prot · GS0921 · 2004-10-27 00:00:00 — Vi försöker skapa ett utrymme där de också ska få del av de förbättrade förhållandena och premiera just de egna insatserna, inte bara vara beroende av vad den kommunala håven fördelar ut. 65 Statsrådet () replik: Jag gav det andra perspektivet, nämligen att jag inte har mött en enda kommunalpolitiker som inte i sin praktiska gärning jobbar hårt med tillväxtfrågorna. Det var ett beröm till kommunalpolitikerna, oavsett politisk färg. Jag möter moderata kommunalpolitiker runtom i landet som är hårt engagerade i tillväxt- och sysselsättningsfrågorna. Ingen kan väl föreställa sig att en kommun som , med en förvärvsfrekvens på , inte måste jobba stenhårt för att nya företag ska etablera sig, för att få fler arbetstillfällen. Den beskrivning som ibland ges är att utjämningssystemet skulle hämma tillväxten. Den beskrivningen stämmer inte med den verklighetsbild som jag upplever när jag möter kommunalpolitiker. 66 () replik: Jag vill påstå att statsrådet delvis har fel i sin slutsats. Om du har ett system som får de konsekvenserna, som också beskrivs av de kommunalt förtroendevalda, anser jag och många med mig att det har en hämmande effekt. Men det ska inte förta konstaterandet att kommunalt förtroendevalda jobbar hårt med att förbättra förutsättningarna i sina respektive kommuner. Men de har likväl den typen av invändningar. Jag vill avslutningsvis passa på att tacka statsrådet och önska lycka till i den fortsatta gärningen om jag minns rätt var det som landshövding i . Jag kan hänvisa till en landshövding i som kan ge lite tips och coachning. 67 Statsrådet () replik: Tack för de vänliga orden! Jag går än en gång till tillväxtfrågorna. Jag tog exemplet DanderydBotkyrka för att illustrera hur effekterna skulle bli om vi inte hade ett utjämningssystem. Hade vi inget utjämningssystem med långtgående utjämning skulle kommun ha kunnat sänka skatten drastiskt medan hade behövt höja kommunalskatten drastiskt. Då hade vi fått ökade spänningar i regionen. Då hade utjämningssystemet också, i stort, medverkat till att spä på segregationen. Jag har inte mött någon kommunalpolitiker som inte har varit besjälad av att utveckla och skapa goda tillväxtförutsättningar i sin kommun. 68 () replik: Det var ett intressant anförande hade. Uppenbarligen tycker han, som kommunminister, att dagens utjämningssystem är fladdrigt. Det måste han mena när han säger att vi fladdrar i väg när vi står fast och gör förbättringar i det befintliga utjämningssystemet i stället för att skapa nya problem i ett system där man egentligen bara byter kläder på kejsaren som kanske rentav är naken. Det är tråkigt att valde konfrontationslinjen när chansen fanns att ta ledartröjan. Kommunministern borde ha tagit chansen att ta till sig att alla partier i riksdag säger i de förslag som läggs fram att vi ska ha ett utjämningssystem som ger likvärdiga villkor för kommuner och landsting att bedriva sin verksamhet. Det är synd. Han får ta till uttalanden från Stockholmsmoderater för att underbygga sin argumentation. Men jag ser till de förslag som läggs fram här och som vi ska diskutera och besluta om . Jag noterar också att ägnar stor kraft åt att analysera och kritisera oppositionens förslag. Jag tycker i stället att han som kommunminister borde ha ägnat lite kraft åt att motivera de förändringar och försämringar som genomförs. Det är förändringar som drabbar både glesbygd och storstad, som får sämre utfall. Man återinför negativa marginaleffekter. Det borde vara på sin plats med ett klarläggande, att i dagens system med den justerade inkomstutjämningen har vi jobbat bort marginaleffekterna. Det är illa nog att återinföra dem för ett landsting. 69 Statsrådet () replik: Vi har gjort revideringar i förhållande till utredningens förslag som i huvudsak står bakom. Vi har gjort revideringar som har haft inriktningen att förbättra utfallet för glesbygdskommuner, för Norrlandskommuner och för kommuner och landsting i . Det är modifieringar i förhållande till utredningens förslag. Det må mig vara förlåtet att jag måste vara undrande inför den uppvisning jag har sett . säger att det inte finns en högerbur. Sedan får jag bekräftat att högerburen ändå är full av moderater. Det känns lite pikant att följa debatten i det man nu försöker etablera, nämligen den borgerliga maktalliansen. Se upp, ni som företräder , så att ni inte dras alldeles för långt in i högerburen och ger upp gamla traditionella positioner som syftar till att se till att hela landet kan leva, som syftar till att se till att det finns likvärdiga förutsättningar i hela landet. 70 () replik: säger att man har gjort revideringar utifrån utredningsförslag, och det är sant. Men likafullt, utifrån de förutsättningar som finns , innebär det ett sämre utfall både för storstad och för glesbygd om man återinför negativa marginaleffekter. Jag tycker återigen att det behövs ett klarläggande på den punkten: Varför? Vad är motivet? Jag kan förstå att det är svårt. säger att det är pikant att följa debatten om det finns en högerbur och i så fall om några finns där. Men ledarskap, att ta på sig ledartröjan, skulle i så fall vara att avhålla sig från att dra växlar på den debatten. Det var det jag efterfrågade: ledarskap. 71 Statsrådet () replik: Jag har inte ambitionen att ta något ledarskap i den borgerliga maktalliansen. Däremot är jag väldigt mån om att försöka pressa de borgerliga partierna på var de står gemensamt i fråga om utjämningssystemet. Jag är väldigt mån om att uttrycka farhågor för att är på väg att överge gamla traditionella uppfattningar, som syftar till att alla landets kommuner och landsting ska ha ungefär likvärdiga förutsättningar. Jag känner oro för position i den här frågan. 72 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill också tacka för hans deltagande i kammarens arbete som statsråd. 73 (): Utjämningssystemet är positivt, och det behövs för att skapa likvärdiga förutsättningar för landets kommuner och landsting och för att kunna erbjuda sina invånare en bra skola, vård och omsorg. Jag har lyssnat på debatten, och jag tycker att den har varit intressant. Jag uppskattar mycket att statsrådet deltar i debatten. har i betänkandet noterat att sjukvården på behöver uppmärksammas. En uppföljningsorganisation ska analysera om det finns strukturella kostnadsskillnader som inte beaktas i det nya utjämningssystemet. Utskottet har pekat på att den analys som ska göras också ska omfatta hälso- och sjukvårdsmodellen, där strukturella aspekter på sjukvårdskostnaderna i särskilt bör uppmärksammas. Det känns väldigt positivt att utskottet har uppmärksammat sjukvården på . Vi har i motioner och på andra sätt argumenterat för en öfaktor i utjämningssystemet. Läget mitt i medför speciella förhållanden. är minsta landsting, med ansvar för att gotlänningar och besökare får tillgång till all den service som ett landsting behöver ge. Vårt länssjukhus behöver fler specialiteter än vad befolkningsunderlaget egentligen kräver. Den bofasta befolkningen och det stora antalet besökare på behöver känna trygghet i att de i första hand kan få vård på ön. Den besparing som man eventuellt kan göra om man tar bort specialiteter måste också vägas mot de ökade kostnader som uppstår när alternativet är utomlänsvård. samarbetar med kliniker och regioner på fastlandet för att klara sitt ansvar. Samarbetet fungerar bra, men det medför dyra rese- och vårdkostnader som belastar kommunens sjukvårdsbudget. Ofta behöver vi använda oss av flygtransporter, och det krävs helikopterresurser för akuttransporterna. Det samarbete vi har med andra landsting blir till stor del enkelriktat, och förhandlingspositionen för är inte den bästa eftersom vårt öläge gör oss beroende av andra. Kommuner och landsting på fastlandet kan effektivisera genom samverkan med andra kommuner och landsting. Det är en angelägen uppgift även för sjukvården på att effektivisera, men det är svårare eftersom det inte går att påverka alla kostnader då öläget medför större kostnader för utomlänsvård och resekostnader. Det finns en kompensation för faktorn små landsting och glesbygdstillägg, men öläget innebär också merkostnader som har strukturella orsaker. Vi är därför mycket nöjda med att finansutskottet uttalar att de förutsätter att uppföljningsorganisationens analys särskilt bör uppmärksamma strukturella aspekter på sjukvårdskostnaderna i . 74 (): har redogjort för ståndpunkter avseende det kommunala utjämningssystemet. Jag vill i egenskap av ledamot i bostadsutskottet i denna debatt passa på att betona det kommunala utjämningssystemets konsekvenser för bostadsbyggandet. Att förtäta bebyggelse är ett sätt att öka bostadsbyggandet, och det som ofta föredras av kommuner, på grund av att detta kan i viss mån göra det möjligt att slippa en del av de kostnader som uppstår vid bostadsbyggandet, vad gäller både infrastruktur och service. Det kostar för kommuner att växa. Att exploatera nya stadsdelar är å andra sidan ofta kostsamt. Utjämningssystemet tar inte hänsyn till att det kostar att växa. bostadsmarknadsenkät /04 har under rubriken ökar inte bostadsbyggandet ännu mer? räknat upp hinder som kommunerna själva har angett bara hinder. Man vill begränsa bostadsbyggandet för att undvika följdinvesteringar, står det under den här rubriken. Landshövdingen i har på uppdrag av regeringen redovisat vad som behövs för ökat bostadsbyggande i den regionen. Även där har kommunerna själva angett att utjämningssystemet har negativ inverkan på bostadsbyggandet. Fyra kommuner har inkommit med en skrivelse på grund av propositionen. , , och menar att byggkostnadsstatistiken bygger på bristfällig statistik med mera. Regeringen har angett att det ska göras en översyn. I min kommun , socialdemokratiskt ledd, har vi också uppvaktat regeringen tillsammans med och just på grund av de brister som finns i utjämningssystemet. Mer än sex av tio invånare i bor i kommuner med bostadsbrist. Kommunpolitiker som vill bygga bostäder och bygga ut sin kommun behöver rimliga förutsättningar, inte ekonomisk bestraffning. Utjämningssystemet borde vara tillväxtfrämjande, inte tillväxthämmande. Vi borde lyssna mer på vad kommunföreträdarna själva anger. Slutligen, fru talman, vill jag som ledamot i bostadsutskottet också tacka statsrådet i egenskap av både kommun- och bostadsminister för alla de debatter vi har haft här i kammaren och på andra ställen. Jag vill lyckönska honom i uppdraget som landshövding i . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 22 §.) 11 § God ekonomisk hushållning i kommuner och landsting Föredrogs finansutskottets betänkande 2004/05:FiU8 God ekonomisk hushållning i kommuner och landsting (prop. 2003/04:105). 75 (): I detta betänkande behandlas proposition 2003/04:105, God ekonomisk hushållning i kommuner och landsting. I den föreslås ändringar i kommunallagen och lagen om redovisning. Förslagen innebär att kommuner och landsting i sin budget ska ta fram särskilda mål och riktlinjer av betydelse för en god ekonomisk hushållning. Det föreslås också att förvaltningsberättelsen ska innehålla en utvärdering av om målen för en god ekonomisk hushållning har uppnåtts. Regeringen föreslår också att revisorerna ska bedöma om resultaten i delårsrapporten och årsbokslutet är förenliga med de mål fullmäktige beslutat om i budgeten och planen för ekonomin samt att delårsrapporten ska behandlas av fullmäktige. Vissa ändringar av det nuvarande balanskravet föreslås. Kommuner och landsting ges möjlighet att fastställa en budget som inte är i balans om det föreligger synnerliga skäl. Fullmäktige föreslås få möjlighet att besluta att inte reglera ett negativt resultat om det uppkommit till följd av orealiserade förluster i värdepapper. Den frist som gäller för kommuner och landsting för att återställa det egna kapitalet efter ett redovisat negativt resultat föreslås bli förlängd med . Regeringen föreslår också krav på en åtgärdsplan för hur det egna kapitalet ska återställas. Utskottet behandlar också 13 motionsyrkanden som har väckts med anledning av propositionen samt 2 motionsyrkanden väckta med anledning av regeringens skrivelse Utvecklingen inom den kommunala sektorn. Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrker samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns 8 reservationer och 3 särskilda yttranden. 76 (): Det gäller att ha ordning på ekonomin. Det gäller för stat, landsting och kommuner. En viktig del i kommunernas vilja att leva upp till medborgarnas förväntningar är också vilka krav och vilka regler som gäller för dem. En viktig del i detta är balanskravet. Enligt vår uppfattning ska balanskravet utgöra ett skydd för kommunmedborgarna mot sådan hantering av kommunens ekonomi som riskerar medföra att det egna kapitalet successivt urholkas. Det är viktigt att det inte blir någon papperstiger. kommer dock erfarenheter av att man har försökt använda sig av balanskravet. Man konstaterar att det finns vissa situationer och händelser då det finns skäl att tillåta att man inte iakttar balanskravet. Vi konstaterar nu att regeringen för fram en möjlighet att åberopa synnerliga skäl vid beslut att inte reglera ett negativt redovisat resultat. Regeringen säger att det ska vara en följd av ett beslut i kommunfullmäktige. Vi tycker inte att det räcker, även om vi kan förstå att sådana här situationer kan uppstå. Vi anser därför att ett åberopande av synnerliga skäl ska kringgärdas av en obligatorisk prövning av kommunernas revisorer. Därför bör kommunallagen ändras på ett sätt som innebär att ett beslut i kommunfullmäktige att åberopa synnerliga skäl för att inte följa balanskravet samfällt ska ha tillstyrkts av kommunernas revisorer. Då har vi en prövningsinstans. Regeringen föreslår att en budget inte ska behöva vara i balans om synnerliga skäl föreligger. Vi anser, precis som jag har redovisat, att också detta ska vara föremål för revisorernas prövning. Ytterligare en del i hanteringen av det här ärendet är, för vår del, om man ska ha möjlighet att pröva beslutet i kommunen med anledning av att man inte uppfyller balanskravet, med anledning av att man inte i rimlig tid gör de justeringar som är nödvändiga. Vi tycker att det är rimligt att medborgarna ges en sådan möjlighet under förutsättning att man inte har iakttagit den prövning som revisorerna ska göra enligt det förslag som vi redovisar. I förslaget i propositionen saknar vi en genomgripande analys av hur den offentliga ekonomin och den kommunala ekonomin ska utvecklas. Vi förordar därför en utredning av flera aspekter avseende stabila planförutsättningar som redovisats i moment 5. Åtgärder som kan bidra till en jämnare utveckling av till exempel kommunsektorns intäkter behöver analyseras. Vi har inte redovisat mer än att vi begär att ett sådant arbete inleds. En erfarenhet, som jag tror att många har gjort, är att många kommuner ägnar alltmer tid och betydelse åt vad vi kallar skatteplanering. Det finns en ganska bred uppfinningsrikedom inom kommunsektorn på detta område. Man skapar koncerner. Man sysslar med förlagslån. På olika sätt bidrar man till exempel till anläggandet av konferensanläggningar i regi via obskyra fastighetsbolag det är min beteckning. Det systemet finns det all anledning att ifrågasätta. Vi efterlyser förslag från regeringen om hur skatteplanering ska kunna förhindras. Det är faktiskt inte kommunernas uppgift att ägna sig åt den typen av verksamhet, särskilt inte när det har som syfte att kringgå regelverk som har antagit. Med det yrkar jag bifall till reservation 1. 77 (): Jag vill inleda med att yrka bifall till reservation nr 3 i betänkandet. Givetvis står vi bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till denna. Jag uppehöll mig i den förra debatten lite vid Fänrik sägner. Man kan konstatera att mycket i det här betänkandet är bra det måste rätt och erkänt bli. Det ger kommunerna en större möjlighet att föra en politik som gör att man får en sund ekonomisk hushållning. Det ger genom förändring av balanskravet kommuner möjlighet att i situationer, där det är nödvändigt, agera på ett mer flexibelt sätt. Vi har från sida tidigare tagit upp att ett alltför strikt tolkande av balanskravet i vissa situationer kan vara negativt för kommunen och för att man på ska kunna föra en sund ekonomisk hushållning. Om man, som vi nu gör, öppnar upp för att kommuner får på sig att rätta till ett underskott, innebär det också att vi lägger ett betydligt större ansvar på kommunerna. Det är viktigt att framhålla att inte är några kommunkramare. Vi bryr oss inte om kommuner. Vi bryr oss inte om landsting. Det viktiga för oss är de som är medborgare i kommunerna och i landstingen. Det är deras väl och ve det handlar om. Det är viktigt att man ser till att kommuner, där man har ett konstaterat underskott, snabbt vidtar effektiva åtgärder för att rätta till det, annars drabbar det den enskilde kommunmedborgaren, annars är det de enskilda i kommunerna som får ta smällen. Vi vet vilka det är som alltid blir värst utsatta i besparingstider i kommuner, landsting och i den verksamhet som staten ansvarar för. Det är nästan undantagslöst de sämst ställda. Varför är det så? därför att det är där man har möjlighet att göra besparingar som märks. För den enskilde kommuninvånaren blir det därför viktigt att det finns en press på kommunerna att snabbt rätta till underskott som är fastställda och konstaterade, annars får det konsekvenser för de människor som bäst behöver en väl fungerande ekonomi. Mot den bakgrunden föreslår vi från att regeringen ska ta fram förslag till sanktionsmöjligheter mot kommuner som inte tillräckligt snabbt rättar till ett sådant här underskott. Det är viktigt för alla kommunmedborgare. Det är viktigt för alla som är medborgare i ett landsting. Framför allt är det viktigt för dem som bäst behöver den service och vård som kommuner och landsting kan ge. 78 (): Jag vill inleda med att yrka bifall till reservation 4. stöder regeringens förslag om de utökade kraven på kommuners och landstings redovisning. Vi tillstyrker också att det ska upprättas minst en delårsrapport som ska behandlas av fullmäktige. De utökade kraven på revision av kommuners och landstings delårsrapport och årsbokslut är också något vi tycker är bra i det här förslaget. är eniga med utskottet om att detta bör stärka revisionens ställning och göra att vi får en förbättrad uppföljning av verksamheten under pågående år. Som gammal kommunpolitiker gläder jag mig åt att det gamla kravet på att reglera ett negativt resultat och återställa det redovisade egna kapitalet nu ska förlängas till . Det är rimligt. Det visar på att regeringen nu har lyssnat på att kommun- och landstingspolitikerna har praktiska problem att klara detta . När det gäller balanskravet anser vi kristdemokrater att laglighetsprövningen inte bör avskaffas, och vi tycker inte att några nya begränsningar ska införas. Detta är för att skydda kommunmedborgarnas intressen. Hotet att få ett tveksamt underskottsbeslut lagprövat i länsrätten eller ett beslut att inte reglera ett underskott lagprövat bör ge den positiva effekten att man verkligen anstränger sig för att nå en god ekonomisk hushållning i kommuner och landsting. Förvaltningsdomstolens makt inskränker sig till att upphäva fattade beslut. Den innefattar inte att ändra besluten. Det gör att den politiska makten ändå stannar kvar hos kommuner och landsting. När det gäller mer stabila planeringsförutsättningar för kommuner och landsting instämmer vi i att det finns behov av detta. Här finns stora brister . Men de här kraven bör främst riktas mot regeringen. Det är regeringen som skapar det mesta av osäkerheten i den kommunala planeringen. Vi nämner ett exempel i reservation 5. Det handlar om vad som hände senast, då regeringen i årets vårproposition helt plötsligt drog in 2,6 miljarder från kommunsektorn under pågående verksamhetsår. Med en sådan regering som beslutar så borde man kanske lämplighetspröva dess kompetens. Det senaste beslutet om arbetsgivarnas ökade ansvar för sjukskrivningskostnaderna som redan träder i kraft är heller ingenting som kommuner och landsting har med i sina budgetar och framöver. Visserligen får vi extra bidrag till kommuner och landsting, men riktigt hur det här slår har knappast kunnat beräknas i kommuners och landstings budgetar . Med en sådan regering är det inte lätt att vara kommun- och landstingspolitiker. Vårt förslag är att en utredning bör tillsättas för att se över hur man skapar stabila planeringsförutsättningar. gäller det finansieringsprincipen. Som gammal kommunpolitiker har jag åtskilliga gånger upplevt, över alla partigränser, att staten lägger på kommunen nya kostnader utan att fullt ut finansiera dem. Det bryter mot en av antagna finansieringsprinciper och gör det svårt att vara kommun- och landstingspolitiker. Många avsteg har gjorts från finansieringsprincipen sedan den beslutades . Kommuner och landsting måste tillförsäkras kontroll över sin egen verksamhet. Därför kan vikten av att regeringen tar finansieringsprincipen på allvar framöver inte nog betonas. Det tar vi upp i vår reservation nr 7. Om vi ska kunna kräva en god ekonomisk hushållning i våra kommuner och landsting är det ett måste. 79 (): Hur samhället klarar sitt välfärdsmål är en fråga om helhetssyn. Samhällets olika nivåer är kommunicerande kärl i den ekonomiska utvecklingen. Det gäller att finna vägarna som leder fram till en samlad tillväxt. En grundförutsättning för att nå det målet är att ha en ekonomi som är i balans. De senaste årens utveckling inom kommunsektorn visar, trots skattehöjningar som är de största , att kommuner och landsting inte klarar målet. Alltför många kommuner klarar inte balanskravet. Alltför många kommuner har eftersatt underhåll inom områden som fastigheter, gator, vägar och så vidare för att kunna upprätthålla någon form av välfärd. Alltför många kommuner ser med förundran hur fråga efter fråga övervältras till kommunerna utan full kostnadstäckning. Baksidan av det här är frustrerade kommunpolitiker som ska upprätthålla någon form av demokratitanke som ändå ska finnas. Långt borta är kopplingen mellan resurser, ansvar och befogenheter. Det är någon annan som styr i realiteten. Underskottet av demokrati är alltså betydande. Det är inte bra. Kommuner och landsting ska ha god ekonomisk hushållning. Det kräver klara och tydliga spelregler. vill ge kommuner och landsting rätten att styra över sina verksamheter. Vi vill ge dem rätten att själva finna lösningarna för att utveckla sin by. Vi vill också ge dem rätten att rakryggat kunna möta den kritik och det jubel från befolkningen som finns på ett berättigat sätt. Kort sagt ser vi det kommunala självbestämmandet som en förutsättning för att uppnå kravet om en god ekonomisk hushållning. Det innebär att det i värld inte finns utrymme för specialdestinerade statsbidrag eller stopplagar för försäljning av vare sig allmännyttan eller alternativa driftsformer inom vården. I vår värld har vi förtroende för våra förtroendevalda på det lokala och kommunala planet. De är valda på samma sätt som vi som finns i den här salen. Det här kräver att staten står upp för den överenskommelse som gjorts om den så kallade finansieringsprincipen. De beslut som regering och riksdag tar måste alltså också finansieras fullt ut. Så är det inte . Det är lätt att ta de positiva besluten och ta hem applåderna. Det är något svårare om man också ska finansiera besluten. Men så är faktiskt den överenskommelse som finns mellan förbunden och regering och riksdag. Som i alla andra sammanhang ska avtal hållas. Eftersom det här inte fungerar är det befogat att parterna, regeringen och förbunden, gemensamt arbetar fram ett regelverk som fungerar i praktiken. Ett exempel på att det regelverk som finns inte fungerar är synen på de kommunala bolagen. Många kommuner väljer att bedriva traditionell verksamhet i annan associationsform än i förvaltning, och den räknas därmed inte med i bedömningen av kommunernas ekonomiska balans.