prot · GR0955 · 2004-01-21 00:00:00 — Ja, listan kan göras lång på områden där regeringen har lyft över ansvaret i knäna på många andra och själv dragit sig undan från ansvar. Samma synsätt uppmuntras också hos medborgarna inte bara accepteras, utan faktiskt uppmuntras. Vi har sett det i familjepolitiken, där föräldrars ansvar för barnens uppfostran har nedvärderats, där politisk styrning och maxtaxa likriktat alla barns omsorg, trots barnens olikheter och trots föräldrarnas olika vilja. Någon annan förmodas veta bättre än familjen själv vad barnen behöver. Vi har sett det när människor blir arbetslösa och söker sig till arbetsförmedlingen, där man i stora stycken blir en passiv mottagare av åtgärder och utbildningar av allehanda slag utan möjlighet att själv förändra situationen. Den enskilde har inte och förväntas inte fråga efter makten över sin egen framtid. Någon annan vet ju vad som behöver göras. Vi har också sett det i fråga om socialförsäkringar, sjukförsäkring och förtidspension, där det först antyds att det är fel att ställa krav men sedan också att det är fel att låta människor ta ansvar och att det är fel att var och en ska ha möjlighet att göra rätt för sig, efter egen förmåga. Vi skriver 2004, och än har individen inte makten över en enda krona när det gäller rehabiliteringen. I stället blir man ett ärende som någon sätts att hantera. måste det inte vara så här. Vårt land har mer välutbildade och mer kunniga invånare än någonsin förut. Vi inte bara kan, utan måste, förutsätta att människor vill ta ansvar, vill påverka och vill vara med och förändra. När människor får växa i eget ansvar, för sig själva och för varandra, då växer också hela samhället. behöver fler företag och fler företagare. Vi behöver tillväxt i ekonomin så att vi kan få en bra välfärd. Det är också en insikt som regeringen har, men man saknar ju insikten att företag förutsätter företagare. Pålagor, skatter och kontroller skickar i alla fall signaler om att inte just du ska starta företag. Det är inte just du som ska fixa de här jobben. Ett samhälle som betonar företagsamhet, kreativitet och ansvarstagande måste också göra det möjligt att bli framgångsrik på eget arbete och egna idéer. Det måste vara möjligt att till och med bli rik på eget arbete, inte bara genom tur på , hästar eller börsen. Jag tycker också att det sätter frågan om svartarbete, som väckte indignerade reaktioner, i ett perspektiv. Bara den som inte har behövt renovera det egna huset eller lägenheten och inte behövt anställa snickare och rörmokare kan känna den rätta förvåningen över att det förekommer. Om skatterna säger att man inte bör jobba vitt jobbar människor svart. Så enkelt är det. Jag försvarar inte svartarbete. Det är också ett exempel på nånannanismen. Man lägger ansvaret för vår gemensamma sektor, skolan, vården och omsorgen, på någon annan. Men jag undrar vad det är för slags samhälle som har lett till att svartarbete accepteras, ja till och med på många håll blivit något helt naturligt. behöver fler människor som kan försörja sig på hederligt arbete, som har pengar att starta och driva företag, kan förverkliga idéer och skapa jobb åt andra människor. Då måste det också synas i politiken. I längden kan man inte driva en politik som gillar företag men som ogillar företagare och som utgår från att någon annan måste starta företag och skapa jobb. Det måste synas i verklig politik, i en politik som underlättar generationsskiften i företag så att de kan stanna och generera välfärd i vårt land , i en politik som underlättar för små förmögenheter i stället för att skapa gräddfiler för dem som har stora förmögenheter. Ett hinder för att ta till vara alla de resurser som vi har, våra medborgare och våra naturresurser, är den märkliga syn på rättvisa som har präglat vårt land. Jag brukar säga att det handlar om den inbillade rättvisan. Rättvisa beror på vilka ögon vi ser med. Låt mig ta några exempel. beskattar människor med låga och vanliga inkomster hårdare än de flesta länder. Det är därför så många har svårt att skapa en buffert att ha om tvättmaskinen går sönder eller om man måste köpa lite extra kläder åt barnen. En stor grupp som det handlar om här är kvinnor i offentlig sektor. Många av de kvinnorna kommer aldrig att kunna ta sig ur fattigdomsfällan. De har en situation som är omöjlig att förändra. De har svårt att få rättvist betalt för det arbete som de utför, svårt att spara en slant efter skatt och tvingas i många stycken att leva på bidrag. Är det rättvisa? Eller skulle det vara mer rättvist att sänka skatterna, låta fler leva på sin lön och göra det möjligt för fler, främst kvinnor, att starta och driva företag och kanske hitta en alternativ sysselsättning? Låt oss se på hur förmögenheterna fördelas. Pengar ger makt. Det vet vi. Men varför talas det så lite om att kvinnor äger mindre än en femtedel av företagskapitalet, eller att av dem med högst inkomster i är kvinnor medan det i är ? Varför talas det så lite om att dagens politik gynnar dem som redan har men ger små möjligheter för några nya att utmana de redan rika? Är det rättvisa? Eller skulle det vara mer rättvist att skapa ett system där människor, också kvinnor, tillåts vara framgångsrika, där vi strävar efter att fler ska kunna bli rika på eget arbete i stället för att hoppas på ? Låt oss se på dem som bäst behöver samhällets omsorg, de psykiskt sjuka som kan jaga från sjukhus till sjukhus utan att få den vård och hjälp som de behöver, de som hänvisas till att bo på gatan utan att vi ingriper, de barn som utsätts för våld utan att någon döms. Låt oss se på något av de offer för meningslöst våld som vi har sett den senaste månaden och pratat om . Samhället har inte förmått skydda och förebygga brott. De har svårt att få rätt och upprättelse eftersom polisen och kriminalvården inte fungerar som de borde. Det här är naturligtvis inte rättvisa. Problemen är inte lätta att lösa. Det säger jag inte. Men det fritar oss inte från ansvaret att försöka och att göra allt som står i vår makt för att skydda människor och åstadkomma ett tryggt samhälle där jag som individ också har en chans att själv ta mig ur en svår situation. Ett starkt samhälle där människor får växa i ansvarstagande för sig själva och andra i kreativitet och delaktighet är också ett samhälle som ställer krav. Det kräver ansvar men ger också förutsättningar att ta det ansvaret. Det återupprättar det lokala och ömsesidiga ansvarstagandet mellan människor som ett alternativ till statligt förmynderi och detaljstyrning. Sänkta skatter för vanliga inkomster handlar om det, att kunna ta ansvar för sin egen vardag, att minska beroendet av bidrag och någon annans välvilja och att göra det möjligt att själv förbättra sin situation. Stärkt självbestämmande för familjen handlar också om det. Föräldrar ska kunna ta ansvar för sina barns uppfostran. Ökad valfrihet gör det möjligt för alla, för män och kvinnor, att minska arbetstiden eller att välja den barnomsorg som man önskar. Sänkta skatter och mindre krångel för företag handlar om att det ska vara möjligt och löna sig att förverkliga idéer, skapa jobb och resurser. Kreativitet ska uppmuntras från skolåldern till pensionstiden. En hållbar utveckling handlar om att var och en måste ta ansvar för den egna miljöpåverkan. Den som förstör ska också vara ansvarig för att återställa. Vi har inte rätt att förstöra den jord som våra barn och barnbarn en gång ska ärva. Utveckling i hela landet handlar också om att ge människor möjlighet att ta ansvar för sin framtid oavsett var de bor. Människor i och måste få och kunna ta ansvar för sin hembygd likaväl som de i och . När jag rest runt i landet har jag sett många lösningar och exempel på framtidens välfärd. Medborgare reser sig, vill och kräver att få ta ansvar för den egna välfärden. I har medborgarna bildat ett gemenskapsföretag för vårdcentralen när dragit sig bort. På nådde rektorn och lärarna ut till föräldrarna och når fantastiska resultat i en skola med ett svårt utgångsläge. Det finns lokala utvecklingsgrupper runtom i landet som lägger grunden för företagande och välfärd. I de samverkanslösningar som växt fram mellan offentlig, privat och ideell sektor har ord som rättvisa och ansvar en verklig innebörd, och man kan på allvar tala om en ny välfärd. är ett rikt land. Det är rikt på mänsklig förmåga och mänskliga resurser. Därför skulle också kunna bli så mycket bättre, genom minskat krångel och sänkta skatter för småföretag för fler jobb och fler företagare, genom en verklig reform av socialförsäkringarna så att man ger individen större möjligheter att själv ta ansvar och också påverka sin situation, genom att satsa på att förebygga och förhindra brott genom upprustning av polis och kriminalvård och genom en politik för fördjupad demokrati och medborgarstyre som sätter medborgarnas delaktighet framför att försöka permanenta Socialdemokraternas maktinnehav, som vi har hört här . Politiska värderingar gör stor skillnad. Om vi på allvar gör upp med nånannanismen och den inbillade rättvisan, som jag har pratat om , kommer det att påverka hela vårt synsätt. Det kommer också att påverka praktisk politik. Då blir det inte farligt att bekräfta människors förmåga och låta oss ta ansvar, enskilt men också tillsammans. Då kommer de politiska besluten att värna om människors frihet och låta oss leva våra olika liv. Då får var och en ett utrymme att förverkliga sina idéer och sina drömmar. Därför menar jag att inte bara behöver en ny regering och en ny politik utan också en ny dröm om frihet, ansvar och gemenskap. Den politiska plattformen för denna dröm ska vi lägga inför valet . Vi ska lägga all vår kraft på att också skapa den majoritet som gör det möjligt att avskaffa både nånannanismen och den inbillade rättvisan. 60 (): Jag började för min del debatten med att ta upp frågan om vårt framtida politiska system, valsystemet och författningen. Jag diskuterade det initiativ som Socialdemokraterna har tagit för att göra eventuella förändringar vilket, om man lyssnar på vad de säger, verkar gå ut på att stärka socialdemokratins ställning och garantera den ställningen . Jag är oroad av detta, kanske inte i första hand för mitt eget partis skull utan mer utifrån ett medborgarperspektiv. Är det verkligen så vi stärker förtroendet för demokratin bland medborgarna? Jag tror inte det. Jag tror att det måste handla om att stärka möjligheterna att påverka. Det är så vi förbättrar, förstärker och bygger vidare på demokratin. har sagt att han ska kalla till möte med de olika partierna, ett i taget, och diskutera detta. Eftersom jag tror att det finns majoriteter som ligger helt vid sidan av Socialdemokraterna i många av de här frågorna kan jag väl passa på att också bjuda in övriga partier till ett möte för att diskutera författningsfrågorna och valsystemet, så får vi se vad vi kommer fram till och om vi har andra saker som vi kan enas om också. Jag tänkte ta upp EU- och EMU-frågorna lite grann. EMU-folkomröstningen, som verkar vara nästan helt glömd, visade vilket misstroende som finns bland det stora flertalet av svenska folket mot den utveckling vi ser med en allt starkare centralisering där alltfler beslut kring ekonomi, miljö, sociala frågor, socialpolitik och rättsfrågor fattas långt borta och över huvudet på människor. Men den visade också vilket enormt avstånd som finns mellan många av partitopparna och deras väljare, mellan de ledande i och de vanliga människorna. Jag har till exempel sett att i årets parlamentsval planerar att försöka köra en historia om att man är väldigt kritisk till mycket av detaljstyret inom EU. Tyvärr är inte det min bild av hur agerar i verkligheten. Det känns inte riktigt trovärdigt lika lite som när man tidigare försökt att inte låtsas om att utvecklingen inte alls går åt det hållet över huvud taget, lika lite som när Socialdemokraterna i alla dessa år försökt lura svenska folket att tro att EU är ett slags nytt med ett vanligt samarbete mellan självständiga stater. Man har varit tysta medlöpare som de flesta andra även från moderat håll, tycker jag. Sanningen är att varken moderater eller socialdemokrater vågat stå upp och ta en ärlig debatt om , EU och framtiden. Ni har sått falskhet och skördat misstro, tycker jag man kan säga. Det är nämligen ni som säger att ni verkligen tror på det här samarbetsprojektet som ligger bakom det problem vi har fått för det är ett problem. Det är ingenting att skryta med när kanske bara en tredjedel av svenska folket bryr sig om att gå till valurnorna i valet till . Så var det sist. Jag hoppas att det blir bättre , men det hoppet är ganska svagt. Ännu har det inte hänt någonting. Den EMU-omröstning som vi har haft, antagligen en svensk regerings största nederlag någonsin i ett allmänt val, har inte lett till någon förändring. Jag har inte sett någon självrannsakan. Jag har inte sett något tecken på att man är villig att tänka om. Ska vara kvar långsiktigt som medlem i EU tror jag inte att det räcker med att ministrarna åker ned till ministerrådsmöten i . Svenska folket måste också bjudas in. Ni måste vara beredda att lägga om politikens former så att människor, medier och till och med blir delaktiga på allvar. finns inget som talar för att något sådant kommer att ske. Det är så mycket lättare att sköta frågorna vid sidan om, på ett regeringsspår eller på en lite vid sidan av. Det blir mindre uppmärksamhet, mindre intresse, mindre debatt och mindre kritik. Tyvärr är det den linjen som fortfarande råder. Det är tydligt att det här pinsamma och förkrossande nederlaget ännu inte lett till något nytänkande. Frågan är hur det ska gå innan ni tänker om. Hur länge ska det dröja innan vi får en EU-politik i som är förankrad i det svenska folket? Vi som är grundmurat kritiska har också ett ansvar. Folket har sagt nej till EMU men ja till EU-medlemskapet. Vi i det gröna partiet måste också våga ta ett steg framåt och så länge vi är medlemmar i den här organisationen ta debatten mer offensivt om hur vi ska göra EU, och världen lite bättre, lite grönare, lite mer solidarisk och lite mindre egoistisk och kortsiktig. Många av de allra viktigaste frågorna om framtiden ligger just nu och svävar i den här typen av organisationer i ett slags vakuum, lite grann av ett ingenmansland. Vi måste hjälpa till att skapa nya koalitioner och nya former av samarbete för att ta fast maktfrågorna och de möjligheter som ändå finns att påverka. har i stor utsträckning pratat tillväxt. Mycket har handlat om skatter. Jag tycker att det är en viktig diskussion. Jag hoppas att vi kan komma fram till en lösning så att vi förändrar några av de problem för svensk ekonomi som felaktiga skatter innebär. Jag pratar då om arvs-, gåvo- och förmögenhetsskatter, en del av det som var inne på tidigare om de så kallade 3:12-reglerna och så vidare. Vi för här en diskussion som jag tycker är i rätt riktning. Men när man pratar om att utveckla och ekonomin får det inte bara handla om skatter. Det måste handla om något mycket bredare. Det var ett av skälen till att vi tog initiativ till att satsa mer på infrastruktur. Vi har fått en sådan satsning. Tyngdpunkten ligger på tåg och järnväg, på långsiktigt mer uthållig infrastruktur i . Relationen är två mot ett det blir också en satsning på vägar men bara hälften så stor. Där handlar det också om att satsa på trafiksäkerhet, att öka säkerheten och framkomligheten genom trefilsvägar med mitträcken. Det har visat sig vara den vettiga lösningen för att få en bättre transportstruktur i när det gäller vägarna. Det här är ett paket. Det vi kommit överens om i diskussionerna handlar om ganska många saker. Det handlar om utbildning och praktikplatser 20 000 utbildnings- och praktikplatser för att få ned den öppna arbetslösheten och ungdomsarbetslösheten. kommer också 12 000 platser för friåret. Det är många som rynkar lite på näsan åt friåret, men det tycker jag inte att man ska göra. Det har visat sig i de försök som har gjorts att detta har varit ett enormt effektivt inslag i arbetsmarknadspolitiken. Många människor har kommit in på arbetsmarknaden som inte har lyckats med detta och fått varaktiga jobb. Det har också gett en möjlighet för många människor att göra det man länge har längtat efter. En del har till exempel startat företag; andra har genomfört sin livsdröm på andra sätt. Det är någonting som vi ska vara väldigt positiva till. I praktiken kostar det ju ingenting när man tar över mindre än vad a-kassan kostar för den arbetslöse. Vem har i en svensk partiledardebatt pratat om de globala frågorna? Om ni tänker efter lite grann tror jag att ni märker att inte någon har gjort det. säger att han har gjort det lite grann. Kanske att det var så. Jag tackar honom för det i så fall. Då är jag nummer två på den planen. Ser man utöver den nationella politiken och sträcker sig till EU-frågan, som kanske är det som de flesta kommer till som längst, måste man ändå tänka efter. Vi lever på en liten rund planet, och alla vi som bor på det här klotet hör samman. Det som händer runtom i världen påverkar oss alla. Då det gäller ekonomin händer det enormt mycket. I de största länderna på jorden är också tillväxten som störst . Pratar man tillväxt är det och det handlar om. Där händer saker. Människor tar sig faktiskt från extrem fattigdom till ett läge där man lever ett någorlunda drägligt liv i flera av jordens största länder. Det sker förändringar. Mycket av det är positivt. Men det finns också en baksida. Så länge vi är några få i den rika världen som roffar åt oss och använder en väldigt stor del av jordens naturresurser går det kanske att hålla på . Men när de stora och folkrika länderna börjar kräva samma sak, och lyckas med det också, kommer allt i ett annat läge. Man kan bara titta på råvarorna på jorden. Vilken situation har vi där? Det är , får jag säga, som den ökade tillgången på olja överskred efterfrågan. Det innebär att som gått har oljetillgången i världen minskat. Miljöproblemen ökar i samma takt. Det här innebär att vi inte bara får extremt ökade miljöproblem som vi måste agera mot. Det innebär också att vi ganska snabbt närmar oss en situation där priserna på olja, bensin och diesel, allt det som vi anser att vi behöver och måste ha för att kunna ha ett drägligt liv i vår del av världen, kommer att förändras dramatiskt. Vi måste räkna med att kommer faktiskt möjligheterna att använda de här resurserna i den utsträckning vi gör nu att förändras på ett allvarligt sätt. Oljan kommer inte att ta slut. Det trodde man kanske . Men priset kommer att bli för högt för att oljan ska kunna användas på det sätt som vi gör . Då har vi ett ansvar. Vi har ännu att reagera, att föregripa en förändring, att vara på banan , att ställa om energisystemet, att satsa på förnyelsebara energikällor, att göra något som faktiskt hjälper inte bara oss utan hela världen till ett drägligt liv på lång sikt. Den omställningen måste vi ta. Vi måste genomföra den även om det finns de som gnäller, även om det finns de som tycker att det är onödigt. Vi har ju både olja och kol i stor mängd. Vi måste vara ett steg före. Det gäller också en solidaritetsfråga. Våra barn och de som är fattiga i andra länder kommer att behöva den här omställningen och kommer att vara skyldiga oss ett tack om vi vågar ta det steget. Det är den stora utmaning som jag ser att vi måste ta itu med inom politiken. Det gäller inte bara för utan för hela västvärlden att vara föregångare. 61 () replik: Jag medger att det är den här debatten inleddes, men jag inledde också med att fråga om slutsatser av utvecklingen i och bortre . pratade om författningsfrågor och landade i resonemang om EU-makten. Jag vill bara påpeka att jag inte tycker att har ett grundläggande konstitutionellt problem när det gäller hur stark eller svag regeringen är. Däremot har vi en felaktig självbild hos det socialdemokratiska partiet som nära nog oavsett valresultat tar för givet att de ska inneha alla statsrådsposter. Men den person som mer än någon annan i denna kammare har gjort detta möjligt är just . Han har ju släppt fram och till regeringsmakten, där de besätter alla regeringspositioner. Därefter åker de ned till EU och företräder i alla de förhandlingar som sedan kallar vid-sidan-av- och under-bordet-förhandlingar. Det är du som har möjliggjort den utveckling du just har ondgjort dig över. 62 () replik: Jag får säga till att det ligger en del sanning i det. Jag är medskyldig i alla fall. Det är inte jag som har börjat den här processen. Jag har däremot försökt att inleda en process för att vi ska få en förändring. Det är ett arbete som pågår. Jag har insett efter en viss inledande envishet att det tar lite mer tid än jag hoppades till att börja med. Men de förändringar av frågor som diskuteras tycker jag låter bra. Jag förstår att är på samma linje som vi, att problemet i svensk politik handlar om den kultur vi har snarare än författningsproblem. Då kanske vi har möjlighet att mötas. 63 (): Jag står ganska långt från politik. Men jag har alltid tyckt att det finns anledning för de borgerliga att ha en brygga till och ett gott samtalsklimat. Jag kommer självfallet om bjuder in till samtal om författningen. Det är inte sådant som ska avgöras med en rösts majoritet här i , men visst kan det finnas intresse av att slå fast det faktum att i flera aktuella författningsfrågor, förstärkt personval och annat, är det faktiskt snarare de borgerliga och som intar samma ståndpunkt än och regeringen. Jag kommer naturligtvis. I övrigt är det bestående intrycket av den här debatten att regeringsblocket är väldigt handfallet i tillväxtfrågor. sade: Vi har pratat om tillväxt. Just ordet prata säger väldigt mycket. Mycket prat och lite handling. Vi har verkligen ingen stor åstundan att bli någon hjälpare till den nuvarande regeringen, men vi har ändå sträckt ut en hand. Vi är redo att medverka till konkreta tillväxtåtgärder. Men vi har inte fått något svar på det. Jag väntar fortfarande på besked om regeringen är intresserad av att samverka med de borgerliga om en bättre tillväxtpolitik. 64 (): är naturligtvis oerhört intresserat av att få diskutera demokratin. Men där vi vill börja prata demokrati handlar det om medborgaren. I alla sammanhang där jag har lyssnat har det handlat om regeringen, statliga verk, hela den centrala nivån. Men var finns medborgaren? Det är medborgarperspektivet som ska vara det viktiga om vi ska diskutera hur demokratin ska utvecklas framöver. Det är också där vi har det stora glappet mellan systemen och medborgaren. Jag vill också lyfta fram miljöfrågorna med anledning av det sade. Jag tog också upp detta i mitt anförande. Det jag tycker är det viktiga är att vi måste hitta internationella och globala lösningar. Då vänder ni EU ryggen, det organ som kan klara att lösa en del av de globala miljöproblemen. Partiledardebatten var härmed avslutad. 3 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2003/04:FPM52 Likabehandlingsdirektivet för varor, tjänster och bostäder KOM(2003)657 till arbetsmarknadsutskottet /04:FPM53 Förslag till rådets direktiv om fastställande av djurhälsoregler för import till gemenskapen av vissa levande hov- och klövdjur samt om ändring av direktiven /426/EEG och 92/65/EEG KOM(2003)570 till miljö- och jordbruksutskottet 4 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2003/04:48 till lagutskottet /04:59 till socialförsäkringsutskottet /04:62 till arbetsmarknadsutskottet Skrivelser 2003/04:53 till socialförsäkringsutskottet /04:54 till miljö- och jordbruksutskottet Framställning 2003/04:RRS1 till miljö- och jordbruksutskottet Anmäldes och bordlades Propositioner 2003/04:56 konvention och rekommendation om arbetarskydd i lantbruket m.m. 2003/04:66 Reklamtid i TV 6 § Anmälan om interpellation Anmäldes att följande interpellation framställts