder, och jag har redan fört fram ett antal förslag till åtgärder som statsrådet borde ha vidtagit.