prot · GR0982 · 2004-03-12 00:00:00 — 1 § Anmälan om återtagande av plats i vice talmannen meddelade att () skulle återta sin plats i varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för samt att ()skulle återta sin plats i varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för . 2 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2003/04:FPM72 Kommissionens tolkningsmeddelande om principen om ömsesidigt erkännande, till näringsutskottet /04:FPM73 Europeiskt bevisupptagningsbeslut KOM(2003)688 till justitieutskottet 3 § Svar på interpellation 2003/04:311 om medicinering med narkotikaklassade läkemedel 1 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att fler professionella inom vården medverkar i beslut inför medicinering av patienter med narkotikaklassade läkemedel samt vilka åtgärder som jag är beredd att vidta för att effektivisera tillsynsverksamhet för att stävja överförskrivning av narkotiska läkemedel. Vidare frågar mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att möjliggöra förslag att införa nationella läkemedelsjournaler. Inledningsvis vill jag säga att jag liksom anser att det är oerhört viktigt att en felaktig förskrivning av narkotikaklassade läkemedel förhindras. Regeringen tillsatte en nationell narkotikasamordnare, som tagit namnet . har, med anledning av den artikelserie i som hänvisar till, genomfört en hearing kring dessa frågor. Syftet med hearingen var att ta reda på problemets omfattning och eventuella lösningar på problemet. kommer att i en rapport redogöra för resultatet av hearingen. I mitt frågesvar till skrev jag att fått förbättrade möjligheter att effektivt arbeta med tillsynen av överförskrivande läkare och att det är för tidigt att bedöma om ytterligare åtgärder bör vidtas. har skyldighet att bedriva så kallad individtillsyn beträffande bland annat läkarnas yrkesutövning. Ett led i denna individtillsyn är granskning av läkares förskrivning av läkemedel som kan leda till beroende eller där patienten på annat sätt kan underhålla eller förvärra ett eventuellt missbruk. kan även hos yrka om disciplinpåföljd, prövotid, återkallelse av legitimation och begränsning av behörighet för att förskriva narkotiska läkemedel samt teknisk sprit för personer som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen i deras yrkesutövning inom hälso- och sjukvården. Jag har erfarit att internt genomför en översyn av styrelsens arbete med individtillsynen. I detta arbete analyseras hur ska bli mer effektiv när det gäller tillsynen av hälso- och sjukvårdspersonalen. Arbetet kommer att vara klart . Att införa en nationell läkemedelsjournal, som föreslår, är förenat med en hel del komplikationer. Förslagen i betänkandet Ökad patientsäkerhet på läkemedelsområdet (SOU 2002:52) om införandet av en läkemedelsförteckning på måste ses som ett viktigt första steg, som löser ett akut informationsproblem. I ett system med en nationell journalföring knuten till patienten och inte till vårdenheten som patienten besöker, skulle all information om den enskilde samlas på ett ställe och med patientens medgivande kunna göras tillgänglig för en senare förskrivare. Emellertid kräver en sådan lösning omvälvande förändringar av nuvarande journallagstiftning och måste föregås av en bred utredning och ingående analys. Vidare är ett flertal ändringar även i annan lagstiftning nödvändig, bland annat vad gäller lagen om receptregister, sekretesslagen samt lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Således skulle införandet av en gemensam patientjournal över hela landet komma att ligga långt fram i tiden. överlämnade Offentlighets- och sekretesskommittén sitt huvudbetänkande Ny sekretesslag (SOU 2003:99) till regeringen. Betänkandet innehåller bland annat förslag om särskilda sekretessgränser inom kommuner och landsting. Det föreslås bland annat att det inte ska finnas någon sekretessgräns mellan nämnder inom en kommun eller ett landsting till den del verksamheterna är av samma slag. Om förslaget genomförs får det analyseras vad det innebär för möjligheten att inom ett landsting upprätta en gemensam journal avseende en enskild patient. Betänkandet ska nu remissbehandlas och därefter beredas i vanlig ordning. Sammanfattningsvis kan jag säga att regeringen anser att det är av största vikt att noga följa utvecklingen av förskrivningen av narkotikaklassade läkemedel och det arbete som pågår inom detta område. Regeringen kommer därför med intresse att ta del av de redogörelser i ämnet som kommer från och . 2 (): Jag får tacka socialministern för svaret. Jag tycker att det är bra att socialministern delar min oro för den överförskrivning som sker och anser att den bör förhindras. Det är också bra, tycker jag, att mitt husorgan tagit upp den här frågan och belyst den i en artikelserie. Det är vidare bra att det med anledning av den artikelserien genomfördes en hearing kring den här frågan. Jag kunde tyvärr inte själv vara med, men jag har fått information om att hearingen besannade väldigt mycket av det som jag redan visste om att det här är ett stort problem. Det är bra att vi kan se fram mot den rapport som ska lägga fram. Men allt är inte bra. Det är inget nytt, socialministern, att det överförskrivs narkotikaklassade läkemedel i . Jag jobbade själv och med barn vars mödrar hade ett gravt missbruk, och jag undrade ofta hur de hade fått tag på sina starka tabletter. Jag fick då höra väldigt många berättelser om att det inte var några svårigheter att komma över sådana tabletter. Det var bara att gå till flera olika läkare och säga att maken hade dött eller att det hade hänt något annat tragiskt i familjen för att man skulle få tabletterna förskrivna. Man kan undra varför läkarna skriver ut mediciner på detta sätt, men det är inte så enkelt för den enskilde doktorn att framför sig kanske ha en gråtande mamma, som säger att hon behöver tabletter. Det har visserligen, som socialministern sade, lagts fram ett förslag om införande av en läkemedelsförteckning på som ett första steg för att lösa ett akut informationsproblem, men jag är tveksam till att detta räcker. Jag kan inte riktigt förstå varför man måste gå runt det här systemet. Lösningen kommer med säkerhet inte att bli tillräckligt snabb och kommer dessutom att bli inkomplett. är av många skäl negativt till det här och har i alla fall som jag tycker ett bättre förslag som bör utredas. Det säger bland annat att man kan se att en patient har fått vissa läkemedel men att man inte kan få reda på förskrivningsorsak, diagnos och målet för behandlingen, om det förekommer allergier och så vidare. Det är fråga om en förteckning med i och för sig kanske viktig information, men jag tycker att det verkar som om det fattas en del i uppläggningen. tycker att det i stället borde läggas upp en läkemedelsjournal kopplad till de patientjournaler som läkaren för. Jag tycker att idén om en läkemedelsförteckning bara är en tidsödande omväg för att stilla de bekymrades oro. Det blir ändå inte bra. Det här har tagit . Vi har känt till de här bekymren jättelänge, men som i så många andra frågor som vi diskuterar i denna kammare säger att de ser problemet och har börjat angripa det, men det görs inte särskilt mycket. Detta är ytterligare ett fall där det visserligen görs något positivt men inte allt som behövs. Jag har också frågat om han är villig att låta fler professionella medverka i beslut inför medicinering av patienter med narkotikaklassade läkemedel. Det behöver finnas flera som hjälper läkaren att se vad som egentligen är den här patientens behov. Detta har jag inte fått något besked om i det lämnade svaret. 3 Socialminister (): påpekar alldeles riktigt att detta är ett problem som vi har brottats med . Det har emellertid hänt mycket stora saker för att vi ska få en bättre kontroll av förskrivningen. Först och främst är det ganska viktigt att påpeka att vi har nya förskrivningsregler. Det innebär att läkare som förskriver narkotiska preparat ska ange en särskild kod, annars får inte lämna ut dessa läkemedel. Vi har också numera en möjlighet för att begära in dessa recept och göra en granskning av förskrivningen. Det är en helt ny situation. Det innebär att vi nu inte har det problem som vi hade , nämligen att vi inte hade någon som kunde kontrollera vilka narkotikaklassade läkemedel som hade skrivits ut. ska läkaren som skriver ut receptet ange en särskild kod. kan begära in dessa recept och gå igenom dem för att granska hur förskrivningen har gått till. Vi har på det sättet en mycket bättre situation. Jag har också förstått att man inom diskuterar att effektivisera den tillsynen. Det är ju en ny möjlighet för . De går igenom vad man ska göra för att få en bättre kontroll av den förskrivning som sker. Sedan återstår frågeställningen om vilka nationella förteckningar eller nationella register vi ska ha. Då är det politiska problemet att den utredning som arbetade med den här frågan, nämligen den Ekbergska utredningen, fastnade vid att avstå från att ge förslag i enlighet med och för övrigt också sjukvårdshuvudmännens krav, helt enkelt därför att utredaren ansåg att det stred mot fundamentala principer i datalagstiftningen. Han var rädd för att ett sådant här register skulle bryta mot kraven på integritet. Man kan diskutera om utredarens rädsla är överdriven. Men vi har från regeringens sida sagt att de förslag som utredaren ändå lämnar ska vi nu gå till med. Jag hoppas kunna presentera en proposition på de här områdena. Det innebär att läkaren har möjlighet att få reda på vilka läkemedel som den enskilda patienten står på, vilka läkemedel andra läkare har skrivit ut. Vi har haft en rad upprörande fall där det visat sig att läkare skrivit ut narkotiska preparat i tron att patienten inte har förskrivits sådana läkemedel. Detta kommer att förhindras på det sättet att läkaren nu kan begära att få ta del av patientens hela läkemedelslista vid sin bedömning. Det som återstår är att ta ställning till det som är och i någon mån även krav. Den frågan har vi sagt att vi ska utreda vidare. Låt oss nu genomföra det utredningen föreslår, så får vi en ännu bättre ordning. Sedan går vi vidare för att pröva den fråga som har ställt. Men eftersom utredningen mycket bestämt avrådde från detta har regeringen inga möjligheter att låta det bli ett förslag till . Det måste alltså utredas på nytt. Det är det jag försöker påpeka i interpellationssvaret. Sedan har vi frågan om att låta andra delta i förskrivningen. Jag tycker att det är rimligt att läkaren som förskriver också rådgör med andra inom professionen eller med de som har andra professionella bakgrunder för att göra bedömningen. Men den som förskriver läkemedel till slut är ändå läkaren. Det var det jag försökte påpeka i mitt svar. 4 (): Vänta och se, säger socialministern. Jag tycker att vi har väntat och väntat. Vi vet att det här är ett problem och inte ett så litet problem. Då säger man: Men utredaren sade så här och vi kan inte gå vidare. Det är klart att socialministern, som sitter med regeringsmakten, kan titta närmare på saker och begära saker. Det har ju hänt mycket när det gäller datalagstiftningen. Jag tror att man skulle kunna göra på ett helt annat sätt och forcera detta. Det måste göras ändringar av flera lagar och så vidare. Vill man verkligen någonting riktigt mycket så kan man göra det mesta här i världen. Har man dessutom regeringsmakten borde man kunna göra detta. Jag kan inte förstå att det ska vara så himla svårt. Om både och är inne på den här linjen borde man titta på det här en extra gång, tycker jag, i stället för att säga att nu gör vi en halvmesyr och sedan väntar vi och ser. Vänta och se är det dummaste som kan hända när det gäller just den här frågan. Vi vet att många patienter får mycket medicin därför att doktorn kanske inte alltid orkar säga nej eller har gått in i någon sorts relation med patienten som är svår att bryta. har ju gjort en mycket fin kartläggning över många individer. Där syns verkligen problemen i sin prydno, hur svårt det är för respektive läkare. På tåget , där vi satt i från till , träffade vi en sjusköterska som jobbar i ett sådant här TUB-projekt. Man jobbar med patienter som kommit in i beroende av läkemedel, och man försöker att sätta ut de beroendeframkallande läkemedlen och ersätta dem med annat. Hon berättade individ för individ hon sade förstås inga namn hur fantastiskt jobbigt det kan vara för den som fått jättestora mängder läkemedel. Det är inte alltid bara narkotikaklassade läkemedel utan också smärtstillande läkemedel som patienterna har blivit beroende av och som det är väldigt svårt för dem att sedan ta sig ur. Finns det någon öppning i det här? Är det bara så att socialministern säger att nu ska jag genomföra detta, ska jag göra någonting annat, eller kan vi förvänta oss att socialministern försöker att titta över detta och se om det inte kan gå att komma in en annan väg? Jag tror att detta är fel väg. 5 Socialminister (): Låt mig påpeka att det kanske är en liten missuppfattning av om vad som gäller statliga utredningar. Situationen är den att Ekbergska utredningen hade i uppdrag att pröva ökad patientsäkerhet just utifrån problemet hur den förskrivande läkaren ska vara säker på att han eller hon skriver ut rätt läkemedel och hur vi ska se till att läkaren i samförstånd med patienten kan göra en bedömning av hela läkemedelssituationen för den enskilda patienten. Dessutom skulle utredaren diskutera möjligheten för huvudmännen att få ökad kunskap och även utreda möjligheten för att tillåta forskning när det gäller läkemedelsförskrivning och annat. Utredaren lämnade lagförslag på vissa områden, bland annat just när det gäller möjligheten för läkarna att få del av förskrivningen genom att få del av register. Det har vi sagt att vi ska genomföra. Det är ett otroligt viktigt steg. Det är inte någon sidoväg, och det är inget fel. Det är ett viktigt steg. Däremot lämnade utredaren inget förslag när det gäller möjligheten att upprätta ett mer övergripande nationellt journalregister eller nationella journaler helt enkelt därför att utredaren ansåg att det stred mot andra viktiga principer. Om utredaren inte lämnat något förslag till detta kan man inte gå till utan att ha en ny remissomgång med ett nytt förslag. Vi har sagt från regeringens sida att nu kommer vi att föreslå att vi genomför det som utredaren har föreslagit för att sedan gå vidare med diskussionen om det som avstod från. Det vi då ska göra är att lämna ett förslag i form av en departementspromemoria eller på annat sätt för en ny remiss om just den problemställningen. Det innebär inte att vi ska vänta . Vi har kommit överens om och sagt både till och till landstingen att vi avser att pröva den här frågan ytterligare. Det är möjligt att det finns lösningar som inte Ekbergska utredningen tänkte på. Det kanske finns vägar att gå som inte tänkte på. Vi vill gärna pröva dem, därför att vi också tycker att det finns anledning att lösa problemet ungefär i enlighet med vad och har sagt. Men för att kunna lämna ett lagförslag måste vi ha nytt material att remissbehandla och få diskuterat. Vi hoppas att kunna redovisa detta . Men vi ska inte vänta på detta innan vi genomför det som ändå föreslog. Så nu genomför vi förslagen från Ekbergska utredningen. Det är bra förslag han lämnar. Dem ska vi genomföra. Sedan ska vi också se till att vi parallellt med att vi gör det går vidare för att försöka lösa de andra problemen. Det är så vi ser på det. Vi ska inte vänta på det här, utan vi ska försöka ta de här stegen efter varandra. 6 (): Det lät lite annorlunda och lite positivare. Kanske det är på gång det jag trodde från början. Det måste ske fler saker på området innan det är . är det bekymmer för många människor i dessa frågor. Om nu med den kraft som han ser ut att kunna ha ser till göra något lovar jag att jag ska återkomma till dessa frågor om ingenting händer. Jag tackar för svaret. Jag hoppas att det löfte som socialministern nu har gett att han fortsätter att arbeta med frågorna också infrias. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2003/04:315 om blekmedel i skönhetsprodukter 7 Socialminister (): har frågat jordbruksminister vilka åtgärder hon avser att vidta dels för att förbjuda blekmedel i skönhetsprodukter internationellt, dels för att stoppa blekmedlen på den svenska marknaden. har också frågat om jordbruksministern kan tänka sig att lagstifta om varningstext om det förekommer blekmedel som innehåller otillåtna produkter. Interpellationen har överlämnats till mig eftersom frågorna ligger inom mitt ansvarsområde. Jag antar att frågan rör hudblekmedel som innehåller kvicksilverföreningar eller hydrokinon. Dessa ämnen har tidigare använts men är förbjudna inom EU. Produkter innehållande dessa ämnen kan dock fortfarande trots förbudet finnas ute på marknaden. Nuvarande bestämmelser för kosmetiska och hygieniska produkter omfattar varningstext om det behövs för att konsumenten ska kunna använda produkterna utan risk för hälsoskador. Bestämmelserna omarbetas löpande för att minimera hälsoriskerna för konsumenten. Detta kan innebära både att ämnen helt förbjuds, som blivit fallet för kvicksilverföreningar och hydrokinon, eller varningstext och andra begränsningar. Mycket arbete pågår för att harmonisera bestämmelser för kosmetika internationellt. som är central tillsynsmyndighet agerar fortlöpande mot produkter på marknaden som upptäcks innehålla de nu förbjudna ämnena. Importörer och tillverkare har kontaktats och informerats i nyhetsbrev. De lokala tillsynsmyndigheterna, kommunerna, har uppmanats att bevaka om sådana produkter finns till försäljning ute i detaljhandeln. Enligt uppgift kommer nu att intensifiera bevakningen av olagliga produkter. 8 (): Jag vill tacka ministern för svaret. Jag har interpellerat ministern efter att ha läst i en av våra dagstidningar hur afrikanska kvinnor i i strävan att bli ljushyade bleker sin hud med hudblekmedel som anses vara hälsofarliga. En del ger hudcancer och andra ger hudproblem som är väldigt svåra att behandla. Det framgick även att unga flickor och kvinnor i större utsträckning än tidigare bleker sin hud och att även en del mammor smörjer in sina bebisar. Artikeln som jag läste kunde lika gärna ha varit hämtad från en förort i eller en annan storstad i vårt land eftersom dessa medel säljs fritt i . Dessa medel säljs utan någon som helst information om farorna eller eventuella biverkningar. Det är fritt fram att sälja dem till minderåriga. De produceras bland annat i . Att bleka sin hud kan anses vara ofarligt trots att afrikanska, amerikanska och asiatiska läkare varnar kvinnor för att bleka sin hud. I blekmedlen finns ämnen som orsakar hudcancer och andra hudsjukdomar, som jag berättat. Men några enstaka har gått längre än så. De har förbjudit dessa blekmedel. Jag kan inte förstå att de säljs här i våra butiker i våra storstäder. Det är viktigt precis som ministern säger att kommunerna samt intensifierar bevakningen av de produkter som innehåller hälsofarliga ämnen och ser till att de försvinner från hyllorna i dessa butiker. En del av dem är egentligen förbjudna. Det är också viktigt med upplysning i de fall där man kan skriva varningstext och att man gör allt för att minimera hälsorisker. Det viktigaste är att det införs gemensamma bestämmelser för kosmetika internationellt. Det är precis det som afrikanska läkare och deras kolleger runtom i världen efterlyser. Därför hoppas jag att ministern engagerar sig i frågan för att göra allt för att hindra dessa medel från att finnas internationellt. 9 Socialminister (): Detta rör ett väldigt stort problemkomplex. Det är hela frågan om den kosmetiska industrin och de kosmetiska produkterna. Det handlar inte bara om hudblekningsprodukter utan också om en rad kosmetiska produkter där vi befarar att det finns kemiska ämnen som är hälsofarliga, eller i varje fall riskerar att vara hälsofarliga i fall de kombineras med andra medel eller exempelvis kombineras med solljus och då förändras. Det är ett mycket stort område. Det sker ett intensivt arbete inom EU för att harmonisera regelverket och gemensamt förbjuda hälsofarliga medel. Det är viktigt att vi engagerar oss i detta så att vi har gemensamma regler inom EU-systemet för att bekämpa den här typen av hälsofarlig kosmetika. Det andra problemet är att trots att det är förbjudet finns den ändå på marknaden. Det är ännu allvarligare. Förbjudna produkter saluförs av oseriösa företag via postorder eller på annat sätt. Vi måste arbeta på båda områdena. Det ena är att vi arbetar internationellt för att ha gemensamma regler om kontroll av hälsofarliga produkter. Det andra är att vi ser till att de medel som är förbjudna förs bort från den svenska marknaden. De är förbjudna att saluföras. Det är viktigt att kommunerna kontrollerar vad det är som säljs. har informerat mig om att man för sin del kommer att ytterligare skärpa sin kontroll och sina insatser för att se till att de förbjudna medlen förs bort från marknaden. 10 (): Jag hoppas verkligen att vi ser till att de medlen försvinner. Jag hoppas på ett internationellt engagemang. Det är precis det som de afrikanska läkarna efterlyser. Det behövs mer kraft och mer samarbete internationellt. Man fortsätter att producera de här medlen i många delar av vår värld. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2003/04:313 om den framtida tingsrättsorganisationen 11 Justitieminister (): har frågat mig om, och i så fall när, jag avser att för presentera en heltäckande plan för hur landets tingsrätter ska vara organiserade. Samhällsutvecklingen innebär vissa problem för domstolsväsendet. Det gäller särskilt för de mindre domstolarna. Dessa är särskilt sårbara vid sjukdom och annan frånvaro, liksom när det gäller handläggningen av omfattande mål. Vidare är förutsättningarna vid de mindre domstolarna att stärka beredningsorganisationen, ge personalen möjlighet att delta i kompetensutveckling och öka möjligheterna till specialisering sämre än vid större domstolar. Vi ser också svårigheter att rekrytera domare till mindre domstolar utanför storstadsområdena. För att verksamheten i våra domstolar även ska kunna bedrivas med utgångspunkt i de krav som medborgarna har rätt att ställa på snabbhet, kvalitet och service är det nödvändigt att se över och förbättra domstolsväsendets arbetsformer och organisation. Det arbete med att reformera domstolsväsendet som pågår kan delas upp i fyra huvudområden förändringar av den yttre organisationen, förändringar av den inre organisationen, renodling av verksamheten och förbättringar av det processuella regelverket. När det gäller förändringar av den yttre tingsrättsorganisationen är utgångspunkten för reformarbetet de målsättningar som har ställt sig bakom, det vill säga att med bibehållen tillgänglighet skapa möjligheter för en stärkt beredningsorganisation, säkerställa möjligheterna att rekrytera personal, skapa förutsättningar för återkommande kompetensutveckling, öka möjligheterna till specialisering och förbättra den geografiska samordningen med rättsväsendets övriga myndigheter. Vid översynen av tingsrättsorganisationen måste det göras en noggrann bedömning av varje regions förhållanden. I det sammanhanget är geografiska avstånd och tillgängliga kommunikationer viktiga faktorer. För att kunna få ett så bra beslutsunderlag som möjligt har regeringen, med stöd, bedrivit reformarbetet stegvis region för region. Det innebär att varje region kan utredas utifrån sina speciella förutsättningar, som en helhetssyn kan anläggas utifrån de principiella utgångspunkterna. Dessutom kan erfarenheter från tidigare genomförda sammanläggningar tas till vara. Utredningen som utvärderade de tingsrättssammanläggningar som skedde 19992001 kom fram till att reformarbetet även i fortsättningen bör bedrivas stegvis region för region. Jag delar utredningens uppfattning.