prot · GR09104 · 2004-04-28 00:00:00 — Vi hoppas att det blir så och att man inte ytterligare en gång, som det står i utskottets text, utgår från att regeringen successivt gör saker och ting. Det känns lite tjatigt att stå här framme och säga det, men det vi upplever varje gång är att man utgår från, att man förutsätter att, det blir väl så, kanske, eventuellt och så vidare. Det är viktigt att detta verkligen kommer fram. På s. 35 i det här betänkandet tas frågan om AMS-pengar till kulturen upp. Jag vill i detta sammanhang bara påpeka att vi från i vår arbetsmarknadspolitiska motion har lagt av arbetsmarknadspengar för att de ska kunna överföras till kultursektorn och därigenom nyttjas till kulturella ändamål. Detta kommer att ge större trygghet på många områden för musiker, skådespelare och så vidare. är ett lyckat exempel på överförande av pengar från arbetsmarknadens budget. Och så har vi sponsring. I ett särskilt yttrande har vi tagit upp vår syn på sponsring. Man kan säga att vi har framhållit att idrotten och näringslivet borde kunna ges bättre möjligheter att sponsra kulturen. Det finns en del domstolsutslag som har gjort att detta är besvärligt, men vi tycker att man från regeringens sida borde kunna ha en annorlunda syn på detta. Många företagare vill sponsra mer. De flesta institutioner vill också ha mer sponsring för att kunna göra det lilla extra. Men varför är regeringen och kulturministern så oerhört negativa till detta? Varför är rädslan så stor? Sponsring är extrapengar. Det är inte ordinarie pengar. Varför underlättar man inte, , från regeringens sida utan försvårar genom krångliga regler och skatteutslag den sponsring som så många vill ha? Volvos sponsring av symfonikerna i tillförde faktiskt symfonikerna mer musiker. I denna fråga måste en tillnyktring ske hos regeringen liksom hos de motionerande vänsterpartisterna i den här frågan. Slutligen, fru talman, ska jag säga något om Framtidens kultur. Även denna fråga kommer senare att återkomma till. Låt mig bara säga att Framtidens kultur har betytt oerhört mycket för utvecklingen av svensk kultur . Det var meningen att det skulle vara en stiftelse som oberoende av staten ger bidrag till nyskapande och mångfald inom svensk kultur. Mycket mer skulle kunna sägas om denna stiftelse, men jag nöjer mig med att säga att det är viktigt att den får tillbaka sin form som helt oberoende stiftelse. Liksom de övriga borgerliga reservanterna ser jag att den självständiga ställningen är absolut nödvändig. Den får inte bli en integrerad del av statlig bidragsgivning. Låt mig till slut, fru talman, få yrka bifall till reservation 2. Jag står givetvis även bakom reservation 13. 231 (): Precis som i det förra betänkande som vi har avhandlat kommer jag att kommentera de motioner som vi kristdemokrater har med anledning av detta betänkande, som utskottet har behandlat och som ligger till grund för våra reservationer och särskilda yttranden. Jag hoppas, precis som , att jag inte hörde ironi i kommentar när det gällde den borgerliga reservationen om funktionshindrades rätt och möjlighet att delta och vara med i kulturlivet. Funktionshindrade är på många sätt en utsatt grupp i samhället och möjligheten att få del av det samhället är ofta begränsad. När det gäller delaktigheten i kulturlivet kan det ofta vara den rent fysiska tillgängligheten som förhindrar delaktighet, men det kan också vara en konsertsal utan hörselslinga eller ett museum utan hiss som gör det omöjligt för den funktionshindrade att få del av en kulturupplevelse. Det måste vara ett krav att alla kulturinstitutioner medvetet arbetar med dessa frågor just för att öka tillgängligheten och därmed också möjligheten till delaktighet. Vi har i vår motion velat påminna om det faktum att regeringens resultatskrivelse 2001/02:176 Kultur och delaktighet inte innehöll någon redovisning och bedömning av de funktionshindrades delaktighet. Jag tycker att den här reservationen behövs, . Det får inte gå till så. Vi utgår ifrån att det ointresse, som jag ändå måste tolka det som, som regeringen visar i den här frågan inte kommer att upprepas. Kan det vara en miss? Jag yrkar därmed bifall till reservation 2 under punkt 8. Jag vill instämma i något som är sagt här tidigare och som jag tycker är oerhört glädjande, och det är att det finns ett delvis tillkännagivande i betänkandet. Det tar upp barnkulturen. Vi kristdemokrater hade ingen hemställanspunkt i den delen. Det var oerhört bra att det fanns ett antal hemställanspunkter som låg i den riktningen som vi kunde ta ställning till. Det blir intressant när regeringen får uppdraget att vidta åtgärder för att få en kreativ kultur med olika inriktningar för barn. Ofta fokuserar vi på kulturens betydelse för människors psykiska välbefinnande. Glädjande nog pekar många undersökningar på kulturens betydelse för den fysiska hälsan. kan vi se ett tydligt samband mellan att människor som regelbundet tillägnar sig konstnärliga upplevelser lever och upplever sig må bättre än de som inte gör det. Detta faktum hade utskottet möjlighet att närmare få ta del av vid utskottets forskningsdag . Personligen tycker jag att det var en fröjd jag tycker att det har kommit fram uttryck för att flera kände så att få ta del av de aktuella forskningsstudierna och rapporterna som samtliga visade vad vi nog alla, åtminstone i vårt utskott, redan hade på känn, nämligen att kulturen har stor inverkan på vår hälsa. Att få tillgång till konstnärlig aktivitet kan till och med påskynda tillfrisknandet hos människor och minska användandet av mediciner. Detta har bland annat tagit fasta på i sin utredning om hälsa på lika villkor. Betydelsen av kultur både för den allmänna folkhälsan och i direkta vårdsituationer blir alltmer uppmärksammad. Många sjukhus och andra vårdinrättningar intresserar sig numera för kulturens möjlighet att påverka patienternas hälsa. Såväl den nära kulturen i form av böcker, konst och musik som den yttre sjukhusmiljön i form av arkitektur och inredning påverkar både personal och patienter positivt. De flesta konstformer manar till kommunikation och eftertanke. Konsten kan inbjuda till samtal i en påfrestande situation eller verka lugnande i en stressad miljö. Detta har vi kristdemokrater tagit upp i vår motion, och vi har i utskottet haft en mycket intressant och givande diskussion i frågan. Utskottsmajoritetens text, som jag har ställt mig bakom, är utförlig. Man tar tag i frågan på stort allvar, vilket jag välkomnar. Det betyder att jag nöjer mig med ett särskilt yttrande med anledning av vår motion. Glädjande nog har också kulturministern uttalat ett intresse för sambandet mellan kultur och hälsa. Jag kommer därför noga att följa vad som händer inom och vad som kommer ut av det arbetet. Jag vill också passa på att påminna om att vi kristdemokrater har i skatteutskottet krävt en utredning som ser över hur vi ska få fram kulturcheckar. Vi ser det som oerhört angeläget att stimulera företagens möjlighet att ge friskvård via kulturcheckar, precis som man ger möjlighet till friskvård på olika sätt. Detta är något som inte ska belasta företagen med skatter och sociala avgifter. Det ska fungera precis som det gör när det gäller andra checkar, som jag berörde. Vi tror att det är ett oerhört bra verktyg att stimulera fram mer kultur även ute i företagen. Vi kristdemokrater har tagit upp frågan kring bristerna vad gäller pris- och löneuppräkningen för de fria grupperna. I vår motion efterlyser vi information om grunderna för beräkningen av pris- och löneuppräkningen av kulturanslagen. har också uppmärksammat problemet med att anslagen till de regionala kulturinstitutionerna har urholkats genom en otillräcklig omräkning av anslagen. Till detta ska läggas att anslagen till de fria grupperna inte alls omfattas av pris- och löneuppräkningen. Det innebär de facto att avsaknaden av årlig uppräkning för de fria grupperna leder till en reell sänkning. har, i samband med behandlingen av motion och en motion från , påbörjat en uppföljning av de frågor som vi tar upp, och utskottet kommer att ytterligare fördjupa sig och inhämta kunskap inom området. Med anledning av frågans betydelse ser jag det som oerhört viktigt att utskottet nu fortsätter detta arbete precis som det är påbörjat. Mot denna bakgrund och med anledning av det arbete som pågår i utskottet och som ska fortsätta har jag anslutit mig till vad som har blivit ett enigt utskott och nöjer mig med ett särskilt yttrande . Avslutningsvis, fru talman, står jag givetvis bakom samtliga reservationer där finns med, men för tids vinnande och här i kammaren yrkar jag bifall till reservation 2 under punkt 8. 232 (): Det har varit många spirituella, tankeväckande tal och bekännelsetal här . Jag vill från talarstolen erkänna att jag är årsbarn med rocknrollen som fyller . Med tanke på alla hänvisningar till klockan och till vad som pågår på TV och utanför huset finns det två rocktitlar som jag kommer att tänka på och som kan passa i debatten. Det är around the clock och Jailhouse rock. För att jag inte ska glömma det vill jag börja med att yrka bifall till reservation 12 under punkt 25 som handlar om sponsring. Jag vill poängtera att vi står bakom samtliga reservationer och särskilda yttranden som vi har. Vi har lagt en hel del reservationer på området, men har valt att fokusera på endast en punkt. Jag ska hylla principen om underbart är kort här för att inte förlänga debatten. Vi tycker att det är mycket glädjande att vi har ett enigt utskott som lyfter fram och har gjort ett tillkännagivande om barnkulturfrågorna. Bland annat har en vänsterpartimotion delvis blivit tillstyrkt. Barnkulturen var en av de frågor som vi lyfte fram speciellt när det gäller kulturfrågorna under valrörelsen. Vi gav ut en broschyr med goda exempel från olika barnkulturprojekt runtom i landet som vi hoppas att vi kan använda även inom ramen för hela arbete som ett gott exempel. Vi tycker liksom de borgerliga förstås att det är viktigt med tillgänglighet för funktionshindrade. Men vi har valt att lyfta fram det egna skapandet. Vi ser att det finns speciella behov för de konstnärer som har funktionshinder. Vi vill inte att de diskrimineras eller har sämre förutsättningar än andra konstnärer att utöva sin konst. Vi nöjer oss inte riktigt med att det i begreppet alla ingår även de funktionshindrade. Då kan man säga att vi inte bör ha någon typ av lagstiftning på något område. I begreppet alla ingår ju just alla. Då ingår kvinnor, äldre, funktionshindrade, de som har ett annat ursprung och så vidare. Vi vet att det på en rad olika områden finns specifika krav och speciella villkor som man måste tillgodose. Men vi har inte yrkat bifall till den motionen. Vi lär få återkomma till den frågan. När det gäller sponsring tycker vi att det är viktigt att det finns en infrastruktur som är offentligt finansierad och att konstnärer, oavsett om de jobbar i en fri grupp eller på en institution som är statligt eller kommunalt finansierad, ska ha ett stort utrymme för den konstnärliga friheten. Man ska inte vara beroende av bidragsgivarna för sin konstnärliga utveckling eller sitt konstnärliga uttryck. Om man har denna infrastruktur anser vi att det är ganska oproblematiskt om man som grädde på moset kan få sponsringspengar. Vi menar att det nog kan finnas en viss samsyn mellan oss och andra. från talade om detta tidigare. Så länge sponsring handlar om att man vill ge ett bidrag till en vettig verksamhet, oavsett om det är idrott eller kultur, är det fullt legitimt. Men vi vill inte ha en sådan koppling så att den som sponsrar, oavsett om det är via bidragsregler eller via skatteregler, ska tvingas till väldigt konstiga konstruktioner för att man ska kunna avgöra att företaget i sig har fått nytta av sponsringen. Vi vill se detta mer som en gåva, att man har rätt att ge en gåva till vettig verksamhet och att man kan bygga upp ett vettigt samband. Men vi vill värna kulturens särart. Vi vill inte se krav på att det ska sättas upp slagord med företagsnamn och logotyper på väggarna på teatrar och på danstillställningar, utan vi vill värna om kulturens särställning. Vi tror att det krävs ytterligare förtydliganden från sida. Vi tycker att det är bra att regeringen numera i sina regleringsbrev skriver in att om man ska ha alternativ finansiering får det inte gå ut över de krav, mål och riktlinjer som har satts upp för verksamheten. Det är jättebra. Men vi skulle vilja se ytterligare tyngd i detta genom att vi antar någon typ av riktlinjer här i . Det innebär alltså inte att vi säger att all sponsring ska förbjudas, utan vi vill se tydligare regler för vad man ska kräva av dem som sponsrar och av dem som blir sponsrade. Det är en viss skillnad. Jag tror att i detta fall kanske har missuppfattat oss lite grann. Vi står däremot för att det ska vara en offentlig grundfinansiering. Sponsring ska vara det som kommer till som lite extra. Och det är den som får pengarna som ska ha ansvaret för hur de ska användas. Den som lämnar pengar ska inte kunna ställa villkor. Det är glädjande att hela utskottet har tagit frågan om pris- och löneomräkning på allvar. Vi tycker att den utredning som har gjorts av visar att det finns all anledning att gå vidare och titta på detta och verkligen fundera på om kultursektorn har fått de pris- och löneomräkningar som man borde ha haft bakåt i tiden. Kan det vara en av orsakerna till att det finns problem inom de fria grupperna och inom den fria scenkonsten och som gör att man inte får de pengar som man borde vara berättigad till. Vi har inte yrkat bifall till den motionen heller, men vi kommer att noga följa upp att det sker någonting på detta område. Eftersom en del andra har varit inne på frågor som ska diskuteras senare kan jag nämna att detta gäller även pensionsfrågan, som tas upp i nästa betänkande. Det finns all anledning att var mycket noga med att kultursektorn inte ska ha mer, men den ska inte heller ha mindre än andra sektorer. Man ska ha samma rättigheter, möjligheter och skyldigheter som alla andra yrkesutövare i det här landet. Med detta tror jag att jag har täckt in det mesta. Och jag yrkar alltså bifall till reservation 2. 233 () replik: Jag började ett tag fundera på om vi var överens. Det lät väldigt mycket som om tyckte ungefär som vi moderater. Men sedan förtydligade han och sade att man inte tycker som . Jag ska därför ställa ett par frågor till . Som gammal ordförande i antar jag att du inte har något emot sponsring. Jag har en känsla av att en stor del av sponsrades av ett ganska bekant järnverk. Jag vet inte om man åkte ned i seriesystemet på grund av att man fick för lite sponsorpengar. Men nog måste du vara positiv till sponsring. Då blir jag lite förvånad när jag läser er reservation där det står att man ska utarbeta riktlinjer för kultursponsring för att skydda kulturutövarna och värna yttrandefriheten. Vad menar du med detta? Vi sade från vår sida, och jag är övertygad om att man även i utskottet tidigare sade, att sponsring, precis som du tidigare sade, så att säga är lite extra, grädde på moset. Och när det gäller att påverka, menar du att det, med dessa regler, i ett programblad inte får stå ett företagsnamn? Då är det detta du vill ha med. Det står nämligen, och det kan man väl betrakta lite grann som sponsring. Eller var drar man gränserna? Ska det över huvud taget inte finnas en skylt inne på en teater med namnet på det företag som har varit med och byggt upp en teater och så vidare? Där skulle jag vilja ha ett förtydligande. En hel del av oklarheterna i fråga om sponsring gäller för det mesta skattereglerna, om man får lova att sponsra och om skattemyndigheterna godkänner det. Det är det som är de stora problemen. Är du villig att ta tag i dessa problem också? Där ser jag nämligen betydligt större problem än i fråga om de andra sakerna som ni tar upp i er reservation. 234 () replik: När det gäller att vara positiv eller inte positiv till sponsring ser jag inga problem i att företag väljer att sponsra idrott eller kulturella aktiviteter så länge ansvaret för hur dessa pengar ska användas ligger hos den enskilda idrottsföreningen eller hos en kulturinstitution. Av skattemyndigheternas utslag på kulturområdet kan man se att de anser att det bör finnas en tydligare koppling mellan den som sponsrar och den som blir sponsrad för att man ska kunna hävda att detta är till nytta för företaget. Om vi får samma utveckling på kulturområdet som vi har på idrottsområdet tror jag inte att det kommer att vara till gagn för det kulturella uttrycket utan snarare tvärtom. Vi menar att det är viktigt att det finns tydliga riktlinjer. Och det är faktiskt vi i riksdag som fastställer dessa riktlinjer. Vi ska inte skylla på skattemyndigheterna. De tillämpar de regler som finns. Vi har sagt att vi vill följa detta och se vad som händer på detta område. Och om vi får tydliga utslag som pekar på att det till slut blir så att de som får sponsring inom kultursektorn ska se ut på ett visst sätt tycker vi att det är helt oacceptabelt. Då måste reglerna ändras. Sådan sponsring kan vi inte ha. Det kommer att försvåra och förstöra det kulturella uttrycket. 235 () replik: Men varför skriver ni inte i reservationen att vi bör se över skattereglerna? Det är ju i princip där som det stora problemet ligger, det vill säga att företagen inte vet om det är tillåtet att sponsra eller inte. Det är det stora problemet. Det borde väl ni tillsammans med regeringspartiet försöka att se över. Det är klart att det är väldigt bra om ett antal människor som sponsrar idrotten går och tittar på idrott likaväl som det är bra om ett företag som sponsrar teater får ett antal människor som går och tittar på teater. Men problemet är onekligen att man inte vet om detta är avdragsgillt eller inte. Och det är detta som man ska ta tag i på något sätt. I det avseendet är jag förvånad över reservation där det står: Bindningar till sponsorer kan indirekt kväva skapandet och yttrandefriheten. Finns det egentligen något som helst fog för att utifrån dagens sponsring säga att denna är på väg att kväva yttrandefriheten? Dessutom handlar det ju om att skydda kulturen. Finns det någonting i dagens sponsring som tyder på att vi inte ska ha en fri teater och en fri kultursektor? Nej, det jag ser är onekligen att det stora dilemmat egentligen rör företagen, som jag tidigare sade. Jag började hoppas att vi skulle vara ganska överens i det avseendet, men jag börjar bli en aning tveksam till om det verkligen är på det viset. Men har ju en replik till och kan kanske övertyga mig om att jag har fel. 236 () replik: Det är inte direkt ett självändamål för oss vänsterpartister att bli överens med moderater. Men jag kan säga så här: Jag tror inte att vi ska vara naiva. Jag har varit ordförande för en allsvensk fotbollsförening. De företag som går in och sponsrar gör inte det enbart därför att de tycker att det är kul med fotboll eller teater, utan de gör det därför att de vill lansera sitt namn. De tittar väldigt noga hur deras logga kommer fram i de stora tidningarna. Det ska man vara väldigt klar över. Möjligtvis kan man leva med detta inom idrotten, som är mycket mer kommersialiserad än vad kulturen är. Jag menar att vi måste ha en väldigt noggrann kontroll när det gäller vad vi menar med sponsring och vilka regler som ska sättas upp kring sponsring inom kulturlivet. Det gäller även inom idrotten, men talar vi om kulturfrågorna. Jag tycker att det är en bra början att det skrivs i regeringens regleringsbrev att om det finns den här typen av alternativ finansiering får inte det rubba de principer som finns för att man från början får statliga medel. Vi skulle vilja ha ett beslut från . Det innebär då inte att vi säger att vi ska förbjuda sponsring. I stället vill vi att det ska klarläggas vad sponsring innebär. Vilka regler ska gälla för dem som ger sponsring och för dem som får sponsring inom kulturområdet? Inte minst utifrån de domar som finns och som bör kunna utvärderas skulle det nog vara en klar fördel om vi uttryckte en mycket tydlig ståndpunkt härifrån. Jag tror att det kan finnas en viss gradskillnad när det gäller vad som ska stå i det betänkandet. 237 () replik: Jag tänkte passa på att fråga hur han ser på den fråga som jag tog upp i mitt anförande och som handlar om möjligheten att införa kulturcheckar. Utifrån argumentationen om sponsring noterar jag att möjligheterna att med kulturcheckar stimulera efterfrågan på kultur skulle öka. Det handlar om att det är den enskilde som skulle bestämma vilken kultur som önskas. Kulturen styrs alltså inte av pengar, och kulturskaparna styrs inte av medel. Den enskilde skulle i stället avgöra vad som efterfrågas. Hur ser alltså på ett införande av kulturcheckar? 238 () replik: Vi tror inte på vare sig skolcheckar eller kulturcheckar eller vad man nu väljer att tala om. I fråga om hela det kommersiella kulturlivet kan man ju köpa den konst eller den kultur man vill. En viss form av kultur behöver någon typ av offentlig finansiering, för annars blir det oerhört dyrt. Redan nu är det, som vi ibland läser i tidningen, dyrt att gå på opera eller teater. Om vi då säger att allt stöd tas bort och man i stället får en check och kan bestämma själv blir det kanske väldigt dyrt för övriga. Onekligen är det fler då som väljer en viss form av kultur, kommersiell kultur, än de som går exempelvis på . Vi tycker att det är viktigt att värna alla konst- och kulturformer. Då behövs det i vissa fall statligt eller kommunalt stöd alltså vad vi kallar för offentligt stöd. Vi kan inte riktigt förstå det synsätt som går igen på alla politikområden att man genom att göra alla till kunder eller klienter löser alla problem. Vi tror inte att tillvaron är så enkel, utan det kommer att skapas problem på andra sidan som blir svåröverskådliga. Vi tror alltså inte på den grundtanken men har respekt för den syn ni har. Vi tror alltså inte på den här idén. 239 () replik: Jag konstaterar att nu har på sig sina ideologiska glasögon. Han har alltså inte satt sig in i frågan, så jag får nog sätta mig ned och i lugn och ro förklara hur det här är tänkt. Vi kan ta bort ordet check, för det är besvärande, och i stället tala om kort. Motionskort finns ; det är allmänt vedertaget. Jag har aldrig hört att har motionerat om att vi ska upphöra med motionskort. Företagen ska inte kunna ha den här subventionen det handlar ju om en subvention och ytterst kostar det pengar. Därför vill vi att skatteutskottet ska undersöka vad det här kommer att kosta och vilka konsekvenser det får. Det är ju fortfarande fråga om statliga pengar. Det är som med motionskorten, min vän ! Det handlar alltså inte om checkar som någon privat på det sättet ska betala, utan det är exakt samma modell som när det gäller motionskorten. Om, som jag väljer att kalla det för, ett kulturkort införs ska det vara ett hälsofrämjande verktyg för anställda i företagen. Vi tror på kulturens betydelse för hälsan. Således skulle effekten kanske till och med bli ännu bättre för dem som så önskar än den effekt som motionskortet har. Alla mår inte bra av att cykla eller av att vara på gym utan upplever kanske en minst lika stor hälsobringande effekt av att gå på en konstutställning. Det är vad det här handlar om ingenting annat! 240 () replik: Då kan vi gå ett steg längre. Jag vet att läkarna nu runtom i landet börjar så att säga skriva ut motion på recept i stället för piller. Då kan man ju också föreskriva ett konsertbesök visst. Om det är så tycker jag att ni ska välja ord, för detta brukar inte direkt förknippas med begreppet check. Sedan får man inte glömma att någonstans ska allting i slutändan betalas. Grunden är ändå den offentliga finansieringen. Vi tror inte att det går att lösa alla de problem inom kultursektorn som vi talat om enbart genom att döpa om begreppen och göra det hela till personliga val och så vidare. I stället måste vi hitta en fungerande infrastruktur. Sedan är det upp till den enskilde att välja vad han eller hon vill gå på.