prot · GS0950 · 2004-12-14 00:00:00 — Låt oss säga att en familj har köpt ett hus som en kapitalplacering, som att sätta in på bank, köpa aktier eller något liknande. Den intäkt som man skulle ha fått om man hade placerat pengarna någon annanstans är ju inte faktisk utan fiktiv, och den fångas upp till beskattning trots att den inte finns där i reda pengar. Alltså: En fiktiv inkomst, en inkomst som inte finns, ska fångas upp av en kapitalinkomstbeskattning. Det är den typen av bristande legitimitet, skulle jag vilja säga, som jag vill diskutera. 42 Finansminister (): Det här blir ju en förlängning på den förra debatten. I den interpellationsdebatten försvann den statliga fastighetsskatten. måste i logikens namn, Per , också den kommunala fastighetsskatten ha försvunnit med tanke på vilka oerhört negativa konsekvenser som en fastighetsskatt per se verkar ha. Jag tror att det här är viktiga besked, därför att fastighetsskatten, som jag sade i vår tidigare debatt, inbringar betydande resurser till statskassan. Det är viktigt inte därför att vi önskar ta ut höga skatter i sig, utan därför att vi har så stora ambitioner på välfärdsområdet. Per frågar vilka brister jag uppfattar i skattesystemet. Ja, låt mig nämna några brister. Jag tycker till exempel att man borde höja fribeloppet i förmögenhetsskatten, så att inte vanliga villaägare tvingas betala förmögenhetsskatt. Det var aldrig tanken när förmögenhetsskatten infördes. Jag tycker att man behöver kompensera löntagarna för den uppoffring man gjorde under saneringsåren då vi höjde egenavgifterna. Jag tycker att man borde underlätta för generationsskiften i småföretag genom att ta bort arvs- och gåvoskatten. Jag tycker och så vidare, och det är den politik som ligger på bord. Jag är öppen för att pröva förändringar i skattesystemet, än hit, än dit, här eller där, om det är rimligt beroende på skatternas konstruktion. Men en sak, Per , kan jag lova : kommer inte att överge ambitionerna med välfärdssamhället, vilket kräver ett högt skatteuttag. Där kommer vi aldrig att vika oss. Jag är beredd att diskutera enskildheter, men som jag sade tidigare: Den statliga fastighetsskatten har, uppenbarligen, försvunnit i politik, och också en fastighetsskatt. Per kan ju inte på allvar mena att han vill införa en fastighetsskatt med alla de negativa principiella konsekvenser som en fastighetsskatt uppenbarligen har. 43 PER (): Jag får ha överseende med att man får börja om från början i fastighetsskattedebatten med finansministern. Jag får väl också i viss mån ha överseende med att det verkar som om han drar sig lite grann för att komma in på just det som jag i alla fall avsåg när jag ställde min interpellation. Alltså: Legitimitet betyder det i det här fallet att finansministern lägger någon typ av etiska aspekter på enskilda skatters konstruktion och på skatteuttaget? får jag höra om fastighetsskatten, så vi får stanna vid den lite grann. Det enda motivet som jag har hört än så länge till den statliga fastighetsskatten från finansministern är att den inbringar betydande resurser. Ja, men hur? På vilket sätt? Hur fungerar den? Jag försöker ju lägga ut texten lite här om hur fastighetsskatten motiveras i propositioner, i utredningssammanhang och naturligtvis i nationalekonomiska sammanhang. Det är ju den motiveringen, alltså strukturen bakom fastighetsskatten, som jag vänder mig emot, inte fastighetsbeskattning som sådan. Och vem i all sin dar har sagt att en historia som vi har talat för skulle ha en koppling till marknadsvärdet som nuvarande statliga fastighetsskatt har? Jag menar: Finansministern kan inte stå här och säga att nu åker den statliga fastighetsskatten, och åker kommunala fastighetsavgift, som vi har valt att kalla det. Nej, det finns ett annat sätt på vilket man intellektuellt, om man säger så, motiverar fastighetsbeskattningen, och det är nettohyresvärde. Man talar i nationalekonomiska sammanhang, som finansministern inte kan vara helt främmande för, om en hedonisk prisfunktion, en typ av ekonometrisk metod för att komma fram till varför människor är beredda att betala så mycket eller så lite i förekommande fall för hus som man vill göra. Då får man titta på vilka faktorer som gör att husen är värda så mycket eller att människor är beredda att betala så mycket. Där kommer allt in, allt som höjer ett hus standard. Om man har lagt ned år av arbete själv så höjs marknadsvärdet naturligtvis och så höjs fastighetsskatten med det. Det finns ju ingen som helst koppling till skatt efter bärkraft i den här skattekonstruktionen. Så har då regeringen tvingats till det är ju naturligtvis bra ett antal ad hoc-regler för att rädda en skatt som till sin konstruktion fullständigt har tappat sin legitimitet! hetsar jag upp mig lite grann, men det beror på en ärlig övertygelse om att den konstruktion som vi har är fel och illegitim. Den är inte feltänkt, på sätt och vis det kan ju vara en tjusig teori bakom om att det skulle vara en kapitalplacering som vilken annan som helst. Men den bortser ju från det mest fundamentala behov som vi människor har: tak över huvudet. Sedan, vilket jag inte har hunnit ägna så mycket tid åt, går den också på tvärs emot äganderätten. Jag har svårt att tro att yngre socialdemokrater, eller socialdemokrater över huvud taget, går emot äganderätten i sig, den som är så sanktionerad i deklarationer och konventioner och naturligtvis också i svensk lagstiftning. Ändå har vi en skattelagstiftning som inte innebär skatt efter bärkraft och som urholkar äganderätten och gör att människor tvingas flytta från sina hem. gäller det sommarboende, vilket är väldigt tydligt och akut. 44 Finansminister (): Med risk för att upprepa det jag sagt i tidigare inlägg tror jag att det med all önskvärd tydlighet framgår vad den här debatten handlar om: Per ogillar fastighetsskatten. Det må han göra. Det har jag ingen anledning att moralisera över. Vi har olika uppfattningar i denna fråga. Fastighetsskatten är en stabil skattebas som inte är utsatt för internationell konkurrens. De som vill avskaffa en viss skatt, särskilt en som inbringar så betydande resurser till statskassan löner till poliser, försvaret, vägar, statsbidrag till kommunerna och så vidare är svaret skyldiga hur de i så fall vill finansiera dessa välfärdstjänster, om de vill ha dem kvar. Om skattesystemet är legitimt förankrat hos medborgarna eller ej varierar naturligtvis , och det varierar säkert också från skatt till skatt. Vi justerar skatterna på olika sätt. Jag ska inte på nytt dra alla de skattejusteringar som finns i budgetpropositionen, men de är ju ett uttryck för att vi inte kan ha skatter som är utformade konformt för exakt alla och envar. Vi är olika till vår karaktär som fastighetsägare och förmögenhetshavare. Därför har vi infört de förändringar som vi gjort. Jag tror inte att vi kommer så mycket längre i denna debatt. Jag har förstått att Per huvudsakliga budskap är att fastighetsskatten bör avskaffas, och det noterar jag. 45 PER (): Det är en missuppfattning. Jag är inte ute efter något huvudsakligt budskap. Finansministern sade i en intervju i att skattesystemet ska vara legitimt. Det var vad finansministern sade. Jag är naiv nog att vilja få finansministern att lyfta på förlåten och tala om vad det är som möjligtvis inte är legitimt. Sedan har jag försökt ge exempel genom någon form av, som jag uppfattar det, hederlig argumentering för varför den nuvarande statliga fastighetsskatten uppfattas som just illegitim till sin konstruktion. Jag vågar nog ta i lite mer och påstå att den inte bara uppfattas så utan också är det. Det är inte att gå bärsärkagång mot fastighetsskatten per se, som finansministern sade tidigare, utan det handlar om just legitimitetsprincipen. Jag skulle naturligtvis också kunna ta upp andra saker, som likviditetsprincipen. Jag skulle även kunna ta upp den bristande likformigheten i förmögenhetsskatten. Det är som att ha en godtycklig skatt på valda tillgångar där somligt beskattas, annat inte. Jag kan inte begripa det på annat sätt än att också finansministern ser detta. Min interpellation är alltså inte någon typ av holmgång om en speciell skatt. Tvärtom har med sitt förslag gjort vad de kunnat för att bevara en skattebas och faktiskt göra den legitim. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2004/05:212 om särskilda kurser för akademiker från andra länder 46 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat om jag avser att verka för att, i regleringsbrev och instruktioner , ta upp frågan om kompletteringskurser för akademiker från andra länder som antingen är arbetslösa eller så kallat felsysselsatta. Hon har även frågat om jag avser att verka för att lösa frågan om finansieringen för sådana kurser i budgeten för högskolor och universitet kommande år. Jag delar åsikt att utländska akademiker utgör en stor potential som måste tas till vara bättre. Det är ett mänskligt och ekonomiskt slöseri att personer med utländsk utbildning inte ges möjlighet att fullt ut använda sin kompetens i . Kursplanen i svenska för invandrare är utformad för att bättre möta deltagarnas olika behov och förutsättningar. Den består av olika studievägar och bland dessa finns kurser med snabbare studietakt och mer avancerade mål som är mer attraktiva för personer som redan har tidigare vana av att studera. Att utbildas utan att hindras av regler och poängberäkningar, vilket förespråkar, kan medföra att utbildningen inte visar sig vara gångbar på arbetsmarknaden då den inte känns igen av arbetsgivare. Utan regler och poängberäkningar tror jag inte utbildningen blir meningsfull. Akademiker med utländsk bakgrund och utbildning har det svårt nog utan att deras situation kompliceras ytterligare av att de får en utbildning som inte är direkt jämförbar med den reguljära utbildningen. Regeringen har gett och ett omfattande uppdrag att lämna förslag till åtgärder för att gå vidare och utveckla åtgärder med höjd ambitionsnivå. och har lämnat in rapporter med förslag avseende både kompletterande utbildningar och den så kallade aspirantutbildningen. Dessa rapporter och förslag utgör nu underlag för ett beredningsarbete inte bara inom utan inom hela . Syftet med detta arbete är att förbättra och förenkla sättet på vilket komplettering av utländska utbildningar anordnas. Rapporterna och förslagen omfattar såväl reglerade yrken, såsom vård- och läraryrken, som andra utbildningar, till exempel juristutbildning. Utländska akademiker som kompletterar sin utbildning i har möjlighet att finansiera sina studier med studiemedel eller med aktivitetsstöd. Arbetsmarknadsfinansierade åtgärders syfte är att, med hjälp av relativt korta insatser, underlätta för arbetslösa att få ett arbete. Mer omfattande utbildningar är en uppgift för utbildningspolitiken. I budgetpropositionen har regeringen aviserat förbättrade möjligheter för äldre studenter att finansiera sina studier med studiemedel . Begränsningarna för denna grupp har ibland varit ett hinder på vägen mot komplettering för invandrade akademiker. Det har också uppmärksammat tidigare. Lärosätena är fria att ge kompletterande utbildningar för personer som redan har en utländsk utbildning när de kommer till . Lärosätena har också möjlighet att anordna så kallad aspirantutbildning. Finansiering av sådana åtgärder är möjlig inom ramen för respektive lärosätes grundutbildningsanslag. Bristen på kompletterande utbildningar och på särskilda kurser är dock inte den enda förklaringen till det stora antalet utländska akademiker som saknar arbete eller som inte arbetar inom de yrken som de har utbildat sig till. Det krävs också ett omfattande arbete med bekämpning av etnisk diskriminering i arbetslivet såväl inom näringslivet som inom den offentliga sektorn. För regeringen är det mycket prioriterat att tillvarata utländska akademikers kompetens. 47 (): Tack för svaret, utbildningsministern! Det är roligt att delta i en interpellationsdebatt där vi inte genast hamnar i partipolitik och polemik för polemikens skull. Det finns väldigt mycket i vårt sätt att se på dessa frågor som är gemensamt, och det är bra. Det goda i svaret från utbildningsministern har att göra med den omfattande verksamhet som just nu pågår inte bara inom utan inom hela regeringen och som kanske leder till att svårigheter på området undanröjs. Jag håller absolut med utbildningsministern om att problemen med de akademiker som är antingen arbetslösa eller också felsysselsatta 30 000 akademiker enligt integrationsrapporten från inte enbart har att göra med utbildningar. De problemen är också i väldigt många fall direkt relaterade till en diskriminering som är svår att få grepp om men som vi alla måste motarbeta. Det finns unga människor som har konstiga namn men som har vuxit upp i och fått hela sin utbildning i . De får ändå inte arbete. Det är det bästa beviset på att det finns en oerhört orättvis attityd inom arbetsmarknaden när det gäller rekrytering av personer med konstiga namn. Man kan inte ens kalla de unga som har vuxit upp här för utländska akademiker. Just därför måste vi en gång till ta itu med de grundläggande svårigheterna inom utbildningssystemet. Jag ska då först försöka tala om ekonomin. Om utbildningsministern tror att finansieringen av de kurser som är nödvändiga löses inom grundutbildningen på olika lärosäten vill jag påstå ganska så bestämt att detta är fel. Grundutbildningen har på alla lärosäten rätt så stora problem. Högskolor och universitet är mycket mer intresserade av att satsa på långa kurser och hela utbildningar. Just sådana enstaka mycket speciella särskilda kurser är det första som man rensar bort när man har ekonomiska svårigheter. Min övertygelse är att det behövs en stabil finansiering av just den här utbildningen och att det måste tänkas framåt. Det kommer ett stort tillfälle för förbättring av rekryteringen över hela fältet. Det är 40-talisternas avgång från arbetsmarknaden. Då finns det en möjlighet att bestämt ta vara på väldigt många kompetenser och erfarenheter från andra länder. Men för det måste människorna redan vara i startgroparna när vakanserna uppstår. De måste vara med och vara förberedda. De måste kunna skriva för arbetslivet i . Det kan väldigt få invandrare . De måste kunna yrkesspråket. Det får de inte utbildning i. De måste känna de olika yrkenas strukturer i . De måste kunna orientera sig. Därför tycker jag att det är just nu som vi måste gå till offensiv. 48 Utbildnings- och kulturminister (): Låt mig börja med att instämma i kommentar att det är roligt att debattera i en interpellationsdebatt där man är överens om så mycket och där diskussionen gäller så förhållandevis nyanserade och detaljerade saker. Vi är eniga om synsättet. Vi är eniga om det starka engagemanget. Vi är eniga om analysen att detta är oacceptabelt både från ekonomiska och mänskliga synpunkter. Jag vill också understryka att jag är överens med det som sade allra sist. Vi har ett gyllene tillfälle inte minst att göra intrång i de fördomar som finns på arbetsmarknaden. En stor generation på arbetsmarknaden, 40-talisterna, kommer snart att gå i pension. De ska ersättas med nyrekryteringar. står vi inför en uppgång på arbetsmarknaden enligt de flesta prognoser. av hög tillväxt har vi nått ett stadium där till exempel bedömer att sysselsättningen kommer att stiga brant . Tillsammans gör nog detta att det är ett gyllene tillfälle. Precis som säger gäller det då att ligga i startgroparna och att se till att samhällsutvecklingen är organiserad så att vi kan ta till vara utvecklingen för att göra ett genombrott. Jag är hyggligt optimistisk. Det omfattande uppdrag som och har fått är snart färdigt. Jag kommer att tillämpa den analys av problemet som jag redovisade i mitt svar och mitt eget engagemang för att säkerställa att vad det nu är de kommer fram till kommer att bli ordentligt mottaget och behandlat och att vi gör så mycket som möjligt av det. Vi ska med envishet jobba med frågorna för att få bra resultat. Jag noterar också att redovisar siffror som säger att barn till föräldrar som är födda utomlands nu har samma frekvens. Det är lika vanligt bland dem att börja på högskolan som det är bland barn till föräldrar som är födda i . Vi har ett hyggligt startblocksläge inför de förändringar på arbetsmarknaden som vi kan se . Jag vill fråga vad hon menar när hon säger att hon tycker att regler och poängberäkningar i utbildningen är ett hinder för invandrade akademiker att ta sig fram på arbetsmarknaden. Jag hoppas att det är en missuppfattning. Jag försökte kommentera det i mitt svar. Jag har svårt att förstå den formuleringen. För mig är regler och poängberäkningar ett stöd för invandrare som möter fördomar att kunna visa svart på vitt och på objektiva grunder vad de har för kunskaper och för kompetens. För mig är de inte ett hinder utan nog på det hela taget ett stöd för den utveckling vi vill se, även om jag inser att det i enskilda fall kan gå på ett annat sätt. 49 (): Jag vill tacka utbildningsministern för svaret. Det sista hade jag tänkt kommentera i mitt andra inlägg. Det är egentligen värt en mer omfattande kommentar än den som utbildningsministern kommer att få här. Jag ska börja med ett exempel i vardagen. Jag hörde för inte så länge sedan talas om en amerikansk kvinna som var gift med en svensk. Hon var doktor från . Hon ville gå en kurs på ett svenskt universitet. Men hon räknades inte som behörig. Hon hade inte svensk gymnasiebehörighet. Reglerna och poängberäkningarna som finns i det svenska utbildningssystemet kan användas på ett positivt sätt. Men de används också väldigt ofta på ett nonsensartat sätt. Det finns andra sätt att övervinna svårigheterna. Först och främst är de flesta akademiker från andra länder sämre utbildade i engelska än svenska gymnasieelever. Jag är en stor kritiker av den svenska skolan. Men jag erkänner alltid med mycket stor glädje att det finns ett ämne där svenskarna är väldigt bra, och det är engelska. Där finns en diskrepans mellan irakiern eller chilenaren och svensken. Det finns sätt att överbrygga diskrepansen utan att sätta människan på en kurs i komvux. Vi vet av integrationsrapporten från att väldigt många av dessa akademiker fastnar femelva terminer i elementära utbildningar. Detta är helt enkelt tortyr för någon som är väldigt avancerad i sin kompetens och sina kunskaper. Modellen finns till exempel på . Där kombinerar man inom Invandrarakademin kurser i komvux eller folkhögskola med universitetskurser så att människorna höjer sina nivåer i olika ämnen på olika sätt med hjälp av olika utbildningsanordnare. De behöver inte gå steg för steg och kopiera det svenska skolsystemet. Reglerna och poängberäkningarna används mycket ofta för att i utbildningssystemet stänga ute kunskap som inte finns i . Jag ska upprepa en berättelse som jag brukar berätta, för den är intressant. När jag kom till kunde jag väldigt mycket om italiensk film, rysk film, , grekisk tragedi och skådespelarpedagogik. De här kunskaperna fanns inte i planerna för utbildningen i teater- och filmvetenskap. Alltså var jag noll. Jag hade i mitt land undervisat studenter som blev berömda regissörer, men här var min kunskap noll därför att jag inte kände till pilsnerfilmen. Det visar hur hemmablind man kan vara. I stället för att använda den kunskap som kommer utifrån och som verkligen kan öppna dörren för det svenska utbildningssystemet stänger man ute, för den finns inte i våra poängberäkningar och finns inte enligt våra regler. Detta måste bort. 50 Utbildnings- och kulturminister (): Det är en mer nyanserad bild som nu ger av sin kritik av systemet. Som jag läste texten i hennes interpellation till mig var det en principiell kommentar att poängberäkning och regler var hinder. Jag inser av den precisering som nu har gjort att det är en oro för att det inte är poängberäkning och regelsystem som sådana utan en fyrkantig och orimlig tillämpning av enskilda fall i vardagen som kan ställa till problem. När jag hör beskrivning av hur en högt meriterad forskare från underkänns för att tjänstgöra därför att hon inte har behörighet i svenska språket från gymnasiet tycker jag också att det låter som att det har gått för långt om detaljerna stämmer. Jag verkar för att vi ska bli mer attraktiva för forskare från andra länder, för att det ska bli hårdare konkurrens från utländska sökande till lärartjänster vid våra universitet, så att studenterna kan få bättre och bättre lärare som undervisar och som handleder dem i sitt arbete och vi på så vis gradvis kan höja kvaliteten mer och mer. Det är klart att också jag tycker att den här typen av regler, om de tillämpas på det sätt som beskriver, går i fel riktning. Men det är någonting helt annat än att säga att regler och poäng bara är hinder och besvär som man ska slippa. Men de måste tillämpas med förnuft och vara utformade på ett sätt som gör det möjligt att tillämpa dem med förnuft och inte alltför fyrkantigt. Även jag har i min omgivning och i mitt liv den typen av historier som beskriver, och jag inser svårigheterna. Men jag tror att det fundamentala och grundläggande är arbetsmarknadens efterfrågan på arbetskraft, som värderas efter sin kompetens och inte efter hur konstigt efternamnet är. Det är den fundamentala faktorn, och jag tycker att vi tillsammans inte ska glömma bort att angripa den. ska vi se till att hålla våra system i utbildnings- och forskarvärlden i god ordning, inte ytterligare addera svårigheter och bördor till den uppförsbacke som finns på arbetsmarknaden. 51 (): Kanske jag hade skrivit fel jag har inte sett över min text en gång till. Men det viktigaste är att vi har regler och poängberäkningar som är skapande och som öppnar kommunikationen, dialogen och övertagandet av kunskap. Då borde det stå i väldigt många instruktioner till högskole- och universitetsvärlden att annorlunda kunskap, som kommer från andra delar av världen, också bör värderas allt ska inte stämma till punkt och pricka med det som finns i svensk utbildning. Det finns ett annat positivt element i vardagen som vi bör ta vara på, och det är att vi har möjlighet att experimentera. Det kommer vi att göra i en liten invandrargrupp som finns tillbaka. Vi har fått möjlighet att driva Equal-verksamhet, ett projekt finansierat med hjälp av pengar från Europeiska socialfonden. Vår ambition är att göra vissa försök att öppna en ny marknad, en marknad för kunskapstjänster mellan olika kulturer. Låt säga att vi kommer att producera skolböcker på arabiska som kan användas i utbildning av arabiska barn inom hela EU. Då har vi gjort en stor tjänst åt demokratin de här böckerna kommer att berätta om vårt liv i ett demokratiskt samhälle och åt den stora arabiska minoriteten inom hela EU. Men för detta behöver vi hjälp. Jag skulle vilja erbjuda denna tjänst också till . Det finns flera invandrarorganisationer som kan komma med sådana mycket praktiska experimentförslag. 52 Utbildnings- och kulturminister (): Jag ska med glädje titta på de idéer och förslag som håller på att utveckla i detta sammanhang och se till att de hamnar under ögonen på rätt personer och rätt myndigheter när de kommer, eller om de ska vara hos oss i departementet. Det här är det sista inlägget, och kan inte gå i svaromål. Jag ska nöja mig med att konstatera än en gång att jag tycker att det är trevligt att vi är så pass eniga, att vi delar samma engagemang och att vi känner samma envishet. Jag tycker mig också ana en snarlik optimism om att vi står inför möjligheter som är ganska unika, med den stora generationsomsättning som står för dörren på arbetsmarknaden i kombination med den väldigt aktiva verksamhet som har bedrivits med försök och med experiment. Man har provat det ena och det andra, och det finns en rik flora av erfarenheter att bygga på. Det är också viktigt med den förstärkta skyldighet som har lagts på våra högskolor att ta detta som en integrerad del av den ordinarie verksamheten, att angripa just de svårigheter som vi har diskuterat.