prot · GS0946 · 2004-12-08 00:00:00 — Det är detta som är finessen med pensionsreformen, där så många andra länder fortfarande befinner sig fastlåsta i omöjliga pensionssystem, med orimliga åtaganden i form av korta intjäningstider, korta sparperioder, låg pensionsålder ned mot i vissa länder, till exempel och höga pensioner bestämda av slutåret eller slutåren. Detta var också problemet med vårt tidigare pensionssystem. Det innebar en orimlig belastning på kommande generationer. Den andra bärande idén bakom pensionsreformen var just att få en vettig fördelning mellan generationerna, så att vi inte lämnar en hård belastning på kommande generationer. Vi lever och är friskare . Det betyder att pensionssparandet ska räcka till efter 65. Det nya pensionssystemet innebär att pensionsåldern blir mer rörlig, att pensionen kan tas ut och att man kan vara kvar i sin anställning till . Man kan ta ut pension och sedan arbeta igen. När vi lever allt längre och ett friskare liv upp i åldrarna vill vi moderater att det ska bli mer gynnsamt att arbeta längre eller att kombinera pensionen med fortsatt arbete. Därför föreslår vi att arbetsgivaravgiften ska sänkas till för de äldre, att det ska vara lägre skatt på arbetsinkomster och att det ska ges möjlighet till tidsbegränsad anställning för äldre och framför allt göras lättare för äldre att få anställning. är ju situationen tvärtom den att det pågår en stor diskriminering av äldre på arbetsmarknaden. Vårt pensionssystem innehåller också delar för dem som inte har kunnat tjäna ihop till sin pension. Det är garantipensionen för dem som har bott i . Det är äldreförsörjningsstödet för dem som inte har bott i , det vill säga . När det infördes var det obeskattat och motsvarade då garantipensionen med avdrag för kommunalskatten. Vad som hände sedan var att kommunalskatten gick upp, och plötsligt var alltså äldreförsörjningsstödet högre än garantipensionen, något som upplevs som orättvist. Vi föreslår därför att äldreförsörjningsstödet ska sättas till samma nivå som garantipensionen och beskattas, så att vi inte hamnar i den här situationen. Pensionssparandet är ofta hushållets största tillgång. Vid skilsmässor grälar man till exempel om pinnstolar, mattor och tavlor, men sällan diskuteras pensionssparkapitalet. Vi vill ha en delad pensionsrätt i premiepensionen och göra det till huvudregel. Man ska alltså inte behöva anmäla att man vill dela pensionen mellan makar. När den arbetande generationen består av färre personer och dessutom en betydligt större andel står utanför arbetslivet, till exempel på grund av sjukskrivning, riskerar vi att få problem även med det nya pensionssystemet, vars pensionssparande går ut på att vi får pension i förhållande till hur mycket vi har arbetat. Sjukligheten blir ett hot när de som arbetar ska betala för både uppehälle och pension för den sjukskrivna fjärdedelen och dessutom för sin egen pension. Det kostar i form av högre lön, skatter, arbetsgivaravgifter och lägre tillväxt. Det är oroande att vi arbetar kortare och . De som läser vidare börjar inte arbeta förrän , som den faktiska pensionsåldern för LO-arbetare tydligen är . Då har man arbetat . Det betyder egentligen att man behöver spara av inkomsten för att få en pension motsvarande av lönen under . Det är en ganska enkel matematik, fast det blir många procenttal. Därför tycker vi moderater att det är oerhört viktigt att det finns ekonomiska drivkrafter och belöning för att arbeta mer både i början av arbetslivet och i slutet av arbetslivet. Pensionen behöver diskuteras mer med utgångspunkt från de pensionslösningar som finns både statligt, avtalsmässigt och i privat sparande. En av grundtankarna i pensionssystemet var att vi skulle kunna påverka mer själva och välja utifrån våra egna förutsättningar: Hur ser min planering ut? Föredrar jag att spara mer och få högre pension eller att ha mer pengar nu? Hur är min tjänstepension? Behöver jag kompletterande sparande på banken eller i privat pensionsförsäkring? Det är glädjande att vi just nu äntligen får den aviserade pensionsportalen, där vi kan se och följa våra egna pensioner och där diskussionen hemma vid köksbordet kan ta vid. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reservation nr 1. 93 BO (): Det har snart gått den stora pensionsöverenskommelsen. Den stöddes då av av . Det är fortfarande av som står bakom pensionsreformen. Mitt intryck är att inte bara mängden är ungefär likadan utan att stödet närmast har ökat inom partierna. Det är allt oftare som man från de fem partiernas sida talar väl om pensionsreformen. De två partier som var emot, och har varit emot det , det vill säga och de gröna, har helt olika förslag sinsemellan. vill, i grova drag, ha kvar det gamla ATP-systemet, medan önskar för sin del ett system som i huvudsak handlar om lika pension för alla, det vill säga någon form av grundpension. Det har sagts under debatten att uppgörelsen tillkom i slutna rum. Det sägs ofta av kritiker att så var fallet. I begränsad utsträckning är det förstås sant, det vill säga förhandlingarna om överenskommelsen ägde rum i ett rum med en dörr som inte var öppen jämt. Så brukar förhandlingar gå till. Det är sällan jag har sett att till exempel löneförhandlingar på marknaden äger rum i TV-rutan eller på . När man väl har bestämt sig för att försöka komma överens träffas man. Men det är intressant som allmän bild. Både i direktiven när utredningen tillsattes och under resans gång presenterades mycket utförligt de idéer som partierna var inne på. presenterades en skiss på 8090 sidor för 7080 journalister och TV. Det var innan den slutgiltiga uppgörelsen. Hur går det med fortsättningen? De fem partierna är eniga om att förändringar och förbättringar som ska äga rum ska man vara överens om. Vi fortsätter att träffas för att diskutera förändringar av olika slag. Det som har tillkommit är ju en översyn av premiepensionssystemet som ska pågå . Där ska man se om det går att göra förbättringar, exempelvis informationen till allmänheten från dem som deltar. Det finns också möjlighet för utredaren att titta på andra förändringar, för partierna att fundera på och i sinom tid, om det skulle bli förändringar, att ta ställning till. Det har lämnats en utredning som jag tror är unik internationellt sett. Det är en utredning som har haft som uppgift att undersöka vad som ska göras om det blir ett stort överskott i det allmänna pensionssystemet. När jag träffar representanter från andra länder vägrar de tro att vi gör sådana utredningar. Det är inte det som är det dominerande problemet runtom i världen när pensioner diskuteras. Vi vet inte heller om vi ställs inför detta, men det har varit en mycket tydlig markering av att det som pensionssystemet omfattar tillhör de pensionerade. Utredningens förslag har varit att slå fast villkor för framtiden där det automatiskt, om det blir ett hyggligt överskott, ska delas ut förstärkning av pensionsrättigheter och pensioner . Den är på remiss, och vi får väl lyssna på synpunkterna innan vi går till beslut. En annan fråga som har varit uppe är om det ska göras en sista överföring från AP-fonderna till statsbudgeten med anledning av de förändrade arbetsuppgifterna mellan de två. Där har partierna bestämt sig för bedömningen att det inte fanns ett rimligt utrymme för detta och att det inte ska ske någon sådan . Man får återkomma till frågan. Det finns några frågor som är kvar. Den delen av uppgörelsen om hälftenhälften-delning av avgiften är inte genomförd, på det viset att hälften ska vara egenavgift och hälften arbetsgivaravgift, eller annorlunda uttryckt bara ta ut avgifter till hälften ovanför taket, en ren skatt. Men jag tar för givet att regeringen grubblar intensivt på hur man ska bära sig åt för att komma i mål på den punkten. Detta pensionssystem, som många av oss tycker är bra, kan förstås förbättras på olika sätt. Jag hörde alldeles nämna frågan om man ska se över reglerna för att dela pensionsrätt i äktenskap. arbetsgruppen som jag var ordförande i arbetade var det min uppfattning att detta var viktigt. Det borde göras förändringar som innebär att man under äktenskap även skulle kunna dela på pensionsrätten i det allmänna systemet på ett eller annat sätt. Det skedde andra förändringar som vi kom fram till för framför allt kvinnor i samband med skilsmässor, men på den punkten kom vi inte längre än till den frivilliga delningen. Jag ser fram emot en diskussion om det hela. Det går lätt, tycker jag personligen, att argumentera för att i de äktenskap där det inte finns äktenskapsförord är detta en betydande tillgång. I normalfallet skulle pensionsrätten delas mellan makarna. Består äktenskapet spelar det ingen större roll att det har skett, men upplöses det har det en betydelse för den som har den lägre inkomsten. Jag ser fram emot en diskussion om till exempel vill förnya den. Det finns andra saker på pensionsområdet som är tunga och viktiga. En av dem är de svenska avtalspensionernas konstruktion. Det är inget tvivel om att vi valde den nivå vi valde i det allmänna systemet eftersom vi visste att nästan alla löntagare hade en avtalspension ovanpå. Vi hoppades att avtalspensionerna skulle påverkas av de goda och fina principerna i det allmänna systemet i samband med reformeringen. I viss utsträckning har så skett. Framför allt i avtalet mellan LO och SAF är det alldeles uppenbart att man har tagit intryck från det allmänna systemet. En del av de andra stora områdena har också tagit intryck, men har inget av de fyra stora områdena vad gäller pensionsrätter ovanför inkomsttaket i det allmänna systemet valt samma princip det vill säga ett avgiftsbestämt system. Det finns anledning att intensifiera den allmänna debatten om detta. Det spelar förstås stor roll. En annan brist i avtalspensionerna är ofta att de inte på samma sätt som den allmänna pensionen belönar den som jobbar längre, inte ens matematiskt som det allmänna systemet. Man får relativt liten utdelning i flera av systemen om man arbetar längre. Det bör vi också föra en allmän debatt om. I samband med det här utskottsbetänkandet och den del som rör det här utgiftsområdet finns det några reservationer. har en reservation där man, om jag förstår rätt, tänker sig att höja pensionerna. Det nämns inte i texten att det nya pensionssystem som har varit emot har inneburit just höjda pensioner. De har inneburit höjda garantipensioner i samband med att det växlades från obeskattade till beskattade sådana, och det har inneburit höjda inkomstpensioner eftersom pensionerna har räknats upp med löneindex. I de delarna när ATP infördes, som i huvudsak vill behålla har det skett realökningar av inkomstpensionen. Det kanske vi får höra en hyllning till i debatten. I någon reservation och några motioner nämns tankegångar om att förstärka i reala termer garantipensionen eller liknande delar av pensionssystemet. Där finns anledning att påminna om att Pensionsarbetsgruppen inför fempartiöverenskommelsen var mycket överens om att ha hela systemet löneindexerat, med ett undantag det vill säga garantipensionsdelen skulle vara prisindexerad. De som hade det sämst skulle vara garanterade att detta inte påverkades om det gick dåligt i samhällsekonomin, men också inte heller förstås få en automatisk uppräkning om det gick väl. Att ändra den principen kan vi förstås diskutera. Det är möjligt att de diskussionerna ska föras i huvudsak tillsammans med de partier som ingår i överenskommelsen än att vi i kammaren voterar om detta. Genomförandet av den stora pensionsreformen har gått väl. Jag ser ingen annan anledning än att till dagens betänkande yrka bifall till förslaget i utskottets text. 94 (): Jag känner mig lika trygg och säker i talarstolen igen, även om det känns lite märkligt att återigen stå och debattera samma ämne som vi har gjort ett antal gånger tidigare. Debatten om pensionerna är lika trygg som pensionen i sig som kommer till kontot eller i brevlådan. Men det hör till att vi ser över frågorna. Med pensionsöverenskommelsen i botten som ett starkt fundament minskar av självklara skäl debatten mellan regeringspartiet och den borgerliga oppositionen som ingår i överenskommelsen i omfattning. har jag noterat ett närmande, och från oppositionens sida kan vi tacksamt notera att regeringspartiet insett värdet av att långt om länge ta bort ta bort till exempel änkepensionen, vilket skedde . ska vi även besluta om omställningspensionen ska återställas . Detta har påtalat och motionerat om . Det är bra när en överenskommelse och ett samarbete kan fungera på detta sätt. Vad som däremot inte är bra är bedömningen av vår motion om inkomstprövning av BTP. har anvisat för att möjliggöra ett bättre stöd för pensionärer som är i behov av bostadstillägg och äger en fritidsfastighet med högt taxeringsvärde. Jag anser det inte vara rimligt att tvinga dessa pensionärer att sälja sin fritidsfastighet för att på så sätt ha råd att bo kvar i sin permanentbostad. Genom att ta bort kravet på att fritidsfastighet ska räknas in i underlaget för bostadsbidraget kommer levnadsnivån att höjas för dessa pensionärer med låg pension. Det är jag övertygad om. Jag skulle vilja ge ett exempel på hur det kan låta ute bland folk. En pensionär i sade till mig vid en kopp kaffe: Min pension räcker inte mer än till hyra och enklast tänkbara mathållning. Det är beklagligt. Det är inte säkert att dessa människor har sämst livskvalitet för den sakens skull, men det är inte lätt att vara glad och tacksam pensionär när kostnaderna ökar mer än vad pensionsutbetalningarna gör. Det var därför som jag med sorg och bedrövelse lyssnade till den här pensionären, som arbetat hela livet och lever på marginalen. Pengarna räcker inte, säger pensionären som jag mötte på kaféet, och den här personen får representera många i samma situation. Det saknas pengar till biobiljetter, julklappar och gåvor, och till och med kostnad för ett besök hos frisören blir kännbart hos den här gruppen människor. Många pensionärer möts av känslan att deras yrkesverksamma arbetsinsats inte värderas längre. Låga pensioner som kompletteras med bostadsbidrag har skapat ett beroende av regeringens bidragssystem. För mig känns det märkligt att inte har ekonomi att försörja våra äldre, våra föräldrar och gamla som slitit och kämpat hela sitt liv. På ålderns höst ska de tydligen tvingas till ett beroende. Det här är inte värdigt. Det är över 1,3 miljoner människor som är eller äldre. Det motsvarar av hela befolkning. Många av dessa oroar sig över sina ekonomiska förutsättningar för framtiden. Att kunna åldras med bibehållen värdighet måste garanteras varje människa. Men många har bristande tilltro till samhällets förmåga att garantera trygghet för individen. Även människor med låg pension måste äga rätt att känna trygghet inför kommande försörjning. Det gör man inte om man inte har gjort det och investerat i en bättre pension och pensionsförsäkring. Det här blir ovärdigt. Regeringens okänsliga budgetsanering kom att drabba samtliga pensionärer genom nedskärningar och brister inom äldrevården samt växande vårdköer. Detta var olyckligt. Jag har några siffror. hade pensionärer den ekonomiskt lägsta standarden jämfört med alla åldersgrupper. Pensionärer hade samtliga lägre ekonomisk standard än till exempel gruppen och även nästa åldersgrupp, . Gruppen pensionärer som var relativt fattiga har också ökat . Antalet fattiga pensionärer ökade faktiskt över . I den ekonomiska vårpropositionen beskrivs det på följande sätt, Ålderspensionärernas relativa ekonomiska standard förbättrades påtagligt , därefter återgick deras relativa position successivt till nivå. Det är beklagligt. I och med att den nya pensionsreformen, som också står bakom, trätt i kraft har situationen för pensionärerna förbättrats, men inte tillräckligt. Pensionsreformen leder säkerligen till att pensionssystemet blir stabilare det är jag helt övertygad om och pensionerna kommer att säkras på ett bra sätt det är jag också övertygad om. Därutöver har också godkänt att ett äldreförsörjningsstöd införs för att i möjligaste mån minska behovet av långvarigt socialbidragsberoende för våra äldre. Trots detta, fru talman, inser jag att det finns grupper som har det ekonomiskt dåligt, ja, sämst. Mina tankar går åter till kaféet i , och jag vill fråga : Inser regeringen och att det de facto i finns pensionärer som lever under knappa ekonomiska förhållanden? Jag tänker speciellt på den grupp som tvingas sälja sina fritidsfastigheter bara för att kunna bo kvar i sin permanentbostad. Är detta värdigt? 95 (): Det är mycket som pockar på uppmärksamhet , både stora och små frågor, sådant som rör det mesta men mycket av det är väl ändå av övergående natur. som medierna stormar runt den ena eller andra frågan och den ena eller andra personen är det lätt att de grundläggande samhällsfrågorna glöms bort. Jag har inga problem med att debatten förs i det tempo den förs i, men låt oss också ta tillfället i akt att här i kammaren diskutera de stora frågor vi har att göra med. En av de frågorna är den som är uppe till debatt: hur pensionssystemet ska se ut. Vår kritik låt mig konstatera det mot det nya pensionssystemet ligger fast. Många pensionärer är med all rätt besvikna och känner sig nedvärderade utifrån de löften som tidigare avgivits. Tilltron till det politiska systemet är skadat, och missnöjet med det nya pensionssystemet oavsett vad säger växer faktiskt i styrka i . På sätt och vis är det en lite märklig debatt. Den budget som ligger till grund för det här betänkandet är framförhandlad mellan , och Socialdemokraterna, men det är bara ett av de här partierna som står bakom pensionsöverenskommelsen. Det betyder att de här tre partierna gemensamt står bakom de pengar som anslås, men i övrigt har man olika uppfattning om systemets grundkonstruktion. Jag tänkte ägna en del av tiden i det här anförandet åt systemkritik, därför att jag tror att det är viktigt att inte bara diskutera nivåer och siffror utan också hur och varför system är byggda som de är byggda och varför de i det här fallet borde byggas på ett annat sätt. ATP-systemet, som vi hellre hade sett reformerat än sänt till graven, var framvuxet ur en av svensk arbetarrörelses största och viktigaste klasstrider. Genom att slå sönder detta system drar det nya pensionssystemet tillbaka det tidigare utställda löftet till pensionärerna om en viss pensionsnivå och urholkar solidariteten mellan dagens förvärvsarbetande och pensionärer. Så skapas nya och djupare klyftor mellan dagens gamla och dagens unga, mellan hög- och låginkomsttagare och faktiskt också mellan kvinnor och män. ATP-pensionärernas tillgångar kommer inte längre pensionärerna till del utan har använts för att täppa till andra hål i statsbudgeten. Resultatet av pensionsreformen blev, precis som vi befarade , ett komplicerat, svåröverblickbart och administrativt dyrt system som missgynnar stora delar av befolkningen. Solidariteten har bytts ut mot ett godtyckligt formulerat pensionsspel utan möjlighet till politiskt ansvarsutkrävande, och detta avgörande systemskifte har genomförts utan någon egentlig tillräcklig demokratisk förankring. Vi är alltså i grunden kritiska till hur systemet konstruerats, och jag tar mig som sagt friheten att säga några ord om detta. För det första är vår bedömning denna: Att förvaltningen av den enskildes pension hänvisas till banker och försäkringsbolag och att kortsiktiga och spekulativa intressen styr placeringarna, kan innebära vinst för några få på kort sikt, men på innebär det en minskad välfärd för det stora flertalet. Mänsklig värdighet görs helt enkelt till en fråga om börsens värdeförändringar. För det andra är de stora förlorarna i pensionssystemet arbetarklassen, men också kvinnor som grupp. Den diskriminering som drabbar kvinnor på arbetsmarknaden reproduceras i pensionen eftersom denna har anpassats efter ett manligt arbetslivsmönster. Kvinnor utför mer obetalt arbete och har därför mindre utrymme för lönearbete. Kvinnor arbetar oftare än män deltid och betalar därmed för sin egen arbetstidsförkortning med lägre lön och pension. Systemets syfte påstås visserligen vara att motivera arbetstagare att skaffa sig högre pension genom att arbeta längre. Problemet är bara att kvinnor och män med låga löner, arbetsuppgifter som sliter ut kropp och själ och en stor andel dubbelarbete sällan orkar arbeta ens till . Det gör att möjligheten för en metallarbetare eller en undersköterska att höja pensionen genom ytterligare års förvärvsarbete förblir teoretisk. För det tredje: När pensionärernas villkor försämras måste enligt vår uppfattning någon kunna ställas till svars. Den automatiska broms som man har byggt in i systemet för att anpassa pensionssystemet till demografiska och ekonomiska förändringar befriar i stället politikerna från obekväma ställningstaganden mellan att öka beskattningen av de förvärvsarbetande eller att sänka pensionerna. Vi menar att förändringar i systemet ska hanteras genom aktiva politiska beslut, till exempel just genom tillfälliga avgiftshöjningar, beslut som också kan prövas politiskt. Välfärden i har byggts upp av de kvinnor och män som är pensionärer. Vi anser därför att det är hög tid att kompensera pensionärerna för det tunga lass de dragit . De förbättringar som har gjorts för pensionärer är välbehövliga, men alltför små. Vi föreslår därför att regeringen får återkomma med förslag om hur bostadstillägget för pensionärer kan höjas stegvis till . Vi vill också gå vidare. Först med ett faktiskt återställande av pensionerna kan vi lämna 90-talets kris bakom oss på ett sätt som kan kallas rimligt. Jag vill, som jag står bakom samtliga reservationer, yrka bifall till reservation 57 under punkt 62. Det är dags, också i , att ifrågasätta själva grunden i pensionssystemet. och västvärlden är rikare . Men vi ser på område efter område en nedmontering av välfärden. Låt det stå klart att om det ekonomiska systemet inte anses ha råd att ge människor en värdig ålderdom måste systemet förändras. önskar jag repliker inte minst från . 96 BO () replik: Det vore mig fjärran att i onödan göra besviken. Han ska få sin replik. Den ska handla om att på ett antal punkter har fel och att till och med borde inse det. En av hans huvudpoänger var att det nya pensionssystemet, som har gått över till livsinkomstprincip, skulle missgynna arbetarklassen jämfört med ett system som bygger på ATP:s 15- och 30-årsregel. Det inser de flesta redan på ytan att det måste vara fel, men kan ju fundera på detta. Är det sannolikt att ett system som bygger på att man får räkna sina 15 bästa år mest gynnar dem som har plana inkomster eller dem som har brant stigande inkomster? Sedan hade ett påstående om att det hade skapats nya klyftor mellan yngre och pensionärer med det nya pensionssystemet. Nästan alla bedömare har ju precis motsatt uppfattning. Genom att se till att man får ett uthålligt system som går att behålla in även när den stora gruppen 40-talister går i pension ska inte 60-talister, 70-talister och 80-talister behöva betala mycket högre pensionsavgifter, vilket de med stor sannolikhet hade fått göra om man hade fortsatt med ATP-systemet. Det fanns några fel till, men det tredje fel som jag tänkte nämna i repliken är att det skulle bli ökade klyftor mellan kvinnor och män. Det är kanske den mest utredda frågan av alla i samband med pensionsreformen först i samband med betänkandet som låg bakom beslutet här i , sedan i fortsatta statliga utredningar. Så på tre tunga områden blev det tre fel. Kan , om han får tid till det i sin replik, säga om jag hade rätt eller fel när jag i mitt huvudanförande hävdade att det har blivit högre pensioner med det nya systemet än om ATP hade behållits? 97 () replik: Det här är the never ending debate. Låt oss börja med att konstatera att vi är oense. Det betyder inte nödvändigtvis att den som har detaljkunskap för att man har jobbat med frågan under har mer rätt än den som sätter sig in i systemet och betraktar dess verkningar med nya ögon.