prot · GR0984 · 2004-03-17 00:00:00 — Sanningen är ju att de reguljära flyglinjerna, till exempel mellan och , som passerar över fjällvärlden skapar mer och långvarigare buller än en helikopter som är borta från startplatsen snabbt efter landning. Som jag har sagt tidigare: Jag står bakom samtliga reservationer där finns med men yrkar, för att vi ska vinna tid, bifall till bara reservation 4. 183 (): Det här betänkandet handlar om näringspolitiska frågor. skrev en debattartikel där det stod att vi skapar 100 000 nya företag. Det fattas fortfarande 70 000 av dem. Retoriken faller ganska platt till marken som så . Dessvärre driver allt färre kvinnor i . De minskade med 3 100 . Männen minskade med 4 400 personer. Betraktar man frågan blir det ännu värre. har antalet manliga företagare minskat och antalet kvinnliga företagare . Nyföretagandet kan räknas i promille sett på antal invånare i alla län. Detta är Svenskt Näringslivs statistik. Det är intressant att se att av kvinnorna som är anställda inom vård och omsorg säger att de skulle vilja starta egen verksamhet. De har kompetens och idéer. Det blir mycket siffror , men ni är vakna! av landets sjuksköterskor anser att privata arbetsgivare har större flexibilitet och är mer nytänkande än offentliga arbetsgivare. Av privatanställda sjuksköterskor har stort förtroende för sin arbetsgivare, men inom offentlig sektor är det som har stort förtroende för sin arbetsgivare. Vilken sektor att utveckla! Men detta är dessvärre inte möjligt i Socialdemokraternas . var jag i och besökte några småföretagare. Samtliga var kvinnor. De berättade om sina svårigheter att hitta kapital och sin ovilja att anställa. Bara 200 000 av de 750 000 företagen i landet har någon anställd. På en snickerifirma med 20 anställda har man haft bråttom . Men att anställa fler har över huvud taget inte övervägts. har vi en öppen arbetslöshet på . Vi har en socialdemokratisk regering. Budskapet är att man tycker att det är för stor kostnad och för stor osäkerhet om man får fel person. Allt tyder på att bemanningsföretagen kommer att växa kraftigt. Detta sker under en socialdemokratisk regering. En kvinnlig hårfrisör från Bosnien ville överta en frisersalong med befintlig kundkrets. Hon tog av egna besparingar och skulle bara behöva låna i bank. Hon fick nej på sin förfrågan. En medelålders kvinna sade upp sig som arbetsledare inom barnomsorgen, trött på ständiga neddragningar inom sektor och dåliga möjligheter att påverka sin situation. Hon tog alla sina sparpengar och startade tillsammans med sin bagarutbildade dotter ett konditori. Det blev en dyrköpt erfarenhet med en arbetstid . Jag hade aldrig trott att det var så tufft att vara företagare i vårt land sade hon. Berättelserna från är en illustration om kamp i ordets rätta bemärkelse. har förslag som skulle underlätta. Vi vill avskaffa förmögenhetsskatten, vilket skulle ge ett återflöde av satsningskapital som så väl skulle behövas i landet. Vi inför ett riskkapitalavdrag på , och vi inför ett etableringskonto där man skattefritt kan avsätta egen lön för att spara ihop till en grundplåt till ett eget företag något som inte minst kvinnor saknar. Innovationer kommersialiseras alltför sällan i vårt land. De industriella utvecklingscentrumen har haft en viktig uppgift att hjälpa till med produktutveckling åt den lille företagaren. IUC har ett regionalt ägande som ger regional utveckling. Jag beklagar djupt att regeringen tyvärr har undergrävt sin egen goda idé om IUC:s möjlighet att fungera därför att de inte får besked om vilka pengar som kan disponeras i ett arbete som är mycket långsiktigt. Denna debatt innehåller bekanta ämnen, varför vi överlag har begärt korta talartider. Vi vet nämligen av erfarenhet att det oftast är dövörat som vi möts av hos regeringen och att törnrosasömnen råder i . Då tjänar dessa debatter inte så mycket till. Då är det viktigare att väcka den opinion som finns ute i landet bland alla företagare som håller på att ge upp. hade samling , och jag vill citera upprorsmakaren . Han sade bland annat följande tre saker: 1.Vi känner oss kränkta av regeringen som målar ut alla företagare som brottslingar. 2.100 000 industrijobb är i fara. 3.Det finns ingen handlingskraft. Den enda handlingskraft som går att skönja i detta betänkande är att regeringen med samarbetspartier nu ska ge statligt stöd till träskiveindustrin, eftersom samma regering infört elcertifikat, som gjort att man får mer betalt för sågspånet om man eldar det än om man gör spånskiva av det. Som vanligt fanns det då ingen konsekvensanalys om detta. Inte ens vänsterpartisten , som för övrigt är före detta ombudsman inom denna sektor, hade förutsett detta. Man får då som vanligt i stället rätta till i efterhand och göra små undantag här och där. Det är så regeringspolitik bedrivs. Ungdomar hemma skulle uttrycka saken så här: Det är väl ändå lite skämmigt. Jag vill yrka bifall till reservation 2, men jag står självfallet bakom samtliga våra reservationer. 184 (): I vårt land har vi haft ett rationellt sätt att hantera strukturomvandlingar när företag av olika anledningar måste förändra sig och lägga ned. Vi har använt systemet med att samhället ser till, genom arbetslöshetsersättningar och andra åtgärder, att de människor som blir utan jobb kan komma tillbaka på andra ställen. Jag vill hävda att det här är den riktigaste modellen. Men vi möter tydligare och tydligare konkurrens mot detta sätt att hantera förändringar i industri och näringsliv över huvud taget. Vi skrev en motion med anledning av nedläggningar i , och där vi ansåg att lönsamma anläggningar borde man kunna hantera på ett annat sätt, att enskilda, kommuner, fackliga organisationer och andra skulle kunna gå in och agera och ha rätt att få första tjing när den gamla företagsledningen inte vill driva verksamheten vidare. Hitintills har vi i majoriteten i utskottet diskuterat och gemensamt kommit fram till att den här frågan är viktig, att vi måste diskutera vidare och att vi måste hitta bättre sätt att hantera frågorna. Jag vill påstå att det har blivit allvarligare. kom budet om att i med 500 anställda ska läggas ned. Hade det varit en olönsam tillverkning hade väl ingen sagt så mycket om det. Men är det så att den här fabriken 2003 gjorde en vinst på . Det är ganska bra. Ändå läggs den ned och ska flyttas till ett annat europeiskt land. slås vi av budet att , som gör tågvagnar, ska lägga ned, också med 500 anställda. Vad det handlar om, herr talman, är inte att man gör normala strukturomvandlingar, utan om att det i är så billigt att lägga ned fabriker jämfört med hos konkurrenterna i , och . Där måste företaget vid nedläggningen kanske betala ut ett antal årslöner till varje anställd. I behöver inte företagen göra det, utan här klarar samhället av omställningen genom a-kassa och andra åtgärder. Det här har naturligtvis mer och mer gjort att det blir en omöjlig konkurrenssituation. Om ett företag har flera industrier och ska lägga ned en av dem är det den svenska fabriken som det blir billigast att lägga ned. Det är synd att vi har fått den utvecklingen. Det är synd att nationella system inte håller mot detta. Vi måste alltså hitta någon modell som gör att det blir samma konkurrenssituation mellan länderna när det gäller vilken industri som ska läggas ned. Dessutom är det självklart att vi måste se till att det blir ett stopp för olika stöd som vi vet utgår i andra länder till industrier som flyttar från . Här har fyra borgerliga företrädare klagat på företagsklimatet, och man vill ha förenklingar, en annan arbetsrätt och så vidare. Men inte en enda av dem har nämnt just detta stora problem, alltså att vi nu ser framför oss att industriverksamheter på löpande band flyttar ut från , inte beroende på arbetsrätt, dålig lönsamhet eller något annat som vi brukar prata om, utan därför att det är billigare att lägga ned industrin i . Ägarmakten bestämmer, och den tar inte samhällsansvar. Det blir samhället som får stå för kostnaderna. Det är viktigt att både riksdag och rätt snabbt ser till att vi får en annan ordning. Detta kan inte godtas. Det borde vara uppenbart för alla. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 15. Det här betänkandet är däremot bra såtillvida att vi har tagit ett stort steg framåt för att lösa problemen för träskiveindustrin och indirekt också för vår stora svenska möbelindustri. Den här lilla delen av skogsindustrin har drabbats hårt av det ökade intresset för skogsråvara, som Per så riktigt sade. Då undrar man: Borde det inte vara så att vi vill se till att den nödvändiga omställningen från kol, olja och uran i så hög grad som möjligt kan ske med hjälp av vårt eget skogsbränsle? Det måste väl vara en riktig utveckling? vill vi naturligtvis ha kvar en träskiveindustri och en möbelindustri. I reservationen från och säger man ungefär som Per sade, att det är den svenska energipolitikens fel utan den skulle exempelvis träskiveindustrin vara kvar. Men då hade vi också haft en väldig massa olja och kol kvar. Därför vill jag ställa några frågor till Per . Anser att det skulle vara möjligt att drastiskt sänka skatten på olja? har naturligtvis rätt att vara kritiska mot energipolitiken i övrigt, men måste ambitionen ändå inte vara att försöka rädda träskiveindustri och möbelindustri i detta fall? Eller kan man bara enkelt säga att det är ert fel, att det är er energipolitik som gör alltihop? Det finns både gott och ont i detta betänkande. Som sagt var yrkar jag bifall till reservation nr 15. 185 PER () replik: Efter att ha blivit nämnd vid namn fem gånger är jag väl nästan tvungen att gå upp i talarstolen. Jag tror att vi måste titta över möjligheterna att sänka koldioxidskatterna, framför allt som vi nu går över till ett system med handel av utsläppsrätter. Vi börjar att få en så komplex subventions- och skattepolitik inom energiområdet att jag tror att det finns goda chanser att sänka koldioxidskatten. Som framgår av vår reservation är vi mycket oroade över möbel- och träskiveindustrin. Vi vill verkligen inte sitta vid sidan av och titta på hur den går under på grund av tokiga skatter. 186 () replik: Per och är väl ändå med på att det är bra om vi kan ha en energipolitik som gör att vi minskar användningen av både olja och kol. Det är alldeles självklart att de senaste årens medvetna politik i den riktningen har gjort att vi faktiskt har minskat på oljeanvändning och drastiskt fortsätter att minska. En annan konsekvens har varit att vår svenska skogsråvara ända ned till lilla spånet har blivit värd någonting. Det börjar bli intressant att ge sig ut i skogen och hämta in den så kallade grönflisen som naturligtvis kommer att vara ett bra tillskott i värmeverken. Det har blivit lönsamt för skogsägare och entreprenörer att leta och hantera skogsråvaran så effektivt som möjligt. Det är en positiv utveckling. Per talar om att drastiskt sänka skatten på olja. Det innebär att hela den här utvecklingen kommer att stoppas upp. Det blir inte lönsamt att gå ut i skogen och hämta grönflis. Det möjligen Per vinner är att den industri som är hotad skulle få det lite enklare. Vore det inte bra att klara av bådeoch? Måste vi ha dålig miljö för att vi ska klara av vår industri? Går det inte att göra detta hand i hand? 187 PER () replik: Jag tror inte att det är regeringens och lysande energipolitik som har gjort att vi använder mindre olja för tillfället. Jag tror nog snarare att det är det högre marknadspriset på olja som har varit huvudorsaken till detta. Jag har ingenting emot grönflis. Jag har ingenting emot något energislag i sig. Jag tycker att vi ska hitta långsiktigt hållbara regler som gör att vi nu åter efter ett långt uppehåll kan få företag att göra långsiktiga investeringar i energianläggningar av alla upptänkliga slag, inklusive ny kärnkraft. 188 () replik: Per säger att han inte har något emot något energislag. Där skiljer han sig väldigt mycket från den förda energipolitiken. Tre partier, kanske med stöd från ett och annat ytterligare parti, anser att det är bra om vi kan minska användningen av olja, kol och uran. Då går det inte att säga att varje energislag ska klara sig utan åtgärder från statsmakten. Vi har vidtagit starka åtgärder som tillsammans med världsmarknadsprishöjningar på olja har gjort att oljekonsumtionen minskar och värdet på skogsråvaran ökar. Det är synd att vill rädda delar av industrin genom att drastiskt sänka oljeskatterna och därmed också öka miljöförstöringen i samhället. 189 (): Rubriken på betänkandet Vissa näringspolitiska frågor kan tolkas som om det inte var några större frågor att ta ställning till. är det tyvärr inte på det viset. Det här betänkandet har väldigt viktiga frågeställningar kring innovationspolitik, nyföretagande och näringspolitik i brett perspektiv. Vi kan tyvärr konstatera att det återigen yrkas avslag från majoritetens sida på den här typen av viktiga frågor. Som sade tidigare är det därför som vi begär väldigt korta talartider. Det kanske handlar om en trötthet från oppositionens sida. Man talar för döva öron. Vikten av att få fart på den svenska tillväxten och därmed skapa nya arbetstillfällen kräver till exempel ett ganska viktigt riskkapital. Det kräver rimliga villkor för företagaren, och det kräver incitament för att människor ska kunna våga förverkliga sina drömmar. Det gäller att kunna omsätta forskning och utveckling till kommersiella produkter. Allt det finns i det här materialet. Alla dessa förslag avslås återigen. Tillväxt har hos Socialdemokraterna blivit ett modeord som helst fylls med krav på etik och moral och kvotering i ett styrelserum. Att utgå ifrån formuleringar för krass och konkret verkstad och att lägga förslag så att nyföretagandet kan ta fart lyser fortfarande med sin frånvaro. Det är beklagligt att förslag avslås som stärker möjligheten att få fram startkapital som en grundplåt för det egna företagandet och att ett eget risktagande skulle premieras genom införande av starta-eget-sparande. Det avslås utan att man lägger några större reflexioner kring detta. Det är likadant med hanteringen av kvinnors möjlighet att stärka sin position som företagare. Man kommenterar med att kvinnors företagande inte ska betraktas som problematiskt och i alla sammanhang kräva särskilda åtgärder för att utvecklas. Då kan jag fundera i vilken värld majoriteten befinner sig. Jag vill också återkoppla till Nationellt kvinnligt resurscentrum som jag har träffat och pratat med. Deras representanter beskriver skillnaden på just kvinnligt och manligt företagande. Den kultur som möter företagandet är mycket tydligt byggd på manliga normer, när man ska låna, när man möter myndigheter och när det gäller att få stöd för företagsidéer. Enligt finns det fler manliga företagare än kvinnliga. Trenden är dessutom negativ med allt färre kvinnor bland aktiva och nystartade företag. har en extremt könssegregerad arbetsmarknad genom den dominans som offentlig sektor har som kvinnors arbetsgivare. Man kan ju fortsätta att blunda och leva i tron att kvinnors förutsättningar är desamma som männens och att företagsklimatet generellt sett skulle vara fullt acceptabelt. Då blundar man hårt. Dessutom tror jag att man stoppar bomull i öronen för att man ska kunna fortsätta att leta i stjärnorna och få svar på varför kvinnor inte vill förverkliga sina drömmar genom att till exempel förverkliga sina företagsidéer. Vi har en regering som gärna vill räkna kvinnor i de stora bolagens styrelserum men inte tänker en tanke på vad de kvinnorna ska komma ifrån. Vi har långt kvar till ett jämställt samhälle och mycket långt kvar till förutsättningar för kvinna såväl som man att kunna förverkliga sina drömmar i allmänhet såväl som drömmen att starta eget företag. Med det som bakgrund tycker jag att det är beklagligt att man inte ställer sig bakom att ge möjligheter att följa de riktade statliga insatserna så att man kan både utvärdera och utkräva ansvar för de åtgärder som staten sätter in. Jag yrkar bifall till reservation 5. I övrigt ställer jag mig bakom de reservationer där finns med. 190 (): I behövs det många företag som ger intressanta jobb. Det behövs en företagsam befolkning som kan ta sig för en massa saker. För att uppnå det här behövs naturligtvis en väldigt bra skola, och det är av mycket stor vikt för företagen att det finns en bra skola. Andra viktiga saker för företag är förstås att de har möjlighet att få kompetent personal och att de får möjlighet till kapital och en god infrastruktur. Det är centrala saker för ett bra näringsliv. När det gäller kapitalförsörjning har vi sett att Socialdemokraterna, har förändrat förmånsrättsordningen med ett bortfall av mycket stora säkerheter för företagen. Det här kommer att kräva väldigt mycket kompensation i form av kapital till företagen. Det kommer inte att gå att kompensera, men det kommer i alla fall att behövas mycket stora insatser, mycket större än vad som annars skulle ha behövts. Det kommer att handla om både att hålla befintliga företag vid liv när banken drar in säkerheter för dem och att det behövs mycket såddkapital för ny företagsamhet. Jag vet att regeringen är intresserad av frågan om såddkapital, och det behövs ju verkligen mycket stora insatser här. En kompensatorisk faktor när det gäller kapital är de regionala kreditgarantiföreningarna. Det är en oerhört intressant utveckling när de kommer i gång och stöttar varandra ute i regionerna. Det här innebär också att det blir ett bättre samarbete mellan företag, vilket i sig kan vara en start för nya kluster. Det skulle behövas lite mer kvinnlig touche även när det gäller klusterbildningarna, tror jag. I alltför hög grad handlar det nu om typisk högteknikföretagsamhet och sådant som brukar hänföras till mer manlig verksamhet. Det finns anledning att fundera på om man kunde bredda tankarna på vad kluster ska jobba med och ge stöd åt flera verksamheter. Kvinnor ska givetvis ha samma möjligheter som män det har de ju inte , inte på något sätt i näringslivet, inte när det gäller kapital och inte på andra sätt heller. En intressant sak är ju Regionalt resurscentrum. Representanter därifrån var här och presenterade sin verksamhet, och det var väldigt roligt att träffa dem igen. De har en livaktig verksamhet, och det är viktigt att de får möjlighet att fortsätta med den. Jag tror att de kommer att kunna ha mycket stor betydelse för utvecklingen av kvinnors företagande i regionerna. En sak som gläder mig nu är att IUC äntligen har fått årets finansiering klarlagd. Det kunde ha skett tidigare, men det är positivt att den nu har blivit klarlagd i alla fall, nämligen pengarna som går till UPA-uppdragen. Jag tycker att IUC är en väldigt bra och viktig verksamhet och att UPA-uppdragen i allmänhet sköts alldeles ypperligt av dem. De är väl värda stöd. När det gäller turismen, som vi också pratar om i det här betänkandet, är ju det allra viktigaste att vi ser till att det finns någonting som är värt att besöka. Det kan handla om både kultur, miljö och andra saker. Det måste finnas någonting som drar. Där vill jag peka på att om vi nu skulle vilja ha naturturism till av hög dignitet, vilket vi har möjlighet till eftersom vi har ett fantastiskt land, måste vi se till att vi inte förstör den miljö som skulle vara själva grunden för naturturismen. Till exempel är det inte så himla kul när fisken som man lyckats fiska upp egentligen är för giftig för att äta, vilket ju gäller laxen från . Det är jätteroligt att fiska vildlax och annan lax, men det är inte så kul att den egentligen inte går att äta utan hälsofara. Det är viktigt att man ser till att det finns fin och intressant skog att besöka. Naturturism över huvud taget kräver att man bevarar någonting och inte bara ser till exploatering. Forskning och utveckling spelar en central roll för innovationssystemet och för näringslivets konkurrenskraft. Det är väldigt viktigt. Social ekonomi är också en mycket intressant drivkraft, som vi bör stödja framöver. Det finns många olika stora funktioner i samhället, och det finns all anledning att se till att man får ekonomisk möjlighet att fortsätta. Punkten om företagsnedläggningar är den punkt där jag har yrkat bifall. har pratat mycket ingående om detta, och det kan få räcka. 191 (): I dagens betänkande, Vissa näringspolitiska frågor, behandlas ett antal frågor till följd av motioner. Det rör sig om innovationer, nyföretagande, kapitalförsörjning, kvinnors, invandrares och ungas företagande, forskning och kompetensutveckling, social ekonomi, turism, design samt frågor med koppling till vissa industriområden. I stort sett kan vi säga att det rör sig om tillväxt, och det är ju ett kärt ämne för dagen. När jag studerar de borgerliga reservationerna i vårt betänkande kan jag konstatera att de genomsyras av den vanliga borgerliga retoriken om hur svårt det är att driva företag i . Men kanske kan den självkritik som visat inom moderat skattepolitik också få fäste inom mytbildningen om det svenska företagsklimatet. Än så länge får vi leva med påståenden om och om tillväxtens nästan linjära samband med skattesänkningar för företagen. För att ändå nyansera denna bild tänkte jag läsa ur ett reportage i . Det visar att verklighet och dikt inte behöver vara densamma. Rubriken lyder: Himmelrike för företag. Jag läser ur texten: Det är för krångligt att starta och driva företag i . Byråkratin dränker företagarna i papper. Dessutom dignar de under skattetrycket. Så brukar det heta. Sanningen är att är mest företagarvänligt i hela . Fråga Makhomood från som gått till botten i frågan. Låga skatter och minimal byråkrati gjorde valet enkelt. var det mest attraktiva EU-landet att starta företagets risfabrik i. Vi kände oss inte trygga att investera i andra länder. är rena himmelriket för företagarna. Det visar den rapport från om läget för de små och medelstora företagen i 19 europeiska länder . Antalet myndigheter som måste kontaktas när någon anställs är lägst i . Krånglig byråkrati minskar viljan att rekrytera ny personal mest i och minst i . Byråkratin har ökat minst i . Den svenska bolagsskatten är EU:s näst lägsta efter . Den ligger på . Allt detta vet den nöjde pakistaniern , som noggranna efterforskningar ratat åtta andra EU-länder och valde att investera i en risfabrik i . Det har gått så enkelt så vi knappt tror att det är sant. De andra EU-länderna lovade helt enkelt runt och höll tunt. Det som jag nu läste upp är en bild direkt ur verkligheten från en företagare som har byggt upp sin fabrik nere i . För Makhomood liksom för alla andra som vill starta och driva företag handlar det om sjysta villkor, om trygghet i företagandet och om ett samhällsklimat som också kan ge trygghet för de anställda. Det är precis så vi socialdemokrater ser på företagandet, och i ett större perspektiv på tillväxtens förutsättningar. För oss socialdemokrater handlar företagande inte enbart om företagare eller det enskilda företagandet utan om ett helhetsperspektiv. Det gäller naturligtvis att alltid ha bra förutsättningar för nyföretagande, att främja en god kapitalbildning och att se till att forskning och utveckling genom effektiva innovationssystem kommer företagandet till godo. Men det gäller också att se till att skapa resurser till skola, vård, omsorg, infrastruktursatsningar och sociala trygghetssystem för att nämna något. Ett bra samhälle för medborgarna och företagen måste innehålla bådeoch. Jag vill än en gång understryka att har en bra tillväxt. I nästan varje undersökning som görs på detta område får vi topplaceringar. Europeiska kommissionens senaste uppföljning av Lissabonstrategin visar att är det land som har flest topplaceringar i de olika jämförelserna. framhålls av som ett föredöme. Man säger särskilt att är ett föregångsland när det gäller ekonomiska reformer, sysselsättning, miljö samt forskning och innovation.