prot · GR09120 · 2004-05-24 00:00:00 — Vi moderater tycker att det är besynnerligt att så få ärenden om mutor och bestickning över huvud taget prövas. Vi tar allvarligt på att bland annat har påpekat att de svenska lagarna är otydliga och otidsenliga och också gett exempel på problemen. Tittar man själv i lagboken och jämför med andra lagar finner man också att de faktiskt har rätt: Det är väldigt allmänt hållet när det gäller mutor. Vad som egentligen menas exemplifieras dåligt, till skillnad mot hur det ser ut i en hel del andra lagar. Lagen om mutor är faktiskt så allmänt hållen att man närmast kan kalla den för en generalklausul. Det saknas referenser för att ge ledning om vad som gäller. Just detta tycker majoriteten märkligt nog jag har läst betänkandet är någonting bra. I betänkandet skriver man att det ger utrymme för hänsynstagande i varje enskilt fall. Men ska vi ärligt talat ha lagar som liksom formar sig efter varje enskilt fall? Hur blir det då med likhet inför lagen? I verkligheten visar det sig också att de fall som ändå finns kanske just på grund av utformningen inte prövas särskilt ofta. Medborgarna får sväva i okunskap om vad som gäller. Vi hade en hearing här i där en erfaren advokat sade att han trots att han jobbat med de här frågorna inte alltid kan svara på frågor om vad som gäller. Är det en sådan ordning vi ska ha? Vi moderater har uppfattningen att grunden för rättssamhället måste vara tydlighet i lagstiftningen. Medborgare ska kunna få reda på vad som är rätt och fel enligt lagen. Dessutom tycker vi att erfarenheterna av den lagstiftning vi nu pratar om visar att den inte fyller sitt syfte. Alldeles för få ärenden leder till lagföring. Mörkertalen när det gäller mutor och bestickning verkar vara stora. Den svenska lagstiftningen kom till i när gränserna mellan offentligt och privat såg annorlunda ut än , liksom gränserna för handel, affärer och samarbeten. Det måste även socialdemokrater och andra kunna erkänna. Jag tror att vi är många som vill veta varför ni socialdemokrater är så nöjda med nuvarande ordning som det står i betänkandet. Vår lagstiftning, skriver ni, har ansetts tillgodose de krav som de internationella åtagandena ställer. Kanske är de kraven för lågt ställda. Varför delar man inte den uppfattning och den kritik som framförts från ? Vad är argumenten emot? Vad är det som Socialdemokraterna och majoriteten har förstått som vi andra inte begriper? Det finns ingen förklaring i betänkandet till den slutsats som utskottsmajoriteten drar. Och hur tror ni att internationella bedömare ser på att vi i klarar av att utreda så få ärenden på det här området? Räcker det med att godkänna konventioner, eller innebär de stora orden på internationella möten att man också har en hemläxa att klara av? Jag anser att måste ta intryck av och se allvarligt på alla de affärer som uppdagats . Tänk om de är toppen av ett ! Tänk om fler och fler människor på alltfler områden börjar göra som alla andra för det är ju så man säger och tänjer gränser och utnyttjar förmåner på ett otillbörligt sätt! Tänk om vi i har lika stora bekymmer med korruption som vi vid kaffeborden tror att de har i andra länder! Tänk om det svenska regelverket och vårt rättsväsende har brister som gör att det är chokladaskar till jul som ifrågasätts i stället för tjänster och gentjänster för tusentals och ! Tänk om vi faktiskt silar mygg och sväljer kameler! Jag menar att vi måste ställa de här frågorna. Det är vår skyldighet i . Vi måste gå till grunden med bekymren, för de kommer inte att minska av sig själva. Det handlar om rättssäkerhet. Det handlar om demokrati. Det handlar om trygghet. Ja, det är min uppmaning till kammaren. Tänk om, och rösta för reservationen, som jag härmed yrkar bifall till, och låt oss utreda den svenska mutbrottslagstiftningen med syfte att göra den tydlig, skarp och modern. 71 (): Jag yrkar bifall till reservation. Av den framgår att det behövs en utredning om en övergripande revision av korruptionslagstiftningen i . Det gäller innehåll och form i syfte att förenkla och förtydliga regelverket. Det är ungefär det som sagt, och jag ska därför vara rätt kortfattad i den här debatten. Jag tycker nämligen att den är ganska solklar. Korruption, herr talman, är ett allvarligt hot mot demokratin och rättssäkerheten och även mot de mänskliga rättigheterna. En effektiv kamp mot korruption måste ske över gränserna i de olika länderna och genom internationellt samarbete. Det är intressant att notera att många, när man frågar dem, har mycket vaga uppfattningar om vad korruption är, vad muta är, vad bestickning är. De vet att om de får väldigt mycket pengar för något som de inte gjort, eller för något som de ska göra, kan det vara tveksamt. Mycket mer än så vet de egentligen inte. anses som ett land med ganska låg korruptionsnivå. Vad det kommer ifrån vet jag faktiskt inte. Möjligen beror det på att korruptionen i andra länder anses vara ännu större, eller att vi inte riktigt har grepp om hur stor den är i . Det poppar lite då och då upp påståenden framför allt har det skett att korruption nog förekommer både här och där. I denna globaliserade värld är det därför angeläget att har en lagstiftning om mutor och bestickning för att motverka korruption. En viss förståelse har jag för att regeringen mot bakgrund av den tidsbrist som råder ansett det vara nödvändigt att tillträda den här konventionen. Men det handlar om mycket komplicerade och tekniskt svåra frågor, vilket bland annat framgått av det som sagts här tidigare. Det är viktigt att lagtexten är tydlig så att vi förstår den i alla sammanhang. Jag påstår att så som lagtexten ser ut har den inte den tydlighet som krävs. Den måste vara tydlig så att alla vet vad som är tillåtet och inte tillåtet. Om man inte vet vad som är tillåtet, var gränsen går och så vidare blir det svårt, för att inte säga omöjligt, att följa lagen. anser att det är nödvändigt att se över hela korruptionslagstiftningen. Ska bestickning och mutbrott ligga i samma kapitel? Ska samma regelverk gälla för det privata som för det offentliga? Ska kriterierna vara desamma? Och så vidare. Det finns en stor mängd frågor som söker svar, och därför är vår begäran i reservationen att det görs en översyn av hela korruptionslagstiftningen. Tiden går väldigt fort, fast de som lyssnar kanske tycker att den går långsamt. Låt mig ändå avslutningsvis säga att betänkandets skrivning på s. 10 är sällsynt svårtolkad. Jag tror att var inne på det. Där sägs att frågan om vad som i en viss situation är att anse som en muta är med nödvändighet svårbedömd. Men ska man då inte hjälpa till så att det hela blir lättare att ta till sig? Några belopp ska vi inte ange. Det kan ge en stelbent reglering och därmed motverka sitt syfte. Jag tycker att den skrivning som finns i stor utsträckning visar att det är nödvändigt med en översyn av hela korruptionslagstiftningen. 72 (): Jag skulle vilja börja med att säga att jag instämmer i det som de tre föregående talarna från , och sagt. Därför ska jag hålla mitt anförande kort. Från sida är det självklart att ska godkänna straffrättsliga konvention om korruption, civilrättsliga konvention om korruption och tilläggsprotokollet till den straffrättsliga konventionen. Även de föreslagna förändringarna i står vi bakom. Det är fullt rimligt att mutbestämmelserna ska vara tillämpliga för utländsk minister, ledamot av ett utländskt parlament, mellanstatlig eller överstatlig organisation där är medlem och så vidare. Korruptionslagstiftningen har länge varit omdiskuterad. Ingen kan påstå att lagen är speciellt tydlig. Det är vi ganska överens om här. Dock menar den ena halvan att det är bra att den inte är tydlig, medan vi på den andra halvan tycker att detta är negativt. Jag vill påstå att det är negativt för åklagare som ska utreda eventuella mut- eller bestickningsbrott, men det är också negativt för dem som eventuellt begått sådana brott. Det minsta man kan begära är att lagen är förutsägbar, och det är minst sagt tveksamt . Den låga lagföringsandel för mut- och bestickningsbrott som vi har kan även vara en tydlig indikation på att något i lagstiftningen är fel. Detta har också framförts av dem som arbetar med denna typ av brottslighet. Det behövs en ny och väl genomarbetad korruptionslagstiftning, som tydligt och klart specificerar vad som gör något till en muta eller annan otillbörlig belöning. En ny lagstiftning behöver också tydliggöra rättsläget för både offentlig och privat sektor. Skyddsintressena i dessa sektorer är olika, och det måste speglas i lagstiftningen. Jag nöjer mig med detta och avslutar med att yrka bifall till reservationen om utredning av mutbrottslagstiftningen. 73 (): Först vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen och därmed de bägge motionerna. Jag ska redogöra för varför utskottsmajoriteten anser att det är angeläget med den lagändring som föreslås av regeringen och varför de bägge i och för sig välskrivna motionerna måste avslås. Låt det inte råda något tvivel om att tydlighet, förutsägbarhet, klarhet, skarphet och modern lagstiftning är något som vi alla vill ha och arbeta för. har redan gett en ordentlig bakgrund till betänkandet, och samtliga talare före mig har sagt det som finns att säga. Jag vill därför bara sätta det som sagts i ett sammanhang för att tydliggöra utskottets resonemang. Vi lever i globaliseringens tidevarv. Handeln och den ekonomiska verksamheten blir alltmer global. Arbetskraft, tjänster och varor har numera inga nationella gränser. framtid bygger i stort sett på framgångsrika företag företag som för det mesta verkar i en internationell miljö. Ett samhälle med utbredd korruption är ett mindre effektivt och osäkrare samhälle. Tyvärr är korruption ett stort och växande internationellt problem och ett hinder för global utveckling. Den är också ett stort och växande problem i det internationella utvecklingssamarbetet. Varje person som ägnar sig åt utvecklingsarbete vet att korruption är ett stort problem. Att vi måste samarbeta internationellt för att komma åt detta demoraliserande beteende är det ingen som tvivlar på. Att måste delta aktivt i det internationella samarbetet på området är självklart. Att en väl fungerande global marknad utan korruption gynnar oss är självklart, eftersom vi redan har, vågar jag påstå, effektiva lagar här i jämfört med andra länder. har varit väldigt aktivt i arbetet med att få fram ett internationellt instrument på det här området. Redan vid det europeiska justitieministermötet i var aktivt inblandat i arbetet med att få fram en konvention inom området. Utgångspunkten var och är självklar. För det första är korruption ett hot mot det öppna demokratiska samhället och farligt för mänskliga rättigheter, såsom har påpekat. För det andra är korruption inte bra för ekonomin. Och för det tredje är korruption ingången till mycket allvarlig gränsöverskridande och organiserad brottslighet. Själva förslaget är enkelt. Det handlar om en straffrättslig konvention och dess tilläggsprotokoll och om en civilrättslig konvention. De ändringar i som måste göras för att ska kunna ratificera konventionerna och tilläggsprotokollet är relativt enkla. Det beror på att har en, enligt min mening, bra lagstiftning inom området en lagstiftning som har en internationell räckvidd, men en lagstiftning som naturligtvis kan göras mycket bättre. Regeringen föreslår några småjusteringar i den nationella lagstiftningen inom området, och det är i princip tre saker. För det första ska den personkrets som kan hållas ansvarig för mutbrott och bestickning utvidgas. Ändringen innebär helt enkelt att ansvaret också kommer att omfatta, som sade, till exempel utländska ministrar och utländska parlamentariker samt utländska skiljemän. För det andra gör man en konsekvensändring, eftersom staten har skilts från kyrkan, som innebär att den särskilda regleringen för ledamöter av styrelser och motsvarande som hör till församlingar och kyrkor slopas. För det tredje införs en särskild straffskala för grova fall av bestickning. Det är en förbättring, ett steg i rätt riktning, och det är bra. Straffskalan motsvarar den som gäller för grova mutbrott, det vill säga fängelse och högst . Substansen i motionerna och i reservationen går ut på att det ska tillsättas en utredning för att göra en total revision av hela mutbrottslagstiftningen och att en ny korruptionslagstiftning ska arbetas fram. Motiveringen, som vi har hört här från talarstolen, är att lagstiftningen är generell och otydlig. Jag delar inte den uppfattningen, inte helt och hållet. Det är sant att det är sparsamt med domstolspraxis. Det är korrekt. Det innebär dock inte att lagen är svårtillämplig. Arbetet mot korruption bedrivs till stor del internationellt, och de internationella utvärderingarna av lagstiftning och tillämpning inom området har klarat alla de krav som ställs av alla internationella konventioner inom området. Jag är övertygad om att regeringen följer utvecklingen och arbetar kontinuerligt för att se till att vi får en bättre lagstiftning. Är ni beredda att vara med i det arbetet så är ni välkomna. Vi är beredda att lyssna och att utveckla det som kanske redan på något sätt fungerar ändå. Det är också så att föreslås godkänna att avger en deklaration om att en ratifikation av konventionen, som enligt bedömning inte medför att vårt medlemskap i det som kallas för GRECO, gruppen av stater mot korruption, kan omprövas om skäl för detta uppkommer . Vi har naturligtvis försäkrat oss om att föreningars, fackföreningars och folkrörelsers möjligheter att i helt demokratisk ordning söka påverka sina valda representanter inte kriminaliseras. En effektiv brottsbekämpning förutsätter i allt högre grad ett utvecklat och välfungerande internationellt samarbete. Vi anser att konventionerna är ett betydelsefullt redskap i kampen mot internationell brottslighet. Utskottsmajoriteten delar därför regeringens uppfattning att bör ansluta sig till konventionerna och tilläggsprotokollet. Jag yrkar avslag på reservationen och bifall till utskottets förslag i betänkandet. 74 (m) replik: Det är talande när ägnar huvuddelen av sitt anförande åt att prata om det som är helt okontroversiellt, även om det är viktigt, i stället för att diskutera det som faktiskt är kontroversiellt här i kammaren , nämligen att Socialdemokraterna, inte håller med om den allvarliga kritik som riktas mot svenska lagar när det gäller mutbrott. När vi har sett härva efter härva, affär efter affär i Systembolaget, kriminalvården, sjukvården, omsorgen det går att nämna hur mycket som helst säger du: Nej, vi delar inte uppfattningen att lagen är för vag. Men läs texten! Ord för ord är odefinierat. Det finns ett argument som jag anförde tidigare, och som du inte nämnde, för att man behöver se över lagen, och det är att , 2004, är annorlunda än vad var . Vi måste väl rimligen se till att vi har en lagstiftning som tar hänsyn till det. sade i sitt anförande att motionerna i och för sig är välskrivna. Det var ju snällt sagt. Men om man tycker att det ligger något i detta, är det väl inte bara att säga att vi alla är överens om att lagstiftningen ska vara tydlig och modern. Det är ni som kan göra något åt saken. Det är du som har kontakt med . Då räcker det väl inte att stå och säga: Men jag tror att själv funderar så bra på det här. Det är väl inte säkert. Ge ett besked i kammaren! Är lagstiftningen bra eller är den inte bra? I betänkandet står det att ni tycker att det är bra som det är. Det är en uppfattning som vi moderater definitivt inte kan dela. Vi har ett jätteproblem. 75 () replik: Att motionerna i och för sig är välskrivna innebär inte att de för den skull behöver vara riktiga. Sedan kan det finnas några korn av intressanta iakttagelser som man kan göra, att det som redan är bra kan göras bättre. Det finns någonting som kallas för GRECO, gruppen av stater mot korruption. Mig veterligen har de gjort ett antal utvärderingar av och andra länder, och klarar alla de kriterier som ställs och ligger ganska högt. Sedan kan jag naturligtvis hålla med om att detta att vi ligger högt upp på den internationella listan inte innebär att allt är bra inom gränser. Du har själv nämnt , läkarnas situation och annat. Det finns mycket som behöver göras. Självklart är utgångspunkten för det arbete som vi bedriver här i och för regeringens arbete att få tydlighet, skärpa, klarhet och förutsebarhet. Att vi skriver en sådan här lag och gör det möjligt att ansluta oss till en konvention innebär inte att vi lugnt lutar oss tillbaka. Var säker på att vi jobbar med att förbättra saker och ting, så även detta, även om allt inte sker under morgondagen, som du kanske förväntar dig. 76 (m) replik: Man kan inte den ena sekunden säga att det är bra som det är och nästa sekund säga: Ja, vi tänker nog på att försöka göra det bättre. Det är fullständigt ointressant, höll jag på att säga, men det är det inte, för det är klart att det är bra om internationella bedömare inte kritiserar . Men den intressanta fråga som jag försökte ställa till var: Varför tycker Socialdemokraterna att till exempel har fel när de säger att de i sitt arbete med de här frågorna uppfattar och märker att den svenska lagstiftningen är otydlig? Varför tycker Socialdemokraterna inte att det verkar uppenbart att domstolarna tycker likadant eftersom de uppenbarligen inte lyckas komma till skott med att lagföra tillräckligt många sådana här ärenden? Den tredje frågan är: Vad tänker ni göra åt det bekymmer vi har? Hur ska vi få fler fällda för mutbrott? Det är alldeles uppenbart att allt fusk inte kommer och lagförs i det här landet. Någonting måste man ju göra. Det är precis som van der Kwast sade i en artikel häromsistens; de här stora affärerna skvätter på det allmänna medvetandet och själen i det svenska samhället. Majoriteten i utskottet sitter och säger: Det är bra som det är! Och sedan kryper till korset i talarstolen och säger att regeringen nog funderar på problemen. Varför vill ni inte göra något själva? Varför vill ni inte föreslå någon åtgärd för att skaffa oss den skarpa, moderna och tydliga lagstiftning som behövs mot korruption och mutor? 77 () replik: Vi föreslår ju en åtgärd. Jag delar tyvärr inte din uppfattning. Det innebär inte att allt det du säger är fel. Domstolspraxis är visserligen sparsam, men det kan inte tas till intäkt för att bestämmelserna inte uppfyller sitt syfte. De oegentligheter som har uppmärksammats i medierna kommer sannolikt att leda till att ett flertal kommer att prövas i domstol, i synnerhet när vi har en åklagare som ska jobba med detta. Det kommer i sin tur att medföra att praxis på området blir något rikhaltigare, vilket också kommer att göra att rättsläget blir klarare. Domstolsprövningarna kan så klart också visa att det finns brister i lagstiftningen . Men då finns det också en mycket klar dokumentation över var problemen finns och över den eventuella omfattningen av det som måste göras. Inte heller vad gäller frågan om särskilda bestämmelser för den privata sektorn finns det tillräckligt underlag för att dagens lagstiftning måste revideras. Tvärtom måste det vara tydligt att korruption är ett allvarligt brott, som måste bekämpas var än det uppenbarar sig inte minst för att främja den fria konkurrensen. Det är just därför man höjer straffvärdet till fängelse. Det ger ett utrymme för domstolarna att verka effektivt. Så nog gör vi något! Det blir ibland lite semantik när det gäller vad saker och ting handlar om. Vi jobbar, och vi vill gärna jobba tillsammans. Det innebär inte att vi tycker att allting är bra eller dåligt. Föredrogs justitieutskottets betänkande 2003/04:JuU21 Korruption (prop. 2003/04:70). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 7 § Ett effektivare brottmålsförfarande 78 (): Medborgare som lyssnar! Den här debatten är viktig på flera sätt. Den pekar på att det finns andra sätt att förbättra det svenska rättsväsendets funktionssätt än att anvisa mer pengar. Jag måste medge att även jag känner att det blir segt ibland att ständigt tvingas återkomma till svampens strukturella och systematiska underfinansiering av de rättsvårdande myndigheterna i . För den som undrar vad svampen är kan jag tala om att det är den interna benämning som s, v och mp har en mycket talande beskrivning på det majoritetsstyre som leder just . I propositionen tar man sikte på det faktum att det finns flera dimensioner i rättssäkerhetsbegreppet. Det givna är att rättsprocess och domslut ska vara korrekta och hålla hög kvalitet. Det brukar vara talande för rättssäkerheten. Men det är lika viktigt att en rättsprocess inte tar åratal från anmälan till domslut och eventuell verkställighet av påföljd. Tiden är också en kvalitetsaspekt och en rättssäkerhetsaspekt. De ibland ofattbart långa tiderna för att avgöra brottmål är i sig således ett omfattande kvalitetsproblem. Fler oskyldiga riskerar att dömas och fler skyldiga riskerar att gå fria när utredningar och handläggningar drar ut . Vid förhandlingar riskerar man att förhörsprotokoll spelar en allt större roll trots omedelbarhets- och muntlighetsprincip i domstol. På samma sätt riskerar vittnesmål att tappa kraft då förflyter tills man har förhandling. De konkreta förslagen i propositionen är inte så många, men de är lätta att ställa sig bakom. Till viss mån ökar möjligheterna att med förenklad delgivning få fart på utredningar, process och lagföring, även om det finns en omfattande orealism i brödtexten. Ta till exempel skrivningar som den här: Med den föreslagna modellen skulle liggetiderna för många mängdbrott i stort sett försvinna, vilket leder till att effektiviteten i handläggningen ökar med högre lagföring. Det är ju häpnadsväckande! Det finns kanske andra saker som påverkar. Möjligheten att använda just tvångsmedlet beslag vid förenklad brottsutredning är också att välkomna, även om man kan fundera på varför inte andra tvångsmedel också kan komma i fråga. Tvångsmedlet beslag är ju begränsat. På så sätt kunde man se till att fler brott beivras, och framför allt att fler nya brott inte begås. De två konkreta förslag som vi alltså har på bordet att debattera är smulor från ett omfattande och viktigt arbete som sker inom Beredningen för rättsväsendets utveckling. Den har levererat flera viktiga betänkanden med förslag som med bibehållen rättssäkerhet i huvudsak skulle kunna öka kraften i de rättsvårdande myndigheternas brottsbekämpande verksamhet. Men jag finner, herr talman, att regeringen har en irriterande förmåga att begrava de flesta viktiga och brådskande lagförändringar i olika utredningar. Ännu värre är att när sedan dessa utredningar väl har presenterats så följer av långbänk. När sedan någon proposition som har verklig substans för det brottsbekämpande arbetet då och då kommer så är det mycket prat om allmänna önskemål som jag tycker borde ha kunnat avhandlas i regleringsbrev. Det kunde också ha gjorts i annan styrning från regeringen över myndigheterna. Låt mig ta några exempel. Man gör en poäng av att polisen bör ha en så kallad andra linje av brottsutredare för att öka effektiviteten. Ursäkta, säger jag, men detta finns ju redan som krav från . Vidare är det lite väl detaljerat att arbeta med, åtminstone för . Man pratar om narkotikatester och så kallade analysbesked. Det kan ta att få ett sannolikt narkotiskt preparat klarlagt när det gäller vad det innehåller och vad det är. Det visar sig att till exempel i den här staden, där är belägen, har möjlighet att genomföra detta. Man undrar hur det kan finnas en sådan samordning mellan statliga myndigheter att man skickar pulver någon annanstans och inte till tullen som ligger här. Där kan man ju få besked på . Man kan undra om man verkligen vill ha, leda och frammana en effektiv brottsbekämpning som går snabbt. Här finns en del att önska av regeringen. Det finns också en sida om åklagarna här. Det blir nästan komiskt när det står att när ett ärende kommer till en åklagare så vill vi att de ska ha möjlighet att agera snabbt.