prot · GR0963 · 2004-02-04 00:00:00 — Trots det är det inte problemfritt med just den företagsformen. har tidigare, i sina av godkända betänkanden, anfört att regeringen noga bör följa den här utvecklingen i och även internationellt. Det gäller speciellt det arbete som skett kring en modellagstiftning rörande information till franchisetagare. Mot bakgrund av att Unidroit, som är ett internationellt av privaträtten, numera har antagit en modellag för nationell lagstiftning har också ett arbete inletts här för att utreda om den även bör införas i , och i sådant fall hur den ska vara utformad. Utredningen ska vidare undersöka i vilka avseenden det förekommer problem i franchiseförhållanden, som modellagen tar sikte på, och om lagstiftning är den mest lämpliga metoden för att åstadkomma förbättringar. Bruket av och synen på skiljeklausuler ska analyseras, och då särskilt kostnadsaspekten samt fördelningen av kostnaderna vid ett skiljeförfarande, som många upplever som ett problem. Även frågan om särskilda regler för uppsägning av franchiseavtal ska uppmärksammas. Allt detta ska utredas just för att man ska kunna bedöma behovet av att stärka franchisetagarnas ställning. När det gäller avtalsvillkor mellan näringsidkare, speciellt ökade möjligheter till jämkning av avtal, har utskottet ingen annan uppfattning än vid tidigare ställningstaganden. Möjligheterna att jämka avtal mellan näringsidkare finns i 36 § avtalslagen. genomförde under förra mandatperioden en bred remissrunda där företrädare för näringslivet, LO, advokater, juridiska fakulteter och så vidare fick möjlighet att yttra sig i den frågan, men remissvaren pekade inte åt något visst håll och gav därmed inte någon direkt ledning för utskottets ställningstagande. Beträffande skiljeklausuler är det ju så, som tidigare debattörer har sagt, att det i vissa fall är ett problem och att vi ska fördjupa oss i den problematiken i form av en utredning. Vi tycker från utskottsmajoriteten att vi kan invänta det arbetet. Slutligen vill vi från utskottsmajoritetens sida erinra om att det pågår ett arbete i i syfte att undanröja onödiga hinder för elektronisk kommunikation och elektronisk dokument- och ärendehantering. En arbetsgrupp som antog namnet FORMEL-gruppen har redovisat sitt arbete i en promemoria, som har remissbehandlats. I den lämnas underlag för fortsatt beredning inom . Vi bör i vanlig ordning invänta resultatet av detta arbete innan vi från utskottets sida i uttalar oss i frågan om elektroniska signaturer. 11 () replik: Jag vill ställa en fråga till . Vi har här i kammaren tagit ett beslut angående förändring av förmånsrätten, och väldigt många småföretagare har varit väldigt oroliga för hur det skulle gå med deras ekonomiska trygghet. Det har tyvärr, som jag också sade i mitt anförande, visat sig att en rad konkurser anses bero på att man inte har lyckats lösa tvister med större företagare. Om småföretagarna är oroliga för att deras möjligheter att överleva till vissa delar ska påverkas är det viktigt att vi försöker skapa så goda förutsättningar som möjligt för att de ska kunna driva sin verksamhet på ett enklare och bättre sätt. Är regeringen och Socialdemokraterna beredda att arbeta för att se över den här frågan i ljuset av den situationen? 12 () replik: Som jag sagt pågår det en utredning om franchising som ska se över det här, bland annat för att stärka den svagare partens ställning. När det gäller elektroniska signaturer handlar det också om en regelförenkling. Ett genomgripande arbete för regelförenkling pågår inom alla departement. I utredningen om franchising tittar man på hur franchising tillämpas, vilka kostnader som finns och hur de är fördelade. Det gäller att få en kunskap om skiljeklausuler som i sin tur kan utnyttjas när vi tittar på avtalslagen. Vad vi säger , , är: Låt oss först gå igenom det som gäller franchising och sedan gå vidare med en översyn av avtalslagen i den mån det behövs. 13 () replik: Vore det ändå inte bättre om man i det arbetet redan från början tog med mindre näringsidkares avtalssituation i relation till större företagare? Varför separera ut franchising med tanke på att många småföretagare upplever svårigheter när de kommer i tvist med en större koncern? Jag skulle önska att vi härifrån skulle få skicka med att man också i samband med att vi tittar över franchising tog tag i den här frågan. 14 () replik: Franchising är en samverkansform som vi nu ska se över om det behövs lagstiftning för i avtalslagen, i en generell lag. Som tidigare sade är grunden i avtalslagen att avtal ska följas. Sedan är frågan vilka möjligheter som finns att lösa sådana här tvister. Tar det att komma dit i allmän domstol, eller är det skiljeklausulerna som är de stora bekymren? Det är fråga om två olika områden, men det ena området, franchising, kan ge oss kunskap för att gå vidare med att granska avtalslagen. Den remissrunda som vi genomförde, , pekade åt helt olika håll beroende på vilka som svarade. Den gav oss inte någon ledning för att säga vare sig bu eller bä. Grunden är egentligen att vi har avtalsfrihet. Avtalen ska utformas så att man med den kunskap man har kan skriva på och stå för dem. Det handlar då väldigt mycket om kunskaper. Låt oss först klara av det som gäller franchising och se hur skiljeklausulerna hanteras där och vilka förslag den utredningen kommer fram till. 15 (): liberalerna står bakom lagutskottets förslag i betänkande LU7, som jag yrkar bifall till. Jag vill säga några ord om franchising, även om det mesta kanske redan är sagt. Det är alldeles tydligt att det är en bra samverkansform, som i stora drag fungerar väl i samhället. Det är ingen tvekan om det. Vi skulle ha sett helt andra signaler i massmedierna om det hade varit på annat sätt. Vi kan ju bara titta på den artikel som var införd i . Det är en väldig skillnad i styrka mellan franchisegivaren och franchisemottagaren, och jag tycker att det motiverar det utvecklingsarbete som pågår i departementet. Vi känner oss helt tillfredsställda med att det arbetet pågår. Vi är inte övertygade om att det måste till en lagstiftning, men vi vill ha utredningsarbetet. När det gäller avtalsvillkoren är det vår uppfattning att man måste värna om avtalslagen och principen om en avtalsfrihet. Visst kan man göra en översyn av 36 § avtalslagen, och då inte bara beträffande tillämpningen av skiljeklausuler, men jag har väldigt svårt att se att det finns skäl att göra det. Med min bakgrund som advokat ser jag att hela den här diskussionen egentligen handlar om någonting annat. Den handlar om formerna för tvistelösning, domstolskiljeförfarande, och om kostnaderna för tvistelösning. Vi har ett stort bekymmer med långa handläggningstider i domstolarna, men vi har framför allt bekymmer med kostnaderna för att lösa tvisterna. Den allmänna rättshjälpen fungerar i stort sett inte när det gäller den här typen av tvister, till exempel mellan en franchisegivare och en franchisetagare. Det är ett område som vi här i kan ta upp och titta på. Rättsskyddsförsäkringarna har tyvärr blivit ett jätteproblem eftersom försäkringsbolagen inte har velat följa med upp i belopp utan ligger kvar på maximibelopp som egentligen skapades . Vad vi behöver göra är egentligen att se till att vi får förändringar i rättshjälpsmöjligheterna i de fall där det kan vara befogat för till exempel småföretagare och i övrigt försöker verka för att försäkringsbolagen och försäkringstagarna kommer överens om villkor som gör att man faktiskt kan driva tvister. Avslutningsvis skulle jag vilja säga att jag är lite förvånad över påstående att ett antal företag har gått i konkurs på grund av att det saknas lagstiftning och möjligheter till tvistelösning. Det överensstämmer inte med den erfarenhet som jag har från mitt yrke som advokat. 16 () replik: De erfarenheter som jag har fått av konkurser bygger på vad man har sagt mig. Det är fråga om andrahandsinformation. Det är dessvärre fråga om sådan information som väldigt få vill erkänna. Det som saknas är precis det som lyfte fram i sitt anförande. Det saknas pengar, kunskap och medel för att driva en process. I stället för att göra det böjer man sig, om tvisterna inte kan hanteras. Man är medveten om att man hade rätt i tvisten, men man böjer sig för att den stora koncernen är mäktigare. Detta i sin tur har inneburit att man inte har orkat med. Det är på det sättet erfarenheterna har kommit mig till del. Vår vilja är att genom en utredning se över vad som skulle behövas för att mindre näringsidkare skulle kunna driva tvister vidare och få mer jämbördiga förhållanden. Det är inte att vi ska ha vissa saker. 17 () replik: Vi är egentligen överens om var problemen ligger. Då ska vi försöka lösa de problemen. Men vi löser dem inte i och med det betänkande som vi har för debatt utan inom ramen för frågorna om den allmänna rättshjälpen och rättsskyddsförsäkringarna, i den mån kan ingripa i den delen. 18 () replik: Det är precis det som en utredning skulle visa. Vi går inte så långt i vårt yrkande att vi vill att det ska lösas här . Vi vill att man ska tillsätta en utredning för att se vad som behövs, om man kan lösa det och vad som i så fall behövs för att lösa det. Det blir nästa steg. 19 () replik: Den utredning som efterlyser är just den som man arbetar med i departementet . Vi i liberalerna är för vår del tillfredsställda med det pågående arbetet. 20 (): I det betänkande vi behandlar här om franchising finns det tre reservationer. Två av dem handlar om hur småföretagare kan komma i kläm i olika situationer. Det handlar om franchisetagare gentemot franchisegivare eller småföretagare som har kommit i kläm vid skiljedomsförfarande. Den tredje reservationen handlar om en fråga som drabbar något mindre, nämligen elektroniska signaturer. Samtliga reservationer har kommit till utifrån goda intentioner och det är positivt att de kommer fram. Utskottet menar dock att frågorna utreds. Vad gäller de elektroniska signaturerna ser vi i ingen anledning till att inte lyssna till det utredningsarbete som uppenbarligen sker på . Vi är lite mer besvikna över utskottets ställningstagande när det gäller franchising och avtalsvillkor mellan näringsidkare. Bakgrunden till det är att vi hade en liknande debatt där det också hänvisades till att det pågick ett utredningsarbete. Redan då kunde vi peka på att frågan egentligen hade utretts färdigt och vi kunde gå vidare. Utskottet skulle ha kunnat göra ställningstagandet att det behövs en lagstiftning för att skydda franchisetagare. Det fanns en modelllagstiftning redan då från Unidroit. Ändå ville vi vänta på en utredning. har vi väntat och tycker att det är god tid att faktiskt besluta sig för att det behövs en lagstiftning för att skydda franchisetagare. För oss i är frågan om småföretagare i högsta grad en ideologisk fråga. Det påpekade jag också vid förra årets debatt. Vi anser att människors rätt och möjlighet att utveckla de idéer de har, till exempel genom att driva ett småföretag, är någonting som är mycket viktigt att värna. Då kan vi möjligen se lite allmänt skeptiskt på den ökade andelen franchiseföretag i förhållande till övriga småföretag och fundera på vad som gör att man måste gå in i den typen av rörelse snarare än att starta sin egen, fria rörelse. måste vi se att de som startar ett franchiseföretag ibland hamnar i kläm gentemot den större parten, franchisegivaren. Då behövs det ett skydd för den som hamnat i den situationen. Mot bakgrund av det yrkar vi bifall till reservation 1 från och . Också i reservation 2 finns det delar som bygger på den ideologiska grund som jag tidigare i debatten har redovisat. Det handlar där om att ge småföretagare som befinner sig i en underlägsen position vissa rättigheter specifikt när det gäller skiljeklausuler. Skiljeklausuler har ofta kommit att bli en kostsam juridisk process för mindre företag. På ett större företag är, som vi alla vet, en sådan process inte så farlig att den undergräver möjligheterna till framtida näringsverksamhet. Men småföretag är i en annan situation. Därför yrkar vi bifall också till reservation 2, på samma sätt som och gjort tidigare i debatten. En lagstiftares skyldighet är att hjälpa den part som är underlägsen i ett förhållande också när det gäller avtalsskrivning och tecknande av avtal. Mot bakgrund av det anförda kommer att i kammaromröstningen biträda reservationerna 1 och 2. Vad gäller elektroniska signaturer inväntar vi beredningsarbetet på . Föredrogs lagutskottets betänkande 2003/04:LU7 Franchising, m.m. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 7 §.) 5 § Rättigheter i luftfartyg Föredrogs lagutskottets betänkande 2003/04:LU10 Rättigheter i luftfartyg (prop. 2003/04:27). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 7 §.) 6 § Associationsrättsliga frågor, m.m. 21 (): överlämnar härmed sitt betänkande nr 12 om associationsrättsliga frågor till kammaren för avgörande. I betänkandet behandlar utskottet sex motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Yrkandena gäller nya associationsformer, aktiekapitalets storlek och olika typer av redovisningsfrågor. Därutöver behandlas ett motionsyrkande om näringsförbud. Utskottet föreslår att avslår samtliga yrkanden, i huvudsak med hänvisning till tidigare ställningstaganden från sida samt pågående utrednings- och beredningsarbete. I betänkandet finns reservationer mot utskottets förslag till beslut att avslå motionsyrkanden om en ny associationsform för mindre företag och om en ny företagsform för aktiebolag utan vinstintresse. En reservation finns också mot förslaget om avslag på kravet på redovisning av koldioxidutsläpp. Utskottets förslag i dessa delar samt reservationerna däremot kommer att debatteras härefter varför jag inte kommenterar det närmare. Däremot tänkte jag kommentera några av de delar där utskottet är enigt. Utskottet föreslår att bör avslå ett motionsyrkande om sänkning av den lägsta gränsen för aktiekapitalet. Utskottet hänvisar här till tidigare ställningstagande. Det avser främst de ingående överväganden som gjordes när beloppsgränsen beslutades av 1994. Vid en samlad bedömning kom då fram till att beloppsgränsen på var väl avvägd, bland annat för att fungera som en garanti för företagets fordringsägare och för att stävja ett missbruk av aktiebolagsformen. Utskottet föreslår också i enighet att bör avslå en motion med krav på ändringar i årsredovisningslagen såvitt gäller redovisning av styrelsearvoden och andra ersättningar till styrelseledamöter. Utskottet hänvisar till pågående arbete på såväl nationell som internationell nivå. Främst handlar det om arbetet inom under ledning av och arbetet med handlingsplan för företagsstyrning. Enligt utskottets mening pågår därmed ett angeläget arbete som ligger helt i linje med motionsönskemålen. föreslår utskottet, också i enighet, att bör avslå en motion med krav på skärpning av reglerna om näringsförbud i samband med konkurs. Utskottet hänvisar till det pågående arbetet. , och kommer att presentera sin slutrapport om hur efterlevandet av näringsförbud kan förbättras. Med det överlämnas betänkandet till debatt och avgörande. 22 (): Vi moderater står bakom huvuddelen av betänkandet. Vi har dock en motivreservation under punkt 2, reservation 2 som jag inledningsvis yrkar bifall till Fru talman! Behövs det en ny bolagsform för mindre företag i ? Det är många som spontant skulle svara ja på den frågan. Men om man börjar bli mer konkret och diskutera vad man egentligen vill åstadkomma med en ny bolagsform är det inte lika lätt att precisera. Det finns naturligtvis massor med krångliga regler som ska tas bort. Dessa förenklingar ska göras för alla företag, små som stora. Vi har ju sett vilka svårigheter regeringen har haft att få ut något verkligt av den så kallade Simplexgruppen. Det är inte så lätt som man kanske tror. Den stora skiljelinjen inom associationsrätten går mellan å ena sidan företagsformer där företagaren har ett personligt betalningsansvar, till exempel enskilda firmor och handelsbolag, och å andra sidan aktiebolag där ägaren driver verksamheten utan personligt betalningsansvar. I aktiebolag är det aktiekapitalet som ska garantera alla som har med bolaget att göra att man kan stå för sina förpliktelser. För att garantera leverantörer och borgenärer insyn i bolaget måste man ha en viss administration. Det ska levereras offentliga handlingar som ska registreras. De som förordar en ny bolagsform i har enligt mitt förmenande inte riktigt gjort klart för sig vad man vill åstadkomma. Vill man att näringsidkaren ska ha ett personligt betalningsansvar eller inte? Det menar jag är den avgörande frågan. Jag menar att vi ska avvakta tills den nya aktiebolagslagen kommer och se om man inom ramen för det arbetet kan göra skillnaden mellan publika och privata aktiebolag större. Vi kommer emellertid aldrig att kunna avskaffa stora delar av aktiebolagets administration. Den stora nöten för alla företagare är den administration som är förknippad med skatter och avgifter inte att vi kan få en ny företagsform. Den förkärlek som partierna på den socialistiska sidan visar för bolag utan vinstintresse är ett utslag, menar jag, av bristen på förståelse för företagarnas villkor. Ett gott resultat är det bästa kvittot på att verksamheten drivs på ett bra sätt. Inom den nuvarande lagstiftningen finns det inga hinder mot att driva företag utan eller delvis utan vinstintresse. Ett aktiebolag är i hög grad en privaträttslig företeelse där aktieägarna har stor frihet att inom ramen för aktiebolagslagen driva verksamheten efter eget huvud. Det står var och en fritt att som aktieägare i ett aktiebolag låta bli att dela ut vinst. Jag kan inte frigöra mig från misstanken att de motionärer som vill få en särskild företagsform, aktiebolag utan vinstintresse, vill ha förmåner för just den formen av verksamhet. Vi moderater anser att lagstiftningen är onödig och att bör låta frågan bero och ägna sig åt saker som är mycket viktigare att få fram till . Slutligen, fru talman, vill jag kommentera frågan om redovisning av arvoden och förmåner i aktiebolagens redovisningar. Frågan är mycket aktuell. För någon som tycker att marknadsekonomin är ett av de förnämsta påfund som kommit fram under historiens lopp känns det väldigt trist med de avarter som finns i näringslivet . Det är viktigt att vi följer den här utvecklingen noggrant. Särskilt viktigt är det i så kallade publika företag där marknaden har ett intresse av att se vilka förmåner som utgår till företagsledningen. Den viktigaste åtgärden för att vi ska kunna komma till rätta med avarterna är att ägarna till dessa bolag visar tydligt vad som gäller. Som lagstiftare ska vi vara medvetna om de begränsade möjligheter vi har och bör ha att styra över näringslivet. Den bästa kontrollen utövar alltid kunden och ägarna tillsammans. 23 (): I detta betänkande står bakom en motivreservation som jag snart ska återkomma till, men jag vill börja med att liksom föregående talare lyfta fram att en av de viktigaste sakerna för att underlätta för företagsamheten och för tillväxten är att driva på det allmänna regelförenklingsarbetet på företagsamhetens område. Det är en orimlig regelbörda som svenska företagare, framför allt småföretagare, har. De administrativa kostnaderna för denna är mycket hög. Arbetet med att driva på regelförenklingsarbetet måste fortsätta med all kraft. Detta regelförenklingsarbete bör verka över hela fältet. Det är inte aktuellt att här och ta ställning till om det behövs en ny associationsform för mindre företag. Det viktigaste är att se till att regelbördan minskar för företag, framför allt småföretag, generellt. Den motivreservation som vi har inlämnat, och som jag också vill passa på att yrka bifall till, nämligen reservation nr 2, gäller frågan om det bör införas en speciell bolagsform för aktiebolag utan vinstintresse eller aktiebolag med begränsat vinstintresse. Egentligen är rubriken på detta ganska missvisande, därför att det finns många aktiebolag som startas utan att aktieägarnas avsikt har varit att ta ut vinst eller där avsikten har varit att ta ut en mycket blygsam avkastning på det insatta kapitalet. Man får en bild av att dagens aktiebolagslag tvingar aktiebolag att verka strikt vinstmaximerande, men så är det ju inte. Aktiebolagsformen lämnar till ägarna friheten att avgöra i vilken mån man vill ta ut vinst och hur stor den i så fall ska vara, under förutsättning att det finns ett överskott att fördela. På arbetar man just nu med frågan om att införa en ny aktiebolagsform med begränsad eller ingen vinstutdelning. Vad det då handlar om är ju inte att det ska vara begränsad vinstutdelning, utan det ska vara i klartext ett förbud för aktieägarna att ta ut vinst eller att ta ut vinst över ett visst belopp. Ur ett perspektiv är detta väldigt svårt att förstå. Den utredning som har presenterats, där lagförslagen finns, visar att den nya bolagsformen skulle bli administrativt krångligare, den skulle bli dyrare med högre revisionskostnader, den tillför ingenting nytt i sak eftersom, som jag har sagt, detta kan åstadkommas redan inom dagens lagstiftning, och dessutom efterfrågas den inte av de aktörer som arbetar med till exempel vård, omsorg eller undervisning i enskild regi men utan vinstintresse. Ur ett annat perspektiv är det, tyvärr, lättare att se varför frågan har kommit upp i diskussionen. Det handlar om den sittande regeringens misstänksamhet mot enskilda alternativ i offentlig verksamhet och den långa historia som man har av att på olika sätt försöka försvåra eller hindra framväxten av privata alternativ inom den offentligt finansierade sektorn. Det är ingen liten verksamhet vi pratar om. Jag ska ta några exempel. finns i aktiebolagsform 3 000 öppenvårdsmottagningar läkarmottagningar, vårdcentraler och annat med totalt 15 000 anställda. Det finns en bra bit över 100 gymnasieskolor som drivs i aktiebolagsform med över 2 000 anställda. Det finns nästan 400 förskolor med totalt omkring 5 000 anställda. Uppräkningen skulle kunna göras betydligt längre på andra områden. Alla de enskilda medborgare som drar nytta av de tjänster som tillhandahålls av de här mottagningarna, gymnasierna, förskolorna och vad det nu kan vara kan ju räknas i hundratusental. Vad säger då de aktörer som finns på denna del av den offentligt finansierade sektorn? Ja, läser man i betänkandet så framgår det att de samstämmigt, med något enstaka undantag, har uttryckt stor skepsis mot det utredningsarbete som har genomförts. Man har inte sett något behov av en ny associationsform utan pekar på att det som finns är fullt tillräckligt. Man framför också farhågor om att den nya bolagsformen kommer att påtvingas aktörerna. Därför skulle det vara välgörande om majoriteten i denna debatt kunde klargöra lite mer av sina intentioner. Oron finns och är stor. Man behöver inte gå tillbaka Pysslingendebatt utan det räcker med att läsa gårdagens där det står att man i diskussionen om framtida ersättningar för de stopplagar som har funnits funderar på att införa ett krav på att bolagsformen ska vara icke vinstutdelande. För del är valet givet. I den offentligt finansierade verksamheten måste kvaliteten sättas främst. Vi är inte misstänksamma mot mångfalden. Vi välkomnar den. Av det skälet yrkar vi som sagt bifall till reservation nr 2. 24 (): , som ställer sig bakom större delen av det här betänkandet, finns med på en av de tre reservationerna. Den tänker jag helt kort beröra här. Den handlar om aktiebolag utan vinstintresse, och jag kan instämma i det kloka som har sagts av de två föregående talarna på den här punkten. Majoriteten avstyrker ett motionsyrkande om nödvändigheten av att lagstiftningen i öppnar och underlättar för den sociala ekonomins tillväxt, det vill säga för verksamheter som inte i första hand handlar om avkastning utan om samhällsnytta.