prot · GS0932 · 2004-11-18 00:00:00 — Det är naturligtvis alldeles riktigt att, som jag sade i mitt anförande, det inte är lagändringarna i sig som ensamma kommer att fälla avgörandet kring utfallet. Det är naturligtvis också det arbetet och de förbättringar och förändringar som sker inom rättsväsendet när det gäller att bemöta brottsoffren, att ha kunskap om offrens situation. Det pågår ett viktigt utvecklingsarbete runtom inom polisen, åklagarväsendet och på domstolssidan för att flytta fram positionerna. Jag är övertygad om att det här kommer att ge utslag i fler fällande domar. 20 (m) replik: Om jag förstod vad sade kan vi vara överens om att det behövs åtgärder av många andra slag än ändrad lagstiftning. Vad jag förstod finns inga förslag till förändringar i lagstiftningen i propositionen som flyttar fram möjligheten att fälla någon för våldtäkt. Det är i så fall ett bekymmersamt konstaterande. Det var och är min misstanke. Jag ska läsa på ännu bättre vi har på oss. Ditt besked är alltså att lagstiftningen innebär ingen förbättring vad gäller att kämpa emot de allvarliga kränkningar som människor utsätts för det är inte bara kvinnor, men framför allt kvinnor. 21 () replik: Det är alldeles uppenbart. Då har man inte läst propositionen särskilt noga. Här sätts kravet på tvång tydligt lägre. Därmed ökar möjligheterna att komma åt gärningsmännen. Likaså lyfts in en stor katalog på vad som är hjälplöst tillstånd. Därmed kallar man våldtäkterna vid dess rätta namn. Det ökar naturligtvis möjligheterna till fällande domar. Det här måste kompletteras med en ökad effektivitet bland rättsväsendets myndigheter för att kunna få fram fler fällande domar. 22 (): har regeringen äntligen fått fram en proposition om ny sexualbrottslagstiftning. Det är kommittén tillsattes. När den nya lagstiftningen träder i kraft har det gått orimligheterna med dagens sexualbrottslagstiftning uppmärksammades och tillsattes. Jag måste säga att jag tycker att är en pinsamt , men är propositionen här, och jag ska faktiskt börja med att tala om det som jag tycker är bra. Utan tvekan går regeringen i rätt riktning. Den sexualbrottslag som föreslås är betydligt bättre än dagens. Även om vi från sida kommer att föreslå ett antal förändringar och förbättringar kommer vi inte på något sätt att vilja skjuta upp de här förändringarna, som regeringen nu föreslår i sin proposition, utan vi kommer att föreslå ett tillkännagivande om vad regeringen ska återkomma med till . Den kanske största förändringen det var också denna fråga som belystes i det så kallade Södertäljemålet, som föranledde är att sexuellt utnyttjande av en berusad, sovande eller en som på annat sätt är i hjälplöst tillstånd ska bedömas som våldtäkt. Det är bra. Det är nödvändigt, och det följer absolut det allmänna rättsmedvetandet. Det är också bra att våldtäkt mot barn särregleras och att det inte krävs något tvång eller våld. har tidigare pekat på behovet av särreglering vad gäller brott mot barn. Till exempel har vi yrkat på en särreglering vad gäller misshandel av barn, men det har tyvärr Socialdemokraterna sagt nej till. Andra bra förslag som också har lyft upp tidigare är att sexköp även ska vara kriminaliserat om någon annan betalar. Det måste ju ha varit en miss i sexköpslagen från första början. Ett höjt straffmaximum vad gäller vissa sexualbrott har vi också drivit på och att preskriptionstiden ska börja löpa först den dag då barnet fyllt . Detta är utmärkt. Så långt ska regeringen ha ett erkännande för att propositionen är en förbättring av befintlig lagstiftning, men tyvärr finns det en hel del som saknas. När den nya sexualbrottslagstiftningen träder i kraft, förmodligen , har världens modernaste sexualbrottslag, åtminstone om man med modern menar ny. Men om man med modern menar jämställd, rättvis och human tycker jag att fortfarande ligger efter. Dagens lagstiftning ger mannen en rätt att ta för sig. Mannen och kvinnan kan vara helt överens om de faktiska omständigheterna. Hon säger att hon var så rädd att hon låg helt stilla. I efterhand beskriver kvinnan det ofta som att hon lämnade sin egen kropp. Mannen kan medge att han inte var ett dugg intresserad av att ta reda på om kvinnan faktiskt ville. Han ansåg att hon inte var speciellt berusad, och eftersom hon inte gjorde något motstånd var det väl fritt fram. Enligt dagens lagstiftning kan han inte dömas för någonting för att han har inte begått något brott. Det krävs inget samtycke. Ansvaret ligger alltså hos kvinnan att se till att mannen förstår att hon inte vill ha sex. Det rimliga borde väl vara att mannen har ett ansvar att ta reda på huruvida kvinnan vill ha sex. Det är en enorm skillnad, och denna ansvarsfördelning kvarstår med den proposition som vi nu har på vårt bord. Kritiken har jag framfört tidigare, bland annat i den interpellationsdebatt som hänvisade till med justitieministern för sedan, och denna kritik delas också bland annat av professorn i straffrätt . Regeringen har inte klarat av att behandla detta så kallade samtyckeskrav. Justitieministerns svar vid nämnda interpellationsdebatt var att det skulle ta ytterligare att arbeta in detta i propositionen. Som jag tidigare sade vill inte skjuta upp de goda förslag som finns i propositionen. Därför kommer vi att föreslå att ska tillkännage för regeringen att man ska återkomma med förslag till lagstiftning som uppfyller krav på straffbeläggande av alla sexuella handlingar som inte bygger på samtycke. Som har sagt har , och redan lagar som innebär att sexuella handlingar som företas utan samtycke anses som våldtäkt. Det tycker jag också att borde ha. Jag menar att det är en skandal att kommer att ha senast stiftade sexualbrottslag, och ändå uppnår vi inte de krav som ställer. Elisebeht hävdade i sitt inlägg att ett samtyckeskrav automatiskt innebär en omvänd bevisbörda. Så är inte alls fallet. Det kan vi ta upp senare om Elisebeht begär replik. Nästa fråga som uppstår är vem som har beviskravet för att det fanns ett samtycke och hur ett sådant beviskrav ska bedömas. Låt mig ge ett exempel. Låt oss säga att jag slår justitieministern på käften så att det börjar blöda och tänderna lossnar jag tänker inte göra det, så ni behöver inte berätta det för honom. Jag hävdar sedan att justitieministern hade samtyckt till slaget. Då kommer domstolen att starkt ifrågasätta huruvida det fanns ett sådant samtycke, och beviskravet kommer aldrig att läggas på att justitieministern ska visa att han faktiskt inte hade samtyckt. Men när det gäller sexualbrott är det precis tvärtom. Det finns rättsfall där kvinnan har kommit till sjukhus med skador i underlivet och sagt att hon blivit våldtagen. Det blir rättegång mot männen, och då hävdar de att kvinnan var med på det sexuella umgänget och att hon ville ha det på det sättet. Hon ville ha vad vi kan kalla hårda tag, och de här skadorna uppstod. I det läget kommer domstolen att ställa krav på åklagaren och kvinnan att de ska bevisa att kvinnan inte har samtyckt till de skador som det sexuella umgänget lett till. Varför är det så? Varför skulle det vara mer troligt att kvinnan faktiskt vill ha sex med flera män tills hon får skador i underlivet? Jag skulle vilja påstå att det förmodligen är vanligare att män genom sitt konkludenta handlande samtycker till slagsmål än att kvinnor samtycker till sex som leder till skador som tvingar dem att uppsöka läkare. En tredje sak som jag skulle vilja ta upp är rubriceringen mindre grov våldtäkt, en rubricering som ger sken av att en våldtäkt kan vara mindre allvarlig. föreslog att denna rubricering skulle tas bort, och det kommer också vi i att föreslå. Vi menar att ingen våldtäkt kan anses vara mindre grov. Det är ett hån mot en kvinna att säga att den våldtäkt hon har utsatts för är mindre grov. Den kvinnan anser med all säkerhet inte att det hon utsattes för var mindre grovt. En fjärde sak, och det sista som jag tänker ta upp under den här remissdebatten, är sexköp av en tvångsprostituerad, som över huvud taget inte har tagits upp i propositionen. En tjej som är utsatt för trafficking och tvingas att prostituera sig lever under ett ständigt hot. En man som köper sex av henne, även om han vet att hon är utsatt för trafficking, döms för sexköp förmodligen till böter. Vi menar att han, även om det inte är han själv som har hotat kvinnan, vet i vilken situation hon befinner sig, och han utnyttjar det. Alltså borde han också kunna dömas för våldtäkt. Lagstiftning är viktig, men den förändrar inte attityder speciellt effektivt. Jag vill ta tillfället att uppmuntra män i hela att följa männens exempel i . Skapa manliga nätverk mot mäns våld mot kvinnor! Vi har ett kollektivt ansvar för att påverka andra mäns attityd. Till slut vill jag säga att lagstiftningen givetvis ska vara könsneutral, men jag använder i mina exempel mannen som förövare och kvinnan som offer, eftersom det är så det ser ut i verkligheten med några få undantag. 23 ELISEBEHT () replik: Lagrådet har resonerat kring samtyckesfrågan och Bulgariendomen. Man har inte någonstans skrivit att vi ska ändra lagstiftningen i den riktning som du och flera här förespråkar. Det är snarare så att Lagrådet skriver att om man skulle ha en sådan ordning är det uppenbart att det i praktiken ofta måste uppstå stora svårigheter att avgöra om en sexuell handling har genomförts i strid mot den ena partens vilja då det inte påstås ha förekommit något mått av våld eller hot. Det finns också det här är det riktigt viktiga en klar risk för att utredningen i sådana fall i stor utsträckning kommer att koncentreras på det påstådda offrets beteende i anslutning till den aktuella gärningen. Jag har hört nu och jag har läst tidigare i interpellationsprotokoll hur ser på att vi borde ha en samtyckesordning. Då blir min fråga: Bortser ifrån den bieffekt som detta skulle få för brottsoffret? Är det inte viktigt? 24 () replik: Självklart är det viktigt. Utsatta kvinnor beskriver i vissa fall behandlingen i domstol som den andra våldtäkten. Jag tror att de kvinnorna anser att det ändå inte kan bli så mycket värre. Det är viktigare att mannen kan fällas för det brott som han har begått. Det är inte så att vi står maktlösa inför vilka frågor som får ställas till offret och vad som ska anses relevant i domstolens prövning. Som lagstiftare kan vi styra detta. Vi kan tydligt säga i förarbetet att brottsoffrets klädsel eller tidigare sexuella erfarenheter inte ska ha någon betydelse i domstolens bedömning. Visst kan vi göra så. På det sättet kan vi minska både vad som gäller utsattheten för kvinnor i de här målen och vad som skulle gälla om det fanns ett samtyckeskrav. Elisebeht hävdade att det skulle bli en omvänd bevisbörda bara för att man har ett samtyckeskrav. Så är det ju inte. Även med ett samtyckeskrav ligger bevisbördan på åklagaren om mannen hävdar att det fanns samtycke från kvinnan. Mannen kan säga att det inte var något samtycke men att hon inte gjorde något motstånd. Det är inget sexualbrott. Det är inget brott över huvud taget. Det kan jag inte tycka är tillfredsställande. Tycker Elisebeht det? 25 ELISEBEHT () replik: Det faktum att vi får se en mängd kränkande frågor ställas till brottsoffer i rättssalarna är ett stort bekymmer. Det försöker vi göra någonting åt. Vi bildar opinion kring de frågorna. Vi skriver i propositionen på nytt samma sak som står , men att gå in i processrätten och tala om vilka frågor som exakt får ställas och inte ställas borde till och med förstå är fullständigt ogörligt. Det kan ju vara så att brottsoffrets beteende har haft betydelse. Vi vill inte göra det här landet till en stat med rättslöshet för män. Vi vill faktiskt se till att man i domstol kommer så nära sanningen som det bara är möjligt. Då måste naturligtvis frågor få ställas till brottsoffret. Men om man har en samtyckesordning, som du förespråkar, kommer per automatik, med självklarhet, fokus att riktas på brottsoffrets beteende därför att den tilltalade är oerhört angelägen om att se till att få fram till rättens ordförande och ledamöter att han har uppfattat att han har ett samtycke. , ett samtycke kan vara skriftligt, men det kan också vara väldigt tyst. Det är precis likadant med det motsatta. Ett samtycke som inte finns kan också vara väldigt tyst. Hur i jössenamen ska du försäkra brottsoffren om en bättre tingens ordning än den som vi ser den dag du har infört den här samtyckesordningen? Det är för mig en gåta. 60 remissinstanser har ju sagt nej till detta. Lagrådet har inte påtalat att det ska vara så. De frivilligorganisationer som har varit med har heller inte gjort det. Varför i jössenamen fortsätter du att hävda att det skulle bli en bättre ordning? 26 () replik: Det har hänt ganska mycket sedan tillsattes. Till exempelvis hade inte dom kommit när de här remissinstanserna uttryckte sig. Jag kommer inte att yrka på att det ska in i den lagstiftning som vi ska fatta beslut om . Jag kommer att yrka på att det här ska tas upp igen, att regeringen ska pröva det igen. Det hoppas jag att Socialdemokraterna och Elisebeht kan ställa upp på. Det kan vara så, det ska jag medge, att ett ytterligare fokus hamnar på kvinnan, offret, hur hon har betett sig och så vidare om man har ett samtyckeskrav. Men för mig är det principiellt felaktigt att ha en lagstiftning, som vi har och som vi kommer att ha med den nya propositionen, som ger en man rätt att ta för sig. Det är så . Det har inte Elisebeht heller sagt emot. Mannen har inget ansvar för att ta reda på om kvinnan faktiskt vill. Det ligger på kvinnans ansvar att få mannen att förstå att hon inte vill. Den ordningen tycker jag är orimlig. Jag tycker att ordningen nästan med självklarhet borde vara att man faktiskt har ett ansvar att själv kontrollera huruvida den andra personen vill vara med på det som man ska göra. Jag tycker att det skulle vara naturligt, och jag hoppas att Socialdemokraterna kan ställa upp på ett krav att detta ska tas upp längre fram, att regeringen ska återkomma till när vi har beslutat om den nya lagstiftningen. Kanske tvingas vi tillsätta en ny utredning. Överläggningen var härmed avslutad. Propositionen hänvisades till justitieutskottet. 5 § Svar på interpellation 2004/05:117 om hyressättningssystemet 27 Samhällsbyggnadsminister (): de har frågat mig vilka åtgärder som jag avser att vidta för att hyresrätten ska finnas kvar och om jag avser att lägga fram ett förslag om friare hyressättning. Jag vill inledningsvis framhålla att jag anser att det är mycket viktigt att det finns olika boendeformer, däribland hyresrätt. Hyresrätten har flera fördelar jämfört med andra boendeformer. Regeringen har vidtagit ett flertal åtgärder för att stimulera byggandet av hyreslägenheter. Bland annat har ett investeringsstöd införts för att främja byggandet av hyresbostäder i tillväxtregioner med bostadsbrist. En särskild investeringsstimulans har införts för byggande av mindre hyresbostäder och studentbostäder. Som de har nämnt tillsatte regeringen en utredning, , med uppdrag att se över vissa delar av hyressättningssystemet. Utredningen föreslog för att det ska införas särskilda hyressättningsregler för nybyggda lägenheter. Syftet med det förslaget är att förbättra förutsättningarna för nybyggnation av hyreslägenheter. Förslaget remissbehandlas just . Till detta kommer åtgärder som regeringen redan har vidtagit för att stimulera alla former av bostadsbyggande. Jag kommer att noggrant följa vilka effekter som de nämnda åtgärderna har. När det gäller frågan om huruvida jag avser att lägga ett förslag om friare hyressättning vill jag givetvis inte nu föregripa remissbehandlingen av förslag. Jag kommer alltså att ta ställning till den frågan först när remissbehandlingen av förslaget är klar. 28 (): Jag vill börja med att hälsa välkommen som samhällsbyggnadsminister. Jag kunde tyvärr inte delta i debatten men har läst protokollet med intresse. Det är stora utmaningar har framför sig som samhällsbyggnadsminister. Det största tycker jag är att riva hindren så att det kan byggas mer. Det andra är att ge förutsättningar så att alla olika boendeformer kan finnas, kanske då även ägarlägenheter. Det ska finnas på bostadsmarknaden. Det finns en bostadsmarknad när det gäller bostadsrätter och när det gäller småhus. Men när det gäller hyresrätter finns det ingen bostadsmarknad, såvida man inte vill kalla den svarta marknaden, mygelmarknaden och andrahandsmarknaden en riktig marknad. Jag vill inte göra det. Så har det blivit. Varför har det blivit så? Det beror naturligtvis på hyresregleringen och mycket politiskt styrda hyror. Man har också omyndigförklarat de hyresgäster som bor i hyresrätter. De kan ju inte själva avtala om sitt boende som man kan när det gäller de andra upplåtelseformerna. kanske borde ställa sig frågan: Varför har det blivit så när det gäller hyresrätten? Jag vet att ministern inte blir speciellt glad när man påminner om att Socialdemokraterna har suttit vid makten i 63 av , men det är ett faktum. Ni har stor del i att det ser ut som det gör . Jag tycker, precis som , att hyresrätten behövs. Det är ett attraktivt boende. Det är ju rentav ett lyxigt boende. Man har full service. Det har man inte i de andra boendeformerna; där får man stå för en hel del själv. Jag vill att hyresrätten ska finnas kvar, så jag har ställt några frågor om vad är beredd att göra för att den ska finnas kvar. Jag tycker inte att jag har fått några speciellt bra svar. Jag vill verkligen ge hyresrätten en chans. säger att hon inte vill föregå remissomgången. företrädare, sade i alla fall att han var positiv till trepartsöverenskommelsen och att han såg positivt på det hela. Han gav ändå en hint om vad han tyckte. Det är inte sant att inte tycker något. Så sent som kunde man i höra säga att hon inte ville ha något ökat inslag av marknadshyra. Hon ser heller inte något samband mellan hyresnivåerna och LO-funktionärernas agerande. Detta var med anledning av de stora skandalerna där LO-funktionärer och socialdemokrater har fått lägenheter via en viss stiftelse. Då har hon redan uttalat något, tycker jag, till skillnad från i svaret där hon säger att hon inte vill föregå utredningen. Jag hoppas att den här debatten ändå ska kunna ge oss något. Jag vill ge hyresrätten en chans att överleva. Det utgår jag ifrån att också vill. Det finns stor risk att blir hyresrättens dödgrävare. Det kan väl knappast vara meningen. har, som sagt, i andra medier uttalat vad hon tycker om en friare hyressättning. Det borde vara på sin plats att göra det även i talarstol. 29 (): har bostadsutskottet haft en offentlig utfrågning avseende ombildning av hyresrätt till bostadsrätt. Där fanns representanter från olika delar av samhället. Där fanns fastighetsägare, forskare, representanter för hyresgästerna och många fler. Vi kunde få en mycket heltäckande bild under utfrågningen. Hyresrätten som upplåtelseform är viktig att framhålla. Det vill jag betona. Den har en mycket viktig roll på bostadsmarknaden. Min uppfattning är att drivkraften för exempelvis ombildning främst är att man vill få ökad makt över tillvaron. Det finns också en del som ser detta som en god investering. Jag tycker inte att ombildning i sig ska svartmålas. Det handlar i stället om hur vi ska kunna se till att det finns hyresrätter på marknaden. Det är en mycket väsentlig fråga. Under frågestunden på bostadsutskottets hearing ställde jag frågan till deltagarna: Om du var bostadsminister , vad vore din första åtgärd för att öka utbudet och tillgången på hyresrätter? , fru talman, tänkte jag ta tillfället i akt och överföra svaren till statsrådet. Svaret var bland annat att man måste öka byggandet, naturligtvis, och se till många av de frågor vi hade uppe om bullernormer med mera. Det finns skatteeffekter som gör att det finns lönsamhet i att ombilda, och att hyresrätten inte kan konkurrera. Men till syvende och sist handlar det om hyresregleringen och hyressättningssystemet. Det var en del av talarna rörande överens om. Som statsrådet säger går remisstiden ut vad gäller själva utredningen. Grunden för utredningen var ju trepartsöverenskommelsen. De tre stora aktörerna på marknaden fastighetsägarna i , hyresgästernas riksförbund och vände sig till regeringen med en förfrågan. Man kom fram till att en utredning skulle göras. har den tidigare bostadsministern varit positivt inställd och förstått vikten av att göra en förändring inom det hyresrättsliga området. Eftersom statsrådet visar osäkerhet när det gäller om det kommer en proposition eller inte vill jag försöka flytta diskussionen framåt och ställa frågan: Vilka skäl talar för att inte agera utifrån utredningen och initiativet från trepartsöverenskommelsen? Vi kan bidra med att föra en diskussion kring det. Vad skulle kunna tala emot en sådan förändring? 30 Samhällsbyggnadsminister (): Tack för välkomsthälsningen från de . Jag inser att vi och några till kommer att diskutera de här frågorna åtskilliga gånger. Jag hoppas på det öppna och lyssnande klimat som jag tycker att vi hade i den förra debatten. Det vill jag gärna fortsätta. Som båda frågeställarna har fört fram är vi i ord överens om ett antal grundläggande förutsättningar. Vi kanske har valt delvis olika metoder. Det är viktigt att det finns olika upplåtelseformer. Med olika ska vi förstås mena alla. Det är helt riktigt som de påpekade. Det kan handla om hyresrätt, bostadsrätt, äganderätt, ägandelägenheter, kooperativ. Det är viktigt att det finns en mångfald. Det finns olika bostadsmarknader om jag får uttrycka mig så i olika delar av landet. Beroende på om det är bristsituationer eller utflyttningskommuner och hur gammalt eller nytt beståndet är ser marknadsförutsättningarna olika ut. Det kan också finnas väldigt olika förutsättningar i en region, vilket kanske är ett av de tydligaste exemplen på. En frågeställning som man absolut kan tänka vidare runt och där jag tror att vi har väldigt olika syn är: Vill vi att hyresrätten ska vara en marknad i ordets klassiska mening? Om vi vill det, kommer den då över huvud taget att finnas kvar som form? Jag vill att hyresrätten ska vara kvar. Om man vill det måste man också se problemen med till exempel utförsäljningen av hyresrätter som pågår friskt i . Det är något som regeringen, som bekant, med lagstiftning har försökt förhindra. Man har i alla fall försökt se till att det över huvud taget finns en marknad kvar för hyreslägenheterna. Den fråga som jag diskuterade i radio, som de påpekade, var en rak fråga om marknadshyror skulle lösa bostadsbristen i . Då svarade jag: Absolut inte. Det är inte den typen av åtgärder som löser bristen på bostäder. Jag försökte i mitt svar uttrycka en remiss för och remissinstanserna och för mitt relativt nya fögderi med ansvar för bland annat bostadsfrågorna. Jag kan absolut säga tydligt och klart, precis som min företrädare , att jag ser en poäng med den så kallade trepartsöverenskommelsen. Jag ser det också mer principiellt: att kunna och vilja försvara bruksvärdessystemet förutsätter att man kan gå in och vid behov både modernisera och förändra. är det två frågeställningar som har tittat på, bland annat hur vi ska se på hyran för nybyggda lägenheter, där det finns en del förslag, och hyran i det befintliga lägenhetsbeståndet, där man också har kommit med konkreta förslag. Jag kan tydligt och klart uttrycka att jag ser en klar poäng med trepartsöverenskommelsen. För att kunna svara mer specifikt på exakt vilken lagstiftning som regeringen kommer att lägga fram vill jag självfallet avvakta remisstidens utgång. Det är , som bekant. Det är , om jag minns rätt. 31 (): Jag försökte prata om marknad, och om det inte finns någon marknad när det gäller hyresrätter. Jo, det finns en marknad. Man måste vara både blind och döv om man inte ser att den är svart. Jag ser att nickar instämmande. Den är svart denna marknad. Det är en mygelmarknad. Om man har känningar och kontakter kan man greja sig en hyresrätt. Det är attraktivt att bo i hyresrätt, speciellt i innerstaden i , därför att hyrorna är mycket lägre än vad folk är beredda betala.