prot · GS0945 · 2004-12-07 00:00:00 — Men tyvärr har vi inte fått våra krav tillgodosedda, möjligtvis med undantag av innevarande år. Men då har skadan redan skett. Vi är ute på ett gungfly när det gäller kriminalvården med anslagskrediter på . Det talades här tidigare om problemet med indragna anslagskrediter. Kriminalvården skulle vara väldigt glad om den hade haft något att dra in. Snarare är det så att det är minus. Vad som förvånar mig här är att när vi sedan har kommit till kammaren har man ställt sig på vänsterfoten. Då har man stött regeringen och inte stått bakom det som man har gjort i . Jag sade att vi en gång inte var eniga. Då hade jag en reservation till förmån för ännu mer pengar. Men det är . 40 (): Det var kanske ett lite unikt tillfälle att se oppositionen inför öppen ridå förhandla om framtida anslag och föra en diskussion om hur det är att sitta i . Jag sitter själv i för . Kriminalvården är ett område som jag definitivt inte tänker skönmåla, som oppositionen påstår att man gör. Vi från majoriteten föreslår mer pengar till kriminalvården. Jag som sitter i är klart medveten om att de behov som finns inom kriminalvården är oerhört stora. När man sedan arbetat med sätta ihop en hel budget har jag inte klarat av att övertyga mitt parti om att alla pengar som kriminalvården får borde läggas just på kriminalvården. Det är ganska intressant. Det här tycks vara det absolut enda område där oppositionen tycks utgå ifrån myndigheternas egna budgetäskanden. Alla som håller på med någon som helst form av budget vet hur det är, oavsett om det är i kommun, i landsting eller i ett företag. Avdelningar eller nämnder får lämna in sina förslag på hur man vill utveckla verksamheten och vilka behov man har. Sedan sitter man i slutänden och har fått in alla budgetäskandena och har en budget, ett visst antal kronor och ören, som ska fördelas. Då vet alla att den ekvationen aldrig går ihop. Här blir det ett kompromissande och ett vägande mellan de satsningar man kan göra. Kriminalvården är ett stort problemområde. För mig som vänsterpartist känns det väldigt sorgligt. har vi över 6 900 personer på våra häkten och anstalter. Då är inte frivården inräknad. Det är en 25-procentig ökning om man tittar . Det har skapat de stora problemen inom kriminalvården. För mig som vänsterpartist är det ett misslyckande att vi har fått den ökningen. Man kan koppla ihop frågan om missbrukarvården. Hur många missbrukare har vi på våra anstalter ? Vi vet att det är av de manliga och av de kvinnliga internerna som har ett dokumenterat missbruk när de kommer in på anstalterna. har vi tyvärr sett en nedskärning i kommuner och inom landstingen men även på statlig nivå. Det är där jag tycker att vi har gjort det stora misslyckandet. Man har skurit ned på behandlingsinsatserna och på missbrukarplatser . Lite grann är det de konsekvenserna som vi ser . För mig som vänsterpartist blir den intressanta frågan: Hur ska vi kunna möta problematiken? Är det genom fortsatt satsning på kriminalvården? Är det genom att säga att man ska fortsätta bygga? Ska vi bygga fler platser? Ska vi ta emot fler av missbrukarna? Eller står vi inför ett vägskäl? Är det meningen att vi ska ha fler och fler av våra missbrukare på anstalterna? Eller måste vi börja diskutera missbrukarvården? Hur ska vi kunna möta de här människorna på ett helt annat sätt än på anstalterna? Det vore samhällsekonomiskt vansinnigt, men framför allt humanitärt vansinnigt att tro att vi kan sköta missbrukarbehandlingen på anstalterna. Där måste våra partier ta ett större ansvar i kommun och landsting men även på den statliga nivån. Det är en fråga som jag tänker driva. När jag lyssnar på debatten kan jag konstatera att oppositionen säger att det här är en katastrof på alla områden och ett fullständigt misslyckande. Polisen har misslyckats och andelen uppklarade brott har minskat. ser vi en 25-procentig ökning av kriminalvården. Någonstans får jag inte den ekvationen att gå ihop. Man har blivit effektivare inom rättsväsendet. Polisen har blivit bättre, åklagarväsendet har blivit bättre och domstolarna har blivit bättre. Följden är att vi har en ökning på våra anstalter. För mig är frågan: Är det verkligen på anstalterna som alla dessa ska sitta? Det behöver vi möta med någonting annat. Jag fick också konstatera att , moderaten som sitter i tillsammans med mig, talade mycket mindre om egen politik. Där lägger man 151 miljoner på det här området, men då överför man också de ungdomar som döms och hamnar inom SiS till kriminalvården. Men man har inte talat om hur man ska finansiera sina egna förslag. Jag trodde att budgeten och de förslag som ett oppositionsparti lägger fram hör ihop så att man finansierar sina förslag. Maximistraff tredje gången, säger , och fortsätter: Höjt straff när det gäller misshandel! Helgfängelse för ungdomar! har man också sagt: Livstidsstraff för grova narkotikabrott! Det har jag inte kunnat hitta , men det har ändå varit en fråga. Detta skulle öka trycket på kriminalvården katastrofalt. Men det finns inte ett enda öre i budget för att möta det. Jag kan inte förstå hur man kan rikta kritik mot hur det ser ut inom kriminalvården med de stora behov som finns och göra så här. Hur kan man lägga fram förslag som skulle öka trycket på kriminalvården och inte finansiera dem? Då är man inte trovärdig. Det behövs förslag för att göra någonting åt kriminalvården med en ökad satsning på missbrukarvård. Det kan vara halvtidsfrigivning; vi vet ju att folk sitter längre och . Vi behöver komma in mer med det brottsförebyggande arbetet, som tog upp här tidigare. Det handlar inte bara om att bygga fler anstaltsplatser. 41 () replik: med rättsfrågorna har innehållet i svensk kriminalvård försämrats. Jag nämnde det tidigare, och jag måste nämna det igen. Det gäller tiden för arbete, vilket vi är överens är positivt. Det gäller tiden för behandling, vilket vi är överens är positivt. Det gäller också tiden för utbildning, vilket vi är överens är positivt. Allt detta har minskat! Det är märkligt. Med det engagemang, som är äkta, från kan man tycka att det borde finnas med någon reservation eller något särskilt yttrande om detta. Nej, man tiger still. Man sitter i en maktkoalition med Socialdemokraterna och och ser denna utveckling. Jag vill understryka att det görs insatser ; det är självklart! En massa människor i kriminalvården är engagerade och vill förändra och hjälpa människor som har det eländigt och har begått fruktansvärda brott, bland annat därför att de inte ska göra det igen. Men de här viktiga faktorerna ska ju öka, och det gör de inte. Därför blir jag förvånad över . Det känns lite grann som tomma tunnor att ingenting händer när man är så negativt inställd till det hela och vill förändra det. Det tycker jag är konstigt. När det gäller de enorma satsningarna kan jag rekommendera att läsa underlag för 20052007. Där står det ganska tydligt vad miljarden behöver användas till: Det är pris- och löneomräkning, som det fuskas med. Det är polisens kostnader för avtalsförsäkringar. Det är luftfartsskydd. Det är radiokommunikation. Det är den tredje sjuklöneveckan. Det är engångsvisa merkostnader etcetera etcetera. Och så anställer man nya poliser vilket är bra. Det är vi överens om. Men alla pengar går åt! Det blir inte utrymme för några nya satsningar, kvalitetsförbättringar, ledarskapsutbildningar, utrustning, taktik etcetera. Det försvinner in i det andra. Man får inte prata om satsningar när man ser att pengarna rinner i väg någon annanstans. 42 () replik: Uppenbarligen har man lite svårt att lyssna från oppositionen. Jag inledde med att tala om att jag inte tänker skönmåla och inte prata om att det har gjorts enorma satsningar på kriminalvården, som var det område som jag pratade om. Jag sade att det har satsats resurser, men att ökningen på på våra anstalter inte har kunnat mötas med de ökade resurserna. Vi ser att arbete och behandling minskar. Vi har en överbeläggning på våra anstalter. finns det inte resurser för att göra de här satsningarna. Jag är klart medveten om det. Min poäng i diskussionen var denna: Är det ytterligare ökningar av kriminalvården vi ska ha? Ska vi bygga fler platser? Nej, har lagt fram förslag om halvtidsfrigivning. Vi har lagt fram förslag som handlar om fotboja vid utslussning. Vi tror att man kan ta ytterligare ett steg längre fram där. Vi har diskuterat § 34. Vi diskuterar att domstolarna behöver använda kontraktsvård mycket mer. Framför allt behöver man bemöta med missbrukarvård innan någon hamnar inom kriminalvården. Det är där jag ser problemen. Jag håller med om att det finns ett jätteproblem inne på anstalterna i det här skedet. När det gäller satsningar på behandling på anstalterna är ett problem de korta straffen. Då hinner man inte med. Vid de långa straffen kan man inte köra samma behandlingsprogram. När någon sitter kan man inte köra samma behandlingsprogram år . Vi har fler långtidsdömda som genomgår behandlingsprogrammen, men sedan går de inte igenom fler. Det gör att antalet behandlingstimmar minskar. Man måste se sambanden, och detta är ett jätteproblem. Vi måste kunna möta de här människorna med behandling, men vi kan inte heller låsa inne dem så länge på anstalterna att behandlingens innehåll försvinner. 43 () replik: Min poäng var att jag tar mycket allvarligt på det dokument som vi debatterar. Jag tar mycket allvarligt på mitt uppdrag i . Det vi skriver här ska stämma överens med verkligheten. Därför blir jag förvånad över att ingenting av detta återfinns när från talarstolen ger sin bild. text har man ägnat sig åt ganska mycket skönmålning. Man talar om att saker är på gång, att det inte är så stora problem, att det är fantastiskt att det görs så enorma satsningar etcetera och så säger man stora satsningar till. Det känns konstigt. Det är ju den verklighet som vi har som man har anledning att diskutera. Det är tydligen halvtidsfrigivning som är lösningen. Men sade att det var korta straff som var ett problem eftersom man inte fick människor att komma i behandling. Det blir en motsättning! Problemet är inte att det finns 6 900 människor inlåsta just . De har begått brott som gör att de måste vara inlåsta. Det är ganska obehagligt, men det är nödvändigt. Dessutom finns det människor i frivården. Problemet är att kvaliteten på den verksamhet som de här människor har de är inlåsta inte når den nivå som är anständig om man vill rehabilitera, vilket jag tycker är centralt. Det måste man göra för att minska deras eget lidande och för att de inte ska skada ytterligare människor och sig själva i fortsättningen. En annan sak som har inträffat under och tid vid makten i justitiefrågorna är att domstolar har lagts ned i ganska stor omfattning. märker vi att balanserna växer. Kvaliteten i domstolarnas dömande verksamhet ifrågasätts. Riksåklagaren har en särskild krisgrupp därför att han är orolig för kvaliteten i rättsväsendet. Kan inte , även om det blir sent, vända om och försöka sätta stopp för denna massnedläggning av tingsrätter? Kan inte inse att det är de mindre och medelstora domstolarna som har den högsta kvaliteten och inte de gigantiska justitiepalats som man verkar drömma om på för att spara pengar? Det försämrar kvaliteten och rättssäkerheten. 44 () replik: Jag ska börja med det sista om den gigantiska nedläggningen av domstolarna. Eftersom har följt mig borde han vara ganska klart medveten om att jag har varit en av dem som har försökt vara drivande och snarare sett det som positivt att vi har gjort den här förändringen av domstolarnas organisation. Jag har också varit klart medveten om att man gör stora organisationsförändringar får man tyvärr ett effektivitetstapp. Det handlar om att skapa en framtida organisation inom domstolarna som kan möta framtidens utmaningar och krav. Det gäller dessutom att skapa ett domstolsväsende som är rättssäkert och likvärdigt över hela landet. De problemen har vi . Den här förändringen av domstolarna behövs faktiskt. Där kan inte förvänta sig någon omvändning hos . Sedan gällde det hur betänkandet ser ut och de enorma satsningarna. Det har totalt satsats 3 miljarder, precis som har sagts här. Det kommer att satsas ytterligare miljarder framöver. När jag ser de här stora satsningarna som vi har gjort och de problem som fortfarande finns, tycker jag att problemet snarare är att de inte motsvaras av en ökad satsning på missbrukarvården ute i våra kommuner. Man klarar inte av att möta de ungdomar som börjar hamna på glid ute i kommunerna. De stora satsningarna på rättsväsendet ger inte tillräcklig effekt eftersom vi inte har satsat tillräckligt på andra områden för att förebygga detta. Min och lösning är inte att göra som oppositionen. Vi fortsätter att satsa mer och mer pengar på rättsväsendet. Vi vill inte se en utveckling där vi inte bryr oss om hur inflödet ser ut, hur människors vardag ser ut, att ungdomar slås ut och att missbrukare inte får någon behandling. 45 () replik: är bekymrad över att antalet fängelsedömda har ökat. För min del är jag bekymrad över att så många fler grova brott begås att gärningsmännen måste dömas till fängelse. Jag är bekymrad över att så många fler brottsoffer drabbats av grova brott. Vi har kanske lite olika fokus i de här frågorna. Sedan fortsatte med att tala om att missbrukare inte ska finnas inne på fängelserna. Då blev jag lite förvånad. Jag trodde faktiskt att det var så att de ska få vård inne på fängelserna de avtjänar sitt straff. Menar att en missbrukare som begår brott ska slippa fängelse just därför att han är narkoman? Själv menar jag givetvis att en missbrukare ska dömas som alla andra människor, men inne på anstalten, man sitter av straffet, ska man få så god vård och behandling som det bara är möjligt för att personen förhoppningsvis ska komma ut utan missbruksproblem och som en mindre brottsbenägen person. Det är min vision för kriminalvården. Sedan är det klart att missbrukarvården ute i samhället har skurits ned . Så är det, men det är också en vänstermajoritet som har styrt i , och det är en vänstermajoritet som styr i väldigt många av våra kommuner. Ni får nog gå hem och göra er hemläxa också. 46 () replik: Jag ska börja med det sista. I mitt anförande sade jag att detta är ett område där de tre samarbetspartierna har anledning att vara självkritiska. Vi ska kanske inte klä oss i säck och aska på grund av hur det ser ut på rättsväsendets område. Men vi borde kanske klä oss i säck och aska för att vi inte har klarat av detta. Missbruket har ökat dramatiskt. Det har man inte kunnat möta ute i kommuner och landsting. När man ska prioritera mellan äldrevård och satsningar på missbrukare har det tyvärr alltför ofta blivit satsningar på äldrevården när man inte har haft tillräckligt med pengar. Man har låtit missbrukarvården vara. Vi ser konsekvenserna av detta när de hamnar i kriminalvården och hos oss i justitieutskottet. Vi måste möta de här problemen på ett bättre sätt. Där ska vi vara kritiska. Sedan är jag väldigt bekymrad över brottsoffren. Jag är inte bara bekymrad över att antalet människor på våra anstalter ökar, utan jag är bekymrad över ökningen av bland annat missbrukare på anstalterna på grund av att man inte har kunnat möta de här problemen tidigare. Jag tror inte att fängelsestraffet är det allra bästa sättet att möta detta på, även om vi ska ha behandling inne på våra anstalter. Missbrukare ska inte slippa straff. Det finns många människor som vill ha vård och behandling, men som kommunerna säger nej till. Sedan begår de brott och hamnar där. Det skulle man mött i det första skedet. Jag tycker att domstolarna borde använda sig mycket mer av kontraktsvård när det gäller missbrukare. Kriminalvården borde använda sig mer av § 34. 47 () replik: När jag är ute i kriminalvården och hälsar på och lyssnar på personal, och på intagna för den delen, får jag höra att många försöker få § 34-placeringar. Men det brister i kommunernas välvillighet att ställa upp eftersom de ska stå för en del av kostnaderna efter avtjänat straff. Att det är fler narkotikamissbrukare har ju olika förklaringar. En förklaring är till exempel nedskärningar inom tullen. Det har skett stora förändringar. Hela östkusten är ju i princip tullbefriad. Vi har flyttat tullresurserna runt landet. Väldigt mycket kommer in över och i hamnarna i , där jag kommer från. Det är bra att tullen finns där, men vi måste kunna ha tull i större delar av landet. En annan fråga som gärna får svara på gäller samarbete mellan olika myndigheter. För inte så länge sedan var jag i i och pratade med Marinbas om vad de skulle kunna göra när det gäller till exempel narkotikasmuggling till havs. Det finns resurser hos polisen, tullen, och försvaret, men vi använder inte de resurser vi har för att till exempel stoppa narkotika. Det är inte sällsynt att det kommer en liten eller ganska stor båt in på svenskt territorialvatten, stannar där och sedan kör därifrån igen. Det är inte så att de har varit där och tittat på sälar. kommer en liten fritidsbåt ut och hämtar upp någonting som ligger vid en boj. Sedan går man in i en liten hamn där det givetvis inte finns någon tull. Försvarets resurser kan användas till detta. Kan tänka sig att ställa upp på en sådan lösning? 48 () replik: Det är väl den kommande debatten och beslutet som ligger bakom frågan om försvarets resurser. Vi har ju motionerat om samordning mellan och alla de här områdena. Vi anser att det borde gå att göra större samarbetsvinster här. Man borde kanske titta på ökade polisiära befogenheter för fler myndigheter just när det gäller den här frågan. Narkotikasmugglingen är ju ett jättestort problem. Men för mig som vänsterpartist är det ganska tydligt att i och med EU-medlemskapet monterade vi faktiskt ned möjligheten att ha den tull och den kontroll som vi hade tidigare. Det är en bidragande orsak till detta. får vi leva med detta. Det gäller att hitta lösningar, och vi är öppna för att hitta andra lösningar. Sedan vill jag ta upp detta med att vara bekymrad för brottsoffer. Jag tycker att det är lite sorgligt att vi hamnar i en diskussion om huruvida folk som har begått brott ska ha fängelsestraff och sitta av dem och om att man tar brottsoffer i försvar. Jag är också bekymrad över återfallsfrekvensen. Vi vet att ju längre fängelsestraff vi har, desto mer ökar återfallsrisken. Människor kommer ut i det här samhället, och vi måste kunna möta dem. Där ser jag ett problem. Sedan vill jag säga en sak som jag inte sade i mitt anförande eftersom tiden inte räckte till. Jag vill tacka för hans engagemang när det gäller kampen mot våld mot kvinnor. Vi är inte alltid överens om vilka åtgärder som ska vidtas, men jag tror inte att man alltid måste vara det. Jag tror att det viktigaste är att vi alla står enade i att detta är en fråga som vi alla måste ta på största möjliga allvar. Det gläder att också gör en insats i dessa frågor. 49 (m) replik: Egentligen undrar man om man ska diskutera med , eftersom de redan kl. 8.09 i ett pressmeddelande recenserade vad vi moderater och andra borgerliga partier har att säga. Men jag hoppar över det. lanserar ju här en nygammal idé som en lösning på kriminalvårdens problem, nämligen halvtidsfrigivningen. Det skulle vara ett sätt att lösa platsbristen. får den som döms till fängelse för misshandel och grov misshandel . Ska vi då halvera och räkna av häktestiden blir det väldigt lite tid kvar för den behandling som också säger sig vilja ha. Jag har aldrig hört talas om någon missbruksbehandling som fungerar på två . Det låter sig inte göras. Det krävs faktiskt lite tid. Jag förstod att också hade koll på att kommunerna sällan följer upp den behandling som ges. Jag tror att det är rimligt, också ur behandlingsperspektiv, att en fängelsevistelse eller anstaltsvistelse av något slag har som åtminstone i rimlig nivå kan användas för behandling. tar upp något som jag också tycker är väldigt viktigt, det vill säga brottsofferproblematiken. Men det viktigaste för många brottsoffer är ju att rätt skipas, att man hittar brottslingen och att vederbörande döms. Det är ett hån mot en våldtagen kvinna eller mot den som har blivit nedslagen på stan att man ska släppa ut brottslingen efter, låt säga, . Vilken respekt kan allmänheten få för den typen av rättsskipning? Jag förstår att måste fortsätta att diskutera de här frågorna. Man kan lösa platsbristen med halvtidsfrigivning, men man förlorar så väldigt mycket annat. Jag tror inte alls att det är en lösning. Vi kan inte låta bara ekonomi styra hur vi bygger upp rättsväsendet. Då hamnar vi faktiskt fel. 50 () replik: Ja, om det hade varit så att hade föreslagit halvtidsfrigivning. Vi har sagt det för förstagångsdömda, eftersom frivården måste bygga upp resurser. Men vi vill gå vidare. Det är ett första steg att göra det. Det är heller ingen bra reform ifall frivården inte har möjlighet att ta hand om de klienterna i efterhand. Om det hade varit så att hade drivit det här för att lösa platsbristen och bara sett på det ekonomiskt hade man med all rätt kunnat vara bekymrad. När halvtidsfrigivningen avskaffades var det parti som motionerade och sade att vi inte stod bakom ett sådant förslag. Anledningen är kriminalpolitisk för vår del. Vi tror inte på att de långa fängelsestraffen alltid är det som ger brottsoffret upprättelse, och vi tror inte att de långa fängelsestraffen är det som ger människor en möjlighet att komma tillbaka i samhället. Snarare är det så att ju längre fängelsestraff desto mindre möjligheter för människor att återkomma och vara delaktiga i samhällslivet. Vi ser långa fängelsestraff som skadliga, både ur ett rättsväsendeperspektiv, eftersom det ökar återfallen, och ur ett humanitärt perspektiv. Vi tror att människor som har möjlighet att återanpassa sig faktiskt blir mindre farliga. När vi har långa fängelsestraff, när allting redan är kört, skapar vi de riktigt farliga människorna. Det här är en fråga som vi har drivit . När vi nu ser att fängelserna är överfulla säger vi: Om ni tar vårt förslag som vi har drivit skulle det kunna hjälpa. 51 (m) replik: Jag tror att ni har fel. När det gäller fängelsedömda handlar det oftast om förhärdade brottslingar. De förstagångare som kommer in i fängelse har oftast ett långt brottsregister med sig i bagaget. Det intressanta och mycket bekymmersamma, när man läser återfallsstatistiken, är att för dem som döms till vård enligt , inte får något straff eller väldigt milda straff är återfallsfrekvensen mycket högre än för dem som har hamnat i fängelse. Så egentligen är ju det där fel. Det visar sig väldigt tydligt i statistiken att tydliga straff som märks tidigt då menar jag nödvändigtvis inte hårda är det viktigaste sättet för att stoppa en kriminell karriär hos en enskild. Det är också en riktig signal. Ni börjar i helt fel ände. Att mildra straffet för förstagångsförbrytare kommer inte att fungera. Man måste i stället göra det som vi moderater försöker fundera över, nämligen se över hela hanteringen av ungdomskriminella. Vi måste göra något åt vård enligt som uppenbarligen är ett totalt misslyckande, om man läser fakta och statistik. Det visar sig att det är väldigt ojämnt över landet, men generellt sett är det en olämplig påföljd om man vill att rätt ska skipas och om man vill att den som har dömts faktiskt ska kunna bli av med det kriminella beteendet. 52 () replik: Det är väldigt uppenbart att vi har helt olika sätt att se på hur man ska möta problematiken. Ser man det också som ett samhällsproblem? Ser man ungdomars kriminalitet och utanförskap som en del i ett samhällsproblem, där det behöver vidtas många åtgärder? Eller ser man det enbart som ett individuellt problem, där man ska straffa den enskilda individen och tydligt markera mot den enskilda individen i termer av straffsatser, fängelse för ungdomar och så vidare? Det är två helt olika synsätt. Jag tror att man måste ha ett samhällsperspektiv när man möter de här frågorna.