prot · GS0927 · 2004-11-11 00:00:00 — har regeringen gett ett tillfälligt stöd till Nationella hjälplinjen, och det ger ändå en signal när man gör det. Det ger en signal utåt att man nog tror att Nationella hjälplinjen är någonting att satsa på framöver. Jag håller med när hon säger att man måste se att det finns kvalitet, tillgänglighet och alla de bitarna. ska vi veta att man har gjort en delrapport från vid , och den visar att Nationella hjälplinjens verksamhet fyller ett stort behov och att de som har fått stöd och rådgivning är nöjda med den hjälp de har fått via jourtelefonen. visar den också att hjälplinjen inte har resurser att svara på alla samtal, precis som var inne på här tidigare. Det finns alltså en del man kan gå på för att titta vad Nationella hjälplinjen står för och vilken kvalitet den håller. är visserligen ny som statsråd, men frågan är inte ny det är det jag vill säga eftersom den redan fanns . Den är inte ny. har det lagts fram en motion igen, som visserligen bara fyra borgerliga partier står bakom, där vi efterlyser att man ska försöka hitta ett permanent stöd för Nationella hjälplinjen. Min fråga, som ändå kvarstår, till är: När kommer man att få ett besked? Alla behöver ju framförhållning i sin verksamhet. Hur länge kommer psykiatrisamordnaren att utreda och fundera över detta? När kan man förvänta sig ett besked om Nationella hjälplinjen framöver kommer få ett lite mer permanent stöd och får fortsätta? Alla som håller på i sådan här verksamhet lever ju ganska osäkert på alla projektmedel och sådant som de måste söka, och därför tycker jag att man i anständighetens namn måste kunna tala om när de kan få ett besked. De levde ju väldigt osäkert tills de fick det tillfälliga stödet . När kan man alltså få ett besked? 156 Statsrådet (): Det är tyvärr inte så positiva besked jag har till . Det är ju så att Nationella hjälplinjen gör ett viktigt arbete, och det är många som uppskattar det. Men att dra slutsatsen att staten ska vara med och finansiera och driva detta är faktiskt en annan fråga, och den kommer inte självklart av att det är en viktig och bra verksamhet. Det som har pekats på både av psykiatrisamordnaren och när vi har tittat på det själva inom departementet är att det finns ett antal problem, som till exempel att om staten ska driva och finansiera, eller i alla fall finansiera och på något vis ansvara för någon nationell hjälplinje för den här typen av behov jag tror i och för sig att det finns behov av det så finns det en rad frågor som behöver utredas närmare. De utreds inte närmare om vi inte tar några nya initiativ på det området, och det gäller till exempel de juridiska problemen med vilka åtaganden man gör när man ger råd till människor. Det handlar till exempel om kvaliteten. Jag tror säkert att man håller en hög kvalitet, men hur säkerställer man den? Hur kan den som ringer vara försäkrad om en viss kvalitet? Det här är ganska svåra frågor, så innan jag är beredd att ge något svar på huruvida staten över huvud taget på ett varaktigt sätt ska stödja en sådan här hjälplinje behöver den typen av frågor i så fall utredas närmare. Jag har fått uppgifter från Nationella hjälplinjen att kostnaden per samtal är mycket hög. Man räknar med per samtal eller en timkostnad på för att driva hjälplinjen, och det är klart att det är en mycket hög kostnad. Ska man ha den höga kostnaden och gå in och finansiera måste det också motsvaras av att man kan säkerställa kvaliteten och den juridiska aspekten: Vad är det för råd man ger? Om någon följer de råden och de visar sig vara felaktiga, vad händer då? De här sakerna måste i så fall säkerställas. Men jag är inte beredd att ge något nytt utredningsuppdrag, och jag är inte heller beredd att ge något annat besked än det som vi redan har gett: Stödet för Nationella hjälplinjen är tillfälligt, och det gäller . 157 (): Ja, det var tråkiga besked det tycker jag. Framför allt gäller det att ministern inte är beredd att tillsätta en utredning, som man hänvisar till här. Jag förstår faktiskt inte riktigt det, med tanke på att psykiatrisamordnaren också rekommenderar det och säger att man bör ha en nationell hjälptelefon på något sätt med kvalitet. Jag hade ju hoppats på detta och kände att det här var en möjlighet och att ministern snabbt skulle tillsätta en utredning. Jag förstår naturligtvis att man måste säkerställa kvaliteten, veta vad man betalar för och också se på de juridiska aspekterna i det här sammanhanget, som ministern tar upp i sitt svar. Just det gav öppningen att Nationella hjälplinjen kan vara med och visa på vilket behov som finns, vilken kvalitet som behövs och vilka erfarenheter de har från de samtal de haft. De har haft pengar för att utveckla verksamheten, för att ta reda på behoven, och det har de också gjort. Det finns till exempel behov av ökad tillgänglighet, texttelefon, möjlighet att tala på olika språk samt ha öppet . är detta en upparbetad verksamhet. De som behöver dessa samtal känner till Nationella hjälplinjen. När och om den läggs ned finns det ingenting. SOS Alarm säger att det behövs något där man kan föra längre samtal. Samtalen till dem är ju snabba, och de måste kunna skicka dem vidare. skickar de samtal till Nationella hjälplinjen, men för att få ett utvecklat samarbete vilket behövs måste man kunna arbeta . Det är en viktig fråga i sammanhanget. Jag hörde tidigare i debatten att ministern talade om tillgängligheten över hela landet, att det ser olika ut i olika landsting. Man drar ned på resurserna på vissa ställen och ökar på andra. Det har satsats pengar för att utveckla psykvården. Men det här handlar verkligen om att förebygga, vilket dessutom underlättar för både landsting och kommuner. Om en person får rätt råd och stöd via ett telefonsamtal kanske han eller hon inte behöver åka in till akutsjukvården för att där eventuellt få det samtalet. Det handlar inte om våld eller sådant, utan det handlar om den ensamma personen som inte kan sova , som måste ha någon att prata med, som kanske annars riskerar att ta livet av sig. Dessa samtal är oerhört viktiga, och de måste därför finnas tillgängliga när behovet är som störst. Då kan man kanske lösa sin situation. Jag menar därför att dessa samtal sker i förebyggande syfte, men de ger också en avlastning för den psykiatriska vården liksom den kommunala psykiatrivården. Dessutom kan den enskilde redan från början hamna mera rätt om han eller hon får rätt råd och stöd. Därför hade jag hoppats att ministern var villig att tillsätta utredningen och även analysera den verksamhet som finns. har också tittat på Nationella hjälplinjen och visat att den håller hög kvalitet och fungerar väl. Om man tog med det i utredningen skulle det kanske visa sig att det är just vad psykiatrisamordnaren efterfrågar. På det sättet kunde verksamheten kanske hållas i gång i stället för att riskera att läggas ned av ekonomiska skäl. kommer man kanske på att en sådan verksamhet måste finnas, och så får den byggas upp på nytt. Det känns inte rimligt och rätt, och därför hoppas jag att ministern ger en öppning i den här frågan. 158 (): blir jag ännu mer konfunderad över varför regeringen gav detta tillfälliga stöd . Det ger trots allt en signal om man nu hyser de betänkligheter som jag tycker att ger uttryck för. tar upp frågan om ekonomin och hur mycket det hela kostar. Jag vet inte hur mycket de andra liknande verksamheterna kostar, men det kan ju vara så att samtalen till Nationella hjälplinjen är väldigt långa just för att det inte är fråga om det akuta behovet där man bara skickas vidare till sjukhus eller något sådant. Dessa samtal är mycket längre, vilket kan vara ett av skälen. Man kanske jämför äpplen och päron. Som jag sade tidigare håller jag med om detta med kvalitet och att det juridiska måste lösas. Vi hade hoppats att man, om man tittade djupare på verksamheten, skulle dra slutsatsen att Nationella hjälplinjen höll en hög kvalitet och var professionell. Därför känns beskedet mycket dystert. Det hade kanske varit ärligare av att säga att det inte kommer att finnas någon fortsättning efter 2005, för det är nästan så jag uppfattar det hela när jag lyssnar på debatten. Min slutsats blir att det inte finns någon fortsättning, och jag måste återigen säga att jag därför blir ännu mer konfunderad över varför man gav ett stöd och därmed en signal och ett hopp, när något hopp inte tycks finnas över huvud taget. 159 Statsrådet (): Jag vill till säga att jag tror att det finns ett stort behov av den här typen av hjälplinje, och Nationella hjälplinjen har ju förändrats från det att den startades. Den började som en försöksverksamhet med medel från Allmänna arvsfonden, och sedan beviljades ett stöd på för att driva projektet. Ett av argumenten var att Röda Korsets linje hade stängts, och då startades hjälplinjen. har Röda Korsets linje öppnat igen, och kostnaden är nu uppe i 1213 miljoner . Till de kan jag säga att det handlar om helt andra kostnader än vad andra linjer har. Det skiljer väsentligt i kostnader mellan det som staten ger stöd till och det som drivs av frivilliga organisationer. Därför tror jag att man måste ta ställning till om det ska vara en linje som har statligt stöd i så fall måste man också ta ställning till en rad andra frågeställningar eller en linje som drivs av frivilliga organisationer, vilka i första hand söker finansiering från andra håll än staten. Jag tror att man måste göra det vägvalet. Jag utesluter inte att det kan bli en fortsättning som har ett statligt stöd och att vi i så fall får göra den nödvändiga utredningen. Psykiatrisamordnaren föreslår inte detta, utan han säger att brukar- och intresseorganisationer samt SOS Alarm för fram det behovet, och om det ska finnas en linje krävs det först en utredning. Jag utesluter alltså inte detta, men jag är inte beredd att tyvärr ge besked om en sådan utredning. 160 (): När det gäller det ekonomiska stödet är det riktigt att man räknar med ungefär 13 miljoner . Anledningen är antagligen att man sett att behovet är större än man trodde och att man vill ha kvalitet i verksamheten. Men jag förmodar att även detta kan diskuteras. Nationella hjälplinjen har verkligen sökt pengar. De har sökt från fonder, stiftelser som , läkemedelsindustrin, telefonbolag, och så vidare. Alla säger att de möjligtvis kan ge tillfälligt stöd men inget som håller långsiktigt, permanent. Då handlar det i stället om ett nationellt stöd. I en artikel läste jag, vilket är intressant, att psykiatrisamordnaren menar att om vi ska få en mer enhetlig psykiatri över hela landet måste mer pengar öronmärkas. Det kanske är dags att staten i det här sammanhanget öronmärker en viss summa pengar som ger hjälp över hela landet. Jag tror att det är fullständigt omöjligt att klara detta genom samverkan mellan , kommuner och andra. De är alldeles för många. Om vi ska få enhetlighet över hela landet, med lika villkor och hög tillgänglighet och kvalitet, måste staten ta ett ansvar för detta. Jag menar att det skulle innebära en avlastning för kommuner och landsting, och därför borde pengarna kunna tas från den påsen innan de fördelas. Man kan ju tycka att 13 miljoner är mycket pengar, men om vi ser på helheten och den stora budget staten ger till kommuner och landsting, och sjukvård över huvud taget handlar det inte om så mycket pengar. Då måste man också väga in den hjälp och det stöd som det skulle innebära för enskilda människor. Jag menar att de pengarna redan finns. Dem skulle man kunna fördela innan de delas ut till kommuner och landsting. 161 Statsrådet (): Jag delar uppfattning att om staten ska ta ansvar för en nationell telefonrådgivning ska staten självfallet också betala den. Det kommer i så fall att kosta en del pengar, och då måste man också kunna ta det fulla juridiska, kvalitetsmässiga och kvalitetssäkringsmässiga ansvaret. Psykiatrisamordnaren, som har i uppgift att mycket brett lägga fram förslag till åtgärder inom området, har dock inte föreslagit detta. Han har emellertid glidit lite på frågan, eftersom han tagit upp den utan att egentligen komma med något förslag. Jag är inte beredd att ta ställning till hur jag ska handskas med den frågan. Däremot vill jag säga att när det gäller tillfälligt stöd till ideellt driven hjälpverksamhet eller rådgivning via telefon, som inte har svar på de andra frågorna, handlar det om ett mycket högt belopp, som indirekt skulle ge staten ett ansvar utan att vi har utrett formerna för det. Det är jag inte beredd att föreslå . Överläggningen var härmed avslutad. Anmäldes och bordlades Motioner med anledning av prop. 2004/05:25 Slopad arvsskatt och gåvoskatt 2004/05:Sk6 av Per m.fl. (kd) med anledning av prop. 2004/05:31 Sänkt avkastningsskatt för vissa livförsäkringar, m.m. 2004/05:Sk7 av och () 2004/05:Sk8 av Per m.fl. (kd) med anledning av prop. 2004/05:34 Ökad användning av intensivövervakning med elektronisk kontroll 2004/05:Ju16 av m.fl. (fp) 2004/05:Ju17 av m.fl. (m) 17 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2004/05:132 av ()till statsrådet förvaltningsområde för den sverigefinska minoriteten 2004/05:133 av ()till statsrådet konsekvenser 2004/05:134 av ()till statsrådet mellan och Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 18 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2004/05:316 av ()till statsrådet för demokrati och mänskliga rättigheter 2004/05:317 av ()till utrikesminister samarbete om ambassader 2004/05:318 av ()till utrikesminister diplomatutbildning /05:319 av ()till statsrådet samarbete på biståndsområdet 2004/05:320 av ()till jordbruksminister med funktionshinder 2004/05:321 av ()till utbildnings- och kulturminister 2004/05:322 av ()till statsrådet väg 51, förbifart Svärtinge 2004/05:323 av ()till jordbruksminister konkurrensförmåga 2004/05:324 av ()till socialminister till abort på 2004/05:325 av ()till jordbruksminister produktionskostnader 2004/05:326 av ()till jordbruksminister finska nationella stöden och konkurrensen inom jordbruksproduktionen 2004/05:327 av ()till jordbruksminister salmonellafall 2004/05:328 av ()till statsrådet jämställdhet i skolan 2004/05:329 av ()till statsrådet Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 19 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2004/05:233 av Axel Darvik (fp)till utbildningsminister för utländska studenter /05:236 av ()till finansminister aspekter på sex- och människohandel /05:251 av ()till samhällsbyggnadsminister 2004/05:256 av ()till finansminister om tonnageskatt Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 20 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen från sammanträdets början till ajourneringen , av talmannen därefter till och med 12 § anf. 126 (delvis) och av förste vice talmannen därefter till sammanträdets slut.