prot · GR09122 · 2004-05-26 00:00:00 — Godkännandet kom efter en livlig debatt där i kraftfulla ordalag ifrågasatte lagligheten i detta beslut. Man sade att riktlinjer för beslut om PSSA inte följts eftersom man inte tagit hänsyn till alla länders intressen, det vill säga till , och att inte alla berörda länder, det vill säga , varit med på ansökan. Från svensk sida redovisades då det som hade gjorts från övriga sida för att få med på tåget. Ordföranden förklarade att enligt hans sätt att läsa riktlinjerna hade dessa följts. Även hans uttalande ifrågasattes av . Efter omröstningen godkändes som PSSA. Detta var ett utdrag från rapporten från det 51:a mötet med . För att backa tillbaka lite i tiden: gav regeringen till känna att regeringen hos IMO skulle ansöka om att svenska vatten i skulle få status som särskilt känsligt havsområde. Vidare borde regeringen ytterligare påskynda arbetet inom Helcom för att övriga länder i skulle kunna få sina vatten klassade som särskilt känsliga havsområden ett arbete som har varit i gång ända då man i Köpenhamnsdeklarationen beslutade att arbeta för att en gemensam ansökan skulle lämnas in 2003. Vi förutsätter att regeringen avser att följa beslut, och jag vill då ställa mig några frågor. Ger tillkännagivande någon handlingsfrihet vad det gäller metoden eller strategin, som tidigare uttalade sig om, för regeringen när målet att få sakfrågan löst är klart och tydligt? Ja, läser man protokollet från den debatt som miljö- och jordbruksutskottet hade ser man att den moderata ledamoten uttrycker att man i första hand ska använda Helcom och att som andra alternativ ska gå in ensam till IMO. Tillkännagivandet omfattar både svenskt vatten och gemensamt agerande. Miljöministern var medveten om att svenskt vatten stod först. Regeringen har också ett ansvar för att få sakfrågan i hamn. Det har funnits en medvetenhet i regeringen och även i miljö- och jordbruksutskottet efter den information som man faktiskt fick om vilka krav som skulle ställas i samband med ansökan: IMO:s riktlinjer ska följas. Vad är då möjligt? Regeringen har ett ansvar att få sakfrågan i hamn, och för det fordras ett underlag med en sådan kvalitet att ansökan kan vinna gehör. Regeringen har fått ett fullgott underlag som har möjliggjort ett godkännande. Frågan har också haft hög prioritet. Det kan vi faktiskt se av det antal aktiviteter som tagit initiativ till, och den har drivit frågan för att få den i hamn . Har regeringen ignorerat beslut? Nej, det finns inget som tyder på detta, enligt vårt sätt att se. Regeringen har betonat och varit medveten om beslut, men man har också varit medveten om det arbete som redan startats tillsammans med de andra länderna och om vilka krav IMO ställer och om vad som fordras för att vinna i sak. Vi anser också att regeringen har uppfyllt sin informationsskyldighet. Har det funnits utrymme för regeringen att tidigare än vad som skedde redovisa för sina bedömningar om att inte vidta de begärda åtgärderna, och har det varit regeringens avsikt att tillkännagivandet inte skulle komma att kunna efterkommas? Nej, säger vi också här. Regeringen har avsett att efterkomma tillkännagivandet. Regeringen har också arbetat intensivt för att få ett godkännande, och när gav sitt tillkännagivande gav faktiskt, , regeringen också och de andra myndigheterna, , uppdraget att arbeta parallellt med båda spåren. informerade miljöministern miljö- och jordbruksutskottet, och uppgav statsministern i en frågestund att regeringen hade gjort bedömningen att en PSSA-ansökan skulle göras tillsammans med övriga stater runt för att få maximalt genomslag och snabb behandling. Tiden vi talar om från det att rapporten kom, som var underlag för regeringens ställningstagande, till informationstillfället i och för utskottet är . Vi anser att det inte kan finnas någon anledning till någon som helst konstitutionell form av kritik av regeringens handläggande i detta ärende. Vi ställer oss bakom utskottets ställningstagande och yrkar på godkännande av utskottets anmälan. 37 () replik: Både och jag har haft tillfälle att sitta med och ställa frågor till miljöministern och lyssna till miljöministerns svar i den muntliga utfrågning som KU har haft. Där sade miljöministern att vilja var väldigt tydlig. Ändå valde miljöministern och regeringen att gå en annan väg. vilja var att en ansökan skulle lämnas in och att ansökan skulle göras för svenska vatten först. Kan man då säga att miljöministern har respekterat beslut? 38 () replik: Ja, jag tycker det. För man var också mycket medveten om vilka regler och krav som fanns, och man hade ansvar från regeringens sida. Men som man sade att man skulle fortsätta att arbeta på det spår som man började med 2001 träffade Närings- och Miljödepartementen, , sina respektive myndigheter och gav dem ett tilläggsuppdrag, att även det svenska spåret skulle läggas fram. 39 () replik: Som jag refererade till i mitt inlägg var miljöministerns uppfattning att det fanns en konflikt. hade en uppfattning, och regeringen hade en annan. Jag tror att hon uttryckte det som att man, när man har samma utgångspunkter, ofta kommer fram till en samsyn. Hon talade också om att man från sida hade gjort ansträngningar genom att man vid upprepade tillfällen hade besökt miljö- och jordbruksutskottet för att informera och ge möjlighet att ställa frågor om just den fråga som vi diskuterar. Ändå säger hon alltså att man har misslyckats, trots att man har gjort upprepade ansträngningar. I och med att miljöministern säger så lyfter hon väldigt tydligt fram att det beslut som har fattat är ett beslut som regeringen inte känner är förenligt med regeringens uppfattning. Man känner inte att man delar den uppfattningen. Ändå valde man att låta bli att informera . Då måste jag fråga om det kan anses tillfredsställande att komma så sent som innan det var för sent att lämna in den ansökan som hade önskat att regeringen skulle lämna in. 40 () replik: Jag antar att både miljö- och jordbruksutskottet och regeringen och även är ute efter att få sakfrågan i hamn. Det fordras ett underlag med kvalitet för den ansökan, och för att få en kvalitet på ansökan fordras det en ordentlig utredning. Det uppdraget hade tillsammans med de andra myndigheterna fått, och de hade fått tid till , med utgångspunkt i att det skulle lämnas in på Helcommötet. är vad denna fråga som vi har diskuterat, om ett tillkännagivande, handlar om. Vi vill absolut inte ha det datumsatt, men måste också innebära att regeringen har en möjlighet att få fram en sådan kvalitet på ansökan att man kommer att få saken i hamn. Ur den aspekten säger ni i förväg, och jag säger efter rapporten har lämnats. 41 () replik: Låt oss också föra ned diskussionen, så som gjordes avslutningsvis, till den enda punkt där det finns någon konstitutionell oenighet oss emellan och den punkt där det också föreligger en reservation. redovisade regeringen för , bland annat som ett svar på en direkt fråga från men framför allt för miljö- och jordbruksutskottet dit kom, att man inte kunde gå in med en ensidig svensk ansökan inom den tidsram som hade förväntat sig. löpte tiden ut. Som jag sade i mitt anförande gav det här väldigt för ledamöter, de som kanske hade gjort en annan analys än regeringen, att reagera på regeringens ställningstagande, på regeringens analyser och ställningstagande. Kunde regeringen och det är min fråga till ha redovisat detta tidigare för ? Ger inte vårt granskningsunderlag utrymme för tron eller möjligheten att regeringen kunde ha informerat om detta? 42 () replik: Jag vidhåller att regeringen väldigt snart efter rapporten kom till miljö- och jordbruksutskottet. Man hade också svarat i interpellationsdebatt. Bland annat svarade på frågan om en gemensam ansökan. Man sade: Är inte de andra med så går vi in med en egen ansökan. Regeringen släppte aldrig det, och man arbetade på det kontinuerligt . Aktiviteterna visade det. När det gäller tidsfrågan var det en outtalad uppfattning från , och regeringen tolkade att man ville ha en ansökan så snart man hade möjlighet i de möteskonstellationer som fanns. Men det skulle vara en ansökan med kvalitet. Till det fordrades ett underlag, och det var . 43 () replik: säger att regeringen aldrig släppte den handlingslinje som hade önskat. Därom gör vi olika analyser. Som jag läser granskningsmaterialet framstår det för mig som att regeringen redan innan rapporten hade kommit från hade för avsikt att ensidigt satsa på en gemensam Östersjöansökan. Min fråga kvarstår. Vore det inte lämpligt om informationen hade kommit till tidigare än , dagen innan en ansökan slutligen skulle varit inlämnad för att kunna behandlas på junimötet? Man kan möjligen sammanfatta skiljaktigheterna oss emellan som att vi båda ville i hamn med den här frågan, vi ville båda få klassad som ett särskilt känsligt havsområde, men skillnaden är att när regeringen hade hamnen i sikte ville man att ingenting skulle läcka ut. Vi ville gärna att vissa saker skulle läcka ut till , att skulle kunna få ta del av den information som regeringen satt på före , även om vi inte vill att båtar läcker på vägen in mot hamn. 44 () replik: Jag tror inte att vi kommer närmare varandra i den här sakfrågan. Jag vidhåller att kvaliteten på ansökan åstadkoms av rapporten som lämnades från . 45 () replik: Jag har bara en kort fråga som knyter an till det tidigare replikskiftet med . , hade regeringen kunnat informera om sin bedömning tidigare än ? 46 () replik: Jag kan inte annat än upprepa att regeringen behövde det underlag som de fick från och de andra myndigheterna. Det var ett underlag för den bedömning man gjorde av hur man skulle kunna gå in med en ansökan. Den rapporten fick regeringen . 47 () replik: Miljöministern säger: Jag tror att det är viktigt att ha klart för sig att när tillkännagivandet från kom fanns det i det läget knappast några förutsättningar att hinna med en ansökan så snabbt som till . Det är naturligtvis intressant att se vad regeringen har gjort. Men jag hör att och gör bedömningen att regeringen inte alls hade kunnat informera om sin bedömning tidigare än innan ansökan skulle lämnas in. Vi delar inte den bedömningen, , därav den reservation som jag hoppas blir kammarens. 48 () replik: Jag tror inte heller att vi kan komma så långt att vi enas om det här. Jag har framfört de åsikter som vi har från vårt håll. 49 (m) replik: Det är lite bestickande när man hör miljöministern uttala sig i frågan huruvida man kan informera eller ej om slutdatumet är tillräckligt. När hon säger det borde det väl stå klart att regeringen haft intrycket redan då att det inte går. Då hade man kunnat informera om det. Vitsen med tillkännagivanden som beslutar om är att hela ställer sig bakom tillkännagivandet. Hela ska alltså underrättas om skälen till varför regeringen i en eller annan mening inte kan efterkomma beslut. Då räcker det inte med att man tar upp frågan i en interpellationsdebatt, i en fråga, informerar berört utskotts kansli eller utskottets ledamöter. Det är vackert så, men det är hela som har fattat beslutet om tillkännagivandet, eller i varje fall en majoritet av . Det är alltså som enhet som i så fall ska underrättas. Här har regeringen egentligen brustit. hade tydligen miljöministern intrycket att man inte skulle klara det före . Då hade man kunnat tänka sig att man hade underrättat hela om den insikten före som blev fallet. 50 () replik: tar upp en annan sak som vi också har diskuterat ganska mycket i . Det är på vilket sätt man ska gå ut med information till . Räcker det med att ge information till utskottet? Räcker det att svara på en fråga eller en interpellation? Eller måste man från regeringens sida lämna en proposition där man föreslår ett förändrat sätt att hantera en sakfråga? I detta fall innehåller tillkännagivandet två vägar. Om vi tittar på hur den moderata ledamoten i miljö- och jordbruksutskottet uttrycker sig så uttrycker han att vi i första hand ska gå in med en ansökan tillsammans med de andra länderna och i andra hand för svenskt vatten. Egentligen förstår jag inte kritik här. I detta fall har faktiskt regeringen lyckats på det sätt som den moderata ledamoten önskade. 51 (m) replik: Bekymret var att det stod klart ganska tidigt att den enda Östersjöstat som inte var med på noterna och som dessutom riskerade att bidra rätt mycket med nedsmutsningen var . De har ingen stor och lång kuststräcka utmed , men den fartygstrafik som går till och från enklaven är ändå betydande. Det har stått klart ganska tidigt att man inte kommer att få med sig alla stater på en gemensam ansökan till IMO som då ansågs vara förutsättningen för att få en snabb handläggning till stånd av IMO. Redan från början har det stått klart att alla Östersjöstater inte kommer att vara med. Hur det sedan skulle påverka IMO:s handläggning av ärendet visste man kanske inte riktigt, vare sig eller . 52 () replik: är vi inne på sakfrågan. Där är jag glad att regeringen har lyckats. är klassad som ett PSSA-område. 53 (): Först ska jag be att få instämma i vad på ett föredömligt sätt har anfört i den här saken. Jag ska inte försöka mig på att upprepa det. Jag vill också instämma i vad sade om att kritiken som reservanterna riktar mot regeringen på den här punkten bör betecknas som orättvis. Jag håller med om det i detta fall. Vad kokar kritiken i reservationen ned till? Jo, frågan om tidpunkten för när regeringen skulle ha informerat om läget i de här sakerna. Var skulle den tidpunkten ha hamnat? Möjligen åtta eller än vad som skedde. Det var först då som regeringen hade underlaget för att kunna säga att en ansökan inte är möjlig. Alternativet att informera tidigare om att det inte skulle kunna ske hade varit att regeringen efter riksdagsbeslutet hade bestämt sig för att detta var omöjligt och gått tillbaka till och sagt att det inte går, att man inte kan fullfölja det. Det gjorde man inte. Man tog beslutet på allvar och försökte genomföra det, gav uppdrag för att ta fram rapporter och så vidare. Det tog naturligtvis tid. Därför hamnade man i den här tidsnöden. Ändå är inte detta huvudsaken. Detta är inte relevant. Vad är det vi kräver av regeringen? Jag ska citera där utskottet citerar sig självt i betänkandet. Det är på s. 23 om någon vill kolla. Som tidigare anfört förutsätter utskottet att regeringen hörsammar tillkännagivanden och att regeringen redovisar för sina bedömningar om de begärda åtgärderna inte vidtas. Om regeringen inte avser att vidta en begärd åtgärd i enlighet med riksdagsbeslutet måste detta enligt utskottets mening redovisas för inom tidsramen, om en sådan uppställts av . Även skälen för att riksdagsbeslutet inte följs bör tas upp i sammanhanget. Om en redovisning inte kan ges i skrivelse eller proposition till bör den enligt utskottets mening lämnas till i annan form som gör den tillgänglig för samtliga ledamöter. I det här fallet fanns ingen bestämd tidsram. Därmed bortfaller detta formella krav. Det fanns en formulering om men ingen bestämd tidsram. Därmed hade regeringen kravet på sig att redovisa sina ställningstaganden och bedömningar på sedvanligt sätt, vilket senare också skedde i budgetpropositionen som lades fram . Därmed var alla formella krav uppfyllda vad gäller regeringens redovisningsplikt. Men man gjorde betydligt mer än så. Man gav information direkt till utskottet. Man gjorde information tillgänglig för samtliga ledamöter genom svar i frågestunden här i denna kammare. Utöver vad man formellt kunde kräva av regeringen i detta fall gjorde alltså regeringen mer. Låt oss sist och slutligen säga att regeringen ändå hade lyckats ge denna information om att en ansökan inte skulle vara möjlig till tidigare, säg åtta eller . På vilket sätt hade det ändrat förutsättningarna för hanteringen av det här ärendet? Vilken ökad handlingsfrihet hade haft i detta? Ingen, naturligtvis. På de här grunderna menar jag att reservanternas något ansträngda försök att i det här fallet hitta en punkt att kritisera regeringen på är orättvisa. Kritiken är orättvis och icke grundad. 54 (): Jag ska inte använda mina . Riksdagsordningen ger ju betydande gränser för yttrandefriheten här i kammaren. har vi dock i utskottet diskuterat att vi skulle begränsa tidsinsatserna under dagens debatt, i synnerhet under deldebatterna. Jag kan nu notera att detta inte följs i någon större utsträckning. Jag skulle därför vilja vädja till mina kamrater i utskottet att leva upp till den överenskommelsen. Vi från vår sida har gjort det . Regeringens agerande avseende beslut om (avsnitt 1.3) 55 (): På den här punkten, regeringens agerande avseende beslut om , finns en av betänkandets tre socialdemokratiska reservationer. Genom två anmälningar har KU granskat förre statsrådet och hans efterträdare på befattningen , och således också regeringens, handläggning och verkställighet av tillkännagivande om avskaffande. Båda anmälningarna lyfter fram frågeställningar om att ärendets beredning har förhalats och att regeringen har obstruerat beslut. I KU:s granskningsunderlag, som också innefattar utfrågningar av de båda statsråden, kan hela beredningsprocessen följas kalendariskt. Regeringen har redovisat olika mått och steg i sitt arbete med frågan, och det kan konstateras att och det ansvariga socialförsäkringsutskottet har hållits informerade om regeringens bedömningar. Det har förts samtal och samråtts med partierna i om beredningsförutsättningarna. Enligt formellt konstitutionella grunder har regeringen gott och väl uppfyllt sin informationsskyldighet. I sitt ställningstagande säger utskottsmajoriteten, i stort sett och kortfattat, att ärendet tagit orimligt . Uttalandet orimligt är i varje fall inte någon konstitutionellt grundad term. Inte heller går det att tillmäta uttrycket orimligt någon större objektivitet eftersom vad som är rimligt eller orimligt beror på. Det gör att vi i den socialdemokratiska gruppen instämmer i den term inledningsvis använde i den här frågan. Han sade att det är ett orättvist uttalande som görs av utskottsmajoriteten. Som utskottet nu har formulerat sitt ställningstagande på den här punkten ger man uttryck för sin otålighet. Man ger uttryck för sin frustration över att ärendet har tagit . Det politiska missnöjet kanaliseras inför att verkligheten faktiskt visar sig vara mer komplex och svårbemästrad än vad någon kunde förutse. Det var ju så att den här processen inledningsvis löpte normalt tidsmässigt. hade utredningsbetänkandet Ökad rättssäkerhet i utlänningsärenden remissbehandlats och låg därefter till grund för den lagrådsremiss som lämnades en helt normal tidsprocess. Här inträffar det som så avgörande försätter hela ärendet i ett helt nytt läge: Lagrådet underkände med allvarliga invändningar förslaget till ny instans- och processordning i asylärenden. Till exempel måste lagen arbetas om av rättssäkerhetsskäl. Det visade sig också att åtskilliga förutsättningar och underlag behövde förnyad och fördjupad analys, beräkning och uppdatering. Vad jag vet har inget parti i uttryckt någon annan uppfattning än att Lagrådets underkännande krävde en omstart av hela arbetet. I vårt granskningsunderlag framgår tydligt att det är många olika faktorer som komplicerar det här beredningsarbetet. ska ersättas av en reform som garanterar rättssäkerheten och som också är finansierad. Det är både ansvarsfullt och det enda rimliga att beredningen fullföljs på ett sådant sätt att så kan ske. Det tar tid; det är sant. Det har tagit än vad vi kunde föreställa oss från början; det är sant. Men, herr talman, regeringen har med råge uppfyllt sin informationsplikt. Regeringen uppfyller seriöst det beredningskrav som måste ställas i sådana här ärenden. Ingen konstitutionell kritik riktas det är orsaken till vår s-reservation. Sist, herr talman, yrkar jag på godkännande av anmälan i reservation 2 i det här avsnittet men också på godkännande av anmälan i de båda andra s-reservationerna 3 och 4. I övriga delar yrkar jag på godkännande av utskottets anmälan. 56 (m): Det här är ett ärende om , hanterandet av dess historia, så att säga, och omvandlingen av . Det är också ett illustrativt exempel på hur regeringen hanterar tillkännagivanden. Jag ska bli ganska kort och hörsamma det som vi har kommit överens om, som mycket riktigt påpekade, när det gäller våra inlägg för att inte dra ut för långt på detta. Ärendet började ganska tidigt, 2001, med ett tillkännagivande som då gjorde till regeringen om att återkomma till med förslag om en ny instans- och processordning i utlänningsärenden. Vi konstaterar att något förslag ännu inte har framkommit. Vi skriver nu , och inget förslag ligger ännu på bord. Det har dessutom under hand kommit fram tecken som tyder på att det inte heller kommer att föreläggas någon ny ordning som kan inrättas . Det kommer att dröja ytterligare. Ärendet har tagit väldigt . Det är väl korrekt som påpekade att Lagrådets sågning av förslaget på ett mycket tidigt stadium naturligtvis har bidragit till förseningen. Vi ska ha bra lagprodukter. Det håller vi moderater gärna med om är mycket viktigt och att vi ska lyssna på Lagrådet. Det som sägs i den delen är väl bra. Men jag konstaterar att det sedan har tricksats med alla möjliga olika kostnadsberäkningar, inomdepartementala utredningar och så vidare på ett sätt som inte kan ge annat än intrycket av att man inte riktigt vet hur man ska beräkna och vad man ska beräkna. Om det sedan är ett utslag av att man inte vill, att man förhalar det därför att man inte tycker att tillkännagivande materiellt sett är klokt och bra utan att den nuvarande ordningen med en utlänningsnämnd trots allt är bättre än att man överför de här prövningarna till förvaltningsdomstolarna är svårt att bedöma. Det är lite svårt att veta om det är obstruktion. Men man får lätt intrycket att regeringen egentligen inte riktigt gillar vad har tillkännagivit. Majoritetens intryck består. Vi kan inte finna annat än att regeringen här mer än övligt har vilat på hanen och inte riktigt efterkommit vad har beslutat och tillkännagivit för regeringen. I övrigt har vi inga erinringar mot utskottets majoritetstext. Men jag noterar ändå, herr talman, att Socialdemokraterna i sin reservation tar upp vad utskottet har sagt i sådana här ärenden: Utskottet förutsätter att regeringen hörsammar tillkännagivanden och att regeringen för redovisar sina bedömningar om de begärda åtgärderna inte vidtas. Om en tidsram uppställts av och regeringen inte avser att vidta en begärd åtgärd i enlighet med riksdagsbeslutet bör det redovisas för inom denna tidsram. Även skälen för att riksdagsbeslutet inte följs bör tas upp i sammanhanget. Om en redovisning inte kan ges i skrivelse eller proposition till bör den enligt utskottets mening lämnas till i en annan form som gör den tillgänglig för samtliga ledamöter. Detta påpekar i sin reservation nr 2. Det kan jag inte tolka på annat sätt än att även socialdemokratiska ledamöter menar att regeringen här kanske hade kunnat disciplinera sig ytterligare något mer än den visar sig ha gjort. Jag ber att få yrka på godkännande av utskottets majoritetsskrivningar i avsnitt 1.3. 57 () replik: Det var med anledning av högläsning ur vår reservation som jag begärde ordet. Självklart är det så. Där har vi varit överens. Där sammanfaller också delar av skrivningen med utskottsmajoritetens. Det jag använde min talartid till var att på något vis redovisa vad regeringen faktiskt har gjort. Jag skulle vilja att med anledning av det han sade talade om för mig på vilken punkt regeringen inte har verkställt det utskottet sagt om att regeringen ska återkomma med redovisning av vad som händer under ärendets gång. Visst är det så, , att efter Lagrådets underkännande, sågning tror jag var eget uttryck, och så kan man väl säga, var väl också överens med oss om att det behövdes en ny beredning av hela frågan och att det också skulle ta tid. 58 (m) replik: Visst, vi var med på att man skulle ha en beredning, och det tillsattes också en parlamentarisk beredning för att studera den här frågan.