prot · GS0921 · 2004-10-27 00:00:00 — Jag vill ändå tacka för svaret att inte tänker vänta ens . Det tolkar jag som att kanske vi står här igen och debatterar frågan. Jag har motionerat på nytt i ärendet. Jag förväntar mig också att och den socialdemokratiska gruppen om ingenting har hänt då är beredda att ompröva sitt beslut att vänta och avvakta. Det är viktigt att kulturen också ska kunna få ta del av möjligheterna för sponsring. 103 () replik: Vi behöver inte vänta. Vi kommer antagligen att fatta ett beslut. Jag utgår från att både och regeringens rekommendation, om jag får använda det ordet, till ska gå fram så att man snabbt tar fram reglerna. Jag utgår från det. Vi kan med dagens lagstiftning mycket väl ta större hänsyn till imageskapande sponsring. Det finns inget hinder i lagstiftningen mot det. Med de signaler som både och regeringen nu ger till kan vi nog få fram rekommendationer som gör det betydligt tydligare och enklare att på förhand veta hur man kan få avdrag för sponsring och också gör det lättare att få avdrag för imageskapande sponsring. 104 PER () replik: Den positiva inställning som ändå visar är noterbar. är det intressant att se hur Socialdemokraterna nu hänvisar till rättsutvecklingen och att lagtillämpningen ska få sätta sig. Det är ett sätt att resonera som jag inte riktigt känner igen historiskt även om det är intressant. Jag vet inte om jag har fel. Men om rättsutvecklingen nu sätter sig, eller är inne på en linje, hur ska då kunna mobilisera för en annan linje? Rätta mig om jag har fel. Skulle det inte kunna finnas motstridiga tendenser här? Rättsutvecklingen är motsägelsefull, som vi har läst. Man har gett avslag i fall med rent imageskapande motiv bakom sponsring. antyder att signalerna från regeringen och majoriteten i till ska vara mer positiva. Jag tycker mig se en motsägelse där. tveksamhet till att dröja och farhåga att det kan vara skadligt kan tyvärr besannas. Regeringen kom till slutsatsen att det inte är möjligt att precisera avdragsrätten för sponsring. Jag vill passa på att fråga: Menar på fullt allvar att det inte är möjligt? Skulle inte ha möjlighet att göra detta? 105 () replik: Jag delar inte regeringens uppfattning att det skulle vara omöjligt. Väldigt lite är omöjligt. Man kan naturligtvis ha en lagstiftning och skriva en lagtext också på det här området. Men det blir inte bra. Det är vår invändning. Det finns skäl som talar emot att försöka att i detalj reglera detta. Det handlar också om att få lagstiftningen att överleva över tiden. Det händer saker i samhället som gör att detaljerade lagar snabbt blir överspelade. Det är därför bättre att ha en generell lagstiftning och att rättsutvecklingen och de rekommendationer som kommer från kan leva i takt . Det tror vi är en bättre tingens ordning än att i detalj reglera området. Sedan tror jag att Per har fel när han säger att man inte kan få avdrag för imageskapande åtgärder. Just Falconfallet är ett exempel på att man har fått det. Det spretar lite grann i rättstillämpningen. Därför finns det anledning att ha den diskussion vi har och nya rekommendationer från , och så får vi se var vi landar. Jag tror vi kommer ett stort steg åt rätt håll. Jag vill också ställa en fråga till Per med anledning av reservation nr 2. Där föreslås att man ska få göra avdrag för gåvor. Tycker inte Per att det är viktigt att vi har en demokratisk process bakom den typen av bistånd eller bidrag till internationella eller andra organisationer? 106 PER () replik: Mitt huvudsakliga budskap, om jag får börja med den första frågan, är att det är en godtycklighet. I varje fall avsåg jag inte att säga att det aldrig någonsin har gått eller kommer att kunna gå med nuvarande lagstiftning att få avdragsrätt för imageskapande sponsring. Men det behövs någon form av anknytning. Jag tycker ändå att det känns lite patetiskt med Falconmålet. Anknytningen skulle vara själva falksymbolen som stöd för pilgrimsfalken. Det är flott och tjusigt. Den typen av godtycklighet skulle försvinna om kravet på direkta motprestationer skulle upphöra och att man i stället godtog och i lagstiftningen skrev in en lämplig formulering om att också imageskapande sponsring är okej. Det är bra att tar upp Falconfallet, fru talman, och det pekar också på rättsosäkerheten. Detta vill ni lösa genom att det ska sätta sig, genom att rättsutvecklingen ska få ha sin gång och så vidare. Från en enad borgerlighet här så tror vi inte att det är tillräckligt på något sätt. Jag är också rädd för att godtyckligheten motsvaras av en godtycklighet inom regeringen: Med kulturminister är det ett nej hon har ideologiska skäl. Med kulturminister kan det mycket väl gå. Vi får väl se om det besannas. Vad gäller frågan om solidaritetsuttryck, det vill säga en typ av internationellt bistånd, så håller jag med om att själva grundplåten ska vara sådant som kommer från beslut här i . Men jag tycker att incitamenten ska vara tydliga även för gåvor av det här slaget. 107 () replik: Jag håller inte med Per . Vi har uppenbarligen lite olika utgångspunkter. Jag tycker att vi kommer en bra bit på vägen genom att rösta för det betänkande som ligger på bord . Det blir säkert en process när det gäller kultursponsring, som ju är lite nyare. Det tar lite , och det kommer att ta tid innan man kan vara lika trygg och säker som på ett område där detta har pågått länge, där det finns många olika rättsfall och där det hela är prövat på många olika sätt. Det ligger i sakens natur. När det gäller avdrag för gåva så påverkar detta också det allmännas möjligheter att ge gåvor. Ett skatteavdrag innebär ju mindre intäkter till det allmänna. Det allmänna avhänder sig alltså en del av möjligheten att styra. Jag tycker också att det är märkligt att man hänvisar till att människor skulle behöva den här typen av avdrag för att vara solidariska. Det är konstigt om man har någon sorts devis som Gärna internationell solidaritet, men först ett rejält skatteavdrag!. För mig känns det lite främmande. 108 () replik: Jag tycker att både idrott och kultur är lika viktigt. har kommunerna allt sämre ekonomiska möjligheter, och då är det viktigt att man kan komplettera statsstöd och kommunalt stöd till kultur och idrott med sponsring från näringslivet. Jag menar inte att man ska ersätta stödet helt och hållet, utan det är viktigt att det finns ett komplement. Därför tycker jag att det är oroväckande att man fortfarande säger att vi ska vänta och se. Man har haft på sig. överlämnar man stafettpinnen till . Det förefaller mig mycket intressant att se om ska hinna lägga fram förslag . Kommer det att finnas resurser för det på ? Kommer man att prioritera frågorna? Vi träffade i går och fick en del information. Jag funderar på om man verkligen kommer att sätta högsta prioritet på de här frågorna så att det kommer att vara klart . Jag är tveksam till det här med riktlinjer. Riktlinjer är någonting som man kan följa. Det brukar ofta stå bör. Med en lag måste man följa reglerna. Kommer riktlinjerna att vara lika säkra? sade förut att rättstillämpningen spretar . Vad är det som man kräver för en motprestation? Därför tycker jag att det är olyckligt att man har fått vänta så länge på att det läggs fram en skrivelse och att det inte finns några konkreta förslag på hur detta ska lösas. 109 () replik: Jag kan bara konstatera att inte heller de fyra partier som står bakom reservationen har någon uppfattning om hur lagtexten ska se ut. Det går bra att kritisera att vi inte har presenterat någon eller tycker att det är svårt, men ni kan ju själva inte heller komma med något konkret förslag annat än att det inte borde vara som . Det tycker jag i sig kan vara ett svaghetsbevis. Jag tänker inte upprepa de argument som jag har fört fram till att vi hellre väljer att gå den här vägen än att ha en detaljerad lagstiftning, som med årens lopp också snabbt blir överspelad. Jag tycker att vi i grunden har en bra lagstiftning. ska ta fram rekommendationer, vilket jag utgår från att man också gör när både regering och riksdag tycker att det är viktigt. Det skulle förvåna mig annars. Med de rekommendationerna tror jag att vi kommer ett bra steg åt rätt håll. Jag vill fråga om det här med avdrag för gåva. Tycker du inte att det är något problematiskt att man privatiserar de beslut som är gemensamma? Ser du inte att det kan finnas problem med att välja ut vilka typer av organisationer det ska gälla? Jag pratar alltså om gränsdragningen mellan vilka man ska få avdragsrätt för när man lämnar ett bidrag, eller en gåva i det här fallet, och vilka organisationer som inte riktigt duger till. 110 () replik: tror fortfarande att man kommer att bli klar på , men jag har inte fått något svar på min fråga om riktlinjerna. Kommer de att innehålla ordet bör? Då kan man ju alltid kringgå dem; det finns alltid kringelkrokar runtomkring det. När man har en lagtext så ska den kunna följas och man ska kunna få det hela prövat i en rättsinstans. Men en riktlinje kan man aldrig pröva. föreslår att vi skulle ha en färdig lagtext. Vi fick förslaget, där ni inte hade någon färdig lagtext, för . Vi har inte hunnit arbeta fram någon klar lagtext, och regeringen har ju inte heller hunnit med det . Jag går över till detta med solidaritet och gåvor. Det står att det gäller ett internationellt bistånd. I har vi länge haft uppfattningen att det är viktigt att man på något vis kan stötta de människor som vill bidra till att även andra ute i världen får ett välstånd. 111 () replik: Jag är ledamot i riksdag; jag jobbar inte på . Jag kan därför inte veta exakt hur man kommer att formulera en skrivelse som man ännu inte har skrivit. Jag kan dessvärre inte svara på den frågan. Det här med gåvor till organisationer som sysslar med internationellt bistånd är problematiskt, för det blir stora gränsdragningsproblem. Jag tycker dessutom att det är principiellt tvivelaktigt. Exempelvis tycker jag inte att det är rimligt att skattebetalarna skulle behöva stå för en del av ett bidrag till för det bistånd som den tycker sig bedriva på . Jag tror inte att tycker det heller, men det blir en märklig diskussion om vi ska ha en politisk granskning av de organisationer som är lämpliga för den här typen av gåvor. 112 () replik: Jag uppskattar tonen i inlägg vad gäller synen på sponsring. Frågan rör sig och lever. Synen är mer generös än vad man kan läsa in i regeringens skrivelse. Vi vet vad tandemparet har förmått och vi får väl se vad nästa tandempar kommer att förmå. När det gäller vad det nästnästa kommer att göra är jag trygg. finns det en stor gråzon för avdragsrätten för sponsorbidrag till kulturen. Man vet inte vad som gäller, och det handlar om rejäla spännvidder. Det värsta som finns för företagare och näringsliv är ofta osäkerhet när man inte vet vad som gäller. Domarna är skönsmässiga. avdrag för , hörde vi om här. Sedan säger fifty-fifty. Det kanske hade kunnat vara 6040 eller 7030 vad vet jag? Men man kom fram till fifty-fifty. I den andra domen, om , blev det full avdragsrätt men alla underinstanser var helt emot. Det visar svårigheterna och behovet av tydlighet och tydliga och förutsebara regler. Vi i den borgerliga oppositionen anser att det behövs en lagtext. Och om man vill, kan man snickra till en lagtext. Vi tror att det är fullt möjligt att göra. Om man inte vill det, går det inte, och det har inte gått i det här fallet. Min fråga till är alltså: Tror du inte att dagens stora gråzon leder till att kultursponsringen blir avsevärt lägre än den skulle ha varit med tydliga och förutsägbara regler? 113 () replik: Lagtext måste vara generell. Det kommer att bli svårt att precisera vad en direkt eller indirekt motprestation ska bestå i eller hur den ska värderas även om vi skriver en detaljerad lagtext. Det kommer i alla fall att handla om bedömningar som ibland kanske blir lite skönsmässiga. Jag tror inte att vi kan ha en lagstiftning och regler i lagstiftningen som är så exakta att de kan behandla varje tänkbart fall av kultursponsring inte bara eller utan även . Jag tycker att den väg som vi har valt, att behålla lagstiftningen som den är och också ge ut nya rekommendationer från , har större förutsättningar att bli så flexibel och bra som företagen gärna vill att lagstiftning och regler ska vara. 114 () replik: Även med en tydligare lagregel kommer det fortfarande att finnas bedömningar, men de blir väsentligt mindre än med den teknik som ni nu anvisar. Det är ändå ett steg åt rätt håll att uppmana att ge ut rekommendationer. Det vill jag säga, men jag tycker att steget är för litet. Kulturen finns , och många företag är beredda att göra en insats. Det är helt klart så att viljan till avsättningar ökar om regelverket är tydligt och förutsägbart. Jag tycker att kultur är en god sak, och även den behöver näringslivets stöd. Jag noterar att regeringens och utskottsmajoritetens politiska vilja att nu besluta om detta inte finns i tillräckligt hög grad. 115 () replik: Det finns visst en politisk vilja från utskottets majoritet att underlätta för kultursponsring. Det är därför vi vill att ska göra detta. Det är inte heller så att många företag bara tänker sig kunna, kanske, eventuellt, syssla med kultursponsring. Det gör man faktiskt . På den lista som jag tog fram från Kultur och Näringsliv finns , , , ABB, Alcro-Beckers, , , och så vidare. Det är exempel på kultursponsring. Jag tycker att det är bra om de här företagen också berättar för andra företag om sina erfarenheter och lyfter upp det här området som ett bra område att sponsra och ge bidrag till. Med de rekommendationer som , förhoppningsvis ganska skyndsamt, kommer att ge ut tror jag att vi tar ett stort steg åt rätt håll och att det blir mer förutsägbart vad man kan få avdrag för redan innan man går in i ett projekt. Jag håller med om att det är viktigt att det är förutsägbart. Vi tror inte att vi kan skriva en lagtext som i detalj reglerar alla möjliga, tänkbara fall framöver. Vi väljer den här lite mer generella vägen att gå. Jag tror att den är bättre. 116 (): Jag kan hålla med om att det har tagit lite tid att ta fram den här skrivelsen. Det har kanske varit nödvändigt. Det vet man inte. Jag skulle vilja uppmana till en lite ödmjuk inställning till det som står i skrivelsen. Det har blivit en väldig polarisering i debatten. Från borgerligt håll vill mana fram en bild av att vi som tillhör majoriteten egentligen inte gillar kultur speciellt bra. Det är ju inte alls på detta sätt. Vi ser ett gemensamt problem som måste lösas. Saken är den att vi anger olika inriktning på lösningen av det problemet. Problemet är att sponsring behandlas olika beroende på om man pratar om idrott eller om man pratar om kulturevenemang. Det är flera som har vittnat om det här i talarstolen. Sponsring ska ses som ett komplement till andra stöd till idrotten. Det var någon från oppositionen som sade det förut. Det vill jag verkligen instämma i. Jag tror att det är oerhört viktigt. När man lyssnar på den här debatten låter det ibland som om kulturen står och faller med de möjligheter till sponsorsavdrag som näringslivet kan få. Så kan det ju aldrig vara. Så kan man inte bygga en verksamhet. Någon annan sade att det finns en stark vilja att stödja allmännyttig verksamhet. Det är jättebra att den viljan finns. Att betala skatt är ju också ett uttryck för en vilja att stödja allmännyttig verksamhet. Våra skattemedel går ju till bidrag bland annat till olika typer av kulturverksamhet, till idrottsverksamhet och till mycket annat i samhället. Det är väl jättebra att den viljan finns. Kulturevenemang sponsras ju , precis som vittnat om, och det lämnas sponsorpengar till idrottsevenemang. Vi betalar skatt . Vi har också möjlighet att lämna gåvor, men gåvor är inte avdragsgilla. Men so what? Jag lämnar gåvor med skattade pengar. Den möjligheten har alla. Vi har en lagstiftning, och vi tycker inte att man ska kunna göra skatteavdrag när man lämnar gåvor. För mig är det lite grann en ideologisk fråga också. Det handlar om att ha en demokratisk process innan man bestämmer sig för vart knappa resurser ska ta vägen någonstans. Det finns säkert anledning att återkomma till den här debatten. Jag tror att vi har valt en bra väg. Vi får se hur rättsläget utvecklar sig och om det blir ytterligare klarlägganden när det gäller den så kallade imageskapande sponsringen. Vi får också se om det uppdrag som vi nu har gett till får den effekt som vi har avsett i det här betänkandet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 117 PER () replik: Jag tycker att det vore på sin plats att få någon form av ideologiskt klarläggande från och . Hur är Vänsterns inställning till sponsring över huvud taget? hörde vi att någon avdragsrätt vad gäller solidaritet och internationella bidrag inte skulle finnas. Jag vet inte om sade skattesubvention eller vad hon kallade avdragsrätten. Men avdragsrätt för företag vid sponsring av sport och kultur är också en typ av skattesubvention. hörde vi att hennes partiledare inte bekymrade sig över ägandet på marknaden men väl över den makt som ägandet ger. Man förväntar sig kanske någon form av vänsterargumentering från om att makten för privata företag skulle öka genom att de dessutom, med hjälp av någon form av avdragsrätt, kommer in på kulturens område. Jag förutsätter att talar för partiet. Hur hade varit med som kulturminister? Hade det liknat eller hade det varit nej till mer av det som vi redan har? 118 () replik: Just nu vet jag inte riktigt om vi ska prata om , sponsring, eller makt- och ägandefrågor. Det fanns väldigt mycket i Per fråga till mig. Det gällde inställning. Vi står bakom det här betänkandet. Det betyder också att vi står bakom den lagstiftning som reglerar vad man kan få göra avdrag för när det gäller sponsringsåtgärder. Det problem vi diskuterar gäller just detta att hitta direkta eller indirekta motprestationer. Det är ju därför som vi nu har den här debatten. Som svar på Per fråga vill jag säga att står bakom den lagstiftning som vi har och det rättsläge som vi hoppas ska kunna utvecklas efter den här diskussionen. 119 PER () replik: Det kan inte vara obekant för vare sig eller någon annan här att det finns en ideologisk spännvidd inom vissa partier, kanske mer inom några än inom andra. Jag råkade nämna några exponenter för denna spännvidd, men det var kanske inte så farligt. Sådant händer ju titt som tätt. Jag vill försöka få något besked om hur Vänstern egentligen skulle vilja ha det om den hade haft hemska tanke! egen majoritet och fått bestämma helt själv och hur man argumenterar när det gäller internationellt bistånd och rätten till avdrag över huvud taget för bidrag till idrottsorganisationer och kulturinstitutioner. Jag försökte också problematisera detta lite grann genom att nämna att problemet för och kanske för partiledare inte är själva ägandet, vilket ju låter oortodoxt ur marxistisk synvinkel, utan själva makten på marknaden. Är det inte så att till exempel privata företags makt över offentliga kulturinstitutioner genom den kan öka? Jag kan förstå att inte vill tala om det här, men någonting kan vi väl ändå få höra om vad Vänstern egentligen vill. 120 () replik: Först vill jag understryka, och det tror jag att många kan hålla med mig om, att man ska värna om det konstnärliga oberoendet gentemot försök från någon sponsor att påverka ett artistiskt uttryckssätt, kanske med hjälp av pengar. Jag tror att det är en ganska vedertagen uppfattning. Jag tror inte att den är speciell för mig eller för mitt parti utan jag tror att många hyllar en sådan inställning, och jag tror att det är viktigt att slå vakt också om den. När det sedan gäller det demokratiska inslaget måste man tänka på att ha en demokratisk process bakom hur vi ska använda våra resurser. Det är en mer demokratisk inriktning än att låta enskilda människor få skatteavdrag för att de ger gåvor till enskilda organisationer eller företeelser. Per tycker vidare att han här kan kosta på sig att göra sig lustig över mitt parti just , och det kan kanske ha sina poänger vad vet jag. Den före detta ledaren för Per parti har dock själv gjort en lustiger resa , något som det skrivits om i medierna. Jag och Per kan ju fortsätta den debatten. 121 (): Den här frågan är viktig även för oss i kulturutskottet, och jag har liksom mina borgerliga syskon noterat den mer försonliga inställning som jag tycker att har än vad jag tycker att jag kunde utläsa i skrivelsen. Att sponsra idrott är ju en etablerad metod för marknadsföring, och ingen ifrågasätter att det gagnat såväl idrotten som näringslivet. Det räcker faktiskt att se en hockeymatch, i TV eller i verkligheten, för att notera detta. Reglerna verkar vara skräddarsydda för att passa idrotten. Men att stödja kulturen eller för den delen ideellt socialt arbete med hjälp av sponsring är inte lika vanligt. Det beror inte på att viljan skulle saknas, tvärtom, utan snarare på att det är krångligare. Den omtalade domen vad gäller och Operan, där man bara fick igenom hälften av sina avdrag för sponsring, har uppenbart varit negativ för den fortsatta utvecklingen av samarbetet mellan kulturinstitutionerna och näringslivet. Det finns många museer, teatrar och orkestrar som kan vittna om det. Också Stockholmsoperan konstaterade att bristen på sponsorer innebar att man inte kunde sätta upp lika många föreställningar som planerat. Ambitionerna var höga, men de offentliga medlen räckte inte. Att man får skattemedel är inte alls någon garanti. Med generösa sponsorsregler hade det kanske sett annorlunda ut, och den situation som man nästan hann hamna i med upprättande av kontrollbalansräkning hade måhända aldrig behövt inträffa. Det företagsstöd som går till kulturen handlar, även om det gjorts en uppräkning av alla de olika föreningar som ingår som medlemmar i och Näringsliv, relativt sett om väldigt lite pengar. har räknat ut att av museernas omsättning kommer från sponsring. Konsthallarna får lite mer eftersom de förmodligen har enklare avdragsregler och lättare att komma överens med skattemyndigheterna än vad det är för museer. I de flesta övriga europeiska länder finns det här. skiljer sig totalt från nästan alla europeiska länder när det handlar om avdragsrätt, såväl för juridiska som för fysiska personer. Jag tror att det var Per som var inne på den genomgång och redogörelse som föreningen och Näringsliv har gjort. Det är tydligt att släpar efter. Man går i hela det övriga åt ett helt annat håll. Det är klart att det här påverkar såväl kulturen som de ideella organisationerna negativt. Den som därtill, fru talman, vill vara riktigt konspiratorisk eller cynisk kan också spekulera i avdragsrätten utifrån ett genusperspektiv. Det är ju lätt att konstatera att den mansdominerade idrotten gynnas av nuvarande regler medan kulturen, som framför allt uppskattas av kvinnor, missgynnas. Den frågan och den tolkningen överlåter jag dock åt till ett eventuellt kvinnoparti att jobba vidare med, men här finns det något för ett sådant att bita i. De flesta verkar eniga om att god sponsring behövs. Det framkom också i en artikel i där ett trettiotal museichefer var tillfrågade. En kombination av offentliga medel och sponsring är både bra och nödvändig, men de regler som finns är, som man har påpekat härifrån , föråldrade, med rötter lagstiftning. Jag tycker att regeringen här gör det lätt för sig genom att egentligen inte tycka någonting alls. Den konstaterar kort att något förtydligande av lagstiftningen varken är möjlig eller lämplig. uppfattning är i stället att det behövs en tydlig lagtext om vad som är godkänd och avdragsgill sponsring. Det här har faktiskt gått att lösa i andra länder. Vi tror faktiskt också att sponsring genom ett annorlunda synsätt och perspektiv kan bidra till nytändning och till att det skapas nya spännande former för samarbete med kulturen och med företagen. Vi anser också att man bör överväga avdragsrätt för enskilda gåvor till de ideella organisationerna.