prot · GS0912 · 2004-10-12 00:00:00 — Och den är inte bara sådan i utan på många ställen runtom i landet där distriktsveterinärer, genom sitt statliga stöd och genom skattesubventioner, konkurrerar på ett osunt sätt med den befintliga privata veterinärverksamheten. försöker jordbruksministern smita runt själva frågan lite grann genom att hänvisa till att det är svårt att ta ställning till och uttala sig om den lokala situationen just i . Om jordbruksministern inte riktigt har tagit oss på allvar under de år vi har drivit frågan eller tar fråga på allvar, skulle hon åtminstone kunna lyssna på , på ett enigt miljö- och jordbruksutskott eller på , som är en inte helt okänd myndighet för jordbruksministern, som har påpekat dessa saker. De säger att en allt större del av distriktsveterinärernas verksamhet riktar sig mot sällskapsdjur och små djur. Det är naturligt eftersom det blir färre och färre djur inom jordbruket, och man måste få verksamheten att gå runt. Då vill man sälja tjänster till smådjursägarna. Ett enigt utskott och en enig riksdag beslutade , genom ett tillkännagivande, helt enligt förslag att uppdra till regeringen att tillsätta en utredning om fördelningen av de statliga bidragen, om ansvaret för sällskapsdjuren och om Statens jordbruksverks dubbla roller. Men utskottet och kammaren nöjde sig inte med förslag, utan man utökade det man tyckte skulle utredas och sade att utredningen skulle beskriva alternativa organisatoriska lösningar för den fältveterinära verksamheten. Det är en oerhört viktig utredning som ska ta de här frågorna på allvar. Jag vill fråga jordbruksministern: När kommer den utredningen? Jag har inte sett att den har tillsatts. Möjligtvis har jag varit ouppmärksam. Det skulle vara intressant att få ett besked om när den kommer och när den i så fall ska ha avslutat sitt arbete. 40 Jordbruksminister (): Jag tar de här frågorna på största allvar. Som jag sade i mitt svar handlar det här om en avvägning mellan konkurrensintresset och andra samhällsintressen. När vi har utvecklat distriktsveterinärorganisationen har det också varit vägledande för hur det har sett ut på den ort där man har övervägt att etablera verksamhet. I den mån det har funnits privata alternativ i djurtäta områden har valt att där inte utveckla verksamhet med bland annat jourverksamhet och beredskap. Där har man bedömt att de förutsättningar som vi kräver för att vi ska kunna ha en bra djurhälsovård finns. Men det är inte så enkelt att det är förhållandet i hela . Vi har krav på jour och beredskap och på att distriktsveterinärerna ska kunna utföra offentliga uppdrag. Vi har också krav på att vi effektivt och snabbt ska kunna få i gång en verksamhet om en smitta olyckligtvis skulle bryta ut bland djuren. Det här är allvarliga frågor, och vi måste snabbt kunna vidta åtgärder. Det har gjort att vi har utvecklat en distriktsveterinärsverksamhet som delvis finansieras med statliga pengar. Min uppfattning är att vi har ögonen på de problem som tas upp i interpellationen. Men det är på intet sätt så att revisorerna i sin bedömning har sagt att vi helt kan gå från den nuvarande distriktsveterinärorganisationen till ett privat alternativ och därmed möta de samhälleliga krav som vi har på verksamheten. Sedan gällde det önskemål om en utredning. Jag har tagit initiativ till en analys inom ramen för arbete. Sedan jag tillträdde det här uppdraget har jag haft en arbetsgrupp som jag har kallat för en samarbetsgrupp. Den har letts av min statssekreterare. Där har företrädare för , , , , LRF och andra berörda organisationer medverkat för att diskutera statens behov och roll på det veterinära området, marknaden för veterinära tjänster samt hur de privatpraktiserande veterinärernas tjänster bättre ska kunna tas till vara inom den veterinära verksamheten. Det arbetet har fortgått . Jag har fått en rapport överlämnad till mig, och jag överväger vilka åtgärder jag ska vidta med anledning av den. 41 HANS (): Jag tycker att jordbruksministern traskar runt huvudproblemet. Jordbruksministern säger att vi ska ha distriktsveterinärer som utför djurvården åt framför allt bönder. De ska också utföra vård av smådjur där det behövs, exempelvis långt uppe i och på mindre orter där det inte finns någon privat verksamhet. Sedan säger jordbruksministern att hon har ögonen på att det här ska fungera bra. Men jag tycker att enligt det exempel som här ges är det så uppenbart att det inte fungerar bra. Jag skulle vilja att jordbruksministern uppdrar åt via departementet att se över hur det fungerar ute i landet. Det fungerar uppenbarligen inte. Företagarna är väldigt upprörda i över att man konkurrerar på det här viset med de veterinärkliniker som finns. Det här ingår inte alls i det syfte som man har. Här är det så tydligt, och det finns flera veterinärkliniker i området som är privata. Det fungerar inte bra, så jag vill uppmana jordbruksministern att se över det här i och i hela landet förstås. Det finns säkert fler exempel. Den här frågan är viktig för företagsamheten i stort. Det handlar om att staten måste ha en känsla för när det inte är lämpligt att utföra skattefinansierad verksamhet eftersom man då riskerar att konkurrera ut privat verksamhet. brister det i det avseendet hos staten när det gäller . Det finns rapporter från som visar att kommersiell verksamhet från stat, landsting och kommun är ett allvarligt problem. Sammantaget säljer staten och kommunerna varor och tjänster för ca . Det vi tar upp när det gäller är ett av de sätt som man konkurrerar felaktigt på. Det ligger ett lagförslag färdigt hos regeringen, på , som syftar till att förhindra osund myndighetskonkurrens. Tyvärr verkar det inte finnas någon politisk vilja att gå vidare. Det ligger där, och det händer ingenting. Jag skulle vilja uppmana jordbruksministern att ta tag i sina kolleger på så att de verkligen kommer till skott med lagförslaget och vi får en bra och fungerande lag som förhindrar osund myndighetskonkurrens. Jag kan också ta upp det som säger. Man pekar på tre huvudproblem, och mycket av det gäller just för . För det första finns det en sammanblandning av uppgifter om myndigheter med näringsverksamhet. För det andra handlar det om olika offentliga subventioner. För det tredje handlar det om att information om kompetens som har byggts upp för myndighetsrollen utnyttjas för kommersiella syften. Det är mycket av det som sker när ger sig in och konkurrerar med de privata veterinärklinikerna. Eftersom den osunda statliga konkurrensen med de privata små och medelstora företagen i verkligen är både omfattande och skadlig vill jag att jordbruksministern drar sitt strå till stacken och arbetar för att minska denna osunda konkurrens genom att ge ett besked att tänker se över verksamhet och se till att man upphör med denna verksamhet som är så skadlig för väl fungerande veterinärkliniker. Det är ett rejält problem. Då är min fråga: Avser ministern, efter att en diskussion här har kommit upp, att se över verksamheten, se hur den fungerar och vad det finns för problem samt var man kan vara tveksam till om utför uppgifter som ligger inom uppdragets ram? 42 (): Det var inte okänt för vare sig utskottet eller att det fanns en arbetsgrupp på som hade tillsatts det här tillkännagivandet kom. De som sitter i miljö- och jordbruksutskottet en del av dem i alla fall är inga nybörjare. De känner till att det här har varit metoden att lösa frågan i flera omgångar. Det har tillsatts arbetsgrupper, pratgrupper, med olika intressenter för att komma till rätta med problemen. Men man har inte hittat någon lösning. Trots att den här arbetsgruppen fanns ville ett enigt utskott och en enig riksdag att en fristående utredning skulle ta tag i de här frågorna därför att problemen är allvarliga. Med statliga pengar som subvention konkurrerar distriktsveterinärer ut privata företagare genom att i ökad utsträckning behandla sällskapsdjur. Utredningsuppdraget har jag tidigare beskrivit, och och utskottet ville vidga det enhälligt till att man skulle titta på alternativa organisatoriska lösningar. Jordbruksministern vet om detta. Det här tillkännagivandet har funnits . har hon inte gjort något. Tänker jordbruksministern strunta i vad ett enigt utskott och en enig riksdag har sagt om att tillsätta en utredning med det uppdrag som jag har beskrivit? Eller vill hon fortsätta att jobba i arbetsgruppsform? Jour och beredskap, myndighetsutövning, smittskyddsärenden och så vidare går enligt och andra att lösa på andra sätt där verksamheten till och med kan förbättras. 43 Jordbruksminister (): Jag kan inte riktigt dela synen på vad som har hänt i . Som jag har förstått har det inte varit någon ändrad inriktning av verksamheten, utan det har handlat om en modernisering och om att skapa en bra arbetsmiljö. Min bild är att man med den verksamheten inte lever upp till de krav som vi ställer på öppethållande . har jag förstått att det har etablerats ytterligare en veterinärklinik i området, vilket ju är glädjande. Det har funnits ett utrymme för att starta privat verksamhet. Jag instämmer i principen att vi inte ska ha en osund myndighetskonkurrens och att vi därför ska vara mycket uppmärksamma på hur vi fördelar ansvaret mellan stat och privata företag. I den delen tycker jag att man bör notera hur utvecklingen är på veterinärområdet. Omsättningen av den veterinära verksamheten i har ökat radikalt . har verksamheten omslutit från 1 miljard till 2,2 miljarder. har av den här marknaden. Så det är inte den dominerande aktören när det gäller veterinära tjänster. Vi är också på väg mot ett läge där vi kommer att ha vissa problem med att ha tillgång till veterinära tjänster. Vi ser nu att vi får en speciell strukturutveckling som innebär att man har svårigheter att rekrytera personal till arbeten där det krävs jour och beredskap. Det beror på hur vi ser på vårt familjeliv med mera. Det här måste också beaktas när man funderar på vilka förutsättningar man har att organisera verksamheten, få en täckning i hela landet, få jour- och beredskapsverksamhet, se till att man kan ha de offentliga uppdragen och också leva upp till de krav vi har på att kunna hantera smittsamma sjukdomar. Man ska inte negligera svårigheterna i det här sammanhanget. När det gäller utredning menar jag att man inte ska förakta arbetsgrupper i departementet. De kan utföra ett väldigt gott arbete. Jag vill inte kalla den arbetsgrupp som jag har haft för en pratgrupp. Det har varit någonting helt annat. Jag kan återkomma till vad den här gruppen har uträttat. Men det är en diger lista på olika uppdrag som gruppen har haft. Det handlar om att hantera bland annat konkurrensskillnader, hantera samverkan mellan privatpraktiserande och distriktsveterinärorganisationer. Det handlar om att tydliggöra myndighetsuppgifterna det är väldigt viktigt i sammanhanget och att hitta goda och kontinuerliga samarbetsrutiner. Man måste lägga ett helhetsperspektiv för att få en bra verksamhet. Gruppen har gjort ett sådant arbete. 44 HANS (): Jag vill först tacka ministern för debatten. Jag måste ändå konstatera att vi ser att ni inte är riktigt lika skarpa från regeringens sida som vi är när det gäller att ta tag i de här problemen. För mig är det uppenbart att agerar på ett felaktigt sätt i fråga om etablering och osund konkurrens inom veterinärstationerna i , bland annat i . Sedan säger jordbruksministern att man inte är en dominerade aktör, man har av marknaden. Nej, det är väl bra. Det vore väl hemskt om staten tog över all veterinärverksamhet eller vore en dominerande aktör. Det är inte heller tanken med det hela. Det är inget riktigt bra argument att man bara har . Det kan säkert finnas svårigheter att rekrytera här och var. Men det är uppenbart att man är inne och tassar också på den privata marknaden där det inte finns några problem att rekrytera, exempelvis i . Synen på det här oroar mig en smula. Jordbruksministern har i en intervju i i mitt hemlän sagt att smådjursverksamhet är ett sätt att finansiera den verksamhet som distriktsveterinärerna har ett offentligt uppdrag att utföra. Det tycker jag är tveksamt. Det är inte alls så det ska vara. Man har ju i uppdrag att utföra vård av böndernas djur, inte att finansiera verksamhet genom att gå in på den privata marknaden. Det tycker jag är ett olyckligt uttalande. Det säger en del om det stora problemet. Jag vill avsluta med att även jag efterlysa utredningen och en reell översyn av verksamhet, så att vi kan få klargjort vad ska och inte ska göra och att man upphör med verksamhet som konkurrerar med den privata. Därför vill jag att jordbruksministern ska föregå med gott exempel och bli den minister som inleder ett arbete för att få bort osund statlig konkurrens, som finns också inom många andra sektorer. 45 Jordbruksminister (): Jag ska fatta mig väldigt kort. Jag tror att det som citerades av är ett missförstånd. Det som står i tidningarna är inte alltid sant. Vad jag har sagt är precis det som jag sade i mitt svar, att det är en skyldighet för distriktsveterinärerna att hantera smådjur om de inte kan få sin vård på annat sätt. Sedan vill jag återigen framhålla att jag tycker att det är en principiellt viktig fråga. Jag avser att utifrån de förslag som jag har fått från arbetsgruppen överväga hur vi kan tydliggöra myndighetsuppgifterna på det här området. Det finns två mycket konkreta förslag från arbetsgruppen. Det handlar om hur man kan reducera resekostnader vid debitering av avlägset boende djurägare och också om hur man skulle kunna utföra tillsynsuppgifter enligt mjölkdirektivet. Det skulle då handla om privata utförare som skulle få den möjligheten. Jag har frågan på min agenda, men jag menar att det inte är så enkelt som att bara säga: Överför hela verksamheten i privat regi! Det tror jag inte skulle fungera. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 11 § Svar på interpellationerna 2004/05:23 och 32 om framtidsutsikterna för svensk livsmedelsproduktion 46 Jordbruksminister (): har frågat mig dels vad jag avser att vidta för åtgärder för att hindra att den svenska livsmedelsproduktionen ytterligare minskar i volym, dels om jag har gjort bedömningen att den uppskjutna utbetalningen av EU-ersättningar är en princip som kommer att gälla fortsättningsvis. har frågat finansministern vilka åtgärder han avser att vidta för att bönderna ska få sina EU-stöd under innevarande kalenderår. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. uttrycker i sin fråga oro över att den svenska livsmedelsproduktionen kommer att minska i och med införandet av det frikopplade stödet. Det bör understrykas att inte har erfarit någon produktionsminskning inom vare sig mjölk-, nötkötts- eller spannmålsproduktionen . Vid en bedömning av de förändringar som kan komma att inträffa är inte bara effekter av frikopplingen intressanta att studera utan även andra faktorer bör ingå för att man ska få en mer fullständig bild. Exempel på sådana faktorer är strukturutveckling, direktersättningarnas betydelse samt förhållandet mellan avsalupriser och priser på insatsvaror och tjänster. erfarenheter visar att effekterna av förändringar i jordbrukspolitiken, även sådana som har den stora omfattning som den reform vi nu har framför oss, slår igenom ganska långsamt. De faktiska effekterna av det frikopplade stödet är därför ännu svåra att förutsäga. Genom jordbruksreformen kommer jordbrukare att få större möjligheter och fler anledningar att diversifiera och differentiera verksamheten då i princip inga snedvridande produktionsstöd föreligger. Det gäller således för lantbrukaren att se på sitt företag med en ökad affärsmässighet och vara lyhörd för marknadens efterfrågan i stället för att välja produktion efter nivån på stödet. Det frikopplade stödet kommer på att medverka till att jordbruket i som helhet kommer att bli mer anpassat till efterfrågan. Regeringens strävan är ett konkurrenskraftigt jordbruk som hävdar sig väl på en gemensam EU-marknad. I den svenska livsmedelsproduktionen finns mervärden som exempelvis hög kvalitet, säkerhet, miljöhänsyn och etiska värden. Om dessa mervärden förmedlas till konsumenterna bör det finnas stora möjligheter för ett svenskt jordbruk . För att ytterligare förbättra konkurrenskraften och skapa mer likvärdiga konkurrensvillkor inom EU för svenska jordbrukare har regeringen i budgetpropositionen för föreslagit att skatten på diesel för jordbrukets arbetsmaskiner sänks . Värdet av den föreslagna sänkningen beräknas till ca brutto och ca netto för ett värde som kommer att tillföras jordbruket, skogsbruket och vattenbruket. Som en del i genomförandet av EU:s jordbrukspolitik i föreslås också att det befintliga miljö- och landsbygdsprogrammet ska förstärkas med ytterligare 2005 och 2006. Finansieringen sker till viss del med handelsgödselskatter som på detta sätt återförs till jordbruket. När det gäller utbetalningstillfällen för EU-bidrag och ersättningar har jag besvarat en interpellation och svarat på ett antal frågor av i princip samma innebörd som dem som och ställer. Regeringen aviserade i årets ekonomiska vårproposition ett antal beslut om utgiftsbegränsande åtgärder i syfte att inte överskrida det av fastställda budgettaket för . De av regeringen och samarbetspartierna föreslagna riktlinjerna för budgetpolitiken tillstyrktes av . Jag kan konstatera att det i utskottsarbetet inte presenterades några konkreta alternativ till de av regeringen aviserade åtgärderna under . Som jag sagt vid tidigare tillfälle följer i jämförelse med andra EU-länder de fastlagda utbetalningstillfällena väl och har ännu aldrig sanktionerats för någon sen stödutbetalning. Regeringen har ett ansvar för att de av fastlagda riktlinjerna för budgetpolitiken följs inom ramen för de av anvisade ekonomiska ramarna. Regeringen tar detta ansvar. Då , som framställt interpellation 2004/05:23, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 47 (): Jag tackar jordbruks- och konsumentministern för svaret på interpellation. Först gäller det regeringens famösa senareläggning av jordbrukets EU-ersättningar, som finns disponibla i . När övriga EU-länder strävar efter att tidigarelägga dem tvingas jordbruksministern att försvara en omöjlig position. Jag kan omöjligen tro att statsrådet har arbetat för detta, utan andra och starkare krafter i regeringen har säkert talat. Jordbruksministerns svar på den mycket allvarliga, vill jag betona, frågan om risken för att, som uttrycker det, världens bästa livsmedelsproduktion nu börjar flytta utomlands tycker jag är alarmerande kolugnt. Någon insikt om det mycket pressade lönsamhetsläget för tunga produktionsgrenar, till exempel mjölkproduktionen, verkar inte finnas. Ministern hänvisar till slagord som ökad affärsmässighet och diversifiering, vilket är lätt att säga inte minst för en minister. Dramatiken i frikopplingen tonas ned även om risken är uppenbar att denna tillsammans med de knappa marginalerna i svenskt jordbruk kan ge betydande minskningar av just livsmedelsproduktion . Jordbruksministern hänvisar till de svenska mervärdena om dessa förmedlas till de svenska konsumenterna. Jag kan upplysa om att näringen på alla sätt har försökt göra detta . Det ska de givetvis fortsätta med, men det börjar bli naivt att tro att mervärdena ger några prisökningar utöver de redan etablerade. Viktigare är i stället för som land och för livsmedelsproduktionen som näring, att kostnaderna pressas i alla led genom insatser i bondeföretagen, i livsmedelsindustrin och i det politiska systemet. Det är bra att regeringen motstånd nu sänker dieselskatten en del. Jordbruksministern ska ha credit för att hon har drivit denna fråga. Tyvärr tar man tillbaka en stor del av sänkningen genom att inte längre återbetala enda handelsgödselskatt till jordbrukarna, genom försämringar på andra områden samt genom att senarelägga utbetalningarna. Är fru jordbruksministern verkligen inte bekymrad över den uppenbara risken att den växande matimporten fortsätter att växa på bekostnad av en sjunkande svensk matproduktion? Eller menar statsrådet att det inte gör så mycket om detta sker? I så fall tappar regeringen det mesta av den miljögloria som den i och för sig nog aldrig har haft. Ingen som arbetar för ett miljö- och djurvänligare jordbruk kan försvara en nedläggning i till förmån för import från andra länder där jordbruket läcker mer växtnäring och där djuren lever i förhållanden som vi inte accepterar. Jag är djupt oroad över vad som kan komma att ske. har förlorat sin textilindustri och sin varvsindustri, och rader av företag flyttar nu sin produktion till andra länder. Jordbruket ligger som råvaruproducent uppenbart i farozonen. Jag anser att inom av WTO och EU givna gränser måste göra allt som är möjligt för att förhindra en krympning och befrämja en tillväxt. Det finns betydande förutsättningar för tillväxt i vår livsmedelsproduktion och i vår livsmedelsindustri. Vi har utmärkta produkter, en stor outnyttjad produktionspotential och tusentals unga företagare som inget hellre vill än att våga investera och satsa. Men vem vågar satsa några eller åtskilliga med betydande risk i dagens läge? Det måste bli fler. Den faktiska och psykologiska signalen till jordbruket när man från staten motvilligt och sent sänker dieselskatten och låter jordbruket ta stöten för budgettricksandet är tyvärr mycket dålig. Svenska bönder och livsmedelsindustrier borde liksom i andra länder få känna stödet från samhället i ryggen! 48 (): Jag vill tacka jordbruksministern för svaret. I svaret säger ministern att regeringen har ett ansvar för att de av fastställda riktlinjerna för budgetpolitiken följs. Den slutsatsen är jag och jordbruksministern överens om. Men kopplingen till utbetalning av böndernas EU-stöd är tunn minst sagt. Vi vet nu att den uppgift som jag fick när jag skrev min interpellation stämmer, nämligen att man senarelägger EU-stödet till första delen av 2005 fram till . Det är långt fram . Slutet av ett kalenderår är en utgiftstyngd period för landets jordbrukare med betalningar av räntor, amorteringar och inköp av kommande års förnödenheter, vilket innebär stora problem för de flesta av dessa näringsidkare. Problemen blir minst sagt accentuerade och förstärkta när man innehåller det EU-stöd som jordbrukarna har väntat på att få ut . är vidare enligt uppgift det enda land som har valt att senarelägga dessa utbetalningar. Det är ett orimligt förfarande som sänder en mycket märklig signal till landets bönder. Jag hade två frågor i min interpellation, och jag vill upprepa en av dessa frågor till jordbruksministern. Anser jordbruksministern att det ur böndernas perspektiv är rimligt att senarelägga utbetalningar i storleksordningen för att staten ska klara utgiftstaket, alltså för att sopa igen spåren efter en ekonomi som inte har skötts? 49 (): är det verkligen kris. Det är ett uttryck som vi kanske använder för ofta. Men i vissa situationer passar det in. Så är det när det gäller framtidsutsikterna för svensk livsmedelsproduktion. Det grekiska ordet kris betyder egentligen möjlighet. Jag skulle önska att jordbruksministern får ett krismedvetande när det gäller livsmedelsproduktion i landet men också att hon kunde se möjligheterna att göra någonting åt problemen för de enskilda producenterna. besökte jag en större tomat- och fruktodling i . Ägaren berättade att man inte längre klarade sig på per kilo för tomaterna. Det är medelpriset . För att få en rimlig lönsamhet måste priset vara per kilo. Jag fick också veta att två stora tomatodlingar i Helsingborgstrakten nu är till salu. Uppvärmning av växthusen med el, olja och gas är en alltför dyr post liksom arbetsgivaravgifterna. Ägaren nämnde att skånska tomat- och fruktodlare uppvaktat jordbruksministern utan att få något gehör. Min fråga blir då: Varför lyssnade inte ministern?