prot · GR0991 · 2004-03-31 00:00:00 — Vi vet att kommunismen är ett begrepp som är besudlat av blod och brott mot mänskliga rättigheter. Det är inte trovärdigt att stå här, som Sermin Özürküt gör, och kalla sig för kommunist, precis som och kallar sig för kommunistiska och kallar sig för kommunist, och hävda att man värnar de mänskliga rättigheterna. Det går inte ihop, särskilt inte om man sätter semesterrätten före rätten att slippa tortyr. 20 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik: Jag har förståelse för din upprördhet. Men jag vill upprepa vad jag sade: Ni pratar om kommunismens offer enbart i samband med förtryck, som ni borde kunna kritisera alla dessa militära kupper och militära interventioner som sker i världen. Det är min åsikt. Sedan vägrar jag att gå med på att omprioritera mänskliga rättigheter. Mänskliga rättigheter är ett komplex. Varje del är viktig. grundsyn är att kämpa för alla dessa mänskliga rättigheter som varje människa är värd. 21 (): Vi står inför ett viktigt val i . Oppositionen vill ha ett maktskifte. Regeringsmakten, den socialdemokratiska, är hotad. Anta att statsminister inför hotet om maktskifte före valet låter fängsla , Svenskt Näringslivs ordförande, eller någon av Wallenbergarna som upplevs som ett direkt hot för att de stöder oppositionen. får sina datorer och kopiatorer beslagtagna så att det blir praktiskt omöjligt att nå ut med information och valpropaganda. och televisionens samtliga kanaler ges direktiv att enbart föra fram information om regeringens förträffliga politik och lämna information från oppositionen därhän. Regeringens politik andas mer och mer slutenhet inåt, medan när han är ute i världen visar mer öppenhet och talar vackert om demokrati och mänskliga rättigheter, också när han är i . Inför valet som kommer allt närmare ser regeringen till att ett nytt parti bildas som kallas Socialdemokraternas väl. Det bildas och företräds huvudsakligen av tjänstemän i riksdag och regering och av trogna myndighetspersoner som med sin regeringsvänliga politik har uppgiften att ta röster från de verkliga oppositionspartierna. Ingen av de borgerliga partiledarna vågar i det rådande klimatet öppet deklarera att de kandiderar mot om statsministerposten. övertalas av statsministern att ställa upp som motkandidat därför att konstitutionen nu föreskriver att det ska finnas en motkandidat i val av statsminister. byts ut som utrikesminister, och FN-ambassadör kallas hem till den posten därför att han passar bättre in i den av statsministern lanserade nationella slutenheten. Upproriska tendenser till självständighet i och slås bryskt tillbaka, och mänskliga rättigheter kränks brutalt i hanteringen av de konflikterna. Utgången av valet är given. Partiet Socialdemokraternas väl vinner stort i riksdagsvalet, och statsministern och regeringen kan sitta kvar med ett förkrossande stöd i . I praktiken blir näst intill en enpartistat och regeringschefen mycket dominerande på gränsen till enväldig. Skulle ett land som kämpar för öppenhet, demokrati och mänskliga rättigheter skicka lyckönskningstelegram till och gratulera till återvalet och framgångarna i detta val? Vad skulle det i så fall ge för signaler? Men det är faktiskt vad som har skett. EU:s utrikesministrar, inklusive vår svenska utrikesminister, har gjort det men inte till förstås. Det behövs inte, för det som jag har beskrivit skulle inte hända här. Det är bäst att jag tillägger det. Men likväl det har hänt i med president . Det är mycket olyckligt. Det främjar inte arbetet för mänskliga rättigheter på det sätt som regeringen skriver om i sin skrivelse till eller som framgår av innehållet i det betänkande som vi nu behandlar. På alltför många ställen världen över kränks mänskliga rättigheter . Överallt där så sker måste det fördömas med fasthet och konsekvens. Även när det känns besvärande att påtala det måste stå upp och tydligt ta avstånd från sådant som kränker de enskildas fri- och rättigheter. Att driva denna fasta och konsekventa politik går inte ihop med att skicka gratulations- och lyckönskningstelegram till president över utgången av ett fullständigt manipulerat val som åsidosatt demokratiska principer och som ökar slutenheten och kränker mänskliga rättigheter. Från anser vi att både och EU är alldeles för flata när det gäller att påtala bristen på respekt för demokrati och mänskliga rättigheter i . Det italienska ordförandeskapets vänskapsattityd till de ryska ledarna, som Berlusconi angav under det italienska ordförandeskapet, följs nu upp på ett fullständigt oacceptabelt sätt. Det ger och hans anhängare alibi för att fortsätta slutenheten och fortsätta att kränka demokrati och öppenhet som om ingenting hade hänt. måste fås att förstå att är på väg åt fel håll. Jag har i reservation 12 särskilt påtalat innehållet i politiken gentemot och situationen i de angränsande områdena , och . bör i sin politik gentemot vara mer pådrivande för en demokratisk utveckling. Vi menar att via EU bör stärka sina förbindelser med , och på grundval av en långsiktig strategi för att främja demokratiska och ekonomiska reformer samt främja hållbar utveckling och handel. Det är dags nu för att genom EU lägga mer tyngd i sitt engagemang för det närområde som finns strax bortom utvidgade gränser. Framför allt bör frågor som demokratisk utveckling, mänskliga rättigheter, gränsöverskridande brottslighet, jämställdhet och miljö prioriteras. Jag yrkar härmed bifall till reservation nr 12. Jag har avvikande meningar också vad gäller synen på dödsstraffet, jämställdheten, kvinnors situation och situationen i , där vi från tycker att majoriteten inte är tillräckligt tydlig eller vill gå tillräckligt långt. I reservation nr 5, som är gemensam för de fyra borgerliga partierna, tar vi upp synen på dödsstraffet. Det gäller främst och . Jag nöjer mig där med att instämma i vad som har sagts av övriga reservanter i debatten. Den kvinnosyn som kommer till uttryck i våldet mot kvinnor är inte förenlig med samhällets jämställdhetsmål. I ett jämställt samhälle utsätts inte kvinnor för tvång, utnyttjande, våld och sexuella övergrepp. I ett jämställt samhälle finns inga förövare som måste uttrycka makt med våld och sexuella övergrepp. Våldet mot kvinnor är både en folkhälsofråga och en fråga om mänskliga rättigheter. I många av världens länder är merparten av livsmedelsproducenterna kvinnor. Endast en begränsad del av jordens tillgångar i form av mark, finansiella resurser, teknologi och annat ägs av kvinnor. Könsblinda ekonomiska reformprogram finns det alltför många av. I utvecklingen av jordbruket i utvecklingsländerna och i utbildningen tenderar kvinnorna att helt glömmas bort eller direkt missgynnas. Det är naturligtvis inte rimligt. I reservation nr 7, där också finns med, framhåller vi att bör verka för att ekonomiska reformer samt program för jordbruksutveckling och utbildning inte missgynnar kvinnor. Låt mig, fru talman, också något beröra . är ett kandidatland som avses ansluta sig till unionen på samma grundval som övriga kandidatländer. Det ställer krav på att leva upp till Köpenhamnskriterierna om bland annat efterlevnaden av mänskliga rättigheter. En process till hjälp har startat. bör slå vakt om den kulturella mångfalden och garantera alla medborgarna deras kulturella rättigheter. För minoriteterna är det viktigt att de har tillgång till såväl radioprogram som TV-program och till undervisning på sina språk. För att minoriteternas rättigheter ska kunna garanteras bör driva på för att EU tillsammans med utarbetar konkreta planer för respektive minoritet som lever i . Betydande framsteg har gjorts för att öka respekten för mänskliga rättigheter. Det är inte tillräckligt. Den processen måste gå vidare. Det är det som avses i reservation 17, som jag och står bakom. I övrigt står bakom de huvudlinjer och deklarationer som görs i betänkandet. Att främja och öka respekten för de mänskliga rättigheterna ska vara en prioriterad fråga inom svensk utrikespolitik. Jag yrkar, som sagts, bifall till reservation nr 12. I övriga punkter, där inte reservationer med mitt namn står emot, yrkar jag bifall till utskottets förslag. 22 () replik: Vi har ju tidigare under debatten och i replikskiftena diskuterat nödvändigheten av att särskilja de olika rättigheterna och prioritera de politiska och civila rättigheterna. Jag vill fråga hur ni ser på detta. 23 () replik: Det kan vi mycket väl tänka oss ett teoretiskt resonemang omkring. Jag tycker att rättighetsperspektivet är grunden för allt resonemang om mänskliga rättigheter. Genomförandet av det måste ske i en demokratisk process, och det är självklart att de politiska och demokratiska rättigheterna är grundläggande. Det tycker jag är tillräckligt tydligt uttalat i betänkandet. Därför har jag inte reserverat mig på den punkten tillsammans med . Jag kunde i och för sig mycket väl ha gjort det. Risken med att man tar upp sådana här teoretiska resonemang är ju att man då graderar och kanske underförstått nedvärderar andra mänskliga rättigheter. Det vill jag inte vara med om. Jag ser dem också som väldigt viktiga. 24 () replik: Jag tycker att det finns en viktig poäng med att göra den här skillnaden. Politiska rättigheter handlar om rätten till liv, rätten att uttrycka sig fritt och att organisera sig i föreningar. Det handlar alltså om att hindra staten från att begå övergrepp mot oss medborgare. De politiska rättigheterna kommer ur tänkandet att den allsmäktiga staten lätt kan sätta sig på och platta till en människa. Därför kommer de politiska rättigheterna att bli grundläggande. De sociala rättigheterna är självklart med i FN:s deklaration, men det står också tydligt att de är processuella och endast kan införas i takt med att det finns resurser. Här finns en avsevärd skillnad. De politiska rättigheterna handlar ju om att skydda den enskilde från övergrepp från staten. När det gäller de sociala rättigheterna är vi väl i stort sett överens med . Staten kan ju inte ensam ge människor jobb och skapa arbetstillfällen. Vi medborgare har ju också en skyldighet. Samhällets tillväxt och att vi har jobb och sjukvård och så vidare bygger ju på att vi individer jobbar på detta. Det är ju inte staten som har det ansvaret själv. Därför menar jag att det är viktigt att göra en distinktion. När man inte gör en distinktion används det som till exempel i Kubafallet och andra kommunistiska diktaturer där man säger: Det inte är så farligt att vi tillämpar dödsstraffet eller tortyr eftersom vi har upprätthållit andra rättigheter. Vi har en bra utbildningsnivå i vårt land. Det måste vi sätta stopp för och säga att vi inte kan acceptera ett sådant beteende. Då måste man göra den här åtskillnaden. 25 () replik: Jag tycker att försök att beskylla för att ställa upp på dödsstraff i är att dra lite väl stora växlar i debatten. I mitt anförande beskrev jag situationen och det som händer i . Det visade väl tydligt nog var står när det gäller de grundläggande mänskliga rättigheterna om demokrati och ett öppet samhälle. Risken med att försöka gradera de mänskliga rättigheterna är att man kan tolka det som att det underförstått inte är så viktigt att kämpa för mänskliga rättigheter i hela sin vidd. I debatten finns också en tendens att försöka visa att man lite bättre står för mänskliga rättigheter än vi andra bara för att vi inte har ställt upp på en reservation där vi tycker att utskottsmajoriteten uttalat sig tillräckligt tydligt. Jag skulle naturligtvis likaväl kunna fråga varför inte och , med tanke på att också utger sig för att kämpa för jämställdhet och kvinnors situation, har ställt upp på reservation nr 7 om jämställdhet, kvinnors situation, könsrelaterad handel, kvinnor och barn. Men jag gör inte det, för jag vet att ni också står för det och är nöjda med majoritetens skrivning. Men vi vill gå längre. 26 (): Först vill jag göra några spontana kommentarer till de replikskiften som har varit här på slutet. Till Sermin Özürküt vill jag säga att varje konflikts motor, både personliga och storkonflikter i världen, har åtminstone fyra tydliga delmotorer. Den första är att inte söka och inte se den goda viljan hos den andra parten. Den andra är att tvinga motparten att ta ställning till långtgående konsekvensdragningar som man själv har ställt upp. Den tredje är att fäkta för eller emot stora polariserade, ibland fullständigt överspelade, system i stället för att med klara ögon titta på här-och-nu-situationen. Den fjärde är att framställa motståndarens intentioner som mycket värre än de är. Det är något som jag skulle vilja att ni alla tänker på. För att ska slippa begära replik på mig kan jag berätta att jag var på en kurs om folkrättigheter och folkrätt där Röda Korset, , Amnesty och MR-fonden hade föredragshållare. Där lärde man väldigt klart ut att de mänskliga rättigheterna är odelbara. De är ömsesidigt stödjande. De är inbördes beroende, och de är lika viktiga. Jag omfattar den synen, . Däremot har de, som du brukar påpeka, olika genomförandekaraktär. Därmed börjar jag det anförande som jag hade förberett. Området internationell rätt omfattar, förutom handelsrätten, de för oss viktiga områdena folkrätt som kommer i ett senare betänkande från vårt utskott flyktingrätt och mänskliga rättigheter, kallat MR, vilket är dagens ämne. Jag hävdar att mänskliga rättigheter alltid innebär statliga skyldigheter. De konventioner som mänskligheten har lyckats skapa på det här området, vilka alla utgår från den slitstarka deklarationen om de mänskliga rättigheterna , är verkliga klenoder. Skaran av undertecknande och ratificerande länder ökar stadigt, vilket är en källa till hopp. Det är bara själva efterlevnaden som det är lite si och så med mellan varven. Jag ska utifrån betänkandet göra några av alla de nedslag som är möjliga och önskvärda i det här ytterst angelägna försvaret av mänskliga rättigheter i vid bemärkelse. Allra främst tänker jag på det fakultativa protokoll till just konventionen om sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter som tyvärr aktivt motarbetar och som utskottet inte alls anser vara nödvändigt. Kan det vara för att denna mänskliga rättighet skulle bli en så kännbar skyldighet för staten ifall rätten att klaga för enskilda medborgare skulle förverkligas i ett sådant tilläggsprotokoll för del? Mer om detta , fru talman, i folkrättsbetänkandet med reservationer från mig. Däremot kan man ogrumlat glädja sig åt att det i vårt parlament finns en både djup och, som jag uppfattar det, uppriktig samsyn på dödsstraff, tortyr, skydd för minoriteter och att stater inte ska krypa bakom förment interna bevekelsegrunder för att dölja överträdelser och brister i MR-tillståndet i sitt land. En liten men viktig detalj är uppslutningen kring det partinära MR- och demokratistödet. Vi har alla i utskottet enats om dess värde och att det borde kunna slippa en delvis ohanterlig byråkratisk process här hemma. Jag har till exempel med förundran följt vad vårt eget lilla lyckats åstadkomma med små medel på och österut. Mindre roligt att konstatera är att trots vacker MR-retorik, trots försäkringar om aktiva UD-kontakter och trots rätt analys av som varande ute i cyklingsbranschen när de kallar krigsfångar för unlawful combatants sitter kvar på Guantánamobasen på, tror jag, tredje året och inte ens riktigt vet vad han är anklagad för. Mänskliga rättigheter är i sanning statliga skyldigheter. Vi kommer också under omröstningen om betänkandet att stödja och Human Rights Watch och i deras kritik av IOM, , som är medlem i. Där tar man inte sin utgångspunkt i eller flyktingrätten. Man agerar inte ens alltid på FN:s uppdrag utan agerar på eget bevåg, ibland till skada för skrämda människor på flykt. Vi i har också kommit till slutsatsen att bör gå ur den klubben. Över huvud taget menar vi att stärkandet av den stora globala freds- och och bevarandet av dess exklusiva våldsmonopol som den främsta övervakaren av just mänskliga rättigheter är en kontinuerlig och mycket pockande uppgift. Ger vi efter för enskilda staters självförmenta rätt att ta den globala lagen i egna händer, dölja sina MR-brott, invadera eller medverka i statsterroristiska handlingar är MR-klenoderna snart skändade. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 4. Viktigt är också att svensk utlandspersonal, till exempel i FN:s tjänst, själva är goda exempel och har uppförandekoder som förhindrar till exempel FN-soldater att utnyttja prostituerade. Förtrycket av kvinnor är historiens mest omfattande och längst pågående MR-övergrepp. Tyvärr har fokus ibland blivit snett för jämställdhet eftersom frigörelsen av världens kvinnor inte bara är en angelägenhet för dem utan också innebär frigörelse av mannen. Att män har något att tjäna på det och att män sannerligen behöver titta på sina egna roller och relationer är ofta bortglömt, så även här. Därför repeterar vi gröna vårt krav på en av FN anordnad storkonferens om mansrollen, både med avseende på familjeansvar, konfliktbenägenhet och sexualitet. Därför yrkar jag bifall till reservation 8. Vi i har vårt eget minoritetsproblem som inte riktigt vill lösa sig. Det kommer inte heller att göra det förrän konvention 169 om ursprungsbefolkningar är ratificerad. Vi svenskar kan inte ha världens vackraste MR-retorik och självskryt och härbärgera denna otäcka konfliktunge inom våra egna gränser. Mänskliga rättigheter är, som sagt, statliga skyldigheter. Samerna är ett minoritetsfolk med förtryckets stigma inpräntat på sin panna. Och bara en rättvis stat kan återupprätta deras ställning. Till detta ändamål finns just konventioner och FN. Så ratificera konvention 169 nu! Av alla länder på jorden som har anmärkningar av olika grad i sina MR-records har utskottet gjort ett urval. Jag finner att anmärkningarna där är berättigade. Även utskottets texter och de flesta reservationerna har allt fog för sig. Låt mig bara kort göra tre nedslag för att markera olika resonemang. Jag ska först ta upp . Det är en märklig konflikt och ett obegripligt förnekande från av dess skuld. Självklart finns det inget försvar för de terrordåd som tjetjener troligen gjort sig skyldiga till. Men att det postsovjetiska försöker hävda sig som en bland de så kallade anständiga och civiliserade staterna när man har världens mest utbrända och förstörda stad på sitt samvete låter sig bara inte göras. Det som där bedrivs mot tjetjenska medborgare är statsterrorism och förtar alla andra ryska ansatser till global respektabilitet. påtagliga problem är att begripa vad EU egentligen vill ha ut av standarder i fråga om mänskliga rättigheter. Lika påtagligt är EU:s behov av att snart kunna få säga att nog snart klarar Köpenhamnskriterierna och att ska kunna få bli medlem i EU. Kan position i Nato månne ha någonting med denna brådska att göra? Jag har själv sett nog av turkisk militärs agerande, sett det dödliga patriarkatet verka mot turkiska kvinnor och hört nog av vittnesmål från MR-organisationer om försvinnanden och mord. Dessutom noterar jag kurdernas berättigade fortsätta klagan på förtryck. Därför yrkar jag med kraft bifall till reservation 18. Låt FN anordna en folkomröstning för kurderna så att vi får höra hur de vill ha sin framtid. Sist, men också störst, är MR-katastrofen i och på . Det handlar om en konflikt, två folk, bara en armé och en massiv statsterrorism mot palestinier, tyvärr även med ökande individuell terror från desperata palestinier ingen må förneka det. Den fullständigt olagliga barriären berövar många palestinier inte bara frihet, skola, vägen till jobbet, utan också den egentliga mänskliga rättigheten till vatten. Övergreppen där tas upp på ett ganska bra sätt i betänkandet. Men jag vill även här kortfattat framhålla att den israeliska staten även utövar terror mot vissa ur sin egen befolkning. släpps efter i fängelse sedan han yppade kärnvapeninnehav. Han förväntas nu på goda grunder bli utsatt för starka påtryckningar och repressalier av den israeliska säkerhetstjänsten efter när han släpps fri. Om det må vi då berätta. 27 () replik: Även om förklarade politik i talarstolen begärde jag replik för att ändå få ett förtydligande och en diskussion om detta. Jag tycker nämligen att det är väldigt anmärkningsvärt att stå och säga att alla mänskliga rättigheter är lika värda. Det sägs ändå i FN:s deklaration, vilket därmed inte säger, att de sociala och ekonomiska rättigheterna är processuella och kan införas först efterhand som det finns resurser och möjligheter. Jag tycker att den inställning som och även utskottsmajoriteten ger uttryck för är en väldigt olycklig glidning i svensk utrikespolitik, nämligen att vi på något sätt skulle anse att sociala rättigheter är lika viktiga som politiska, att rätten till regelbunden semester skulle vara lika viktig som rätten till liv och rätten till att slippa tortyr. Det är det som det innebär om vi säger att alla rättigheter är lika mycket värda. Då blir regelbunden semester, artikel 24 i FN:s stadga, lika mycket värd som artikel 5 om förbud mot tortyr. Det är väldigt viktigt att göra denna distinktion också för att veta var vi ska kraftsamla våra resurser. Vi måste påtala när de politiska och civila rättigheterna kränks. Men i och med att utskottet intar denna luddiga linje blir det i stället så att ni faktiskt rosar för jämställdhetsframgångarna, för att utbildningsnivån är hög och så vidare. Det är det som är faran när man inte ser skillnaderna mellan de politiska och sociala rättigheterna. Då ansluter ni er till precis det som diktaturer alltid har sagt tidigare, nämligen att säga: Skyll inte på oss för att vi har dödsstraff. Vi är så fattiga. Men vi har i alla fall sett till att vi har en bra utbildningsnivå. Vi kan inte kompromissa om de politiska rättigheterna. De är grundläggande, och det måste vi såsom demokratier stå enade kring. 28 () replik: Det är fullständigt uppenbart vad driver i den här debatten. Men jag gjorde mig inte så mycket till tolk för en politisk miljöpartistisk uttolkning, , utan för det som faktiskt lärs ut av MR-proffsen här i landet, de som inte, till skillnad från oss här i kammaren, har behov av att polemisera, har behov av att tolka och har behov av att glida, utan som är fokuserade på här och och på vad som faktiskt försiggår, och som inte har stora gamla ryggsäckar av ideologiska gamla skynken för det som sker. Där lär man ut, vilket jag kan tala om för dig att man inte gjorde , att de är odelbara, ömsesidigt beroende, ömsesidigt stödjande och lika värda. Att de sedan har olika karaktär är det ingen som säger emot. När det gäller de sociala, ekonomiska och kulturella rättigheterna är det upp till signatärstaterna att visa att de tar alla steg de kan utifrån sina resurser för att upprätthålla detta. Detta finns väldigt väl dokumenterat i hela av bitexter förutom själva konventionstexterna. Det gör att ditt sätt att polemisera här och , genom att säga att vi som inte har stött er reservation tycker att semester är viktigare än förbud mot tortyr och tycker att allt är okej på , fördärvar debatten. Jag tycker att det är upprörande. Hör och se i stället att det finns ett otroligt starkt engagemang för människorätt bland alla oss. Vi har i grunden samma utgångspunkt. 29 () replik: Jag har inte frågat vare sig dig eller , som sade precis likadant, varför ni inte har stött vår reservation 2. Det handlar inte om det. Jag förstår att det hela gick väldigt snabbt i utskottet och att det kanske finns mer samstämmighet än vad som kommer fram här. Det är precis som att inte tycker att det är bra att man har dödsstraff på . Men jag tycker ändå att det är viktigt att jag går upp i talarstolen för att problematisera frågan. Det är nämligen så att när man likställer alla rättigheter hamnar man på en linje som innebär att det kan utnyttjas för att ursäkta politiska övergrepp med att man har nått sociala framgångar. Och du försöker här rida på Amnesty för att Amnesty är så fint och duktigt, och det är man. Du försöker därmed få glans av Amnesty. Jag tycker att det är viktigt att ändå veta att har börjat jobba med sociala rättigheter.