prot · GR0987 · 2004-03-24 00:00:00 — Där liksom här är det de gröna skatterna som driver på. Men de har inte samma kostnadsdrivande krav på miljö- och djurskydd. Vilken svensk miljö- och djurskyddsnytta kommer det att ge när våra lantbruk vartefter läggs ned? Min granne, som är kycklingproducent, lider liksom hela branschen av konkurrensvillkor som gör att svensk fågel är en krisbransch. Importen ökar av djur som föds upp på villkor som vi inte accepterar och säljs till priser som lockar konsumenterna mer. Vad är Socialdemokraternas besked till dem? En gård som jag besökte visade tydligt att samma storlek på ett stall som en kollega i gjorde en skillnad på bara på det tillåtna antalet kilo kött per kvadratmeter. Vad är Socialdemokraternas besked till dem? Våra grisproducenter ska öka ho-storlekarna med , vilket gör att det krävs större byggnader än konkurrenterna i grannländerna. Det kostar pengar. Vad är Socialdemokraternas besked till dem? När spannmålsodling, som till går till foder för våra fåglar och grisar, inte kan gå dit längre vem köper då? När åkermarken inte ses som en resurs, utan bara som ett mål för öppet landskap vart är vi på väg då? Socialdemokraterna har ett stort ansvar när de snart lägger fram ett förslag till budget och till den framtida jordbrukspolitiken. Men vilka besked kan vi få ? och mindre gårdar skapar tillsammans en miljö- och kulturbygd som vi alla uppskattar. Svensk basproduktion av livsmedel ger underlag till vår livsmedelsindustri och många anställda. Den svenska modellen står högt i klass. Den skulle stå sig än bättre i konkurrensen om bara Socialdemokraterna tog sitt ansvar och sänkte de höga särskatterna. För en bonde blir inte rik på enbart retorik. Till vårbudgeten kräver vi en sänkning av skatterna på växtskydd och växtnäring liksom av skatten på diesel. Och det ska inte vara en återföring utan det ska vara en skattesänkning! Därför, herr talman, yrkar jag redan här bifall till reservation 7 under punkt 5, som just handlar om konkurrensvillkor. När det gäller framtidens jordbruk möter jag många som känner oro. Antingen känner de oro för den gård som de brukat i generationer eller så är de ett ungt par som har satsat på något nytt. Därför hade det varit bra om vi hade kunnat få en debatt med ministern innan hennes förslag kommer. Själv ser jag också med oro på vad vi ska få för stora omfördelningar mellan jordbruken i när stöden ska omfördelas och till viss del frikopplas. Vi måste ha en bra bas av produktionsföretag för att klara de stora markerna och vår industri, liksom de är en förutsättning för de små. Vad är Socialdemokraternas vilja i detta? Socialdemokraterna har ett stort ansvar när det gäller att vår livsmedelsindustri och vårt jordbruksföretagande ska kunna se en fortsatt framtid. Tänker Socialdemokraterna göra upp med vänsterpartierna om ett nationellt kuvert som ytterligare omfördelar orättvist och som näringen faktiskt säger nej till? Socialdemokraterna har ju också varit bra på att budgettricksa, även på ett sådan sätt som drabbar våra svenska bönder. betalas EU-stöden ut på olika sidor av för att rädda statens budget och utgiftstak även om det drabbar en enskild bonde. kan vi snart förvänta oss ett förslag där administrationen för de kommande EU-stöden ska tas från en del som avser pengar för miljö- och landsbygdsstöd. Det blir alltså nya förutsättningar. Tycker verkligen Socialdemokraterna att det är rimligt och rätt? Växter och djur behöver god omsorg och skötsel för att trivas. Människor behöver också utrymme och kraft för att växa. Människors skapande och företagsanda får inte kvävas. Vi måste värna grunderna i svensk jordbrukspolitik: att människor som äger djur och natur vårdar och att lönsamma företag ger tillväxt. Svenskt jordbruk behöver en politisk vilja som ger goda förutsättningar. Allt bestäms inte i EU. Nationella gör också skillnad. Därför tycker jag att det är bra att utskottet den här gången åtminstone gemensamt har givit ett positivt uttryck och ett tillkännagivande om industrihampan. Det är en möjlighet för några jordbruksföretagare att odla någonting som står utanför stödområdena men som de ändå tror på. Vi har krävt: Mindre företagsbyråkrati. Ändringar i med ett småföretagarperspektiv. Bättre infrastruktur i landet. Ingen djurskyddsmyndighet och kostsam byråkrati. Bort med arvs- och gåvoskatt liksom förmögenhetsskatt. Sänkningar av jordbrukets särskatter. Socialdemokraterna utreder och lovar tillsammans med sina vänsterpartier. Men en bonde blir inte rik och ett land blir inte rikt på enbart retorik. 210 (): Jag vill börja mitt anförande med en kort reflexion över några intryck från miljö- och jordbruksutskottets resa till och . Det stundande EU-medlemskapet för dem gör att de anstränger sig till det yttersta för att uppfylla EU:s inträdeskrav. Länderna har accelererat takten för att vara väl förberedda. Det handlar om djurskydd, livsmedelssäkerhet och miljöfrågor. Nya möjligheter öppnar sig nu för dessa länder genom ökad stimulans och samverkan samt genom en betydligt större marknad. Att slippa kommunismens ok skapar givetvis också en ny frihet och öppnar upp för entreprenörskap. Inom jordbruksnäringen har man dock en lång resa framför sig, och även om man är positiv till CAP kommer det under en övergångstid att bli problematiskt för många bönder. Också för svenskt vidkommande kommer implementeringen av EU:s halvtidsöversyn av jordbrukspolitiken att bli ekonomiskt kännbar för enskilda bondeföretagare även om reformen är nödvändig och välkommen. Denna genomgripande jordbruksreform, som kan ses som ett paradigmskifte, kommer att behandlas här i kammaren senare , varför jag i dagens debatt koncentrerar mig på årets förutsättningar. Jordbruket är en basnäring som har betydelse för landsbygdens överlevnad. Det är omöjligt att få en framgångsrik landsbygdsutveckling om inte de areella näringarna blomstrar. För att de svenska jordbruksföretagen ska kunna hävda sig på en i ökande grad konkurrensutsatt marknad krävs likartade villkor och långsiktiga spelregler. Svenska och danska bönder har de högsta skatterna och avgifterna inom hela EU. Lantbruksföretagare i , och betalar mot och . Det är också viktigt att man med respekt ser alla de värden som jordbruket genererar förutom produktion av goda livsmedel. Det handlar om vårt öppna landskap, den biologiska mångfalden och ett bevarande av vårt gemensamma kulturhistoriska arv. Fisket har stor betydelse för att bibehålla levande kustsamhällen året runt och bidrar även i hög grad till kustsamhällenas attraktionskraft vad gäller turistverksamheten. För att denna näringsgren inte ska slås ut är det viktigt att samma förutsättningar och regler gäller för fiskande länder i och . De onödigt snåriga reglerna och den fortsatt krångliga byråkratin drabbar inte minst boende på landsbygden. Där finns de flesta enmans- och fåmansföretagen. Kvinnlig företagsamhet begränsas också med tanke på svårigheter att välja alternativa huvudmän inom olika sektorer. Generationsväxlingen är också ett problem som behöver förenklas ytterligare, även om vissa förbättringar kommit till stånd. har i många sammanhang lyft fram konsumentperspektivet i jordbruksfrågorna. Märkning av varorna är av betydelse för att konsumenterna ska kunna göra sina val, men också för att producenterna ska kunna sälja sina produkter. Medvetna och upplysta konsumenter har stora möjligheter att utöva påtryckning genom att köpa varor som säljs av producenter som exempelvis har god djuromsorg. Öppenhet, spårbarhet, redlighet och renlighet är goda principer även i dessa sammanhang. ställer också krav på obligatorisk utbildning för kommunernas djurskyddsinspektörer. Djurskyddsfrågor, livsmedelssäkerhets- och miljöaspekter kommer förmodligen att läggas med i vågskålen alltmer framöver. Hälsoaspekterna har kommit i fokus. av våra sjukdomar är kostrelaterade och övervikten skördar nu fler offer än undernäringen. Hälsomervärde i mat kommer med all sannolikhet att få en allt större betydelse. Samverkan mellan forskare och jordbrukare är inte minst ur detta hänseende framåtsyftande. Över huvud taget är det väsentligt att ytterligare medel tillförsäkras forskningen där vi har en del att hämta in i internationell jämförelse. tycker det är viktigt att hela kedjan från jord till bord ryms under Formas ansvarsområde. Det finns i vårt jordbruk en enorm potential att ta vara på. Det gäller inte minst inom energiområdet där en långsiktig skattereduktion för förnybar energi är avgörande. För framtiden skulle exempelvis dieselskatten inte vara ett problem. Jag välkomnar också utskottets förslag att regeringen prövar möjligheterna att godkänna odling av hampa för energi-, fiber- och proteinändamål. I en rapport från Pentagon kan vi i en av dagens tidningar läsa att miljöfrågorna samt stormakternas kamp om krympande vatten-, energi- och livsmedelstillgångar blir framtidens stora frågor. Jag är alldeles övertygad om att alla som sitter här i kammaren insett detta faktum . I de agrara näringarna finns både framtidens utmaningar och framtidens lösningar på dessa problem. Ett miljömässigt hållbart jordbruk där hänsyn tas till mark, luft och vatten är livsnödvändigt. De miljömässiga satsningar som görs vid konventionell odling bör därför uppmärksammas eftersom de tillsammans med ekoodlingen går mot ett hållbart samhälle. av åkerarealen i de tre sydligaste länen brukas nu exempelvis av medlemmar i . Kväveutlakningen har minskat mer än väntat tack vare en tredubblad areal fånggrödor och ammoniakmålet är snart uppnått. bondekår ligger i framkanten på många områden. Det återstår, herr talman, ändå en hel del både nationellt och internationellt varför alla former av samarbete är väsentligt. Vi delar ju luften och vattnet med varandra. har i jordbruksmotionen lyft fram internationell samverkan. Vi har på olika sätt tryckt på att de strandade WTO-förhandlingarna måste återupptas. Avslutningsvis, herr talman, vill jag framhålla vikten av att beslutsfattare håller sina ord och löften och skapar långsiktiga regler. Det är oerhört betydelsefullt att också beslutsfattare talar väl om våra agrara näringar och ser möjligheterna. Då kan man ingjuta framtidstro inte minst hos våra unga brukare. Jag står bakom samtliga reservationer, men yrkar bifall endast till reservation 7. 211 (): Mat är bland det godaste man kan äta. Mat är livsmedel och livsmedel är ett fantastiskt vackert ord. Det är medel för livet; medel att få livet att starta på ett bra sätt och växa. Tyvärr är det väl annat som växer också med anledning av maten. Jordbrukspolitik är i stor utsträckning livsmedelspolitik. Det handlar om förutsättningarna för att producera mat, mjölk, smör, ost, kött och mjöl av spannmål. rinner det ur mungiporna på mina kolleger ni får torka av er. I produceras ju livsmedel av mycket hög kvalitet med stränga krav på miljö och djuromsorg, strängare än i många andra länder. I många andra länder sätter man mycket stort värde på sin inhemska matproduktion. har beslutat att stödja nationellt, utöver EU-stöden, med upp mot . satsar 1 miljard extra på att marknadsföra tysk mat. som redan har självförsörjning på nötkött satsar 200 miljoner extra för marknadsföring. Det betänkande vi talar om handlar om slakt slakt av motioner från allmänna motionstiden. Det spänner över vida fält, som sade inledningsvis, från WTO till den yttersta fjällfoten och dess jordbruk. Däremellan ryms småskalighet, djurtransporter, ekologisk produktion, fäbodar och allt möjligt annat. Vi kan diskutera hit och dit om olika detaljer i betänkandet. Den grundläggande frågan är: Vilka förutsättningar finns att producera mat i vårt land? Kan och kommer det så kallade produktionsjordbruket att överleva? Kan företagaren som odlar och utfordrar sina mjölkkor med det han odlat och sköter om sina djur få fortsätta? Kan han leva kvar? Kan den företagare som genom sin produktionsinriktning formar och upprätthåller det öppna odlings- och kulturlandskapet fortsätta? Vi tvingas tyvärr konstatera att socialdemokratisk politik skapat allt sämre förutsättningar för svensk matproduktion, och värre verkar det bli med förslagen när det gäller den nationella tillämpningen av EU:s jordbrukspolitik. Här i kammaren har det debatterats och fattats beslut som fått oss alla glada och som fått ministrar att studsa ut på presskonferenser och fara runt i världen. Och regeringen har agerat på olika sätt för att stärka svensk konkurrenskraft. Här har fattats beslut som stärker rederinäringen, som leder till inflaggningar och konkurrenskraft för svensk sjöfart och som stärkt sjöfartsnettot. Stål- och massaindustrin har vi gemensamt befriat från energiskatter och koldioxidskatter för att de ska kunna konkurrera och för att de ska kunna vara med och slåss på skapligt lika villkor. Näringsministern deltar med förtjusning i lanseringen av svensk design och svensk rockmusik, näst intill med gitarr på magen. Och försvaret utvecklar tillsammans med vapenindustrin konkurrenskraftiga vapensystem som statsministern och andra lobbar för runtom i världen. Men när det gäller världens kanske mest miljövänliga jordbruk, världens kanske mest djuromsorgsinriktade jordbruk, då är det tyst. Och man gör trots löften och handslag inget åt de negativa och sneda konkurrensförhållanden som finns när det gäller företagsklimat, skatter och byråkrati och när det gäller särskatterna, som har nämnts här. är det enda land, förutom möjligtvis , som har samma villkor för jordbrukets maskiner som för trafiken i övrigt när det gäller dieselskatten. I betalar en lantbrukare fyra gånger mer i dieselskatt än en finländsk lantbrukare. Jag frågar ses inte jordbruket på samma sätt som andra näringar när det gäller konkurrenskraft och satsningar för att utjämna konkurrensförhållandena, så att vi kan vara med och slåss? I statsministerns och jordbruksministrars högtidstal, inte minst i jordbrukssammanhang, nämns ofta den svenska modellen den fantastiska djuromsorgen och miljömedvetenheten i jordbruksproduktionen. Men den praktiska konsekvensen av socialdemokratisk politik har inneburit en usel ekonomi för jordbruket, minskad produktion och ökad import. Jag vill fråga: Varför ser Socialdemokraterna det som positivt att, i stället för att stärka svensk produktion enligt den svenska modellen, medverka till import av fläskkött från produktion där fixerade grisar med minimala rörelsemöjligheter finns med i produktionskedjan? Varför är det positivt med kött från djur för vilka antibiotika regelmässigt finns med i foder och vid uppfödning? Varför är det positivt att importera mjölk och mejeriprodukter från kor som sällan eller aldrig sett solen? Varför är det positivt med fågelkött i svenska diskar från fågel som ofta har fått antibiotika och som har haft minimala utrymmen under sin uppfödning? Varför är det positivt när vi importerar kött från djur som transporterats kors och tvärs under helt andra förhållanden än de svenska? Jag vill yrka bifall till reservation 7 där konkurrensvillkoren för svenskt jordbruk tas upp. I några av våra andra reservationer som också är ypperlig läsning i aftonlampans sken tar vi upp behovet av konsekvensanalyser när det gäller det svenska jordbrukets betydelse. Vi tar tillsammans med andra partier upp de sneda kokurrensförhållandena för fågelnäringen. Vi talar om de småskaliga slakterierna och en småskalig livsmedelsproduktion. Vi talar om att underlätta för den ekologiska produktionen. Vi talar om jordbruket i norra , där regeringen gravt misskött bevakningen av merkostnadsersättningen och möjligheterna där. Jag kommer inte att gå in på detaljerna och synpunkterna på genomförandet av MTR i . Jag hoppas verkligen att vi får en särskild debatt med anledning av regeringens skrivelse om det. För att avsluta lite positivt vill jag säga att det är fantastiskt att utskottet har enats om att ge ett uppdrag till regeringen att pröva möjligheterna att godkänna odling av hampa för energi-, fiber- och proteinändamål. Om detta blir verklighet kan det innebära stora möjligheter för lantbrukarna i min närhet och på där jag var . Det kan innebära stora möjligheter för jordbruksföretag till miljövänlig lokal produktion och vidare förädling som ger många arbetstillfällen. Som sagt: Jag yrkar bifall till reservation 7. 212 (): Etik, miljö och säkra livsmedel är mål som de flesta ställer sig bakom. Den jordbruksproduktion som vi har ska tillgodose dagens behov av livsmedel utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillgodose sina behov. Gör den nu detta? En annan viktig fråga är om konsumenterna och samhället känner trygghet och förtroende för bönders produktion. Om man försöker besvara frågorna måste man fundera på om försök har gjorts att förebygga de risker och problem som vi ser inom jordbruket och om försiktighetsprincipen tillämpas. Och är det så att livsmedel från djur och foder inte innehåller halter av oönskade ämnen som kan innebära risker för människor, djur eller natur? Vi måste också fundera på om användningen av bekämpningsmedel är behovsanpassad och restriktiv och hur det är med vårt dricksvatten. Innehåller det halter av bekämpningsmedel, eller har vi reducerat kvävehalterna i jordbruket så mycket att nitrathalterna i dricksvattnet inte riskerar att påverka människors hälsa? Och hur är det med vårt etiska ansvar vad gäller att tillförsäkra en god omsorg om djur och natur? Och är det dessa kunskaper och värderingar som styr utvecklingen? Behandlar vi djuren på ett ansvarsfullt sätt, och respekterar vi djuren som kännande varelser oavsett produktionsförmåga och egenskaper? Jag tycker att det är bra att bönder säger nej till belgisk blå. bönder säger nej till djur med svaga skelett och trånga bäcken. De har satsat på det motsatta, djur med starka ben och lätta förlossningar. Det är bra att samhället och många duktiga bönder sköter djuravel på ett bra sätt. visade det sig att grisar fick en sjuklig stressgen när de avlades för att ge mer kött. Denna gen har avlats bort. Valet som gjordes var i stället grisar som gav mindre kött för att de skulle må bra. Trots ett ökat tryck från omvärlden och en ökad billig import är det viktigt att vi fortsätter att hålla kanske världens bästa djuromsorg som innebär att våra djur också ska vara friska av egen kraft, inte med hjälp av ständig medicinering. Lika självklart är det att vi ska säga nej till användandet av hormoner för att öka tillväxt och avkastning. Det är som att dopa idrottsmän. Bra miljö ger mindre stress och friskare djur, och det är självklart vårt ansvar. Arbetet för en hållbar livsmedelsproduktion måste alla medverka i. Det ansvaret får inte ligga bara på lantbrukaren. Samhället och konsumenterna måste tillsammans med producenterna ta ett gemensamt ansvar för information, kunskapsutveckling, kostnader med mera. Jag tror också att man i miljö-och jordbruksutskottet är ganska överens om att vi måste upprätthålla odlingslandskapets och åkermarkens förmåga att producera livsmedel. Men med detta ska den biologiska mångfalden i mark, vatten samt kulturvärden värnas. Dessa viktiga frågor kan inte jordbruksnäringen ensam ta ansvar för. Att bevara det öppna och varierande odlingslandskapets unika natur och kulturvärden kräver samhällets aktiva medverkan. Att se längre än till det egna landets gränser och problem är ganska svårt. Men vi måste göra det. Globaliseringen har satt sina spår. Sambandet mellan de rikas och de fattigas liv har blivit tydligare. Och fler och fler förstår att bistånd inte är nog för att höja levnadsnivån i de fattiga länderna. Med en bra miljö- och jordbrukspolitik kan vi göra vår jord till en betydligt behagligare plats att leva på. Men bör vi inte också se till att alla beslut genomsyras av global rättvisa? Jordbrukspolitiken är tyvärr långt ifrån rättvis. EU:s och även jordbrukspolitik och handelshinder är stora stötestenar när det gäller global rättvisa. EU betalar sex gånger mer i jordbrukssubventioner än vad EU ger i bistånd. Och ett liknande absurt exempel är att medborgare stöder sin mjölkindustri med . Det är mer än per ko och dag. Hälften av världens invånare lever på mindre än detta. har EU:s jordbrukspolitik varit en av utskottets viktigaste frågor. I har vi i ett särskilt yttrande utvecklat våra tankegångar om EU:s jordbruksreform. I en arbetsgrupp inom har man redovisat sina slutsatser och förslag i en departementspromemoria, och detta förslag bereds nu inom . Enligt den information som finns i vårt utskott ska regeringen presentera sina överväganden i en skrivelse till . Det innebär också att vi får ett bättre tillfälle att diskutera denna viktiga fråga, och förhoppningsvis har jordbruksministern möjlighet att vara med då. I detta betänkande har vi i några reservationer, och jag vill yrka bifall till reservation 13 som handlar om småskalig livsmedelsproduktion. Jag och mitt parti tror att det vore klokt om regeringen kunde se över hur olika lokala initiativ till småskalig livsmedelsproduktion och förädling kan underlättas. Det finns flera goda exempel på att dessa lokala initiativ fungerar, och potentialen för att fler skulle kunna skapas finns. tillkom det 497 nya företag i . Det är ojämförligt det län i som har största andelen kvinnliga företagare bland de nystartade företagen. En del av denna utveckling har Eldrimner svarat för. Eldrimner är ett resurscentrum som erbjuder stöd och utbildning till företagare som vill satsa på småskalig livsmedelsförädling. Av dem som har utbildats vid Eldrimners resurscentrum är kvinnor. En del av utskottets ledamöter har träffat Eldrimner. De har varit på besök här i , och de har berättat om oron och risken för att deras projekt kan tvingas läggas ned. Enligt vad jag har hört ser situationen lite ljusare ut just , och eventuellt kommer Eldrimner att få ekonomisk hjälp så att denna viktiga verksamhet kan fortsätta. Jag tror att det, precis som när det gäller industrihampodling, är ett väldigt viktigt exempel, där vi som utskott kan göra bra saker. Det är fina lokala projekt, och de kan ge många arbetstillfällen. Avslutningsvis vill jag säga att vi ju också kan konstatera att ännu inte har fått någon redovisning av förslag till åtgärder som syftar till förenkling av regelverket, som skapar bättre förutsättningar för lokal och småskalig livsmedelsproduktion och som främjar etableringen av nya företag inom området. De här förslagen är tydligen under utarbetande i departementet, och det är min förhoppning att detta viktiga arbete prioriteras och handläggs skyndsamt. Jag står naturligtvis bakom alla reservationer, men för tids vinnande vill jag yrka bifall bara till reservation 13. 213 () replik: Jag skulle vilja fråga om han delar näringens beskrivning att lönsamheten för svenskt jordbruk är för låg och om i så fall delar min slutsats att företag med låg eller ingen lönsamhet slås ut eller lägger ned. Om gör det är min fråga: Vad tänker göra konkret för att ändra denna utslagning och i stället öka lönsamheten så att vi får ett livskraftigt jordbruk i ? 214 () replik: Tack för frågorna. Jag instämmer nog i mycket av frågeställarens synpunkter. Lönsamheten är till viss del för låg. Jag har träffat många lantbrukare som säger att man har en stor kostnadspress. Här finns mycket att göra. Vi ser en strukturrationalisering inom mjölknäringen. Vi vet att hade vi 20 000 mjölkbönder, har vi 10 000. Det leder till en storskalighet. Det är de små lantbruken som slås ut. Vi har också krav på effektivitet och centralisering. Vi har stora mejerier och vi har stora slakterier. Vi har i vårt samhälle krav på effektivitet. Det gör helt klart att kostnadsbilden hos några lantbrukare också blir annorlunda. Jag kan väl säga att vi trots allt har väldigt goda förutsättningar i om vi jämför med många andra länder. Vi som hade tillfälle att besöka och fick kanske se ett annat lantbruk, med betydligt sämre maskinpark än vi är vana vid här i . Där kanske lantbrukarna till och med hade mycket sämre förutsättningar än här. Men visst finns här mycket att göra.