prot · GR0976 · 2004-03-03 00:00:00 — Det är inte med tanke på de enskilda personerna som han agerar här utan han vill snarare försvaga fackföreningsrörelsen. 8 () replik: Jag undrar vilket intresse som står för. Jag tror att det handlar om att försvara en ensamrätt som ett Socialdemokraterna närstående försäkringsbolag har fått. Fackförbunden har en viktig uppgift att fylla på den svenska arbetsmarknaden. Men det kan inte vara att teckna hemförsäkringar åt sina medlemmar. Det borde vara att ta vara på medlemmarnas intressen när det rör frågor på arbetsmarknaden, , och de försäkringar som rör arbetsmarknaden. Men jag kan inte höra någon som helst motivering för att fackförbunden ska ta ansvar för vilka hemförsäkringar deras medlemmar ska ha. Vad är nästa steg? Ska man påtvinga fackföreningsmedlemmarna vissa bilförsäkringar? Hur långt vill gå när det gäller att ge facken makt över människors vardagsliv? Det är vad det handlar om. Eller tycker att man ska behöva gå ur få välja sina egna försäkringslösningar, sin egen hemförsäkring? Det kan väl inte vara motiverat. Fackförbunden har ändå i många fall en viktig funktion för sina medlemmar när det rör frågor i arbetslivet och på arbetsplatser. Jag kan inte förstå att Socialdemokraterna försvarar en ordning där man påtvingar hundratusentals konsumenter en viss form av hemförsäkring. Jag kan inte förstå det på annat sätt än att man vill slå vakt om ett försäkringsbolag som står Socialdemokraterna och fackföreningsrörelsen väldigt nära, på bekostnad av de enskilda konsumenterna. 9 () replik: Jag kommer alltid att försvara de fackliga organisationernas möjlighet att företräda sina medlemmars ekonomiska intressen. Det är det man gör. Jag kan ge ett tips till reservanterna, att det finns en försäkring som är ännu större än hemförsäkringen som man kan ta med . De fackliga organisationerna har nämligen också tecknat något som heter trygghetsförsäkring för fritidsskador, som gäller medlemmarnas väl och ve när de har lämnat arbetsplatsen. Den kan man också ta med , för man lär återkomma, vad jag förstår. Om man nu har den argumentationen att alla ska välja sitt eget försäkringsbolag, varför ska då de anställda tvingas tillhöra AFA-försäkringen? Det är det stora skyddet på arbetsmarknaden. Där har man inget val. Där har parterna gemensamt gjort upp. Det verkar man acceptera. Men man accepterar inte om de fackliga organisationerna, i demokratisk ordning, beslutar om att ta antingen hemförsäkring eller fritidsförsäkring. Jag förstår vad intresset är. Det handlar naturligtvis inte om att de fackliga organisationerna ska få chansen att företräda sina medlemmars ekonomiska intressen på allra bästa sätt. Det vittnar den här debatten om. Föredrogs finansutskottets betänkande 2003/04:FiU13 Staten och den finansiella sektorn (skr. 2002/03:141). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 4 § Hyressättning i statliga ändamålsfastigheter Föredrogs finansutskottets betänkande 2003/04:FiU24 Hyressättning i statliga ändamålsfastigheter. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 10 §.) 10 (): I detta betänkande, 2003/04:15 från justitieutskottet, behandlar vi ett antal motionsyrkanden som väckts under den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena tar i huvudsak upp olika frågor om polisen, bland annat renodling av polisens arbetsuppgifter, införande av ett maskeringsförbud i samband med demonstrationer, utökad registrering av uppgifter i , tullens samverkan med andra myndigheter, åtgärder mot illegala vapen, polisens kostnader för att bevaka evenemang, polisens utbildning, arbetsförhållanden och utrustning, enhetliga polisuniformer, internationellt polissamarbete, nationella samt beslutanderätten över beredskapspolisen och om belöningar. Det område som väckt riksdagsledamöternas största intresse är frågan om utökad registrering i . Utskottet hänvisar i betänkandet framför allt till pågående utrednings-, berednings- och utvecklingsarbete samt till gällande regelverk. Mot den bakgrunden föreslår utskottet att avslår samtliga motionsyrkanden. I ärendet finns 41 reservationer och 6 särskilda yttranden. Därmed överlämnar jag betänkandet till debattörerna. 11 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 under punkt 1 för att vinna tid. Vi står förstås bakom alla våra reservationer i det här betänkandet. Det finns alltså 41 reservationer inom ett område som alla partier tycker är viktigt och vill prioritera. Därför känns det otillfredsställande och trist när inte något av de förslag som finns, i den mängd motioner som är inlämnade, kan möta majoritetens gillande och bifallas. Det tycks som om bara de förslag som kommer från majoriteten själv är bra, och det är inte alls riktigt och rätt. Det tycks som om det är viktigare vilka partier som styr landet snarare än vilka möjliga lösningar som finns för att förbättra villkoren för medborgarna i vårt land. Eller kan det vara så att endast de förslag som kommer från Socialdemokraterna får effekt i form av ökad trygghet och minskad brottslighet? Jag tror inte det. En del brottstyper ökar dramatiskt. Till exempel har våldtäkterna ökat, från 2 2001 till 2 560. När man nämner de här siffrorna så är det bara siffror. Men om man tittar bakom så är det 476 fler kvinnor som har blivit våldtagna jämfört med . Det är knappt 500 fler brottsoffer, för ett brott som vi alla vet har mycket långa och svåra konsekvenser ja, ett brott som till och med i många fall gör att livet inte över huvud taget kommer att bli detsamma för dem som har drabbats. Därför tycker jag att det är angeläget att vi samverkar och försöker få fram de allra bästa förslagen. Jag ställer mig frågande till att Socialdemokraterna, kan avslå ett förslag om en tillfällig vapenamnesti. När detta prövades under den borgerliga regeringen fick man in ungefär 17 000 illegala vapen. har antalet vapen på marknaden ökat. Varför inte pröva modellen att ha en tillfällig vapenamnesti? De förslagen själva löser inte problemen. Vi vill därför höja straffen för grova vapenbrott. Även detta förslag avstyrks i betänkandet. Man ställer sig frågan: Varför? Det finns många frågor som behöver lösas och många förslag. Det är uppenbart att inom rättsväsendet är länkarna i rättskedjan lika viktiga. I går kunde vi läsa att får skarp kritik från för missförhållanden som finns i häkten. Det är också en fråga för justitieministern. Vad som kanske inte framgår i den debatten är hur platsbristen i häkten påverkar polisverksamheten i . Poliser tvingas köra runt med personer för att leta plats. Det är många onödiga resor som minskar tiden för att förebygga brott och för att utreda brott. Det är inte tillfredsställande. I längden kan det leda till att poliser inte ingriper i den omfattning de annars skulle göra. Polisens arbetsuppgifter behöver renodlas. I dagens Polissverige leder justitieministerns politik till att civilanställda tvingas sägas upp på grund av budgetkrav. Det blir ett helt motsatt förhållande. När civilanställda slutar inom polisen upphör inte arbetsuppgifterna. De måste utföras. Det blir poliser som får utföra den civila personalens arbetsuppgifter till en högre lönekostnad till en högre lönekostnad och med delvis felaktig kompetens. I betänkandet finns 41 olika reservationer. Tyvärr är talartiden begränsad, och därför tänker jag bara kort ta upp några viktiga punkter. Det gäller först evenemangskostnader som beslutas av regeringen, som till exempel för den i och för sig vällovliga folkmordskonferensen. Man måste hitta en annan het att finansiera det. Det kan inte vara rimligt att stockholmarna ska tvingas att få en försämrad polisverksamhet efter att konferensens bevakningskostnader gick på . Slutligen är det angeläget att statistiken över avskrivna brott blir rättvisande. Att ett brott som anmäls och skrivs av redovisas som uppklarat lurar både oss och allmänheten. Här måste regeringen skyndsamt se till att vi får en rättvisande kriminalstatistik. Ett uppklarat brott i statistiken måste också innebära ett uppklarat brott i praktiken. Ärenden får inte avskrivas för att hålla ärendebalanserna nere. Polisens brottsutredande verksamhet måste förbättras. Ett led i detta är att satsa på polisens vidareutbildning och chefsutveckling, vilket vi borgerliga reservanter anför i reservationerna 27 och 28. 12 (): besökte jag i . Jag åkte dit för att träffa Spejarna. Spejarna är ingen scoutklubb som det kan låta som utan en ganska stor grupp människor i som har tröttnat på inbrott, skadegörelse och stölder. ökade inbrotten i ganska lavinartat. Polisens resurser räckte där som på de flesta håll i landet inte till. För att möta brottsligheten i hade polisen vid det tillfället en halvt tjänst stationerad i kommunen. Då bildades Spejarna. Det är ett stort antal Alvestabor som årets åker omkring i en bil som det kommunala bostadsbolaget och kommunen står för. Instruktionerna till Spejarna är tydliga. De går inte ur bilen, och de ingriper inte vid brottsligheten. Vår uppgift är att synas i för att störa eventuella brottslingar, säger , som är företagare och ledande i Spejarna. Innan varje pass ringer vi polisen och talar om vart vi kör. När passet är avslutat meddelar vi detta, och så berättar vi vad som har hänt . Det arbetet har gett resultat. ökade brottsligheten i . anmäldes drygt 18 500 brott. var man uppe i 20 000 anmälda brott. Utvecklingen i just är den omvända sedan Spejarna bildades. Stölderna och inbrotten har minskat , och i snitt har brottsanmälningarna gått ned . För mig visar detta tydligt på två saker. För det första passar centralisering inte rättsväsendet. Människor i och i alla andra samhällen i har rätt att förvänta sig en tydlig närvaro av rättssamhället. Närvarande och synlig polis minskar brottsligheten. Vi har dyrt fått uppleva vad motsatsen leder till. För det andra är trenden att en allt större del att rättstryggheten lämnas över till den enskilde att stå för både ekonomiskt och i praktiken. Företagen i lägger miljardbelopp på bevakning och säkerhet. Kommunerna satsar mångmiljonbelopp på bevakning och vakter i takt med att polisen har dragit sig tillbaka. Sju av tio kommunstyrelseordförande i tycker att staten missköter polisskyddet i kommunerna. Även privatpersoner och enskilda medborgare lägger allt större summor på larm, säkerhetslösningar och försäkringar. På många håll i vårt land känner man sig precis som man gör i tvingade att personligen bevaka sin stad, sitt företag eller sin egendom. Är detta en rimlig utveckling? Är det rimligt att polisen och rättssamhället flyttar allt längre från människorna? Är det rimligt att företagare i och på andra håll i landet för att känna sig trygga året runt på frivillig basis ska åka omkring i bygden? Är det rimligt att allt fler kommuner tvingas anlita vaktbolag för att patrullera gator och torg i brist på riktiga poliser? Är det rimligt att det i en svensk stad är fler privata väktare i tjänst än antalet poliser? Är det rimligt att det helgkvällar i och polisdistrikt finns två närpoliser på ett större område än ? Är det rimligt? Nej, det är inte rimligt. De är inte heller rimligt att utvecklingen fortsätter. I har man stängt fyra polisstationer. På har en av tre polisstationer stängt, och den andra av de tre ska i fortsättningen vara stängd när gästas av allra flest människor. I har polisen trots regeringens storslagna tal om satsningar på polisen ett sparbeting kommande år på . För att komma till rätta med detta kommer 1520 civilanställda att sägas upp, och fyra polisstationer kommer att stängas. Medborgarna får längre till polisen, och polisen får längre till medborgarna. Det är inte bara i som man ska säga upp civilanställda. I ser det ut som att 20 civilanställda kommer att sägas upp för att man ska klara budgeten och för att man ska klara att anställda fler poliser. Man säger upp civilanställda för att klara att anställa poliser. Effekterna av nedskärningar av antalet civilanställda har visat sig i polisens arbete. Det är sämre effektivitet och färre poliser på gatorna. signaleras det att polisen åter ska tvingas minska antalet civilanställda för att kunna ha råd att anställa nya poliser. Det innebär att fler poliser i stället riskerar att behöva sköta den vanliga vardagliga ofta tungrodda administrationen. På gatorna lär det således blir fortsatt glest med poliser. Ansvaret för det är naturligtvis regeringens och majoritetens i den här kammaren. Med ena handen har ni under era vid makten kraftigt skurit ned på rättsväsendet bland annat genom att inte kompensera för prisökningar. Med den andra handen slänger ni då och då in en påse pengar för att täcka något av alla de läckande hålen som ni själva har tillfogat rättsväsendet. Regeringens oförmåga att leverera ett effektivt polisväsende är förödande. Det visas tydligast i att av alla brott upp. av brotten upp, inte upp. Tryggheten i vårt offentliga rum i och på en lång rad orter i läggs alltmer över på vaktbolag och enskilda. Det är en helt oacceptabel utveckling. Ansvaret är regeringens och endast regeringens. Det krävs en lång rad åtgärder för att komma till rätta med brottsligheten i . Det krävs en ordentligt finansierad polis som har råd att anställa utan att avskeda. Det krävs en ordentlig renodling av polisens arbetsuppgifter. Det krävs att polisen får tillgång till en lång rad moderna arbetsuppgifter. Det krävs att polisen på allvar får redskap för att möta den organiserade brottsligheten. Vi har lagt fram förslag om utökad användning av DNA-teknik, om bevisprovokation och buggning, om samverkan mellan tullen och polisen och om att utöka tullens befogenheter att möta den grova gränsöverskridande organiserade brottsligheten. Vi har också lagt fram förslag om att polisens verksamhet i ett län inte ska få stjälpas av att regeringen ställer till med en konferens och sedan lämnar till polisen i länet att betala kalaset. På alla de här punkterna har regeringen möjlighet att leverera resultat. På alla punkterna är det regeringen som har möjligheten att se till att förslagen blir verklighet. Det enda vi får höra i betänkandet från majoriteten är tal om nya och pågående utredningar. I övrigt är det ekande tyst. Jag vill yrka bifall till reservationerna 14 och 22. 13 (): Inledningsvis vill jag yrka bifall till reservation 22 och reservation 40. För övrigt står vi bakom alla våra reservationer och särskilda yttranden. Det är med växande oro som vi ser att polisen får allt mindre möjligheter att bekämpa vardagsbrottsligheten. Allmänhetens förtroende för polisen har nått bottennivåer. Att det offentliga inte kan garantera medborgarnas trygghet är mycket allvarligt av flera skäl. Det skapar en grogrund för kriminalitet, det urholkar allmänhetens förtroende för rättsväsendet, och det skapar klyftor mellan dem som kan betala privat för sin säkerhet och dem som inte har råd att göra det. möts vi av larmrapporter om svensk polis. Enbart av brotten upp såtillvida att gärningsmannen kan bindas till brottet. Polisens arbetsmetoder diskuteras, ekonomin är bekymmersam, organisationens effektivitet ifrågasätts, och allt regeringen kan komma med är en rad beredningar och kommittéer i . I det här betänkandet kan vi då har jag inte räknat in de upprepningar som sker då olika ärenden bereds i samma utredning eller översyn läsa att den aktuella frågan bereds i departementet eller att en översyn eller utredning är tillsatt eller har påpekats i regleringsbrev. Ja, det är mycket på gång, och det är ju bra, men det är synd att det ska ta sådan tid för regeringen att få fram konkreta förslag. I alla polisdebatter där jag har deltagit i denna kammare har polisresurserna framhållits som tillräckliga av majoriteten. Man har gång på gång talat om att polisens budget är någonting ofantligt stort. Över 13 miljarder har man sagt, och därmed har man fått det att låta som att om inte polisen kan klara av att skapa rättstrygghet med så mycket pengar, ja, då är det polisens eget fel. Antalet poliser har varit justitieministerns favoritfråga . Olika löften har getts, exempelvis om 4 000 poliser . Det var , och nettoökningen har varit drygt 50 poliser. En var ett annat uttryck, och påståendet om att det aldrig i historien har utbildats fler poliser än vad det gör har vi fått höra . Men i verkligheten är det så att antalet poliser i arbete är obetydligt förändrat i positiv riktning. Alla dessa olika utspel från regeringens och sida visar bara på en skrämmande oförmåga att ha ett helhetsgrepp. Ett exempel är då man först säger upp 2 000 civilanställda och därefter återanställer 1 000 stycken. Det här har varit ett slagord i debatten. Man har talat om 1 000 nyanställda civilanställda men man har inte för nämnt att man sade upp 2 000 civilanställda. är det nya förslag som ska genomföras. Väktarna ska bli poliser, och poliserna ska vända papper. Det är ju helt uppenbart att Socialdemokraternas beryktade satsningar på polisen visar sig vara ett nollsummespel. Man ger de civilanställda sparken och tvingar i stället polisen att sköta administrationen. får väktarna försöka ta hand om brottsligheten ute på gatorna. Det är ju självklart att det här skapar otrygghet i samhället, och det är ett stort svek mot både polisväsendet och allmänheten. I några av tyngsta polisdistrikt är det väktare som patrullerar, och polisen rycker bara ut på larm med prioritet ett. anser att det måste finnas fler poliser att skicka då någon kallar, hur banalt ärendet än är. Anmälningar måste tas emot direkt och inte skrivas av innan trycksvärtan ens har torkat. Vi har påpekat polisens alltför många avskrivningar av brott. största polisdistrikt skriver av två av tre polisanmälningar. Vi har också kritiserat att den officiella kriminalstatistiken har en rad brister som försvårar bedömningen av polisens utredningsverksamhet. Ett annat problem är att polis och åklagare inte har haft gemensamma resultatmått avseende utredningsverksamheten. Det här ska nu åtgärdas, vilket vi välkomnar, men har i alla fall inte majoriteten lyckats klargöra hur man ska följa upp revisorers rapport som togs fram på initiativ av utskottet och på förslag från . har vi i en säkerhetsbransch med bevakning, konsulttjänster och säkerhetsutrustning som omsätter mycket mer än polisbudgeten, nämligen ca 18 miljarder, en ökning med 3 miljarder . hade vi dubbelt så många poliser som väktare och ordningsvakter i , trots att kriminaliteten såg helt annorlunda ut. är det precis tvärtom. Vaktbolag som har tillfrågats är eniga om att det är situationen inom polisväsendet som gör att marknaden för de privata bevakningsföretagen ökar. Det är uppenbart att vi går mot en privatiserad ordningsmakt. Väktare utan våldsmonopol är fler än poliser med våldsmonopol. Man köper sig med andra ord trygghet om man har råd. anser att väktare och ordningsvakter har en given roll som komplement till polisen, men de får aldrig ersätta polisen. Det finns också en annan dimension av allt det som har hänt inom polisorganisationen . Nedskärningar, omorganisationer, svagt ledarskap och allt färre poliser i tjänst har inte gjort arbetssituationen till den bästa. Polisen har fått alltfler arbetsuppgifter som den psykosociala miljön har försämrats och arbetsmiljöfrågorna prioriteras ned. I vår reservation nr 32 under punkt 33 belyser vi de arbetsmiljöproblem som polisen har. Över 850 poliser är långtidssjukskrivna, rehabiliteringsinsatserna är minimala, och för mycket övertid i kombination med strukturförändringar och besparingar gör situationen allvarsam. Vi menar att det är angeläget att arbetssituationen förbättras och att ledarskapsproblematiken ses över. I vårt yrkande om regeringsbeslutade evenemang, som även de andra borgerliga partierna stöder, påpekar vi vikten av att avsätta medel i statsbudgeten för sådana evenemang. Det är inte rimligt att polismyndigheterna ska ta ur sin redan hårt ansatta budget för att finansiera dessa evenemang. Vi vill även att man ska tillvarata erfarenheterna från Göteborgskravallerna, som på ett avslöjande sätt visade bristen på samordnad operativ och taktisk ledning inom polisen. Vi menar att tydliga riktlinjer bör tas fram som visar hur man ska hantera ordningsstörningar vid stora arrangemang. Det här kravet har ställt , alltsedan Göteborgspolisen drabbades av underskott efter toppmötet. har det hänt igen. Kostnaderna på för bevakningen av folkmordskonferensen får stark kritik av många, även erfarna polischefer. är det som står inför samma situation som i : hotet om stora besparingar för att kunna betala av de kostnader som regeringsbeslutade evenemang fört med sig. Bristen på arrestlokaler, häktesplatser och arrestantvakter får också allvarliga konsekvenser för polisens dagliga arbete i och med att frihetsberövade måste transporteras långa sträckor, varpå utredarna måste resa långt för att förhöra samma personer. har det gått så långt, som någon nämnde, att får skarp kritik från . Vi har länge påpekat att det inte är acceptabelt att dömda personer ska sitta i häkte i väntan på fängelsestraff. Många avtjänar till och med hela sin strafftid i häktet. Nej, fler arrestantvakter krävs liksom ytterligare arrestlokaler och häktesplatser. Det behövs en genomgripande omorganisation inom hela polisen och kriminalvården. Därför yrkar vi, som sagt, bifall till reservationerna 22 och 40, och vi står bakom våra övriga reservationer och särskilda yttranden. 14 (): kommer jag nog att säga något ovanligt. När jag satt här var det nästan så att jag för en gångs skull tänkte: Låt de borgerliga få majoritet! Låt dem få ta det här ansvaret! Låt dem för en gångs skull inse att en utredning och en beredning av ett ärende tar tid! Politik handlar inte om snabba beslut. Det handlar om att fatta de rätta besluten. Så jag satt faktiskt och nästan tänkte: Låt dem ta ansvaret! Låt oss se nya häktesplatser dag! Låt oss se ett nytt fängelse som står där ! Låt oss se 5 000 nya poliser helt plötsligt befinna sig ute på gatorna! Det händer ju ingenting. Det tar tid, och det är man mycket väl medveten om. När man läser igenom det här betänkandet slås man av att väldigt många förslag som kommer från oppositionen faktiskt är sådana som oppositionen till och med har fått gehör för. Det är förslag där man har velat få en utredning. Det handlar om sådant som man har velat ska ses över. Utredningen har tillsatts. Egentligen borde man känna sig ganska nöjd, men det är tvärtom. Man plockar upp förslag som bereds, som finns i pågående utredningar, och säger: Fatta beslut om det nu! Det är inte rimligt att driva politik på det sättet. Jag tycker att det är lite synd att vi inte ägnar den här debatten åt att diskutera de frågor som faktiskt finns i betänkandet, som är väldigt viktiga, som mer handlar om det konkreta polisarbetet och de förändringar som flera partier föreslår. Jag tror att det vore viktigt. pågår en stor förändring inom polisväsendet. ser vi också, precis som många har sagt, en tendens till centralisering. Det tycker jag är en viktig fråga att debattera. Bör vi ha närpolisstationer utstationerade i varje kommun? Bör de vara öppna dygnet om? För min egen del och för del handlar det om en ganska svår balansgång. Vi kan ju inte ha polishus i varje kommun. Vi kan inte ha ett polisväsende där lokalkostnaderna är en av de stora kostnaderna, där stora lokalytor är det som drar pengar. Det handlar faktiskt om att man måste använda pengarna effektivt. Det handlar om att vi faktiskt måste ha poliser som är ute på gator och torg. Jag tror att det är ganska viktigt att de politiker som alla partier i stort sett har ute i polisstyrelserna bevakar den frågan. Man ska ju ha närvarande poliser. I lilla som jag kommer från har vi precis stängt den polislokal där vi hade två närpoliser stationerade , mitt . Man tittade på vilken ärendemängd de här poliserna egentligen jobbade med och på hur människor gick in och sökte polisen på polisstationen det visade sig att det gjorde man i väldigt låg grad. Det befolkningen egentligen ville var att se en polisbil i centrum.