prot · GS0929 · 2004-11-15 00:00:00 — vill bara kommentera det som jag har sagt i mitt skriftliga svar så att hon kan sitta hemma och förbereda innan. Men i så fall kan vi ju föra debatten per korrespondens eller skicka mejl fram och tillbaka. Jag trodde vi satt här för att möta varandras argument här i talarstolen. Om jag redovisar en synpunkt kanske jag kan få något nytt tillbaka i stället för att detta bara ska baseras på det skriftliga underlag som har funnits. Då kan jag kanske också be om ett skriftligt underlag så behöver vi inte sätta av så mycket tid för att komma hit. Jag tycker att det vore en sämre lösning. Sedan gäller det kommentar om att det inte finns någon pris- och löneomräkning som teknik för detta och att det leder till att anslagen bara urholkas . Förklara för mig om jag nu får provocera att kommentera vad jag säger här hur man kan kalla det urholkning om någonting fördubblas? Anslaget har ju fördubblats . I stället för en automatik där tjänstemännen på budgetavdelningen räknar ut ett indextal med en decimal och säger att det är hit eller dit, har vi i politiska beslut valt att höja de här anslagen bit för bit, just för att de fria grupperna är så viktiga, så att det nu har fördubblats. Hur kan man kalla en fördubbling en urholkning? Jag fattar inte det. Jag tycker att det vore bra om kunde reda ut hur en fördubbling är en urholkning. Jag för min del är glad att pengarna har fördubblats. Men jag kan gärna uttrycka min förhoppning som kulturminister att det kan öka ännu mer. Det här är en livaktig och vital sektor som kan göra god nytta också för större anslag och spendera dem på ett klokt och vettigt sätt. Jag skulle gärna vara med om en sådan ambitionshöjning. Jag tänker verka för det i nästa års budgetarbete. Jag ska göra vad jag kan för att det blir så. Men i avvaktan på det kan man väl ändå vara ganska nöjd med att en fördubbling ändå har kunnat åstadkommas. Jag tycker, som jag försökte säga tydligt, att det är en dålig lösning med en öronmärkning av anslagen, precis som . De fria gruppernas själva grej är ju att de är väldigt fria. Det framgår ju till och med av namnet. Då ska det vara mindre av den sortens styrning. Men har det kommit kritik för att just den speciella kostnadspost som vi nu diskuterar har blivit ett problem. Det har kommit kritik om att staten är ansvarig och inte har gett speciella pengar till just den här speciella kostnadsposten. Om den kritiken är tung, har fog för sig och vinner brett gehör måste väl jag som ny kulturminister, som inte har tänkt igenom allting så himla noga ännu, ställa mig frågan om att det kanske inte var bra det som jag tyckte, nämligen att bidragen lämnar stor frihet. Då kanske man ska återgå till en mer precis och detaljreglerande bidragsform som öronmärker pengar hit och dit och talar om hur mycket som ska gå till lokaler, lokalhyresökningar, pensionskostnader, sjukförsäkringar och så vidare. Jag tycker att det vore en sämre lösning, men jag tolkar innebörden av kritiken så att man mellan raderna efterfrågar mer av precision i styrningen och bidragsgivningen. 54 (): Är kulturministern förvånad så är jag det också. Jag kan förbehålla mig rätten att i en debatt diskutera det svar som har kommit skriftligt från ministern utan att det behöver betyda att jag inte möter de argument som kommer i kammaren. Jag kan fortsätta att förbehålla mig den rätten. Jag hoppas att det inte var ett personligt angrepp det var frågan om. Jag tycker att det är viktigt att få ge några råd så här i mitt sista inlägg. Kulturministern borde träffa och föra ett samtal med dem om hur de har beskrivit detta. De menar att det finns brister och att det behövs mer medel till de fria grupperna, bland annat när det gäller pris- och löneomräkningen. De uttrycker att eftersom man har de resurser man har går medlen till färre grupper. Det är den oro de själva ser. Ta det samtalet med ! De kommer att kunna utveckla detta. Det var inte bara mina ord, utan vi har också fått detta från . Sedan har vi kristdemokrater mycket väl tagit till oss alla synpunkter när det gäller underlaget till budgeten. Det har medfört att vi har budgeterat mer pengar än regeringen till de fria grupperna, nämligen 10 miljoner mer. Jag ska dock försöka vara optimistisk. Jag tycker att kulturministern dessvärre i den här debatten lite väl mycket har kringgått frågan. Jag får kanske ändå visa lite överseende i denna första debatt. Det här är en viktig fråga, som handlar om de fria gruppernas situation, och jag tror att vi framgent kommer att mötas i debatten om den. Jag är övertygad om att ministern när han har fått möjlighet att bättre sätta sig in i frågan kommer att se att det finns ett problem som behöver lösas och att man då kommer att behöva stöd och hjälp och betydligt högre ambitioner från regeringen än vad vi har sett . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2004/05:97 om orimliga hyror för statliga museer 55 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig vilka omedelbara kontakter jag som ny kulturminister avser att ta med de statliga museerna och vilka konkreta åtgärder som jag avser att vidta för att mildra de negativa effekterna av det nya marknadsanpassade hyressystemet för statliga museer. Jag vill börja med att understryka vikten av att de statliga museerna har en stark, långsiktig och förutsägbar finansiering. Regeringen har därför ökat anslagen till de statliga museerna. Som ny på posten som kulturminister har jag självklart ambitionen att fortsätta det arbete som min företrädare framgångsrikt har drivit i det här avseendet. Jag ser det också som naturligt att möjligt träffa företrädare för de statliga museerna, liksom andra myndigheter och institutioner på kulturområdet, för att få närmare intryck av deras verksamheter. Det ingår även i ordinarie verksamhet att ha täta och löpande kontakter med berörda museer och teatrar om bland annat hyresfrågor. I det ingår också att jag noga kommer att följa institutionernas ekonomiska situation nu och . Därutöver har hyressystemet för statliga kulturinstitutioner prövats av den parlamentariska , i vilken för övrigt själv var ledamot. Han var också med om att ge den dess namn. Kommitténs betänkande Hyressättning avvissa ändamålsbyggnader (SOU 2004:28) har remissbehandlats och ärendet bereds just nu i . Därefter kommer regeringen att kunna redovisa sina ställningstaganden för . Den konkreta situation som hänvisar till handlar om den prisomräkning av kulturinstitutionernas statsanslag som görs i samband med omförhandlingar av hyresavtal. Från att tidigare ingen särskild nivåanpassning gjordes i samband med att ett hyresavtal löpte ut och tecknades om, har numera den ansvariga myndigheten i uppdrag att basera prisomräkningen på bland annat marknadshyrans utveckling i den aktuella regionen. Det betyder generellt sett en lägre kompensation när priserna på hyresmarknaden har sjunkit och en högre kompensation när priserna på hyresmarknaden har stigit. Inför årets omförhandlingar av hyreskontrakt meddelade Statskontoret att marknadshyran i hade sjunkit, och därmed minskade också hyreskompensationen automatiskt i de statliga anslagen. begärde statliga hyresvärdar en högre hyra, en situation som hyresgästerna naturligtvis inte känner sig tillfreds med. Hela frågan om hyressystemet för statliga museer och andra kulturinstitutioner prövas som sagt just . Det är naturligt att även problemet med prisomräkning av anslagen behandlas i det sammanhanget. 56 (): Jag tackar kulturministern för svaret. Jag uppfattade en viss ödmjukhet i det, och det tror jag är klädsamt, för det gäller svåra tekniska frågor. Som ministern uppmärksammar i svaret har jag suttit med i utredningen om hyressättningen för ändamålsfastigheter. Det är alldeles rätt att jag också var med om att ta fram namnet på utredningen. Framför allt var innehållet i utredningen inte någon enkel materia. Det gällde först att sätta sig in i utredningen och sedan att försöka komma med goda förslag. Vi blev dessvärre inte eniga i utredningen. Inte minst var det så att expertrepresentant avgav ett långt kritiskt yttrande. Jag säger det även om jag inte delar hans uppfattning. I andra stycket av kulturministerns svar redovisas kärnan i problematiken. Jag delar synen att de statliga museerna ska ha en stark, långsiktig och förutsägbar finansiering. Vi kan väl lugnt påstå att detta gäller också för alla andra institutioner som vill bestå. Men frågan är i vilken mån museerna, som är förlagda till fastigheter som svårligen kan användas alternativt, har fått dessa förutsättningar. Vi kan ju alltid diskutera frågan om en stark finansiering. Det finns väl nästan aldrig någon företrädare som känner sig nöjd, och vi kan ha lite olika uppfattningar om vad som är en stark finansiering. Men långsiktigheten är mycket tveksam genom att det handlar om årliga anslag som bestäms för det nästkommande året. Det skulle kanske inte göra så mycket om förutsägbarheten hade varit stor, men så har uppenbart inte varit fallet. Vi har åtminstone tre museer som fått sitt statsbidrag minskat, något som de uppenbarligen inte förutsett, och det har då handlat om hyressättningen. Kopplingen till marknadshyran här i känns ganska egendomlig eftersom museerna inte kan påverka situationen genom att flytta från fastigheten. Vad finns det till exempel för alternativanvändning till ? Knappast någon alls. Det är då rimligare med kostnadshyra, och det är också något som utredningen har föreslagit. Hyresgästerna skulle själva få rätt att välja om de vill ha det på det sättet. Det nuvarande systemet har på några ställen inneburit en sänkning av statsbidraget som hyresvärden har begärt en hyreshöjning. Detta visar ju på orimligheten i systemet. Kulturministern säger sig också vilja noga följa institutionernas ekonomiska situation , men det är ju som problemen är helt akuta för några av museerna. Jag undrar fortfarande vad ministern tänker sig för dessa. Det är uppenbart att det nuvarande systemet får kulturpolitiska konsekvenser redan på mycket kort sikt. Det är märkligt att vi från regeringen får ett kulturbudgetförslag som får förödande konsekvenser för en del institutioner. Man har i efterskott lyckats rehabilitera sig genom att föreslå en lösning beträffande pensionerna men kommer med ett liknande åtagande beträffande hyrorna. Jag kan inte underlåta att citera ur näst sista stycket i kulturministerns svar, som handlar om att hyreskompensationen automatiskt minskat i de statliga anslagen: begärde statliga hyresvärdar en högre hyra, en situation som hyresgästerna inte känner sig tillfreds med. Tala om underdrift eller på ren svenska understatement! Jag tycker att analysen är klar, men något svar på vad ministern tänker göra finns ju inte mer än att frågan prövas. Jag har inte sett någon tidsplan för när du tänker återkomma med förslag till . Jag väl ändå under de sekunder som jag har kvar tacka för att jag fick en tidsplan i det förra ärendet. Jag hoppas att jag får en tidsplan även i det här. 57 (): Det var intressant att ta del av det svar som kulturministern har lämnat till . Hyrorna på olika fastigheter är ett stort bekymmer. Det gäller ju inte bara för statliga museeer, men är det de som det handlar om. I kulturutskottet har vi länge ifrågasatt att hyrorna är så höga, och det känns väldigt märkligt när det talas om att man måste följa marknadspriserna. Det är ju knappast möjligt att hyra ut exempelvis till något annat än ett museum. Jag skyller nu inte det här med marknadspriserna på regeringen utan vi är medvetna om att det är andra som har uttalat sig om detta. Att det dessutom skulle ha en betydelse för hyran att man har sjöutsikt tycker jag också är märkligt. Jag tror knappast att det kommer fler till bara därför att man därifrån har havsutsikt. Att Fastighetsverket väljer att höja hyrorna på sådana grunder känns rätt märkligt. När regeringen har infört fri entré på statliga museer kan jag se hur resurserna liksom bara rinner bort. I stället för att man tar ut en entréavgift och därmed får in lite intäkter försvinner dessa avgifter, och såvitt jag förstår kommer museerna inte att kompenseras fullt ut för bortfallet av entréintäkterna. Dessutom kommer museerna att slitas ned, vilket på ett sätt kan ses som positivt eftersom man förväntar sig fler besökare, men när man inte har resurser för att rusta upp i tillräcklig utsträckning kommer lokalerna att hamna i ett restaureringsbehov som blir till en ond cirkel. Redan nu är det väldigt många lokaler som är i behov av upprustning, till exempel Botanhuset på . Ventilationen och rörstammarna i huset är ursprungliga, och lokalerna är underdimensionerade med arbetsplatser inträngda mitt i samlingarna. Passagerna är trånga, och det är väldigt svårt att komma åt samlingarna. De är därför i stort behov av en rejäl upprustning, alternativt nybyggnad. Men varifrån ska man ta pengarna till det? Brandskyddet på museerna är en annan fråga som är besvärande. Hur den frågan ut? Det jag har lyft fram är bara några av de problem som museerna dras med, och därför känns det som om regeringen är fel ute när man inför fria entréer på de statliga museerna när det är så mycket annat som man skulle behöva ta itu med. Jag ska avslutningsvis tillägga att syn på fria entréer är att det ska vara fritt upp till . Sedan tar man ut avgifter. 58 (): Även från sida hälsar vi naturligtvis den nya kulturministern i det här fallet välkommen. Jag hoppas att det kommer att hända mer på departementet än vad det har gjort under företrädaren. handlar det om hyresfrågorna här. Jag tolkar ändå den nya kulturministerns svar som att han inser att det faktiskt finns ett systemfel i allt det här. var det ju åtskilliga museer som larmade om de besynnerliga och oklara hyreskostnaderna. I flera fall talades det till och med om en konkursliknande situation, apropå det här med långsiktig stabil finansiering. Då handlade det också väldigt mycket om och hur man agerade därifrån. Man står i och för sig inte helt ensam man har också regeringen bakom sig, och regeringen ställer ju avkastningskrav och vill att ska ställa avkastningskrav såväl på och som på de statliga museerna. Precis som mina kolleger här i utskottet undrar jag: Vad har de här institutionerna och museerna för alternativ? Efterfrågan på museibyggnader är inte så stor, så det är inte särskilt realistiskt att man skulle flytta därifrån. Både interpellanten och jag är vänner av både marknadsekonomi och marknadshyror, men vi inser att det i så fall måste finnas en balans på marknaden, tillgång och efterfrågan, och det gör det inte i det här fallet. När det handlar om marknadshyror, som sätter på de här institutionsbyggnaderna, ingår precis som sade bedömningar om centralt läge och närhet till vatten. Från har man tagit fram ett papper som jag ska läsa några rader från: Statskontorets bedömningar av marknadshyran i innanför tullarna ingår också som ett underlag i analysen. bedömningar av marknadshyran görs dock på en mycket mer detaljerad nivå än den marknadshyra som Statskontoret räknar fram för området innanför tullarna. I bedömningar vägs faktorer som hur centrala lokalerna är, deras teknisk standard och om byggnaden har sjöutsikt etc. in vid fastställandet av hyresnivån. Jag vill fråga kulturministern om han tycker att det här är rimligt. Det gäller ju ofta våra kulturinstitutioner: De ligger centralt, och i vissa fall vid vatten. Det är ju något av själva poängen för att människor lätt ska kunna komma dit. 59 Utbildnings- och kulturminister (): svänger det fort i politiken! Det har gått här sedan vi hade en debatt här på temat att det är ett elände för de fria teatergrupperna att man inte har någon automatik i sin anslagsuppräkning. Man har för lite index och för mycket politiska beslut baserade på årets förhållande. har de eller vad det är löpt, och har vi en debatt på temat att det är ett elände med dessa index som gör att allt går så automatiskt att man inte har något inflytande över hur tillfälliga och speciella faktorer slår och att denna automatik är så i grunden fel att den måste göras om, ändras eller tas bort. Jag förstår inte riktigt vad alternativet är. Att konstatera att dagens förhållanden är problematiska är ganska okontroversiellt. Jag uppfattar att det är vad alla tycker. Men jag kunde inte höra något alternativ i de diskussioner som var. Det viktiga för mig är att anslagen till hyresgästerna i de fastigheter som hyrs ut på de här speciella villkoren har räknats upp mycket kraftigt, inte . Det gör att precisionen i de här avtalen är dålig och måste vara dålig. Det blir så när man har den här typen av automatik och när man, som säger, inte har någon riktig marknad med balans mellan utbud av och efterfrågan på nationalmuseifastigheter. Genom de ambitionshöjningar man har gjort beträffande anslagen har man ändå ett visst svängrum vad gäller att hantera detta. Min grunduppfattning är att det här med automatik är svårt. Det är en fråga som man måste närma sig med viss ödmjukhet. Det speglas i det att man har diskuterat den här frågan väldigt . De alternativ som kommer fram på bordet är alla behäftade med svagheter. Det finns alltså inget enkelt alternativ som löser alla problem, utan alla lösningar som löser vissa problem skapar nya av en annan art. Det här har diskuterats ända sedan man bestämde sig för att bryta upp den gamla . Om jag inte minns fel var det under tid i i regering som de här frågorna mognade fram och var färdiga för genomförande ungefär 1994. Någon lösning då på detta som vi inte känner till har jag inte kunnat få fram. Det finns två alternativ. Man kan ha en kostnadsbaserad hyra, och man kan ha en marknadsbaserad hyra. I den kommitté med det konstiga namnet som satt med i värderade man ju detta och föreslog, såvitt jag förstår, ingen ändring och förordade inte att någon av dessa var bättre. Det kanske berodde på att den kostnadsbaserade hyran skulle ge högre hyra, därför att hyrorna täcker kanske inte riktigt de kostnader som hyresvärden har för alla de ambitiösa investeringar som behövs. Vi hörde om några stycken , till exempel brandskydd, ventilation och en del annat som tränger sig på. Jag för min del tycker att dagens system är ofullkomligt, och jag tänker engagera mig i att se vad som går att göra åt det, men jag vill inte lämna utfästelser om att det finns någon quick fix som enkelt med ett ryck i en spak eller ett tryck på en knapp löser alla problem simsalabim. Det här är svårt. De lösningar man kan hitta kommer att medföra andra, nya svårigheter, och vi måste närma oss dem på ett ambitiöst sätt. Men dagens förhållanden är inte bra det tror jag vi kan vara överens om och jag har i mitt interpellationssvar också gett besked om att det är regeringens uppfattning och att vi kommer att ägna oss åt att se vad som går att göra åt det här. 60 (): Jag uppskattade i början av mitt förra inlägg kulturministerns ödmjuka inställning, och jag fortsätter att uppskatta den fortsatta ödmjukheten! Det beror kanske på att jag försökt jobba med det här under ett halvårs eller . Det är så svårt som du pekar på att hitta någon lösning här. Det vi kom fram till och föreslog var ju att de som är i ändamålsfastigheter, alltså där det i praktiken inte finns någon marknad, själva ska få välja vilket av de här systemen de vill ha. Det viktiga, som var oerhört viktigt, är att det finns en transparens, det vill säga att man kan se igenom vad det är , eller vad hyresvärden nu heter, grundar sin hyressättning på. Det här med att vi har olika debatter ja, det är väl lite av kulturens skönhet att det växlar snabbt! Jag är glad att det är kulturministern som är här och diskuterar detta eftersom detta har kulturpolitiska konsekvenser. Det har ju faktiskt också finansiella konsekvenser, och vi kunde ha haft finansministern här och diskuterat detta. Det här är ju en match som kulturministern får ta mot finansen i det här avseendet för att se vad det är för system, hur det ska fungera och hur mycket avkastningskrav man ska ha. Vi från utskottet jag gissar att jag talar för mina kamrater här kan gärna ge understöd i den matchen mot finansen. Jag kan varsko ministern om det nu gläder honom eller inte om att de här förhandlingarna nog inte stannar vid det här avsnittet med automatisk anpassning till marknadshyra eller kostnadshyra, utan det kommer också att handla om vilken frihet institutioner ska få ha när det gäller att utföra underhåll i egen regi eller annans regi än hyresvärdens och hur man ska lösa frågan om eftersatt underhåll, som är en jättefråga som, om man inte kommer fram till en rimlig lösning, kommer att få ännu svårare kulturpolitiska konsekvenser än det vi diskuterar, faktiskt. Jag är givetvis bekymrad över att museiledningarna och andra institutioners ledningar måste ägna så mycket tid åt budgettekniska frågor att den kulturella delen riskerar att falla i prioritering. Jag hoppas att kulturministern kan medverka till att ledningarna får just vad han så elegant uttryckte i början av svaret om en stark, långsiktig och förutsägbar finansiering. Då kommer det att ske en ytterligare utveckling också av den museala verksamheten. Det var någon av de andra som talade om att har tagit fram en utredning och citerade ur den. Det är bra att har tittat på detta, och det finns en promemoria . Man konstaterar där att systemet för att bestämma hyresnivån och systemet för att räkna om anslagen till institutionerna inte harmonierar med varandra. Och vi kan väl vara överens om att om musiken ska låta vackert bör det vara harmoni mellan stämmorna? 61 (): Jag skulle vilja ha ett förtydligande från kulturministern. Jag förstod inte den jämförelse han gjorde med uppräkning av de fria grupperna och marknadshyrorna. Jag ser väldigt annorlunda på dessa saker. Sedan sade kulturministern att han inte fick några förslag från oss. Jag sade bland annat att jag tycker att det är märkligt att man måste ha marknadspriser till följd av att man har sjöutsikt och att man inte ska följa marknadshyrorna för de fastigheter som inte kan användas till annan verksamhet än till exempel museer, opera, teater och så vidare. Men jag kan ha förståelse för att ministern kanske inte har uppfattat att jag sade det. Jag har också en viss respekt för att ministern nu behöver hjälp av sin sakkunnige medarbetare, och jag märkte att ni satt och pratade med varandra medan jag gav dessa tips. Därför upprepade jag dem. Men det känns lite konstigt att få kritik när man har framfört några förslag. Jag tycker inte att det går att jämföra marknadshyror på sådana lokaler som inte går att använda till något annat, som man kan när det gäller bostäder. Det är i alla fall glädjande att kulturministern tänker engagera sig i att se vad som kan göras. Jag kan också förstå att det är svårt att säga , men vi väntar med stor nyfikenhet även på det. 62 (): Jag tyckte om ordet ödmjukhet som kulturministern använde sig av. Det är klart att vi kan stå här och komma med alternativa lösningar. Jag kan säga så mycket som att vi moderater diskuterar marknadshyror därför att systemet inte fungerar. Det fungerar inte när det gäller skolor. Vi ser problemen i . Det är en annan fråga. Men det fungerar inte i det här fallet heller. Såvitt jag har förstått när jag har talat med museifolk är ett problem i sammanhanget dessa ramanslag som museerna får, alltså en stor icke definierad påse med pengar som man ska fördela på ett sätt som motsvarar de krav som ställs i regleringsbrevet. Men när vi kommer till Statskontoret som går in och räknar på detta går man ifrån principen om ramanslag. Det betyder för till exempel det enskilda museet att det är meningslöst att försöka påverka hyrorna och behålla någon form av vinst, om man får kalla det så, genom att exempelvis minska lokalytorna eftersom resultatet i alla fall blir att Statskontoret eller finansen plockar av museet de pengar som man så att säga har tjänat in genom att försöka påverka sin situation.